La pregabalina està autoritzada per al tractament de l'epilèpsia, el dolor neuropàtic i el trastorn per ansietat generalitzada.
En aquestes indicacions la seva eficàcia és limitada perquè els efectes adversos són freqüents.
En els darrers anys s'ha posat de relleu que la pregabalina pot produir efectes adversos cardíacs greus.
S'han descrit quadres d'insuficiència cardíaca (IC) i arítmies (sobretot fibril·lació auricular [FA]), segons dades recents de sistemes de farmacovigilància.
Aquestes dades van motivar la modificació de la fitxa tècnica l'any 2007.
L'any 2013 a Catalunya la pregabalina va ser el segon fàrmac en despesa a càrrec del CatSalut (31,9 M€): se'n van dispensar 550.000 envasos.
Convé conèixer la magnitud de l'exposició de la població a pregabalina, així com la susceptibilitat d'aquesta població als efectes indesitjats cardiovasculars:
Si la pregabalina incrementa el risc d'IC o d'FA, s'hauria de registrar una elevada incidència de nous tractaments amb fàrmacs per a aquestes patologies en els mesos següents a l'inici del tractament amb pregabalina.
Aquest augment seria directament proporcional a la dosi de pregabalina.
Atès que la pregabalina es dóna sovint per al tractament del dolor, indicació compartida amb els antiinflamatoris no esteroïdals (AINE), i atès que està establert que els AINE incrementen el risc de patologia cardiovascular, convé estudiar de manera específica els pacients que han rebut pregabalina però no han rebut un AINE.
Les fonts d'informació utilitzades per a aquesta anàlisi són les bases de dades de prestació farmacèutica:
El fàrmac correspon al codi ATC N03AX16 (pregabalina), dispensat a oficines de farmàcia.
Es considera que un pacient ha estat exposat a pregabalina quan se li ha prescrit i dispensat algun medicament amb aquest principi actiu.
S'ha examinat el nombre de persones que han rebut pregabalina en el període de juliol de 2013 a juny de 2014.
Per a l'anàlisi del tractament concomitant s'ha considerat el segon trimestre de 2014.
També s'han analitzat els consums de fàrmacs cardiovasculars en els pacients que van rebre pregabalina però no van rebre cap AINE.
En l'actualitat a Catalunya cada any unes 100.000 persones reben alguna prescripció de pregabalina.
Gairebé la meitat tenen més de 65 anys.
La majoria (86%) de les persones que reben pregabalina no rep un AINE de manera simultània (a càrrec del CatSalut; no es poden descartar els obtinguts sense recepta).
Amb les dades disponibles no es poden conèixer les indicacions més prevalents d'ús de la pregabalina, bé que els resultats d'estudis anteriors suggereixen que a partir dels 45 anys l'ús crònic de pregabalina és sobretot per al tractament del dolor neuropàtic o de dolor mal precisat, i el tractament de l'ansietat.
La gran majoria dels pacients que inicien tractament amb pregabalina ho fan amb dosis de menys de 300 mg al dia (tal com es recomana a la fitxa tècnica).
El primer trimestre de 2014, només 142 pacients (2,4%) van iniciar tractament amb pregabalina a dosis intermèdies o altes.
Un 52% dels pacients que van rebre pregabalina (i no rebien cap AINE) també prenia en aquell moment algun fàrmac d'acció cardiovascular.
Aquest fet és preocupant: la fitxa tècnica de pregabalina recomana "precaució en pacients d'edat avançada i amb funció cardiovascular compromesa".
Un els pacients que van iniciar tractament amb pregabalina i que no prenien cap medicament cardiovascular ni cap AINE, s'hi detecta que la taxa d'inici de tractament amb fàrmacs per a FA o per a IC augmenta amb la dosi de pregabalina (vegeu la taula 1).
Un 6,4% dels pacients que van rebre una primera prescripció de pregabalina va iniciar tractament cardiovascular per a FA o per a IC en els tres mesos següents.
Aquesta proporció es compara amb 7,6% amb gabapentina i 5,1% amb diazepam.
Es planteja que aquests efectes cardiovasculars podrien ser de grup de gabapentinoides.