Conques hidrogràfiques i Districte de Conca Fluvial de Catalunya
L'Administració hidràulica de Catalunya
Competències de l'Agència Catalana de l'Aigua
Règim jurídic de l'Agència Catalana de l'Aigua
El personal de l'Agència Catalana de l'Aigua
L'organització de l'Agència Catalana de l'Aigua
El patrimoni de l'Agència Catalana de l'Aigua
Els recursos econòmics de l'Agència Catalana de l'Aigua
L'Administració hidràulica local
Delegació o assignació de competències
El Pla de gestió del Districte de Conca Fluvial de Catalunya
Els plans i els programes de gestió específics
Contingut dels estudis i els projectes
Execució de la planificació hidrològica del Districte de Conca Fluvial de Catalunya
Abastament d'aigua de municipis
Destinació dels recursos hídrics
La xarxa d'abastament Ter-Llobregat
Règim jurídic de les instal·lacions de la xarxa Ter-Llobregat
Funcions de l'Agència Catalana de l'Aigua amb relació a la xarxa Ter-Llobregat
Instal·lacions de la Generalitat per raó de la prestació del servei d'abastament per mitjà de la xarxa Ter-Llobregat
Tarifa per la prestació del servei d'abastament d'aigua en alta a través de les instal·lacions de la xarxa d'abastament Ter-Llobregat gestionades per la Generalitat
El Consell d'Administració de l'Ens d'Abastament d'Aigua
El president, el vicepresident i el director o gerent de l'Ens d'Abastament d'Aigua
Règim jurídic de l'activitat de l'Ens d'Abastament d'Aigua
Cabals assignats a l'abastament per mitjà de la xarxa Ter-Llobregat
Promoció i execució de regatges
Obres susceptibles d'acollir-se al règim de les obres hidràuliques establert en aquesta Llei
Garanties en la modalitat d'aportació percentual
Costos financers en la modalitat d'aplicació d'una tarifa d'utilització de l'aigua
Facultats de l'Agència Catalana de l'Aigua en relació amb els sistemes públics de sanejament
El Reglament dels serveis públics de sanejament
Infraccions i sancions en relació amb el sistema de sanejament
Tipus de gravamen aplicable als usos domèstics d'aigua
Règim ordinari i règim especial del tipus de gravamen aplicable als usos industrials i assimilables, agrícoles i ramaders
Tipus de gravamen general en els usos industrials i assimilables, agrícoles i ramaders
Règim ordinari del tipus de gravamen específic per a usos industrials i assimilables, agrícoles i ramaders
Règim especial del tipus de gravamen específic per a usos industrials i assimilables, agrícoles i ramaders
Repercussió del cànon de l'aigua per les entitats subministradores: declaració i ingrés
Liquidació del cànon de l'aigua directament per l'Agència Catalana de l'Aigua
Procediment per a la declaració i autoliquidació del cànon de l'aigua corresponent a captacions d'aigua efectuades directament del medi o d'una infraestructura de l'Agència Catalana de l'Aigua o d'un altre operador i destinada a l'abastament a tercers
Infraccions i sancions tributàries
Actuacions i procediments de gestió tributària
Cànon de regulació i tarifa d'utilització
Règim tributari de les obres no compreses en els plans i programes de l'Agència Catalana de l'Aigua
Cànon d'utilització de béns de domini públic hidràulic
Naturalesa economicoadministrativa dels actes d'aplicació dels tributs
Disposició addicional Primera - Disposició addicional Vint-i-novena
Règim de la reutilització d'aigües regenerades
Exacció substitutòria del tipus de gravamen específic per als establiments industrials connectats al col·lector de salmorres del Llobregat
Serveis i activitats de lleure als rius i embassaments
Increment de tarifa de sanejament i cànon d'infraestructura hidràulica, i condonació de sancions tributàries
Terminis en els procediments relatius a la seguretat de preses i embassaments
Transport de purgues de sistemes públics de sanejament
Sistemes de control dels cabals en derivacions de més de 10 hm3/any
Atribució de recursos extraordinària per sobrecostos significatius en la gestió de fangs
Disposició transitòria Primera - Disposició transitòria Quinzena
Aplicació del que estableixen els apartats 4 i 5 de l'article 74
No exigibilitat del cànon de l'aigua a usos industrials efectuats per les entitats subministradores que facturin menys de 20.000 metres cúbics anuals
Atribucions de fons a les entitats locals de la part catalana de les conques intercomunitàries
Instal·lacions que integren la xarxa d'abastament del sistema Ter-Llobregat
Fórmules de determinació de la base imposable del tribut segons el sistema d'estimació objectiva
Sistemes de determinació de la quota per als establiments Ramaders
Establiments industrials connectats al col·lector de salmorres del Llobregat
Quota de l'amortització de la fase I del col·lector
Conca hidrogràfica o fluvial: la zona terrestre a partir de la qual tota l'escorrentia superficial flueix a través d'una sèrie de corrents, rius i, eventualment, llacs fins al mar per una única desembocadura, estuari o delta, i les aigües subterrànies i costaneres associades.
Districte de Conca Hidrogràfica o Fluvial: la zona administrativa marina i terrestre, composta per una o més conques fluvials veïnes i les aigües subterrànies i costaneres associades.
Subconca: la zona terrestre a partir de la qual tota l'escorrentia superficial flueix a través d'una sèrie de corrents, rius i, eventualment, llacs cap a un punt particular d'un curs d'aigua, que, generalment, és un llac o una confluència.
Ús sostenible de l'aigua: l'ús que permet un equilibri entre la demanda existent i previsible i la disponibilitat del recurs en el temps, tot garantint el manteniment dels cabals ecològics i la qualitat de l'aigua necessària per al funcionament dels ecosistemes aquàtics.
Estat ecològic: una expressió de la qualitat de l'estructura i el funcionament dels ecosistemes aquàtics associats a les aigües superficials.
Té en compte la naturalesa fisicoquímica de l'aigua i els sediments, les característiques del flux de l'aigua i l'estructura física de la massa d'aigua, però se centra en la condició dels elements biològics de l'ecosistema.
Estat químic: una expressió del grau de contaminació d'una massa d'aigua.
Gestió integrada de l'aigua: l'abastament en alta, el subministrament domiciliari o en baixa, el sanejament de les aigües residuals, tant en alta com en baixa, i el retorn de l'aigua al medi.
Entitat subministradora d'aigua: la persona física o jurídica de qualsevol naturalesa que, mitjançant xarxes o instal·lacions de titularitat pública o privada, faci un subministrament d'aigua en baixa.
Entitat local de l'aigua bàsica (ELA bàsica): l'ens local o l'agrupació d'ens locals amb personalitat jurídica pròpia i capacitat per a gestionar un o més sistemes públics de sanejament d'aigües residuals i el sistema o sistemes d'abastament d'aigua en alta i de subministrament d'aigua en baixa dels municipis que el componen.
Entitat local de l'aigua qualificada (ELA qualificada): l'ens local supramunicipal o l'agrupació d'ens locals amb personalitat jurídica pròpia adequats per a la gestió integrada de l'aigua en una conca o porció de conca fluvial, l'àmbit territorial dels quals és definit per la planificació hidrològica.
Aquesta adequació de l'ens no implica, necessàriament, la gestió de tots els serveis compresos en la gestió integrada de l'aigua.
Obra hidràulica: les obres i les infraestructures vinculades a la regulació, la conducció, la potabilització i la dessalinització dels recursos hidràulics, i al sanejament i la depuració de les aigües residuals i qualsevol altra acció reconeguda com a tal per la legislació d'aigües.
Xarxes bàsiques d'abastament: el conjunt d'instal·lacions situades en el territori de Catalunya afectades a la captació i l'adducció, les plantes de potabilització, les conduccions, les estacions de bombament i els dipòsits reguladors que siguin susceptibles de portar aigua fins als dipòsits de capçalera o punts de connexió d'un o més sistemes municipals de subministrament d'aigua en baixa, amb independència de la titularitat i la gestió.
Sistema públic de sanejament d'aigües residuals: el conjunt de béns de domini públic interrelacionats en un tot orgànic, compost per una o més xarxes locals de clavegueram, col·lectors, estacions de bombament, emissaris submarins, estació depuradora d'aigües residuals i altres instal·lacions de sanejament associades, amb l'objecte de recollir, conduir fins a l'estació i sanejar, de manera integrada, les aigües residuals generades en un o més municipis.
Alta inspecció dels sistemes públics de sanejament: el conjunt de facultats de comprovació i verificació de la gestió administrativa, tècnica i econòmica, dels sistemes públics de sanejament i de l'aplicació dels requisits tècnics d'explotació que garanteixen el bon funcionament de les instal·lacions que els integren, als efectes del compliment de les condicions d'abocament al medi.
D espeses de millora en un sistema públic de sanejament: inclou els costos derivats de la dotació d'un element nou al sistema públic de sanejament i els derivats del canvi d'un element o conjunt d'elements existents integrants del sistema per un element o conjunt d'elements de tecnologia millor o més moderna i/o de prestacions superiors que aporta un benefici en termes d'estalvi en les despeses d'explotació, de seguretat en les persones i les instal·lacions o d'increment o garantia del compliment dels objectius de qualitat.
a) La captació del medi o d'una infraestructura de l'Agència Catalana de l'Aigua o d'un altre operador; la distribució i el consum d'aigües superficials o subterrànies, i la producció per mitjà d'instal·lacions de tractament d'aigua marina.
b) L'emissió de contaminants en les aigües i les activitats de recollida i de tractament d'aigües que donin lloc posteriorment a abocaments al medi receptor.
c) Qualsevol altra aplicació, fins i tot no consumptiva, de les aigües superficials o subterrànies que pugui repercutir de manera significativa en l'estat de les aigües, com ara la generació d'energia elèctrica i la refrigeració.
Consum bàsic: el volum d'aigua mínim, mesurat en metres cúbics per persona i mes o equivalent, suficient per cobrir les necessitats ordinàries de tipus higiènic i sanitari d'una persona en un context social determinat.
a) Usos domèstics de l'aigua: els usos residencials, particulars o comunitaris, efectuats per persones físiques o jurídiques, que es corresponen amb l'ús de l'aigua per a sanitaris, per a dutxes, per a cuina i menjador, per a rentades de roba i de vaixelles, regs de jardins, piscines i altres zones comunitàries, refrigeració i condicionaments domiciliaris, i amb d'altres usos de l'aigua que es puguin considerar consums inherents o propis de l'activitat humana en habitatges.
b) Usos agrícoles i assimilables de l'aigua: els corresponents a activitats incloses en els grups 01.1, 01.3, 01.4 i la divisió 0.2 de la secció A de la Classificació catalana d'activitats econòmiques (CCAE-93), aprovada pel Decret 97/1995, de 21 de febrer.
c) Usos ramaders i assimilables de l'aigua: els corresponents a activitats incloses en els grups 01.2 i 01.5 de la secció A de la CCAE-93.
d) Usos industrials i assimilables de l'aigua: els corresponents a activitats incloses en la divisió 05.02 de la secció B i les seccions C, D i E de la CCAE-93.
Es consideren usos assimilables als industrials els corresponents a la resta d'activitats econòmiques, sempre que no estiguin inclosos en les lletres a), b) o c) d'aquest apartat.
a) Població permanent d'un municipi o nucli de població: el nombre d'habitants residents a cada municipi o nucli de població segons el padró municipal d'habitants.
b) Població estacional d'un municipi o un nucli de població: la capacitat d'acolliment de cada municipi o nucli de població afectat, tenint en compte les edificacions de segona residència, les empreses d'hosteleria i els altres allotjaments turístics destinats a proporcionar habitació o residència en èpoques, zones o situacions turístiques, d'acord amb la taula d'equivalències següent:
b.1) Edificacions de segona residència: quatre habitants per residència.
b.2) Hotels i pensions: un habitant per plaça.
b.3) Càmpings: 2,5 habitants per unitat d'acampada, d'acord amb la capacitat nominal del càmping.
b.4) Altres instal·lacions d'alberg: un habitant per plaça d'allotjament.
c) Població estacional ponderada d'un municipi o nucli de població: la que resulta d'aplicar la proporció d'estacionalitat 0,4 a la població estacional calculada segons la definició de la lletra b).
d) Població base d'un municipi o un nucli de població: la que resulta de la suma de la població permanent i la població estacional ponderada.
3.1 La Generalitat exerceix les seves competències en matèria d'aigües i obres hidràuliques, vetllant per l'ús sostenible, l'estalvi, la reutilització, l'optimització i l'eficiència en la gestió dels recursos hídrics, i fent possible un nivell bàsic de l'ús domèstic a un preu assequible.
Amb aquesta finalitat, ordena la seva actuació d'acord amb els principis següents:
a) Unitat de gestió, tractament integral, economia de l'aigua, descentralització, desconcentració, coordinació, col·laboració i eficàcia.
b) Respecte a la unitat de conca i subconca hidrogràfica, dels sistemes hidràulics i del cicle hidrològic.
c) Coresponsabilització, transparència, informació i participació del públic en general, i dels usuaris, en particular.
d) Compatibilitat de la gestió pública de l'aigua amb l'ordenació del territori, la preservació, la protecció, la millora i la restauració del medi i dels ecosistemes vinculats amb el medi hídric.
e) Prevenció de la contaminació, protecció i millora de la qualitat i sanejament de l'aigua.
f) Planificació com a instrument per economitzar i racionalitzar l'ús dels recursos hídrics.
g) Promoció de les actuacions necessàries per pal·liar els dèficits i desequilibris hídrics.
h) Subsidiarietat, apropant l'acció administrativa allà on resulta més eficient als ciutadans.
k) Pagament per l'ús de l'aigua i per la contaminació de l'aigua.
l) Suficiència financera per afrontar els costos associats al cicle hídric.
m) Garantia d'un preu assequible per als consums domèstics de tipus familiar no sumptuaris.
3.2 L'Administració hidràulica, particularment, desenvolupa les funcions dimanants de les competències de la Generalitat, de conformitat amb el que estableix la legislació vigent, tenint en compte la diversitat de conques que integren el territori de Catalunya.
3.3 En concret, amb relació a l'àmbit econòmic financer i a l'exigència dels tributs que els correspongui d'acord amb la normativa vigent, les administracions titulars dels serveis d'abastament i sanejament han de tenir present el principi de recuperació dels costos dels serveis relacionats amb l'aigua.
A aquests efectes, l'Agència Catalana de l'Aigua ha de dictar les recomanacions relatives a les fórmules per al compliment de les exigències derivades d'aquests principis, mitjançant l'establiment de criteris que, intensificant la progressivitat, promoguin l'ús eficient del recurs, i ha de fixar, d'acord amb les seves competències, els conceptes repercutibles, fixos i variables, i també qualsevol altre element que permeti una facturació adequada en tot el territori, sens perjudici de l'autonomia dels ens locals per a la fixació de les tarifes.
Per al compliment del que estableixen els apartats precedents i la resta d'articles concordants, l'Agència ha d'instar, en els termes establerts per la normativa estatal i autonòmica de règim local, l'exercici de les actuacions de caràcter administratiu o judicial que siguin necessàries contra actes o acords dels ens locals que els incompleixin.
a) La planificació hidrològica en les conques compreses íntegrament en el territori de Catalunya, i la participació en la planificació hidrològica que correspon a l'Administració general de l'Estat, particularment en la que afecti a la part catalana de les conques dels rius Ebre, Garona i Xúquer.
b) L'ordenació i la concessió dels recursos i els aprofitaments hídrics, fins i tot l'aprofitament de les aigües residuals i, en general, totes les funcions d'administració i control de la qualitat del domini públic hidràulic, inclosos l'atermenament i la modificació i la correcció dels llits fluvials, en les conques compreses íntegrament en el territori de Catalunya.
c) L'administració, la gestió i el control de qualitat dels aprofitaments hídrics corresponents a conques hidrogràfiques situades al territori de Catalunya compartides amb altres comunitats autònomes, inclòs l'exercici de la funció executiva de policia del domini públic hidràulic i la tramitació fins a la proposta de resolució dels expedients que s'hi refereixen, en els termes establerts per la legislació vigent en la matèria, llevat de l'atorgament de concessions d'aigua.
d) La programació, la promoció, l'aprovació, l'execució i l'explotació dels aprofitaments hídrics i de les obres hidràuliques que es facin a Catalunya que no tinguin la qualificació legal d'interès general de l'Estat o la realització de les quals no afecti una altra comunitat autònoma.
e) L'execució i l'explotació de les obres hidràuliques de titularitat estatal i les d'àmbit supracomunitari que li deleguin o encomanin amb la transferència de les dotacions econòmiques corresponents.
f) La intervenció administrativa dels abocaments que puguin afectar les aigües superficials, subterrànies i marítimes.
g) L'exercici de les atribucions que aquesta Llei li confereix en relació amb les xarxes bàsiques d'abastament i els sistemes de sanejament.
h) La regulació i l'establiment d'auxilis econòmics i l'atribució de recursos econòmics a corporacions locals, altres entitats i particulars per a la realització d'actuacions d'interès públic en relació amb el cicle de l'aigua a Catalunya.
i) La determinació de la política d'abastament i de sanejament d'aigües i la coordinació de les administracions competents.
j) La promoció i l'execució, si escau, de les actuacions de política hidrològica que són necessàries per pal·liar els dèficits i desequilibris que hi ha a Catalunya.
k) L'establiment de normes de protecció de les zones inundables.
l) El control i la tutela de les comunitats d'usuaris, en els termes establerts per aquesta Llei.
m) La prestació, quan sigui procedent, dels serveis públics dependents o derivats d'aprofitaments i obres hidràuliques.
n) En general, el compliment de les funcions relatives a l'administració i la gestió dels recursos hídrics que estableix la legislació sobre aigües i les que li siguin transferides, delegades o encomanades per l'Administració general de l'Estat.
o) La determinació dels criteris bàsics de tarifació del cicle integral de l'aigua amb relació als conceptes repercutibles, fixos i variables, i els altres elements que permetin una facturació adequada en el territori, i també llur control, sens perjudici de la facultat dels ens locals de fixar les tarifes dels serveis d'abastament i sanejament.
8.1 L'Agència Catalana de l'Aigua, com a Administració hidràulica de la Generalitat de Catalunya, exerceix les competències de la Generalitat de Catalunya en matèria d'aigües d'acord amb aquesta Llei i la normativa de desenvolupament i complementària.
8.2 Corresponen a l'Agència, entre altres, les funcions següents:
a) En l'àmbit de les conques internes de Catalunya, elaborar i revisar els plans, els programes i els projectes hidrològics, i fer-ne el seguiment, administrar i controlar els aprofitaments hidràulics i els aspectes qualitatius i quantitatius de les aigües i del domini públic hidràulic en general, inclòs l'atorgament de les autoritzacions i les concessions.
b) En relació amb les parts del territori que corresponen a conques hidrogràfiques compartides amb altres comunitats autònomes, administrar i controlar els aprofitaments hidràulics, exercir la funció executiva de policia del domini públic hidràulic i tramitar els expedients que es refereixin a aquest domini, llevat de l'atorgament de concessions d'aigua.
Li correspon també executar, directament o en col·laboració amb altres administracions, les actuacions de prevenció de danys al domini públic hidràulic causats per pluges torrencials, inundacions, desbordaments o altres fenòmens extrems, així com també reparar-los.
c) La promoció, la construcció, l'explotació i el manteniment de les obres hidràuliques de competència de la Generalitat.
d) El control, la vigilància, la inspecció, la planificació, l'adopció de decisions sobre el repartiment i l'assignació de recursos hídrics a la xarxa Ter-Llobregat i les relacions de col·laboració amb les entitats locals dirigides a la incorporació d'aquestes entitats a l'abastament des de la xarxa bàsica, sens perjudici de les relacions d'assistència i col·laboració que en el seu àmbit territorial i en exercici de les seves funcions dugui a terme l'Ens d'Abastament d'Aigua Ter-Llobregat.
Així mateix, també exerceix el control, la vigilància i la inspecció d'altres instal·lacions hidràuliques que se li encomanin.
e) La intervenció administrativa i el cens dels aprofitaments de les aigües superficials i subterrànies existents i dels abocaments que puguin afectar les aigües superficials, subterrànies i marítimes.
f) El control de la qualitat de les platges i de les aigües en general.
g) El control de la contaminació de les aigües per mitjà d'un enfocament combinat, utilitzant un control de la contaminació en la font mitjançant la fixació de valors límit d'emissió i objectius de qualitat del medi receptor.
h) La gestió, la recaptació, l'administració i la distribució de recursos econòmics que li atribueix aquesta Llei i l'elaboració del seu pressupost.
i) L'acció concertada i, si escau, la coordinació de les actuacions de les administracions competents en matèria d'abastament i sanejament en el territori de Catalunya.
j) La promoció d'entitats i associacions vinculades a l'aigua i el foment de llurs activitats.
k) El requeriment i l'obtenció de la informació necessària de les persones físiques o jurídiques, públiques o privades, per a l'exercici de les competències que se li atribueixin.
l) L'ordenació dels serveis d'abastament en alta i de sanejament.
L'ordenació de l'abastament en alta inclou l'aprovació de les tarifes corresponents en els termes de l'article 31.4.
m) En relació amb els sistemes públics de sanejament, l'autorització dels abocaments d'aquests al medi receptor, i també l'eventual reutilització dels seus efluents, l'alta inspecció i les altres funcions que la legislació atribueix als organismes de conca i a l'autoritat competent de l'Administració de la Generalitat en el Districte de Conca Fluvial de Catalunya.
n) La proposta al Govern de l'establiment de limitacions en l'ús de les zones inundables que s'estimen necessàries per garantir la seguretat de les persones i els béns.
o) Les funcions i les atribucions que la legislació general atorga als organismes de conca en els termes que estableix aquesta Llei.
p) Les funcions de control de la seguretat de les preses i embassaments situats al domini públic hidràulic en l'àmbit del districte de conca fluvial de Catalunya i de les basses del territori de Catalunya que se situïn fora del domini públic hidràulic.
8.3 L'Agència ha de ser informada prèviament a la realització de qualsevol actuació que afecti el domini públic hidràulic de les conques hidrogràfiques internes i que, en exercici de llurs competències, duguin a terme les diverses administracions públiques.
8.4 Als efectes del que disposa l'apartat 3, s'entén per actuacions que afecten el domini públic hidràulic, a més de les vinculades als béns esmentats en l'article 2 del Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juliol, pel qual s'aprova el Text refós de la Llei d'aigües, les relatives a la flora i la fauna afectes a aquest domini.
8.5 En la tramitació dels plans d'ordenació urbanística municipal, les normes de planejament urbanístic, els programes d'actuació urbanística municipals o comarcals que hagin estat tramitats independentment i que continguin determinacions pròpies dels plans d'ordenació urbanística municipal, els plans de millora urbana, els plans parcials urbanístics i els plans especials urbanístics, s'ha de demanar un informe a l'Agència, un cop aprovats inicialment.
En aquest informe l'Agència ha de fer constar, entre altres qüestions, que en els dits instruments de planejament urbanístic resta assegurada l'assumpció, pels promotors o pels propietaris, de les despeses derivades de l'execució d'obres o actuacions vinculades a la prestació dels serveis de subministrament d'aigua i de sanejament de les aigües residuals corresponents a nous desenvolupaments urbanístics.
8.6 En exercici de les seves competències de planificació i administració dels recursos, de control dels aprofitaments d'aigua i d'aplicació dels tributs que formen part del seu règim econòmic financer, l'Agència ha de determinar, amb caràcter general, els sistemes de control efectiu dels cabals d'aigua utilitzats i dels abocaments al domini públic hidràulic, terra a mar i a sistemes de sanejament, que s'hagin d'establir per tal de garantir el respecte als drets existents, mesurar el volum d'aigua realment consumit o utilitzat, permetre la gestió correcta dels recursos i assegurar la qualitat de les aigües.
A aquest efecte, les persones o entitats titulars de les concessions, autoritzacions o permisos, i totes les que facin un ús privatiu dels recursos, han d'instal·lar i mantenir a llur càrrec els sistemes de mesura corresponents que garanteixin una informació precisa sobre els cabals d'aigua consumits o utilitzats i, si s'escau, retornats; i també fer front a les taxes o preus que per aquest concepte exigeixi l'Agència pel servei d'instal·lació, manteniment i verificació periòdica dels aparells de mesura, o als costos derivats de l'actuació subsidiària de l'Agència Catalana de l'Aigua en cas d'incompliment de la obligació d'instal·lar o mantenir els aparells de mesura en les condicions indicades.
9.1 Els actes de l'Agència dictats en exercici de les seves funcions com a poder públic són actes administratius.
9.2 Són actes administratius, en particular, els següents:
a) Els actes d'ordenació i de gestió del domini públic hidràulic.
b) Els actes dictats en exercici de la potestat sancionadora.
c) Els actes de gestió, inspecció i recaptació dels tributs de la Generalitat sobre l'aigua i altres ingressos de dret públic.
d) Els actes derivats de les relacions de l'Agència amb altres òrgans i ens de la Generalitat i amb tercers que impliquin un exercici de potestats públiques.
El règim de comptabilitat de l'Agència és el corresponent al sector públic.
La contractació de l'Agència es regeix per la normativa de contractes del sector públic.
Als efectes de l'aplicació d'aquesta normativa, l'Agència Catalana de l'Aigua té la consideració d'Administració pública i els contractes que formalitzi tenen la naturalesa de contractes administratius.
9.4 Els actes dictats pel director o per la directora de l'Agència Catalana de l'Aigua esgoten la via administrativa i poden ser objecte del recurs potestatiu de reposició, regulat per la Llei de l'Estat 4/1999, de 13 de gener, de modificació de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
Els actes produïts en matèria tributària poden ser objecte de recurs per la via economicoadministrativa prèvia al control judicial.
9.5 Els actes sotmesos al dret civil o laboral de l'Agència són impugnables davant la jurisdicció corresponent, amb la reclamació prèvia davant el conseller o la consellera del departament competent en matèria de medi ambient, d'acord amb la legislació aplicable.
9.6 La responsabilitat patrimonial dels òrgans de l'Agència és exigible en els mateixos casos i pel mateix procediment que a l'Administració de la Generalitat.
Correspon a la Direcció de l'Agència designar els òrgans competents per a iniciar i per a instruir els procediments de responsabilitat, i dictar la resolució que hi posa fi o, si escau, aprovar l'acord convencional.
9.7 En els termes establerts per la legislació bàsica sobre aigües i costes, la sanció de les infraccions lleus i menys greus correspon al director o a la directora de l'Agència; la de les greus, al director o a la directora de l'Agència, en el cas que no excedeixi el 50% de l'import màxim establert, o al conseller o a la consellera del departament competent en matèria de medi ambient, i la de les molt greus, al Govern de la Generalitat.
El règim d'infraccions i sancions en matèria tributària es regeix per la seva normativa específica.
Els òrgans de govern, gestió i assessorament de l'Agència Catalana de l'Aigua són el Consell d'Administració, el Consell de la Xarxa d'Abastament Ter-Llobregat, el Consell per a l'Ús Sostenible de l'Aigua, el director o la directora i el gerent o la gerent.
Els òrgans de gestió en règim de participació de l'Agència Catalana de l'Aigua són les comissions de desembassament, l'àmbit, la composició, les funcions i el funcionament de les quals s'estableixen per reglament.
11.3 El Govern de la Generalitat aprova l'Estatut de l'Agència com a desplegament reglamentari de la seva estructura organitzativa i del règim de funcionament, d'acord amb els principis de desconcentració de funcions i participació de les administracions competents, dels usuaris i d'altres entitats representatives d'interessos a l'entorn de l'aigua en l'àmbit d'una demarcació hidrogràfica, una conca o una subconca.
11.4 El Consell d'Administració és l'òrgan de govern en règim de participació de l'Agència, integrat per representants de la Generalitat, dels òrgans o les entitats de l'Administració general de l'Estat que exerceixin competències en matèria d'aigües o obres hidràuliques en el territori de Catalunya, dels ens locals i dels usuaris de l'aigua.
11.5 Els usuaris de l'aigua participen en el Consell d'Administració en un nombre no inferior a un terç del total dels seus membres, per mitjà de representants dels usos domèstics, industrials, agraris i ramaders, escollits d'entre les organitzacions i les associacions més representatives de llurs interessos.
11.6 El president o la presidenta del Consell d'Administració és el conseller o la consellera del departament competent en matèria de medi ambient, i n'és vicepresident o vicepresidenta el director o la directora de l'Agència Catalana de l'Aigua.
11.7 Correspon al Consell d'Administració:
a) Elaborar i elevar al Govern, per mitjà del departament competent en matèria de medi ambient, la proposta de planificació hidrològica del districte de conca fluvial de Catalunya i les seves revisions dins el seu àmbit de competències, i també la proposta de constitució de societats filials i la participació en altres societats.
b) Aprovar l'avantprojecte de pressupost de l'Agència, i concertar crèdits d'acord i amb caràcter previ a les autoritzacions que siguin preceptives en cada cas.
c) Aprovar el balanç i altres documents que resultin de l'aplicació del Pla general de comptabilitat pública.
d) Atribuir recursos econòmics als projectes aprovats.
e) Aprovar els convenis i els programes de l'Agència.
f) Aprovar les ordenances i els estatuts de les comunitats d'usuaris i regants en les conques hidrogràfiques internes de Catalunya.
g) Declarar la sobreexplotació d'aqüífers i l'establiment de perímetres de protecció.
h) Exercir les altres funcions que li atorguin les lleis o l'Estatut de l'Agència.
i) Tenir coneixement previ de la proposta de nomenament del director o de la directora de l'Agència.
j) Acordar la introducció de canvis de solució tècnica en les obres i actuacions previstes en un pla o programa, inclosa la modificació de la tipologia de l'actuació o l'agrupament o desagrupament de determinades actuacions amb la mateixa finalitat, i també l'avançament i la posposició de l'execució d'obres i actuacions a escenaris temporals diferents dels establerts en el pla o programa que les determini quan concorrin circumstàncies, com la disponibilitat pressupostària, que facin possible o inviable, respectivament, executar-les en l'escenari temporal definit en pla o programa esmentat.
Aquests acords s'han de publicar en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
k) Elaborar i proposar al titular del departament competent en matèria d'aigües la declaració de zones sensibles i de zones menys sensibles, de conformitat amb la regulació vigent del tractament d'aigües residuals urbanes.
El Consell per a l'Ús Sostenible de l'Aigua és l'òrgan deliberant, d'assessorament de l'Agència i de participació pública en l'elaboració dels instruments de la planificació hidrològica, i és integrat per la representació dels diferents interessos vinculats a l'aigua.
En les conques no regulades assumeix també funcions anàlogues a les de les comissions de desembassament, en allò que sigui aplicable.
Integren el Consell per a l'Ús Sostenible de l'Aigua un nombre de vocals, no superior a vint-i-cinc, representants de les entitats locals, dels col·legis professionals competents en la matèria, de les entitats ecologistes, de les associacions de veïns, de les organitzacions de consumidors i usuaris, de les organitzacions sindicals, de les universitats, de les entitats d'abastament i proveïment d'aigües, dels usos recreatius, dels usos industrials, dels usos agropecuaris de l'aigua, escollits d'entre les organitzacions i associacions més representatives de llurs interessos, i experts en la matèria.
11.10 Són funcions del Consell per a l'Ús Sostenible de l'Aigua:
a) L'assessorament i la formulació de propostes d'actuació en matèria hídrica.
b) L'informe sobre la planificació i la programació hidrològica, i les seves revisions.
c) L'informe sobre els projectes de disposicions generals que afectin l'àmbit hidrològic.
d) Altres funcions que li atorgui l'Estatut de l'Agència.
11.11 La direcció és l'òrgan executiu que dirigeix i representa l'Agència, i li corresponen les funcions següents:
a) Atorgar les concessions i les autoritzacions relatives a l'aprofitament i ús de l'aigua i del domini públic hidràulic en general, i a l'abocament d'aigües residuals de competència de l'Agència.
b) Aprovar definitivament els projectes constructius i decidir la prestació de serveis.
c) Aplicar el règim fiscal del domini públic que correspon a l'Agència.
d) Exercir la potestat sancionadora i ordenar, quan sigui procedent, la tramesa d'expedients a la jurisdicció penal.
e) Signar convenis amb l'Administració de la Generalitat o altres entitats.
f) Autoritzar els actes d'afectació i desafectació dels béns de domini públic adscrits a l'Agència, i també els actes de disposició, alienació o transacció de la resta de béns i drets de l'Agència, amb subjecció al que estableix l'Estatut de l'empresa pública catalana.
g) Presentar anualment al Consell d'Administració les propostes de programes d'actuació, d'inversió i de finançament, els balanços i la memòria corresponent.
h) Exercir les funcions d'òrgan de contractació i les que el Consell d'Administració li delegui.
i) Autoritzar les despeses amb càrrec a crèdits pressupostaris de l'Agència, dins els límits que s'estableixen per reglament.
j) Determinar, a proposta del gerent, la plantilla de personal de l'Agència.
k) Qualsevol altra funció de l'Agència no atribuïda expressament a cap altre òrgan.
11.12 El Govern de la Generalitat nomena el director o la directora de l'Agència a proposta del conseller o de la consellera del departament competent en matèria de medi ambient, una vegada escoltat el Consell d'Administració.
11.13 La gerència és l'òrgan de gestió i administració ordinàries de l'Agència, i li corresponen les funcions següents:
a) Exercir la direcció superior de personal i dels serveis de l'Agència.
b) Autoritzar despeses dins els límits que s'estableixin per reglament amb càrrec als crèdits pressupostaris de l'Agència i ordenar-ne els pagaments.
c) Executar els acords del Consell d'Administració.
d) Qualsevol altra funció que determini l'Estatut de l'Agència.
11.14 El conseller o la consellera del departament competent en matèria de medi ambient nomena la persona que ocupa la gerència.
11.15 Les comunitats d'usuaris titulars d'aprofitaments pertanyents a les conques compreses íntegrament en el territori de Catalunya resten adscrites, a efectes administratius, a l'Agència, la qual exerceix totes les funcions i les atribucions que sobre aquesta matèria assigna la legislació vigent a l'organisme de conca.
11.16 En relació amb les comunitats d'altres conques els aprofitaments de les quals estiguin situats en el territori de Catalunya, l'Agència pot establir relacions de col·laboració pel que fa a la construcció d'obres hidràuliques i altres matèries de competència de la Generalitat.
El Consell de la Xarxa d'Abastament Ter-Llobregat és l'òrgan col·legiat d'adopció de decisions pel que fa a la gestió de les instal·lacions que integren la xarxa d'abastament Ter-Llobregat de conformitat amb l'annex 1.
11.18 El Consell de la Xarxa d'Abastament Ter-Llobregat és integrat per quinze persones representants dels ens locals de l'àmbit abastat des de la xarxa Ter- Llobregat, de la ciutadania i de la Generalitat.
El nombre de representants dels ens locals i de la ciutadania no pot ser inferior al 45% del total de membres del Consell.
Les funcions del Consell de la Xarxa d'Abastament Ter-Llobregat són les que estableix aquesta llei i les que estableixin, amb relació a les instal·lacions de la xarxa d'abastament Ter-Llobregat, els estatuts de l'Agència.
La planificació hidrològica del Districte de Conca Fluvial de Catalunya atén els objectius següents:
a) Garantir la suficiència i l'ús sostenible del recurs.
b) Garantir una gestió equilibrada i integradora del domini públic hidràulic que asseguri la protecció i la coordinació de les administracions afectades.
c) Economitzar i racionalitzar la utilització del recurs, i assignar els diversos usos en funció de la qualitat requerida.
d) Garantir el manteniment dels cabals ecològics.
e) Assolir un bon estat de les aigües superficials mitjançant la prevenció del deteriorament de la seva qualitat ecològica, i fer un enfocament combinat del tractament de la contaminació i la recuperació de les aigües contaminades.
f) Assolir un bon estat de les aigües subterrànies, mitjançant la prevenció del deteriorament de la qualitat, fer un enfocament combinat del tractament de la contaminació i garantir l'equilibri entre la captació i la recàrrega d'aquestes aigües i la recuperació de les aigües contaminades.
g) Vetllar per la conservació i el manteniment de la xarxa fluvial catalana i de les zones humides i lacustres, i també pels ecosistemes vinculats al medi hídric.
h) Garantir el principi de recuperació de costos dels serveis relacionats amb l'aigua, mitjançant l'establiment d'un sistema de tarifació que ofereixi incentius per a aconseguir un ús eficient de l'aigua i l'assoliment dels objectius fixats pel Govern.
A aquest efecte, l'Administració competent en matèria de subministrament d'aigua i de tractament d'aigües residuals ha d'establir les estructures tarifàries necessàries per a la recuperació de costos, per tal de garantir el respecte a les necessitats bàsiques i desincentivar consums excessius.
Aquestes tarifes han de respondre als criteris de repercussió dels costos en els preus, que fixa la Generalitat, sens perjudici de les compensacions que, en els casos de prestació dels serveis en règim de concessió administrativa, pugui establir l'Administració titular del servei de subministrament d'aigua per tal d'establir l'equilibri econòmic del servei.
21.1 El Pla de gestió del Districte de Conca Fluvial de Catalunya determina les accions i les mesures necessàries per assolir els objectius establerts per l'article 19.
21.2 El Pla de gestió pot preveure, a més de les determinacions obligatòries que resulten de la legislació en matèria d'aigües, els requeriments qualitatius, quantitatius i econòmics, fins i tot en l'àmbit de la tarifació, de la utilització del recurs; els instruments per a protegir els sistemes hídrics; i els criteris per a qualificar un projecte o una obra hidràulica d'interès prioritari per a la Generalitat.
21.3 El procediment per formular el Pla de gestió es determina per reglament, garantint, en tot cas, el tràmit d'informació pública i la participació de les administracions afectades.
a) Pel que fa a les aigües superficials: el seguiment del volum i el cabal de l'aigua, en la mesura en què condicioni l'estat ecològic i químic de les masses d'aigua, i el potencial ecològic; i el seguiment de l'estat ecològic i químic i del potencial ecològic.
b) Pel que fa a les aigües subterrànies, el programa ha d'incloure el seguiment de l'estat químic i de l'estat quantitatiu.
El programa de seguiment i control ha d'incloure les mesures necessàries per a dur a terme el control de vigilància, el control operatiu i el control d'investigació de les masses d'aigua, de conformitat amb la legislació vigent.
El Pla de gestió del Districte de Conca Fluvial de Catalunya es complementa amb l'elaboració de plans i programes de gestió específics per tractar aspectes individualitzats de la gestió de l'aigua que poden afectar, entre altres, els àmbits següents:
a) Conques i subconques del Districte de Conca Fluvial.
c) Categories d'aigües o ecosistemes particulars o problemes particulars de les aigües.
2 També es poden elaborar plans i programes de gestió específics per a tractar aspectes concrets de l'abastament i del sanejament de les aigües residuals, i d'altres matèries relacionades amb el cicle de l'aigua que siguin de competència de la Generalitat.
Les mesures establertes en aquests plans i programes, aprovats pel Govern, que tinguin efectes a l'àmbit territorial de demarcacions hidrogràfiques compartides despleguen llurs efectes a partir de la seva aprovació, sens perjudici que s'hagin de comunicar a les administracions hidràuliques corresponents a fi que, si s'escau, puguin ésser incorporades a la planificació hidrològica respectiva.
a) La definició de les unitats d'explotació en què s'organitza el districte de conca fluvial de Catalunya als efectes de gestió dels episodis de sequera.
b) La definició dels diferents escenaris o estats de sequera en funció de l'escassetat de recursos, i també dels indicadors i llindars que permeten la declaració d'entrada i de sortida dels escenaris de sequera esmentats, i la regulació del procediment de declaració formal de l'entrada i sortida en aquests escenaris.
c) Les normes d'explotació dels sistemes per a fer front als episodis de sequera, que poden consistir a ordenar la producció de recursos no convencionals, a establir consignes d'aprofitament coordinat de recursos de origen diferent i limitacions en els desembassaments màxims, en la previsió d'un règim de cabals circulants o l'establiment del deure de les entitats gestores de sistemes d'abastament d'adoptar accions preparatòries.
d) Les mesures d'utilització dels recursos hídrics i d'altres béns de domini públic hidràulic que cal aplicar en els diferents escenaris de sequera o, preventivament, amb caràcter previ a la declaració d'entrada en sequera.
e) Les mesures per a garantir el principi de recuperació de costos, inclosa la necessitat de revisió de les tarifes corresponents tenint en compte el que estableixen les lletres c i d.
f) El deure de les persones titulars de drets d'aprofitament d'aigua per a usos agraris, industrials i recreatius, que es relacionen a continuació, de redactar i presentar a l'Agència Catalana de l'Aigua un pla d'estalvi en situació de sequera, per al seu informe d'adequació al pla especial d'actuació:
f.1) Les comunitats de regants o persones propietàries individuals que disposen d'una superfície regable superior a 200 hectàrees.
f.2) Les persones titulars d'explotacions ramaderes amb una capacitat superior a les 3.000 unitats de bestiar.
f.3) Les persones titulars de drets d'aprofitament d'aigua per a usos industrials amb un consum anual superior a 500.000 m3, amb caràcter general, o superior a 200.000 m3 si l'ús és assimilable a reg (inclòs el reg de camps de golf i de jardins).
f.4) Les persones titulars de drets d'aprofitament d'aigua per a usos recreatius amb un consum anual superior a 200.000 m3.
g) Les mesures de tipus organitzatiu i els mecanismes de difusió i publicitat que ha d'adoptar l'Administració hidràulica.
Correspon al Consell d'Administració de l'Agència l'aprovació del programa de seguiment i control.
2 Les entitats locals participen en l'elaboració dels plans i els programes per mitjà de llur representació en l'Agència Catalana de l'Aigua i sol·liciten la inclusió d'actuacions i d'obres que siguin de llur interès, d'acord amb el que s'estableixi per reglament.
3 El Govern, amb l'informe previ del director o de la directora de l'Agència Catalana de l'Aigua i després de la deliberació del Consell d'Administració d'aquesta, pot acordar, per raons extraordinàries, la inexecució d'actuacions o obres incloses en el Programa de mesures o en aquests plans i programes.
4 L'Agència Catalana de l'Aigua, per iniciativa pròpia o a petició dels ens locals, proposa al Govern, per raons d'urgència, la inclusió d'actuacions i obres en els programes i en els plans ja aprovats.
El procediment d'aprovació, la revisió i la vigència del Pla de gestió del districte de conca fluvial de Catalunya, del programa de mesures, dels programes de control i dels plans i programes de gestió específics es determinen per reglament.
L'Agència Catalana de l'Aigua és la responsable del compliment de la planificació hidrològica.
L'execució i, si escau, l'explotació i el manteniment, quan corresponguin a l'Agència Catalana de l'Aigua, de les actuacions incloses en els plans o programes poden ser encomanades a les ELA en els termes recollits per l'article 16.
L'execució i la gestió es realitzen en la manera establerta per la gestió dels serveis públics.
Les obres o instal·lacions resultants són de recepció obligatòria per part de l'Administració, a qui en correspon l'explotació, en els termes que estableixi l'Agència Catalana de l'Aigua.
31.1 La Generalitat, com a titular de les competències d'ordenació del cicle de l'aigua, adoptarà mesures per garantir l'abastament dels municipis dins els límits i en els termes establerts per la planificació hidrològica.
31.2 Als efectes d'aquesta Llei, les xarxes bàsiques d'abastament, amb independència de llur règim de titularitat i de gestió, estan subjectes al control i la supervisió de la Generalitat, la qual exerceix les potestats establertes per la legislació sectorial d'aigües i, en particular, té atribuïdes les prerrogatives següents:
a) La policia de l'aprofitament, que comporta el deure del titular de la xarxa de permetre l'accés a les instal·lacions del personal de la Generalitat i facilitar-li de manera periòdica informació sobre els cabals que hi circulen.
b) La facultat d'imposar, per a totes les concessions i tots els aprofitaments, la substitució de la totalitat o de part dels cabals circulants en les xarxes bàsiques d'abastament per altres de diferent origen o d'un altre punt de presa, respectant els drets concessionals i el marc de la planificació hidrològica.
En aquest cas, la Generalitat només respon de les despeses derivades de l'obra de substitució, les quals poden repercutir en els beneficiaris.
En el cas de concessions per a regadius i altres usos agraris, la substitució es pot fer per cabals procedents de la reutilització d'aigües residuals depurades que tinguin les característiques adequades a la finalitat de la concessió.
En aquest darrer supòsit, les conduccions que transporten les esmentades aigües han de ser independents de les que transporten les aigües destinades a l'abastament domiciliari.
c) En situacions de sequera extraordinària o estats de necessitat que requereixin de manera urgent la disponibilitat d'aigua, el Govern adopta mesures amb caràcter temporal en relació amb les xarxes bàsiques d'abastament per superar les situacions esmentades, d'acord amb el que estableix l'article 58 del Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juliol, pel qual s'aprova el Text refós de la Llei d'aigües.
L'aprovació de les mesures porta implícita la declaració d'utilitat pública de les obres a efectes d'ocupació temporal i la urgent necessitat de l'ocupació.
L'Agència Catalana de l'Aigua, en l'exercici de les seves competències en matèria d'ordenació dels serveis d'abastament en alta, proposa al Govern de regular les condicions de prestació d'aquests serveis i les tarifes corresponents.
El Consell d'Administració de l'Agència Catalana de l'Aigua aprova les tarifes per la prestació del servei d'abastament en alta quan hi concorrin els requisits següents:
a) Que tinguin caràcter supramunicipal.
b) Que siguin gestionats per un ens local supramunicipal o per una agrupació d'ens locals, o bé en els casos en què la gestió sigui acordada entre ens locals.
34.1 La producció i el subministrament d'aigua potable per a l'abastament d'aigua potable per a l'abastament de poblacions per mitjà de la xarxa d'abastament Ter-Llobregat és un servei públic d'interès de la Generalitat i, per tant, de la seva competència, que comprèn, en tot cas, les operacions següents:
a) La regulació dels recursos hídrics i l'adopció de determinacions per a la millor explotació en quantitat i qualitat.
b) La planificació, la redacció dels projectes, l'execució de les obres, la gestió i l'explotació de les instal·lacions.
34.2 Correspon també a la Generalitat, en relació amb la xarxa d'abastament Ter-Llobregat, modificar, adaptar, reajustar i ampliar la quantitat dels recursos en origen, la duració temporal i la regulació estacional de les concessions a les poblacions dins de l'àmbit territorial de prestació del servei, establint, per a les ampliacions i les noves concessions, les condicions econòmiques que siguin necessàries.
34.3 L'Administració hidràulica pot:
a) Determinar per a cada cas el punt de la xarxa d'abastament des del qual s'ha d'atorgar qualsevol concessió nova o qualsevol ampliació de les concessions existents per a l'abastament d'un o diversos municipis des d'aquella xarxa, sense que puguin atorgar-se directament concessions per a altres usos.
b) Ordenar la incorporació de nous abastaments o l'ampliació dels existents mitjançant la connexió de les instal·lacions municipals a la xarxa d'abastament, amb l'increment previ de la dotació de la concessió atorgada.
La resolució, que s'ha de dictar vist l'informe de l'entitat local encarregada de la gestió d'aquella xarxa, ha d'establir la quota de connexió a satisfer pels nous abastaments, d'acord amb els criteris continguts en l'article 38 d'aquesta Llei.
c) Ordenar les condicions de prestació i de recepció del servei d'abastament d'aigua potable a les poblacions des de la xarxa d'abastament Ter-Llobregat, mitjançant el reglament regulador del servei que ha d'aprovar el Govern, a proposta de l'Agència Catalana de l'Aigua.
Resten afectats al servei públic de competència de la Generalitat els béns i les instal·lacions de titularitat pública que formen part de la xarxa d'abastament Ter-Llobregat.
Aquests béns s'han de destinar a l'exercici de les competències de la Generalitat en matèria d'aigües, d'acord amb la legislació vigent.
35.2 Les instal·lacions de la xarxa Ter-Llobregat enumerades en l'annex 1 que hagin estat construïdes o siguin explotades en execució de contractes de gestió del servei públic d'abastament d'aigua, de concessions per a l'aprofitament del domini públic hidràulic o per qualsevol altra situació vinculada a la prestació del servei d'abastament de poblacions mantenen la titularitat actual, amb submissió a les potestats administratives a què fa referència aquesta Llei.
Aquestes instal·lacions resten subjectes a reversió de la Generalitat, lliures de càrregues i amb afecció al servei d'abastament d'aigua de la seva competència.
L'Agència Catalana de l'Aigua exerceix les funcions següents amb relació als béns i les instal·lacions que integren la xarxa Ter-Llobregat i que s'enumeren en l'annex 1, sens perjudici del règim de titularitat i gestió que tinguin i de les competències sectorials en la matèria:
a) La construcció, la millora, la gestió i l'explotació de les instal·lacions que constitueixen la xarxa d'abastament Ter-Llobregat, que comprenen el tractament, l'emmagatzematge i el transport de l'aigua.
L'explotació i la gestió es poden fer de manera directa o indirecta, per mitjà dels corresponents contractes administratius de gestió i prestació de serveis públics.
b) La coordinació de l'explotació de les instal·lacions que formen les diverses xarxes del sistema Ter-Llobregat, als efectes del que determina l'article 39 d'aquesta llei.
c) L'assistència i la col·laboració amb les entitats locals per a la prestació dels serveis de la seva competència en matèria d'abastament d'aigua.
d) Subsidiàriament i en els supòsits previstos en la legislació de règim local, la redacció dels projectes, la construcció i l'explotació d'instal·lacions en l'àmbit de la competència municipal o comarcal.
L'Agència Catalana de l'Aigua es pot encarregar, temporalment i mentre les entitats locals no assumeixin les funcions que tenen encomanades, de l'execució de les obres i la prestació dels serveis que resultin necessaris per a l'abastament de poblacions determinades des de la xarxa d'abastament Ter-Llobregat amb dret a la percepció de les tarifes corresponents.
La Generalitat és la titular de les obres i instal·lacions que executi amb càrrec als recursos propis i que formin part de la xarxa Ter-Llobregat, i pot rebre l'adscripció d'altres recursos per raó dels serveis que li correspon prestar.
La incorporació de noves poblacions a l'abastament des de la xarxa d'abastament o l'ampliació dels cabals aprofitats per un o diversos municipis dóna lloc a l'obligació de satisfer a la Generalitat, en concepte de quota de connexió, una quantitat que ha d'ésser fixada pel Consell de la Xarxa d'Abastament Ter-Llobregat de l'Agència Catalana de l' Aigua i aplicada proporcionalment als nous cabals derivats sobre el total servit des de la xarxa bàsica.
Aquesta quantitat s'ha de destinar a l'exercici de les competències de la Generalitat en matèria d'aigües, d'acord amb la legislació vigent.
39.1 Els ingressos que són producte de les tarifes del servei públic d'abastament d'aigua en alta mitjançant les instal·lacions que integren la xarxa Ter-Llobregat, que gestiona la Generalitat, són prestacions patrimonials de caràcter públic no tributari i llur import correspon a l'entitat prestadora del servei.
Les tarifes responen al criteri de l'equilibri econòmic del servei.
39.2 Les tarifes del servei han de permetre la recuperació íntegra de tots els costos suportats per l'Ens prestador del servei d'abastament en alta, de tal manera que el resultat econòmic anual de la seva activitat no generi pèrdues.
En conseqüència, en l'establiment de la tarifes cal incorporar:
a) Les despeses d'explotació i conservació de les instal·lacions de la xarxa d'abastament Ter-Llobregat adscrites a l'Ens o que siguin de la seva titularitat.
b) Les amortitzacions de les instal·lacions de la xarxa d'abastament Ter-Llobregat, adscrites a l'Ens o que siguin de la seva titularitat, calculades d'acord amb la seva vida útil, sens perjudici de les eventuals subvencions de capital que pugui rebre per al seu finançament.
c) Les despeses generals i d'estructura.
d) La dotació destinada anualment al fons de sequera i fixada pel Consell de la Xarxa d'Abastament Ter-Llobregat de l'Agència Catalana de l'Aigua.
Aquesta dotació es considera, a tots els efectes, com a despesa de l'exercici de l'Ens i resta afectada a finançar les despeses addicionals de funcionament de les infraestructures de producció i potabilització d'aigua, d'acord amb les directrius d'explotació que fixi el Consell de la Xarxa d'Abastament Ter-Llobregat per fer front a situacions de sequera.
e) Les despeses de finançament de les inversions de la xarxa d'abastament Ter-Llobregat.
f) Els resultats negatius de l'exercici anterior sempre que no hagin pogut ser compensats amb resultats positius d'altres exercicis.
A l'efecte de l'establiment de les tarifes, cal deduir aquells ingressos no tarifaris obtinguts per l'Ens.
39.3 En el supòsit que per raons de política econòmica es modifiqui l'import de la tarifa, la Generalitat ha d'adoptar les mesures econòmiques necessàries per garantir la recuperació íntegra dels costos del servei, de conformitat amb el que preveu l'apartat anterior.
39.4 La gestió, la liquidació i el cobrament de les tarifes per l'abastament d'aigua en alta a què es refereix l'apartat 1 corresponen a l'Ens prestador del servei, que en percep directament l'import de les persones físiques o jurídiques usuàries o de les entitats públiques o privades subministradores d'aigua en baixa.
En conseqüència, l'Ens prestador ha d'emetre a les entitats subministradores d'aigua en baixa i a les persones físiques o jurídiques usuàries les liquidacions que correspongui en funció dels consums realitzats i els ha d'aplicar la tarifa vigent en cada moment.
Si alguna de les entitats subministradores en baixa o de les persones físiques o jurídiques usuàries no abona els imports corresponents a la liquidació emesa en el termini voluntari de pagament, l'Ens prestador del servei d'abastament d'aigua en alta pot recórrer a la via de constrenyiment per reclamar la totalitat dels conceptes que integren el deute.
44.1 S'autoritza l'assignació a l'abastament que es fa per mitjà del sistema Ter-Llobregat, d'un cabal total de divuit metres cúbics per segon, integrat en una part pel cabal de vuit metres cúbics per segon, com a màxim, derivat del riu Ter i, en la resta i fins al cabal total esmentat, pels existents en el riu Llobregat, segons el seu règim de regulació en el moment de l'entrada en vigor de la Llei 4/1990, de 9 de març, sobre ordenació de l'abastament d'aigua a l'àrea de Barcelona.
44.2 El cabal assignat es destina, provisionalment i amb reserva de la planificació hidrològica, a l'abastament de les poblacions servides per mitjà de les xarxes detallades en l'annex 1, d'acord amb la distribució que segueix:
El dret a la utilització dels cabals es pot inscriure en el Registre d'Aigües a sol·licitud de les entitats interessades.
Això no obstant, es mantenen els drets que deriven de les concessions ja atorgades, sens perjudici de fer-ne la revisió.
Els cabals addicionals que resulten de les noves obres de regulació de la conca del riu Llobregat s'han de destinar al subministrament d'aigua per a l'abastament de poblacions per mitjà de la xarxa bàsica Ter-Llobregat i han d'ésser inscrits en el Registre d'Aigües a nom de la Generalitat de Catalunya.
L'atorgament d'altres concessions de nous cabals regulats resta condicionada en tot cas a l'acompliment d'aquella afectació de destinació per abastament.
En la modalitat d'aportació a què es refereix l'article 47.2. a.primer, els beneficiaris resten obligats a aportar, abans de la contractació de les obres, la garantia del compliment de llurs obligacions econòmiques a llur càrrec, d'acord amb el que estableix la legislació aplicable als contractes de l'Administració de la Generalitat.
Resten exempts d'aquesta obligació els beneficiaris que hagin optat per l'aportació a què fa referència l'article 47.2. a.segon.
El Govern, sens perjudici del que estableix aquesta article, en circumstàncies excepcionals i degudament justificades, pot acordar altres sistemes per a garantir el compliment de les obligacions econòmiques a càrrec dels beneficiaris.
L'Agència Catalana de l'Aigua ha de garantir el finançament dels sistemes públics de sanejament, de conformitat amb el que estableix la planificació hidrològica, mitjançant les corresponents atribucions de recursos.
L'atribució s'efectua amb afectació de destinació i comprèn les despeses directes de prestació d'aquests serveis i les de reposició i millorament de les infraestructures.
L'import d'aquestes atribucions de recursos per als exercicis pressupostaris del 2013 i següents es calcula d'acord amb aquests criteris:
a) Criteris de càlcul del cost directe d'explotació:
a.1) En el cas que el cost directe d'explotació dels sistemes públics de sanejament resulti, de manera directa i específica, d'un procés selectiu de pública concurrència que afecti la totalitat de la despesa del sistema, l'Agència Catalana de l'Aigua ha de reconèixer la quantitat resultant d'aquest procés.
a.2) En el cas que el cost directe d'explotació no resulti, de manera directa i específica, d'un procés selectiu de pública concurrència que afecti la totalitat de la despesa del sistema, el valor màxim en concepte de cost directe d'explotació en l'atribució de recursos corresponent a aquests sistemes de sanejament és l'import reconegut per l'Agència Catalana de l'Aigua com a despesa directa d'explotació per a l'exercici immediatament anterior, entenent l'atribució de recursos com a global per al conjunt d'aquests sistemes.
a.3) En qualsevol cas cal descomptar de les quantitats certificades per aquest concepte l'import de les contraprestacions econòmiques (cànons, aportacions directes o indirectes, etc.) que hagin percebut els ens gestors i que no siguin d'aplicació directa en benefici dels sistemes de sanejament de llur responsabilitat.
a.4) La incorporació de nous sistemes, o les ampliacions dels ja existents, al servei públic de sanejament en alta comporta la revisió de l'atribució de recursos corresponent.
Tenen aquest mateix efecte les actuacions aprovades i finançades per l'Agència Catalana de l'Aigua que tinguin com a finalitat el millorament de l'explotació.
a.5) Els valors màxims en concepte de cost directe d'explotació s'han de revisar, a l'alça o a la baixa, quan es generin variacions en la destinació dels fangs motivades per modificacions imposades per l'Agència Catalana de l'Aigua, en la gestió de les instal·lacions de posttractament de fangs del Pla de sanejament de Catalunya.
b) Criteris de càlcul dels costos de reposicions i millores.
b.1) Les atribucions de recursos en concepte de reposicions i millores s'han d'ajustar a les disponibilitats pressupostàries.
b.2 En el cas de sistemes de sanejament en què, per llurs característiques, no es duu a terme una extracció continua dels fangs, com poden ésser els llacunatges i els sistemes de condicionament de fangs de tipus rizocompost, el cost de la gestió té la consideració de cost de reposició.
b.3 En el cas dels ens gestors que fan una gestió directa del servei i respecte dels quals l'atribució de recursos en concepte de cost directe d'explotació no supera els cinquanta mil euros anuals, l'Agència Catalana de l'Aigua pot considerar com a costos de reposició i millora les despeses de manteniment que posin en crisi l'equilibri econòmic de l'explotació.
c) Atès el caràcter finalista de les atribucions de recursos, els imports declarats com a cost directe d'explotació i com a costos de reposició i millores es consideren justificats de manera automàtica i fins a la quantitat màxima objecte d'atribució mitjançant l'emissió d'un certificat de la intervenció relatiu a l'aplicació efectiva a la gestió dels sistemes públics de sanejament.
55.2 Les atribucions de recursos per a l'exercici pressupostari 2020 i següents inclouen els costos indirectes d'explotació dels serveis públics de sanejament, entesos com les despeses indirectes de gestió de sistemes i d'instal·lacions i les despeses indirectes generades per la reposició i les millores.
Amb caràcter general, l'import de l'atribució de recursos en concepte de costos indirectes d'explotació és el valor màxim d'entre els següents:
a) L'import resultant d'aplicar el coeficient 0,075 a l'import percebut en concepte de cost directe d'explotació l'exercici pressupostari immediatament anterior.
b) L'import percebut en concepte de despeses indirectes d'explotació l'exercici 2019.
c) 70.000 euros per any, únicament en el cas que el destinatari sigui un ens gestor de caràcter supramunicipal.
Atès el caràcter finalista de les atribucions de recursos, l'import declarat com a despesa indirecta es considera justificat de manera automàtica i fins a la quantitat màxima objecte d'atribució mitjançant l'emissió d'un certificat de la intervenció relatiu a l'aplicació efectiva a la gestió dels sistemes públics de sanejament.
55.3 El Consell d'Administració de l'Agència Catalana de l'Aigua, mitjançant acord, estableix criteris complementaris per a la gestió de les atribucions de recursos als ens gestors de les infraestructures de sanejament.
55.4 El Govern pot autoritzar la subscripció d'un conveni de col·laboració entre l'Agència Catalana de l'Aigua i els ens gestors de sistemes públics de sanejament en alta que s'hagin constituït en entitats locals de l'aigua, d'acord amb els articles 14 i següents, a fi de definir un marc d'atribució dels recursos procedents del cànon de l'aigua per finançar les despeses d'explotació, de reposició i d'inversió corresponents als sistemes públics de sanejament en alta.
Aquests convenis de col·laboració han de tenir una durada mínima de tres anys.
El conveni, o els convenis, en conjunt, han de garantir el manteniment de la suficiència de recursos de l'Agència Catalana de l'Aigua per a fer front a les despeses d'explotació, de reposició i d'inversió que no siguin objecte de delegació en els mateixos convenis, i també la cohesió i sostenibilitat territorial de les polítiques hidràuliques.
a) Si aquestes instal·lacions han estat executades en compliment de la planificació hidrològica
b) Si l'Agència, per resolució de la seva direcció, constata que la regeneració comporta una millora en la disponibilitat o garantia hidrològica o afavoreix l'assoliment dels objectius ambientals establerts en la planificació hidrològica.
Aquest finançament es duu a terme per mitjà d'una atribució de fons en els mateixos termes que defineix l'article 55.
L'Agència Catalana de l'Aigua pot assumir, en concepte de finançament de reposició i millores, el finançament complementari que sigui necessari, si s'escau, per a l'adequació de la infraestructura als requeriments de l'informe a què fa referència l'apartat 1, sempre que aquest finançament complementari no representi més d'un 25% del cost global de la infraestructura.
56.1 En els termes continguts en els articles 52, 53, 54 i 55, i tenint en compte les característiques de les conques i subconques, el Govern aprova el Reglament dels serveis públics de sanejament, el qual ha de recollir, entre altres, els aspectes següents:
a) Formes i terminis de la cessió o la transmissió a les ELA de la propietat de les instal·lacions de sanejament en alta, quan l'Agència Catalana de l'Aigua les executi.
c) Característiques del cens d'abocaments al sistema.
d) Normes bàsiques per al manteniment, la reposició i l'explotació dels equips del sistema, amb expressió dels abocaments prohibits i dels límits generals d'abocament.
e) Pla d'emergència del sistema.
f) Sistemes de relació entre l'Agència Catalana de l'Aigua i les ELA que garanteixin la informació recíproca, l'homogeneïtat tècnica i l'acció conjunta.
56.2 En el marc del Reglament dels serveis públics de sanejament, les ELA estableixen regulacions específiques respecte als sistemes de sanejament de llur competència.
a) És prohibit edificar i instal·lar-hi construccions permanents.
b) Els moviments de terres i les obres que es vulguin dur a terme tant en la superfície com en el subsòl, i les altres activitats que puguin comportar riscos per a la seguretat de les instal·lacions o en la garantia de funcionament del servei se sotmeten a autorització o permís específic del corresponent ens gestor del sistema públic de sanejament en alta.
c) S'ha de garantir l'accés lliure i permanent a les instal·lacions que formen part del sistema públic de sanejament en alta del personal propi o designat per l'ens gestor corresponent, per a dur-hi a terme les tasques necessàries d'inspecció, manteniment, reparació, fitació i reposició i millorament de les instal·lacions.
a) L'adopció de les mesures provisionals que calguin a fi de protegir la integritat de les persones i dels béns i per a assegurar la prestació del servei públic de sanejament en alta.
b) La imposició de multes coercitives per a garantir el compliment de les mesures provisionals esmentades, assegurant l'execució dels actes administratius corresponents dins dels terminis assenyalats, de conformitat amb el que estableix la vigent legislació reguladora del procediment sancionador.
c) La incoació del procediment sancionador establert en els articles següents.
En tot el que no regula aquesta llei o els reglaments que la despleguin, i amb relació al règim dels béns que integren els sistemes públics de sanejament en alta, és d'aplicació el que estableix normativa vigent reguladora del patrimoni de la Generalitat o dels ens locals, segons escaigui.
57.1 Són infraccions administratives les accions i les omissions tipificades i sancionades per aquesta Llei.
c) La realització d'obres o activitats que afectin el sistema de sanejament o el seu perímetre de protecció sense gaudir de la preceptiva autorització, sempre que no causin danys o perjudicis a les instal·lacions.
d) La desobediència dels requeriments de l'Administració en relació amb l'adequació d'abocaments o instal·lacions a les condicions reglamentàries, i també amb la remissió de dades i informacions sobre les característiques de l'efluent o les instal·lacions de tractament.
e) La manca de comunicació dels canvis de titularitat de les autoritzacions.
f) L'incompliment de qualsevol obligació o prohibició establertes per aquesta Llei que no tingui atribuïda una altra qualificació.
g) L'abocament al sistema en els supòsits en què estigui establerta la seva submissió a règim de declaració responsable, efectuat sense comptar amb la declaració responsable corresponent, sempre que no causi danys o perjudicis al sistema públic de sanejament o quan aquests danys no superin els 3.000 euros.
h) La inexactitud o l'omissió essencials en les dades, manifestacions o documents que s'incorporin a la declaració responsable o l'acompanyin.
a) L'abocament al sistema efectuat sense comptar amb l'autorització corresponent.
b) Els abocaments prohibits pel reglament aplicable al sistema de sanejament.
e) L'obstaculització de la funció inspectora de l'Administració.
f) L'ocultació o el falsejament de dades determinants de l'atorgament de l'autorització.
g) La manca de comunicació de les situacions de perill o emergència o l'incompliment de les prescripcions o les ordres de l'Administració derivades de situacions d'emergència.
h) La reincidència en la comissió de dues infraccions lleus.
i) L'abocament al sistema en els supòsits en què estigui establerta la seva submissió a règim de declaració responsable, efectuat sense comptar amb la declaració responsable corresponent, sempre que causi danys o perjudicis al sistema públic de sanejament superiors a 3.000 euros i fins a 15.000 euros.
j) La falsedat en les dades, les manifestacions o els documents que s'incorporin a la declaració responsable o l'acompanyin.
57.4 Són infraccions molt greus:
a) La comissió de qualsevol conducta tipificada per l'apartat 3 si causa danys o perjudicis a la integritat o al funcionament del sistema públic de sanejament superiors a 15.000 euros.
b) L'incompliment de les ordres de suspensió d'abocaments no autoritzats o abusius.
c) La reincidència en la comissió de dues infraccions greus.
62.1 Es crea el cànon de l'aigua com a ingrés específic del règim economicofinancer de l'Agència Catalana de l'Aigua, la naturalesa jurídica del qual és la d'impost amb finalitat ecològica.
62.3 L'aplicació del cànon de l'aigua afecta l'ús de l'aigua facilitada per les entitats subministradores i la procedent de captacions d'aigües superficials o subterrànies, incloses les instal·lacions de recollida d'aigües pluvials que efectuïn directament els usuaris mateixos.
62.4 La gestió del cànon de l'aigua correspon a l'Agència Catalana de l'Aigua, que el percep directament dels usuaris o per mitjà d'entitats públiques o privades subministradores d'aigua en funció de la procedència del recurs.
L'exacció del cànon de l'aigua és compatible amb la imposició de contribucions especials i amb la percepció de taxes o tarifes, quan sigui procedent, pels ens locals.
L'establiment de tarifes o de tributs municipals en matèria de sanejament ha de respectar, en qualsevol cas, el que estableix aquesta llei amb relació al principi de recuperació de costos, i el que estableix la resta de normativa reguladora de les relacions, en l'àmbit tributari, entre les diferents administracions.
Així mateix, amb l'objectiu d'evitar duplicitats dels costos traslladats a l'usuari final, els estudis econòmics que, d'acord amb la normativa vigent han de constar en el procediment per al seu establiment i aprovació, han d'especificar els costos del cicle de l'aigua repercutits, amb el detall suficient per al control del compliment del que estableix aquesta norma.
62.6 La factura de l'aigua ha d'incorporar els conceptes directament vinculats al recurs.
Constitueix el fet imposable del cànon de l'aigua l'ús real o potencial de l'aigua, en els termes establerts per l'article 2.14.
Resten exempts de pagament del cànon de l'aigua els usos d'aigua següents:
a) Els usos que en fan l'Agència Catalana de l'Aigua, les ELA, i també els òrgans de l'Estat, les comunitats autònomes i els ens locals, per a operacions d'investigació o control, els sondeigs experimentals que no siguin objecte de cap aprofitament, les operacions de gestió i millora del domini públic hidràulic, i les efectuades amb destinació a obres hidràuliques públiques de llur competència.
b) Els consums fets pels serveis públics d'extinció d'incendis o els que amb les mateixes característiques siguin efectuats o ordenats per les autoritats públiques en situacions de necessitat extrema o catàstrofe.
c) Els destinats a la prestació gratuïta, per part de les administracions que en siguin titulars, dels serveis d'alimentació de fonts públiques i monumentals, neteges de carrers i regs de parcs, jardins i camps esportius públics, i també els altres serveis que s'estableixin per reglament, sempre que l'aigua emprada per a aquests usos tingui la qualitat d'aigua no potable o procedeixi de fonts alternatives de producció, com ara l'aigua regenerada o reutilitzada, i no hagi estat distribuïda per mitjà de les xarxes de subministrament d'aigua potable.
e) El consum d'aigua per a l'ús agrícola, llevat que hi hagi contaminació de caràcter especial en naturalesa o quantitat per adobs, pesticides o matèria orgànica, comprovat pels serveis d'inspecció de l'Administració competent.
f) Els usos domèstics de l'aigua en tots els nuclis de població identificats en el Nomenclàtor estadístic d'entitats de població de Catalunya que tinguin menys de 400 habitants de població base i que no disposin de subministrament domiciliari d'aigua ni de sistema de sanejament en alta.
g) La utilització d'aigües pluvials per a usos domèstics i la utilització d'aigües freàtiques sense cap més utilitat que la d'impedir la inundació o el deteriorament de les instal·lacions en què es fa una activitat, llevat que aquestes aigües s'aboquin a un sistema de sanejament públic o incorporin càrrega contaminant.
h) Els destinats a la distribució d'aigua en alta, fets per corporacions de dret públic adscrites a l'Administració hidràulica.
L'Agència Catalana de l'Aigua és el subjecte actiu del cànon de l'aigua, però pot delegar en les ELA les competències de gestió i recaptació d'aquest impost amb l'abast i les condicions que es determinin per reglament.
Si té lloc aquesta delegació, l'Agència ha de transferir a les ELA afectades els crèdits necessaris per afrontar les despeses generades per l'exercici d'aquesta gestió.
Són subjectes passius en concepte de contribuent les persones físiques i jurídiques, públiques o privades, i les entitats a què fa referència l'article 35.4 de la Llei general tributària, usuàries d'aigua, que la reben per mitjà d'entitats subministradores o operadors en alta, que la capten d'instal·lacions pròpies, d'una infraestructura de l'Agència Catalana de l'Aigua o en règim de concessió de proveïment, o la produeixen mitjançant instal·lacions de tractament d'aigua marina.
Les entitats subministradores són substitutes del contribuent, usuari d'aigua subministrada per aquestes entitats, i, com a tals, resten obligades al compliment, en la forma i els terminis establerts, de les obligacions materials i formals que els imposa aquesta llei.
No obstant això, han d'exigir, dels qui són contribuents, l'import de les obligacions tributàries satisfetes per elles, mitjançant la repercussió del cànon de l'aigua en les factures que emetin pel servei de subministrament d'aigua, en les condicions que estableixen aquesta llei i el reglament que la desplega.
Les entitats que acreditin que no poden dur a terme la recaptació per via de constrenyiment d'allò que facturen resten exemptes de responsabilitat pel que fa als imports repercutits sobre llurs abonats i que resultin incobrables.
A aquests efectes, es considera incobrable l'import repercutit per factura, quan l'abonat hagi entrat en situació de concurs de creditors o bé quan concorrin els requisits següents:
a) Que hagi passat més d'un any des de l'acreditament de l'impost repercutit sense obtenir-ne el cobrament, i que aquesta circumstància estigui degudament recollida en la comptabilitat de l'entitat.
c) Que l'entitat subministradora acrediti haver instat el cobrament del deute mitjançant reclamació judicial o requeriment notarial.
d) Que l'import hagi esdevingut incobrable com a conseqüència d'una situació de vulnerabilitat econòmica o exclusió social, reconeguda mitjançant informe dels serveis socials.
En aquest cas, no és necessària la concurrència del que estableixen els apartats b i c.
Els imports incobrats s'han de justificar mitjançant el model que s'aprovi per resolució de la direcció de l'Agència, en el moment de presentar l'autoliquidació corresponent.
Els subjectes passius respecte dels quals l'Agència Catalana de l'Aigua apreciï que tenen dificultats tècniques o econòmiques no estan obligats a emprar els canals telemàtics per al compliment de les obligacions materials i formals vinculades a l'aplicació dels tributs, que s'han de presentar en els terminis fixats per a cada procediment per aquesta llei o per la normativa tributària general, i en la forma i amb els models que s'aprovin per resolució de la direcció de l'Agència Catalana de l'Aigua.
67.1 La base imposable és constituïda, en general, pel volum d'aigua utilitzat o, si no es coneix, pel volum d'aigua estimat, expressat, en tot cas, en metres cúbics.
En els casos d'usos d'aigua per a l'abastament a tercers, s'entén que el volum d'aigua utilitzat inclou el volum d'aigua captat del medi, el lliurat per tercers i el produït en instal·lacions de tractament d'aigua marina.
67.2 Són mínims de facturació, als efectes del règim economicofinancer que estableix aquesta Llei:
a) 6 metres cúbics per usuari o usuària i mes.
b) 3 metres cúbics per plaça i mes per als establiments hotelers.
c) 3 metres cúbics per unitat d'acampada i mes per als establiments de càmping.
67.3 En els casos de comptadors o sistemes d'aforament col·lectius, s'han de considerar tants mínims de facturació com habitatges hi estiguin connectats, llevat dels supòsits en què es tracti de comptadors col·lectius d'aigua emprada per al compliment de criteris ambientals i d'ecoeficiència als edificis.
67.4 En els supòsits d'usos industrials d'aigua i assimilables vinculats amb activitats econòmiques de caràcter estacional, i sempre que el període de funcionament de l'activitat sigui inferior a set mesos l'any, els mínims de facturació s'han de fixar d'acord amb les fórmules que es determinin per reglament, i en funció de qualsevol de les magnituds següents:
a) Tipus d'activitat, segons la CCAE-93.
b) Nombre de places i d'unitats d'acampada, en el cas d'establiments hotelers i de càmpings.
c) Nombre de dies d'obertura anuals, justificats documentalment.
a) En general, i amb caràcter preferent, pel sistema d'estimació directa mitjançant comptadors homologats o altres mecanismes de control.
A aquest efecte, els subjectes passius estan obligats a instal·lar i mantenir, a càrrec seu, un mecanisme de mesurament directe del volum d'aigua efectivament utilitzada, i a declarar-ne les lectures a l'Agència, segons la forma i els terminis establerts, en cada supòsit, per aquesta llei i els reglaments que la despleguen.
Si els usuaris d'aigua per a l'abastament a tercers no opten expressament pel sistema d'estimació directa o no presenten les dades exigides perquè es pugui aplicar, s'entén que hi renuncien expressament a favor de l'estimació objectiva, llevat dels casos dels usuaris que utilitzen més de cent mil metres cúbics d'aigua anuals, dels quals lliuren un volum per a usos domèstics no superior al 75% del volum total lliurat, i dels quals efectuen subministrament d'aigua en alta, en què la base s'ha de determinar en tot cas pel sistema d'estimació directa.
b) Per estimació objectiva, per a contribuents determinats de manera genèrica segons l'ús de l'aigua que fan i al volum de captació, tenint en compte les característiques i les circumstàncies de l'aprofitament, i d'acord amb les fórmules de càlcul següents:
– Per a qualsevol tipus d'ús i en cas de captacions subterrànies que no tinguin instal·lats dispositius de mesurament directe de cabals de subministrament, el consum mensual s'avalua d'acord amb la potència nominal del grup elevador mitjançant la fórmula següent:
Q = és el consum mensual facturable, expressat en metres cúbics,
p = és la potència nominal del grup o dels grups elevadors, expressada en quilovats,
h = és la profunditat dinàmica mitjana de l'aqüífer en la zona considerada, expressada en metres.
– En cas de subministrament mitjançant contractes d'aforament, en funció del volum contractat.
– En cas d'establiments amb subministrament mixt, la base es determina per estimació objectiva, d'acord amb les fórmules anteriors, més la mitjana dels volums lliurats o facturats per l'entitat subministradora en l'any anterior al de l'opció per aquest sistema.
– En casos d'usos d'aigua per a l'abastament a tercers, segons la fórmula següent:
Volum total utilitzat diari = 500 litres/abonat o abonada/dia x nombre de persones abonades.
Per aplicar els coeficients establerts per l'apartat 10 de l'article 71, cal considerar el volum d'aigua no lliurat a tercers, que és el que resulta d'aplicar al volum total usat, determinat segons la fórmula anterior, un percentatge de pèrdues de la xarxa d'abastament del 30%.
c) Per estimació indirecta quan l'Administració no pugui determinar la base imposable per mitjà de cap dels sistemes d'estimació anteriors a causa d'algun dels fets següents:
c.1) L'incompliment de l'obligació d'instal·lar aparells de mesurament establerta per la lletra a.
c.2) La manca de presentació de declaracions exigibles o la insuficiència o la falsedat de les presentades.
c.3) La resistència, l'excusa o la negativa a l'actuació inspectora.
c.4) L'incompliment substancial de les obligacions comptables.
67.7 Per a l'estimació indirecta de la base imposable, l'Administració ha de tenir en compte els signes, els índexs o els mòduls propis de cada activitat i, a més, qualsevol dada, circumstància o antecedent del subjecte passiu o d'altres contribuents que pugui resultar indicatiu del volum d'aigua captada.
En particular, en els supòsits de captacions per a abastament a tercers, l'Agència pot utilitzar la fórmula concreta establerta per a la determinació de la base en règim d'estimació objectiva o bé modificar els valors indicats en aquest règim quan de les dades i altres antecedents de què disposa es desprèn que no s'ajusten a la realitat.
67.8 En qualsevol cas, l'Administració pot imposar la instal·lació de dispositius de control de cabal o de contaminació quan calgui per a la planificació hidrològica i l'assoliment d'objectius d'estalvi i de qualitat de l'aigua.
En aquest cas, s'han d'establir les mesures de foment i les línies d'ajut compensatòries.
69.1 En els usos domèstics de l'aigua, el tipus de gravamen aplicable a consums iguals o inferiors a la dotació bàsica per habitatge definida en la disposició addicional primera és de 0,4469 euros per metre cúbic.
69.2 El tipus de gravamen aplicable al volum d'aigua consumit que excedeix la dotació bàsica per habitatge és, amb caràcter general, de 0,5147 euros per metre cúbic i s'afecta dels coeficients següents:
69.3 Si el nombre de persones que viuen en un habitatge és superior a tres, s'apliquen els trams i coeficients que es fixen en aquesta taula:
A més del que estableixen els paràgrafs anteriors, gaudeixen d'una ampliació de 3 m3 mensuals addicionals les persones amb un grau de disminució superior al 75%, reconegut per una resolució de l'Institut Català d'Assistència i Serveis Socials.
El dret a gaudir de l'ampliació de trams es perd, de manera automàtica, en cas que així ho acreditin les dades del padró d'habitants amb relació a les emprades per al reconeixement inicial d'aquesta situació.
69.4 S'aplica un coeficient de concentració demogràfica 1 als usuaris domèstics les aigües residuals dels quals siguin abocades a un sistema de sanejament públic.
69.5 En la fixació del tipus de gravamen aplicable a la utilització d'aigua per a usos domèstics, s'utilitzen, per tenir present la càrrega contaminant, els coeficients de concentració demogràfica següents:
Coeficient de concentració demogràfica
En els supòsits de fuites d'aigua degudament acreditades com un fet fortuït no atribuïble a negligència dels abonats en què l'entitat subministradora hagi optat per donar un tractament excepcional al volum d'aigua que excedeixi el consum habitual de l'habitatge i hagi decidit no aplicar la progressivitat de la tarifa, pel que fa al cànon de l'aigua s'aplica, sobre el volum que excedeixi del que amb l'estudi previ de l'historial de consums dels darrers dos anys es fixi com a consum habitual en aquell habitatge, el tipus domèstic que l'apartat 2 estableix per a consums superiors a la dotació bàsica.
En qualsevol cas, el caràcter fortuït de la fuita no atribuïble a negligència dels abonats s'ha d'acreditar per mitjà dels documents justificatius per l'instal·lador homologat, llevat que l'entitat subministradora verifiqui directament la causa de la fuita i apliqui el tractament corresponent.
Són beneficiàries d'aquesta tarifa les persones titulars de pòlisses o contractes de subministrament d'aigua i les persones titulars de captacions d'aigua que s'incloguin en algun dels col·lectius següents:
a) Pensionistes del sistema de la seguretat social no contributiu per jubilació, jubilació per invalidesa i invalidesa.
b) Pensionistes del sistema de la seguretat social contributiu i de l'assegurança obligatòria de vellesa i invalidesa (SOVI) de més de seixanta anys que cobren la pensió mínima per jubilació o viduïtat, sempre que els ingressos totals de la unitat familiar a què pertanyen no superin en dues vegades el límit fixat per l'indicador de renda de suficiència de Catalunya, incrementat en un 30% d'aquest indicador per cada membre addicional a partir del segon.
c) Pensionistes del sistema de la seguretat social contributiu que cobren la pensió mínima en concepte d'incapacitat permanent, sempre que els ingressos totals de la unitat familiar a què pertanyen no superin en dues vegades el límit fixat per l'indicador de renda de suficiència de Catalunya, incrementat en un 30% d'aquest indicador per cada membre addicional a partir del segon.
d) Perceptors de les prestacions socials de caràcter econòmic per a atendre determinades situacions de necessitats bàsiques establertes per la Llei 13/2006, del 27 de juliol, de prestacions socials de caràcter econòmic.
e) Perceptors de fons procedents dels règims a extingir següents: fons d'assistència social (FAS) i Fons de la Llei general de la discapacitat (LGD) aprovada pel Reial decret legislatiu 1/2013, de 29 de novembre.
f) Famílies amb tots els membres de la unitat familiar en situació d'atur, sempre que els ingressos totals de la unitat familiar a què pertanyen no superin en dues vegades el límit fixat per l'indicador de renda de suficiència de Catalunya, incrementat en un 30% d'aquest indicador per cada membre addicional a partir del segon.
g) Destinataris dels fons de la prestació econòmica de la renda garantida de ciutadania.
Tots els beneficiaris potencials d'aquesta tarifa han d'acreditar els requisits exposats en els apartats anteriors, si s'escau, i sol·licitar l'aplicació de la tarifa pels mitjans que es fixin per resolució de la direcció de l'Agència Catalana de l'Aigua.
h) Les persones i unitats familiars que acreditin que es troben en situació de vulnerabilitat econòmica, d'acord amb el que estableix la normativa vigent, o a les quals hagi estat reconeguda, per mitjà d'un informe dels serveis socials de l'Administració competent, la situació de risc d'exclusió residencial o qualsevol altra que requereixi especial protecció, amb la vigència que aquests serveis determinin.
A l'efecte de l'aplicació de la tarifa social del cànon de l'aigua, l'entitat subministradora resta autoritzada per a cedir les dades de caràcter personal necessàries a l'Agència Catalana de l'Aigua.
S'aplica als usuaris d'aigua provinent de fonts pròpies un coeficient de 0,5 sobre el volum d'aigua subjecte a la tarifa domèstica corresponent al quart tram, sempre que hagi estat degudament acreditat que l'ús de l'aigua es destina exclusivament a reg eficient.
No obstant això, en el mateix supòsit, el coeficient és 0,2 per al volum d'aigua corresponent al quart tram que superi els 600 metres cúbics trimestrals.
En els supòsits d'usos industrials i assimilables, agrícoles i ramaders de l'aigua, el tipus aplicable sobre la base imposable es determina d'acord amb el règim ordinari o d'acord amb el règim especial, segons el cas.
En el règim ordinari, el tipus resulta de la suma d'un tipus de gravamen general, corresponent a l'ús, determinat segons el que estableix l'article 71, i d'un tipus de gravamen específic, corresponent a la contaminació, fixat d'acord amb l'article 72.
En el règim especial, el tipus resulta de la suma del tipus de gravamen general, fixat segons el que estableix l'article 71, i del tipus de gravamen específic, fixat a partir de dades de contaminació individualitzades, d'acord amb el que estableix l'article 72 bis.
En cas contrari, l'Agència pot notificar sense cap altre tràmit la liquidació del cànon de l'aigua que correspongui, d'acord amb el que estableix la normativa vigent.
En ambdós casos es poden dur a terme revisions de les dades declarades, o resoltes inicialment, d'acord amb els procediments tributaris establerts a aquest efecte.
71.1 El tipus de gravamen general és de 0,1454 euros per metre cúbic.
71.2 En els usos agrícoles de l'aigua que no restin exempts d'acord amb l'article 64.2.e), el tipus s'afecta del coeficient 0.
71.3 En els usos ramaders de l'aigua, el tipus s'afecta d'un coeficient 0.
En els usos industrials d'aigua per a la producció d'energia elèctrica a les centrals hidroelèctriques i a les centrals tèrmiques amb un consum anual d'aigua superior a 500 hectòmetres cúbics, el tipus s'afecta d'un coeficient 0,0053.
71.5 La reutilització directa d'aigües residuals s'afecta d'un coeficient 0, sempre que les aigües no s'aboquin a un col·lector o a un sistema de sanejament públic.
Tanmateix, aquest coeficient s'aplica, si escau, de manera ponderada al percentatge d'aigua consumida, sempre que, en relació amb el total del consum, superi el 50%.
També es pot aplicar de manera ponderada aquest coeficient de reutilització directa d'aigües residuals si el volum d'aigua reutilitzada supera els 7.000 m3 l'any.
En els supòsits d'utilització d'aigua per a usos industrials, el tipus de gravamen general s'ha d'afectar durant els períodes que s'indiquen dels coeficients següents, en funció del volum d'aigua consumida.
Cada coeficient s'aplica al tram de volum que s'indica.
Les empreses que facin un ús industrial de l'aigua en els termes del primer incís de l'article 2.16.d) que acreditin que el volum d'aigua utilitzat en un centre de producció es correspon amb el que determina un ús racional, eficaç i eficient d'aigua han de mantenir els coeficients reductors establerts per al primer any.
Els criteris per determinar si es donen aquestes circumstàncies s'han d'establir per reglament tenint en compte el que disposi la transposició de la Directiva 96/61, relativa a la prevenció i el control integrats de la contaminació, pel que fa als aspectes d'ús d'energia i aigua.
71.8 En els usos d'aigua destinada a ésser envasada com a aigua mineral natural, de font o de brollador, o potable preparada, inclosos en l'activitat classificada CCAE DA 15.981, el tipus s'afecta d'un coeficient 1,2.
71.9 En els usos industrials d'aigua per a l'aqüicultura, el tipus s'afecta d'un coeficient 0,0005.
71.10 En els usos d'aigua destinada a l'abastament a tercers, el tipus s'afecta dels coeficients següents, en funció dels volums d'aigua als quals s'apliquen:
a) Sobre els metres cúbics usats i no lliurats a tercers:
b) Sobre els metres cúbics usats i lliurats a tercers:
b1) Si els volums lliurats han estat captats directament del medi, d'una infraestructura de l'Agència Catalana de l'Aigua o d'una corporació de dret públic adscrita a l'Administració hidràulica, o han estat produïts per una instal·lació de tractament d'aigua marina:
b2) Si aquests volums han estat captats d'una infraestructura d'un altre operador, sempre que hagin estat mesurats per comptador o altres dispositius de control:
En els usos d'aigua destinada a l'abastament a tercers, efectuats directament de l'estany de Banyoles, el tipus s'afecta d'un coeficient 0.
En els usos d'aigua per a la refrigeració en circuits oberts, amb un consum superior a 1,5 hm 3 /anuals i realitzats en aigües superficials continentals amb un cabal mitjà superior a 60 m 3 /s en èpoques d'estiatge, el tipus s'afecta d'un coeficient 0,0053.
En els usos d'aigua per a climatització mitjançant circuits geotèrmics amb una potència instal·lada superior a 50 kW, en què l'aigua es retorna directament al medi, el tipus s'afecta d'un coeficient 0,0053.
a) Coeficient d'eficiència (Ke): 0,90 per als subjectes passius que acreditin per a cada establiment una millora en l'eficiència en l'ús de l'aigua, determinada segons un sistema quantitatiu, referenciat en l'estàndard d'ús, o bé que acreditin l'eficiència o la millora de l'eficiència segons un sistema qualitatiu basat en l'obtenció d'un sistema de gestió ambiental ISO 14001 o EMAS.
La millora de l'eficiència o l'eficiència mateixa s'acrediten si el consum unitari d'aigua de l'establiment és igual o inferior a l'estàndard d'ús declarat, o bé si es desprèn de les dades contingudes en les successives actualitzacions o renovacions del sistema de gestió ambiental, establertes en la normativa tècnica o sectorial vigent, inclosa la normativa en matèria de cabals de manteniment.
b) Coeficient d'innovació (Ki): 0,90 per als subjectes passius que puguin ésser qualificats com a empresa innovadora, per raó del compliment d'algun dels requisits següents:
– Que hagi rebut finançament públic els darrers dos anys sense haver sofert revocació per execució incorrecta o insuficient de l'activitat finançada mitjançant convocatòries públiques de finançament a la R+D+I d'abast autonòmic, estatal o europeu.
– Que hagi demostrar la seva capacitat d'innovació mitjançant alguna de les certificacions següents:
c) Coeficient de reindustrialització (Kz): 0,10 per als subjectes passius que duguin a terme actuacions industrials o empresarials d'interès general, en el marc de projectes de reindustrialització aprovats pel Govern, que creïn nova activitat industrial en un municipi o permetin el manteniment o reconversió de la ja existent per un període mínim de tres anys, o per als subjectes que contribueixin al manteniment del teixit empresarial i industrial, i també al manteniment de llocs de treball, mitjançant l'adquisició d'una o més unitats productives d'una empresa en concurs, en els darrers dos anys.
Aquests coeficients són acumulables entre ells.
Així mateix, els dos darrers coeficients tenen una vigència de tres anys des de l'inici de llur aplicació, i són renovables en el cas que es mantinguin les condicions que van donar lloc a llur reconeixement.
En els casos en què, per raó de les característiques, la perillositat o la incidència especials de l'ús de l'aigua o de la contaminació produïda per un subjecte passiu determinat, l'Administració construeixi o exploti instal·lacions de producció, tractament o evacuació per atendre concretament el focus de contaminació o la manca de disponibilitat del recurs, el Govern, mitjançant disposició reglamentària, pot acordar modificar o substituir el tipus de gravamen general o específic del cànon de l'aigua, segons el cas, per l'aplicació d'una o més exaccions al pagament de les quals està obligat aquell subjecte, determinada la seva quantia anual per la suma de les quantitats que s'acordin amb relació a les magnituds següents:
L'Agència liquida directament el cànon de l'aigua en la part corresponent al tipus de gravamen que no hagi estat substituït per l'exacció prevista en l'apartat precedent.
La quota tributària resulta de l'aplicació a la base imposable del tipus de gravamen calculat segons el que determinen els articles 69, 70, 71 o 72.
En particular, per als supòsits d'usos agrícoles o ramaders, no exempts d'acord amb el que estableix l'article 64.2.e), i en què el tipus específic no es pugui calcular segons el sistema establert per l'article 72.1, la quota s'ha de fixar d'acord amb un sistema de determinació objectiva, basat en qualsevol de les magnituds següents característiques de l'activitat:
a) Capacitat productiva de l'explotació, en nombre, volum o pes.
b) Nombre i característiques dels caps de bestiar.
c) Extensió de l'explotació agropecuària, sistemes de depuració propis i sistemes de gestió dels productes fitosanitaris.
La determinació de la quota del cànon de l'aigua aplicable als usos ramaders d'aigua, segons el sistema de determinació objectiva a què fa referència l'apartat segon d'aquest article, es fa segons la fórmula següent, desenvolupada en l'annex 6 d'aquesta Llei, i que es basa en dades relatives al tipus d'explotació, de bestiar i al nombre de places, que han de ser declarades pel subjecte passiu:
Aquests valors no inclouen l'impost sobre el valor afegit.
75.1 Les entitats subministradores són substitutes del contribuent i estan obligades a fer repercutir íntegrament l'import del cànon de l'aigua sobre l'usuari final, el qual està obligat a suportar-lo.
75.2 La repercussió es fa en la mateixa factura que emet l'entitat subministradora per documentar la contraprestació dels seus serveis, de manera diferenciada de la tarifa del servei, i reproduint l'estructura i els valors econòmics del cànon de l'aigua que estableixen els articles 69 a 72, i també la resta de requisits que es fixin per reglament.
La part de l'import de la factura que correspon a la repercussió del cànon de l'aigua no es pot desglossar ni cobrar de manera separada del rebut de l'aigua.
Les entitats subministradores han de declarar i ingressar, mitjançant autoliquidació, la totalitat dels imports repercutits en concepte de cànon de l'aigua, i també els imports de cànon corresponents a llurs autoconsums.
No obstant, i només en el cas que les entitats subministradores compleixin la totalitat de les obligacions que vers l'Agència Catalana de l'Aigua els imposa la normativa vigent, i també els requeriments que en derivin, es pot aplicar, sobre l'import total a ingressar per cada autoliquidació, un percentatge de bonificació determinat en funció del nombre d'abonats totals de cada entitat subministradora, d'acord amb la taula i la fórmula següents:
Trams per a calcular la bonificació
En cas que cap dels municipis de subministrament no superi el milió de metres cúbics anuals de subministrament, s'aplica un coeficient 1,5 sobre el valor resultant de la bonificació.
Les declaracions i autoliquidacions establertes per aquest article s'han de fer en la forma i en els terminis a què fan referència els apartats 4 i 5 i que es desenvolupin per reglament.
A aquest efecte, han d'emplenar mitjançant el web de l'Agència Catalana de l'Aigua el model de declaració i d'autoliquidació i, posteriorment, han de fer l'ingrés pel sistema de domiciliació bancària, mitjançant qualsevol entitat bancària col·laboradora o per qualsevol altre mitjà que estableixi la normativa vigent.
En aquest cas, la utilització de mitjans electrònics exclou l'obligació d'aportar qualsevol justificant d'ingrés.
Les entitats subministradores d'aigua amb una facturació superior a cinc-cents mil metres cúbics anuals estan obligades a declarar i autoliquidar mensualment a l'Agència Catalana de l'Aigua els imports repercutits nets en concepte de cànon de l'aigua, d'acord amb el calendari següent i segons el model que a aquest efecte s'aprovi mitjançant una resolució del director o directora de l'Agència:
Així mateix, les entitats subministradores amb una facturació igual o inferior a cinc-cents mil metres cúbics anuals han de declarar i autoliquidar trimestralment els imports repercutits nets en concepte de cànon de l'aigua, segons el model que a aquest efecte s'aprovi per resolució del director o directora de l'Agència i d'acord amb el calendari següent:
Si es detecta la manca de presentació o d'ingrés d'una o més declaracions de repercussió neta i autoliquidacions mensuals o trimestrals dins el termini per fer-ho, l'Agència ha de fer les actuacions necessàries per a estimar i liquidar provisionalment els imports corresponents a cada període no declarat.
Així mateix, ha d'iniciar, si escau, les actuacions de comprovació que correspongui, d'acord amb els procediments establerts per la normativa tributària vigent.
Les entitats subministradores amb una facturació igual o superior a cent mil metres cúbics anuals estan obligades a presentar, com a molt tard el 30 de gener de cada any, una relació detallada de la facturació i els documents equivalents a les factures, amb expressió de la totalitat de les dades que resulten de la repercussió del cànon de l'aigua i les exigides per la normativa que regula les obligacions de facturació.
Aquesta obligació perdura en el temps, amb independència de posteriors oscil·lacions de facturació.
La relació s'ha d'ajustar al model que s'aprovi per resolució de la direcció de l'Agència i a les prescripcions tècniques que es dictin.
75.6 Les entitats subministradores d'aigua estan obligades al pagament de les quantitats corresponents al tribut que no han fet repercutir en llurs abonats.
L'obligació de pagament es genera el 31 de desembre de l'any al qual correspondria la repercussió.
75.7 L'Agència Catalana de l'Aigua pot, si es considera convenient, liquidar directament el cànon de l'aigua als usuaris.
75.8 Les accions per l'eventual impagament del cànon de l'aigua són les que determina la legislació tributària vigent.
75.9 L'Agència Catalana de l'Aigua comprova i investiga les activitats que integren o condicionen el rendiment del cànon de l'aigua, com ara el consum d'aigua, la facturació o la percepció d'aquest.
75.10 Les infraccions administratives per defectes en l'aplicació del cànon i les sancions corresponents són les que estableix l'article 77 i les que conté la Llei general tributària i la normativa reglamentària que les desplega.
75.11 El compliment, per part de les entitats subministradores, de les obligacions materials i formals que la norma els imposa per llur condició de substitutes del contribuent no dóna dret a cap tipus de compensació econòmica.
Els usuaris d'aigua per a l'abastament a tercers estan obligats a declarar a l'Agència Catalana de l'Aigua, per cada municipi de subministrament, les lectures dels aparells de mesura, i a declarar i autoliquidar el cànon de l'aigua meritat durant el període d'acreditament, en els terminis previstos en aquest article i mitjançant els models aprovats per l'Agència.
A aquest efecte, s'estableixen els sistemes de declaració i autoliquidació següents:
a) Ordinari, aplicable als usuaris d'aigua a què es refereix el paràgraf anterior que facturin més de cinc-cents mil metres cúbics anuals, considerant el conjunt de tots els municipis que subministren.
b) Simplificat, aplicable als usuaris d'aigua que facturin cinc-cents mil metres cúbics anuals o menys en el conjunt de municipis de subministrament.
Els usuaris d'aigua subjectes al procediment ordinari han de presentar, en els terminis que s'indiquen, les declaracions següents:
a) Declaració trimestral de les lectures dels aparells de mesura de l'aigua utilitzada.
Aquesta declaració pot ésser mensual en els supòsits d'entitats que utilitzin un milió o més de metres cúbics anuals.
b) Declaració del volum d'aigua utilitzat, en funció de la seva procedència, diferenciant els metres cúbics lliurats a tercers dels no lliurats, i autoliquidació trimestral de l'import del cànon corresponent.
Si en el termini per declarar no es coneix la dada real del volum lliurat a tercers o la seva procedència, s'ha de declarar, de manera provisional, la dada que resulta de les aportacions a la Comissió de preus per a l'aprovació de l'expedient de tarifes o d'altres degudament justificades.
c) La declaració i autoliquidació trimestral s'ha de fer, com a molt tard, el dia 20 del mes següent al trimestre natural al qual es refereix, sens perjudici de les regularitzacions que pertoqui realitzar, d'acord amb el que estableix l'apartat d.
d) Declaració resum de tots els volums utilitzats en l'exercici, lliurats i no lliurats a terceres persones, que s'ha de presentar, com a màxim, el 30 de gener de l'any següent al de l'exercici a què es refereix, i de manera ajustada a les prescripcions tècniques i formals que fixi l'Agència Catalana de l'Aigua, només en el cas que s'hagi declarat provisionalment, d'acord amb el que estableix la lletra b.
Amb aquesta declaració, si s'escau, el contribuent ha d'autoliquidar els imports de cànon que pertoquin.
e) Relació detallada del que s'ha facturat per l'aigua a altres entitats subministradores, com a molt tard el 30 de gener de cada any.
Aquesta relació s'ha de presentar de manera ajustada a les prescripcions tècniques que dicti l'Agència Catalana de l'Aigua, i amb l'expressió de la totalitat de les dades exigides per la normativa que regula les obligacions de facturació.
Els usuaris d'aigua subjectes al procediment simplificat han de presentar dos tipus de declaració:
a) Declaració trimestral de les lectures dels aparells de mesura o dels volums registrats pels mecanismes de control de què disposin, que s'ha de presentar com a màxim el dia 20 del mes següent al trimestre a què es refereixen, llevat que s'hagi optat pel sistema d'estimació objectiva de la base establert per l'article 67.
b) Declaració resum anual de volums utilitzats i autoliquidació de l'import del cànon corresponent, i la relació detallada del que s'ha facturat per l'aigua a altres entitats subministradores, com a màxim el 30 de gener de l'any posterior a l'any a què fa referència la declaració.
En aquest darrer cas, l'Agència els liquida directament el cànon.
En cas d'incompliment de les obligacions de declarar i autoliquidar regulades per aquest article, l'Agència Catalana de l'Aigua ha de liquidar el cànon de l'aigua meritat pel sistema d'estimació objectiva o indirecta, d'acord amb el que estableixen els apartats 5 a 7 de l'article 67, i també la Llei general tributària i els seus reglaments de desplegament, sens perjudici de l'exigència de la responsabilitat que pertoqui per la comissió d'una infracció tributària, d'acord amb el que estableix la normativa vigent per als tributs de la Generalitat, amb les especialitats que estableix aquesta llei.
77.1 L'Agencia Catalana de l'Aigua gestiona i recapta el cànon de l'aigua i els altres tributs que estableix aquesta llei, d'acord amb les seves determinacions i les disposicions reglamentàries aplicables.
77.2 Les infraccions, les sancions, els subjectes responsables d'aquestes i el procediment sancionador en matèria tributària es regeixen supletòriament, en tot allò no establert per aquesta llei, per la Llei general tributària i la legislació general aplicable a la percepció, comprovació i inspecció dels tributs de la Generalitat i per les normes que despleguin aquesta llei.
77.3 El règim de responsabilitat i successió en les sancions tributàries és el que estableixen la Llei general tributària i la normativa de desplegament.
Sens perjudici de les infraccions establertes per la Llei general tributària, són infraccions relacionades amb els tributs gestionats per l'Agència Catalana de l'Aigua, les següents:
a) La manca de repercussió del cànon de l'aigua en el mateix document de la factura de les entitats subministradores d'aigua, que pot ésser tipificada com a infracció lleu, greu o molt greu, en funció de la base sobre la qual s'aplica, és a dir, la quantia que s'hauria d'haver inclòs en les factures per aquest concepte tributari.
b) La manca de presentació en els terminis reglamentaris de la declaració d'ús i contaminació de l'aigua per part dels subjectes passius, si no hi ha perjudici econòmic, que constitueix una infracció lleu i és sancionable amb una multa pecuniària fixa de 300 euros.
c) La presentació incompleta, incorrecta o amb dades falses de la declaració d'ús i contaminació de l'aigua per part dels subjectes passius, quan no hi ha perjudici econòmic per a l'Agència Catalana de l'Aigua, que constitueix una infracció greu i és sancionable amb una multa pecuniària fixa de 300 euros.
d) La manca de la presentació, d'acord amb la forma i els terminis establerts reglamentàriament per fer-ho, de la declaració periòdica del volum d'aigua consumit de fonts pròpies (B6), necessària per practicar les liquidacions corresponents, quan hi ha perjudici econòmic per a l'Agència Catalana de l'Aigua.
La tipificació d'aquesta infracció com a lleu, greu o molt greu, i la determinació de la sanció corresponent s'han de fer d'acord amb els criteris establerts per la normativa tributària aplicable.
e) La manca de presentació, d'acord amb la forma i els terminis reglamentàriament establerts per a fer-ho, o la presentació incorrecta o fraudulenta, de la declaració d'ús i contaminació de l'aigua i de les declaracions i autoliquidacions periòdiques del cànon de l'aigua o de la declaració resum, si hi ha perjudici econòmic per a l'Agència Catalana de l'Aigua, pot ésser tipificada d'infracció lleu, greu o molt greu, en funció de la base sobre la qual s'aplica.
f) L'ingrés en entitats col·laboradores del deute tributari sense el lliurament simultani del full de liquidació o autoliquidació, i del fitxer amb el detall de cadascun dels municipis de subministrament a l'Agència Catalana de l'Aigua, que constitueix una infracció lleu i és sancionable amb una multa pecuniària fixa de 200 euros per cada ingrés sense el lliurament del full de liquidació i el fitxer adjunt.
g) La manca d'instal·lació d'aparells de mesurament per a determinar de manera correcta els diferents elements del cànon de l'aigua segons el sistema d'estimació directa amb incompliment de l'obligació a què fa referència aquesta Llei.
Aquesta infracció es considera greu i és sancionable amb una multa pecuniària fixa de 400 euros.
Tanmateix, constitueix una infracció molt greu, i se sanciona amb una multa pecuniària fixa de 1.500 euros, si l'Administració ha requerit la instal·lació de l'aparell de mesurament i en el termini atorgat no s'ha portat a terme aquesta instal·lació.
h) La manca de declaració de la totalitat de les captacions d'aigua de l'obligat tributari, que potencialment posen de manifest la realització del fet imposable del tribut, és una infracció greu, sancionable amb una multa pecuniària fixa de 1.000 euros.
Constitueix una infracció molt greu, i se sanciona amb una multa pecuniària fixa de 1.500 euros, la mateixa infracció quan l'Administració ha requerit prèviament la declaració de totes les fonts pròpies de subministrament.
i) La presentació de les declaracions, les autoliquidacions i la resta de documents relacionats amb les obligacions tributàries derivades de l'aplicació dels tributs gestionats per l'Agència per mitjans diferents dels electrònics, informàtics i telemàtics, en els supòsits en què hi hagi obligació de fer-ho per aquests mitjans.
Aquesta infracció té el caràcter de greu i se sanciona amb una multa pecuniària fixa de 1.500 euros.
77.5 La quantia de les sancions pecuniàries imposades d'acord amb els apartats precedents es gradua segons els criteris establerts amb caràcter general per la Llei general tributària i els reglaments de desplegament, i, si escau, pot ésser reduïda segons els criteris i percentatges a què fa referència l'esmentada Llei general tributària i el seu reglament de desplegament.
Correspon a l'Agència Catalana de l'Aigua, en l'àmbit de les seves competències, exercir les funcions administratives pròpies de la gestió tributària, d'acord amb el que estableix aquesta norma i les normes de caràcter reglamentari que la despleguen i, en allò que no és regulat de manera específica, per les disposicions legals i reglamentàries de caràcter general que regeixen els tributs de la Generalitat de Catalunya.
D'acord amb el que estableix l'apartat 1, l'Agència pot dur a terme les actuacions pròpies dels següents procediments de gestió tributària, per a l'aplicació correcta dels tributs que en conformen el règim economicofinancer:
La recepció i tramitació de declaracions, autoliquidacions, comunicacions de dades i altres documents amb transcendència tributària.
La realització d'actuacions de control del compliment de l'obligació de fer declaracions tributàries i altres obligacions formals.
El reconeixement i comprovació de la procedència del gaudiment de beneficis fiscals d'acord amb la normativa aplicable.
El procediment iniciat mitjançant declaració.
El procediment de verificació de dades.
El procediment de comprovació de valors.
El procediment de comprovació limitada.
Qualsevol altre procediment de gestió que es desenvolupi reglamentàriament.
En particular, els procediments de comprovació esmentats en l'apartat 2 s'han d'aplicar d'acord amb la regulació que conté la Llei de l'Estat 58/2003, del 17 de desembre, general tributària, i amb les especificitats tècniques establertes per la llei present i pel reglament de gestió dels tributs de l'Agència Catalana de l'Aigua, tenint en compte que aquest procediment porta implícit el marge de tolerància necessari per a compensar possibles graus d'incertesa, inclosa la dels mètodes analítics.
La modificació o revisió del valor d'un o alguns dels paràmetres de contaminació de les aigües d'entrada emprats en la determinació del cànon de l'aigua aplicable a un establiment, mitjançant qualsevol dels procediments de comprovació relacionats en els apartats anteriors, s'efectua en els supòsits establerts per a la revisió dels valors de les aigües de sortida en el reglament de gestió dels tributs pel que fa a les actuacions o inspeccions que s'han de considerar i a la manera de corregir el valor dels paràmetres, però emprant la mitjana ponderada de les dades utilitzades per a la modificació, resultant d'un mínim de dues inspeccions puntuals de què disposi l'Administració, o bé dels resultats obtinguts en plans de control autoritzats per aquesta o en convenis de seguiment de les aigües utilitzades per l'establiment o bé dels valors certificats per l'entitat subministradora en cas de subministrament de terceres persones.
78.1 Tenen també, particularment, la consideració d'ingrés propi de l'Agència Catalana de l'Aigua el cànon de regulació i la tarifa d'utilització establerts per l'article 114 del Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juliol, pel qual s'aprova el Text refós de la Llei d'aigües, si la Generalitat explota i conserva les obres hidràuliques de regulació i específiques, per mitjà de l'Agència, amb càrrec al seu pressupost.
78.2 Les persones beneficiades per les obres de regulació de les aigües superficials o subterrànies són subjectes passius del cànon de regulació.
Les persones beneficiades per altres obres o actuacions hidràuliques específiques, incloses les de correcció del deteriorament del domini públic hidràulic que es produeix per l'ús, són subjectes passius de la tarifa d'utilització de l'aigua.
Tenen la consideració de persones beneficiades per l'obra o actuació hidràulica tant els seus usuaris directes com els que ho siguin d'aprofitaments d'aigua efectuats dins de l'àmbit territorial delimitat per la norma que reguli o estableixi l'aplicació de la tarifa.
L'import de la tarifa d'utilització s'ha d'incorporar, en tot cas, al càlcul dels conceptes de recuperació de costos que siguin aprovats amb posterioritat, sia amb el mateix objecte i àmbit territorial sia ampliant-ne l'abast.
L'Agència Catalana de l'Aigua liquida i recapta el cànon de regulació i la tarifa d'utilització d'acord amb la regulació i el procediment establerts per aquesta norma i, en allò no establert expressament, d'acord amb la normativa vigent en matèria d'aigües.
Estan obligades al pagament del cànon de regulació les persones físiques o jurídiques i altres entitats titulars de drets a l'ús de l'aigua, beneficiades directament per la regulació.
El cànon de regulació és aplicable als usuaris d'aprofitaments d'aigües superficials situats aigües avall de les actuacions públiques de regulació gestionades per l'Agència Catalana de l'Aigua i als usuaris que capten directament de l'embassament.
No obstant això, els titulars de drets d'ús de l'aigua per a reg agrícola que són beneficiaris d'obres de regulació a les conques internes de Catalunya i que, com a conseqüència de la sequera han patit una reducció de, com a mínim, un 30% en la dotació d'aigua de reg provinent de l'obra de regulació, respecte de la dotació mitjana dels darrers tres anys en què no s'hagi manifestat un episodi de sequera, resten exempts del pagament de la quota del cànon de regulació durant els anys en què es mantingui activat, en llur àmbit, un escenari d'excepcionalitat de, com a mínim, nivell 1, a l'empara del que estableix el Govern pel que fa a l'adopció de mesures excepcionals i d'emergència amb relació a la utilització dels recursos hídrics.
L'obligació de satisfer el cànon té caràcter periòdic i anual i neix en el moment en què es produeix la millora o el benefici dels usos o béns afectats.
Els conceptes de despesa que es prenen en consideració per al càlcul del cànon de regulació són els següents:
a) Despeses de caràcter anual de manteniment i funcionament, incloent el cost del personal de l'embassament.
b) Despeses de l'organisme gestor imputables a la gestió de l'obra de regulació, incloses les financeres i els tributs que satisfà l'Agència per la titularitat de l'obra i per altres conceptes.
c) Despeses d'inversió de l'obra principal i altres conceptes de despesa de caràcter pluriennal.
Als efectes del càlcul, les quantitats corresponents a les despeses relacionades en l'apartat 6 es reparteixen tenint en compte els indicadors de benefici que s'indiquen a continuació, amb l'homogeneïtzació i l'aplicació prèvies dels criteris considerats en l'estudi exposat a informació pública:
a) Per als abastaments, el volum d'aigua superficial captada procedent de l'embassament.
b) Per als usuaris agrícoles, el volum d'aigua superficial captada procedent de l'embassament considerant els efectes de la prelació d'usos i la situació de l'embassament.
c) Per als hidroelèctrics, la producció o la millora hidroelèctrica, segons el cas:
- Hidroelèctrics peu de presa, en funció de la producció generada.
- Hidroelèctrics aigües avall, en funció de la millora de producció que ha comportat l'embassament.
d) Per a la resta d'activitats, el volum d'aigua superficial procedent de l'embassament.
L'Agència Catalana de l'Aigua determina i aprova el cànon de regulació corresponent a cada exercici, per les actuacions i obres de regulació que explota, abans de l'1 de gener de l'any al qual fa referència.
Si per raons pròpies de la tramitació o per la interposició de recursos o reclamacions es produeix un retard en l'aprovació d'aquest valor, es considera vigent el darrer valor de cànon de regulació aprovat.
El càlcul del cànon de regulació per a cada exercici s'efectua d'acord amb el procediment següent:
a) El càlcul ha d'anar acompanyat d'un estudi econòmic efectuat amb participació dels beneficiaris de la regulació o, si s'escau, dels òrgans que els representen.
b) L'estudi econòmic es fonamenta en les dades econòmiques i en les dades de cabal i de producció hidroelèctrica, totes del darrer any natural complet i conegut.
Pel que fa a les dades econòmiques es parteix de les dels costos incorreguts i de la despesa realment efectuada.
c) El valor proposat se sotmet a informació pública per un termini de quinze dies, anunciada en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Si no es presenten al·legacions, el valor del cànon es considera aprovat automàticament quan fineix el termini d'informació pública.
En el cas que s'hagin presentat al·legacions en aquest tràmit, i tenint en compte el que disposa l'apartat 8, l'Agència Catalana de l'Aigua resol el valor del cànon i el notifica als subjectes que han al·legat, i també als altres subjectes afectats quan de la resolució es deriva una modificació dels valors exposats en el tràmit informatiu.
d) Una vegada aprovat el valor, el cànon es liquida anualment.
En el cas dels usuaris agrícoles, la liquidació es pot efectuar una vegada hagi finalitzat la campanya de reg, per poder aplicar les exempcions regulades per l'apartat 4.
El tipus del cànon de regulació no pot superar en cap cas el valor de referència fixat per l'Agència Catalana de l'Aigua.
El valor de referència resulta d'aplicar l'increment anual del tipus del gravamen general del cànon de l'aigua al valor de referència de l'any anterior.
El primer valor de referència ha d'ésser la mitjana dels tipus aprovats els cinc darrers anys.
Quan en la repercussió individual entre els beneficiaris del cànon de regulació no es puguin recuperar les despeses d'inversió atribuïbles a l'exercici, per aplicació del que estableix el paràgraf precedent, es calculen els nous terminis d'amortització de la inversió pendent.
Així mateix, en el cas que per la mateixa raó no puguin ésser repercutides la totalitat de les despeses d'explotació de l'exercici, aquestes s'incorporen als càlculs dels anys següents per a cancel·lar-les, de manera prioritària, un cop cobertes les despeses d'explotació, directes i indirectes, del mateix exercici.
En les liquidacions de cànon de regulació corresponents a usos d'aigua per a la producció d'energia elèctrica, el tipus aplicable per a un embassament és, com a màxim, el 50% del valor anual del preu final mitjà del mercat diari de l'energia elèctrica en el mercat lliure, publicat per l'operador (OMIE) o un altre organisme competent, i corresponent al mateix any que la resta de dades emprades en l'estudi econòmic.
En l'àmbit de competències de la Generalitat, l'ocupació, la utilització i l'aprofitament dels béns de domini públic hidràulic a què fa referència l'article 112 del text refós de la Llei d'aigües, aprovat pel Reial decret legislatiu 1/2001, del 20 de juliol, que requereixin autorització o concessió es graven amb un cànon destinat a protegir i millorar aquest domini, l'aplicació del qual fa pública l'Agència Catalana de l'Aigua.
Resten exemptes del pagament del cànon d'utilització de béns de domini públic hidràulic:
a) Les persones concessionàries d'aigua, per l'ocupació o la utilització dels terrenys de domini públic necessaris per a dur a terme la concessió.
b) Les entitats locals, per l'ocupació de béns de domini públic hidràulic quan sigui necessari per a la realització d'actuacions de recuperació de la qualitat ambiental, de les funcions ecològiques i l'adequació per a l'ús públic i social dels cursos fluvials.
80.2 La base imposable de l'exacció a què fa referència l'apartat 1 ha de ser la següent:
a) En els casos d'ocupació de terrenys del domini públic hidràulic, pel valor dels terrenys ocupats prenent com a referència el valor de mercat dels terrenys contigus.
b) En el cas d'utilització del domini públic hidràulic, pel valor de la dita utilització o del benefici obtingut amb aquesta.
c) En el cas d'aprofitament de béns de domini públic hidràulic, pel valor dels materials consumits o la utilització que proporcioni el dit aprofitament.
80.3 El tipus de gravamen anual és del 5% en els supòsits establerts per les lletres a) i b) de l'apartat 2, i del 100% en el supòsit establert per la lletra c), que s'ha d'aplicar sobre el valor de la base imposable resultant en cada cas.
80.4 L'Agència Catalana de l'Aigua gestiona i recapta el cànon d'utilització de béns del domini públic hidràulic d'acord amb el procediment establert per la normativa vigent en matèria d'aigües.
Els actes emesos per l'Agència Catalana de l'Aigua per a l'aplicació dels tributs que integren el seu règim econòmic i financer, regulats pels articles precedents, tenen caràcter economicoadministratiu i s'han d'efectuar dins els procediments de gestió, recaptació o inspecció establerts per les disposicions legals i reglamentàries de caràcter general que regeixen els tributs de la Generalitat de Catalunya.
L'impagament dels deutes derivats de l'aplicació dels tributs en comporta l'exigibilitat en via de constrenyiment i pot donar lloc a la suspensió o pèrdua del dret a la utilització o aprofitament del domini públic hidràulic reconegut mitjançant el títol concessional corresponent.
D'acord amb el que estableix l'apartat 82.2, es considera que no poden ésser titulars de concessions o autoritzacions per a la utilització privativa del domini públic hidràulic les persones que no estan al corrent del pagament de llurs obligacions tributàries derivades de l'aplicació del règim fiscal de l'aigua, per raons de caràcter estructural i no transitòries, que esdevenen en situació d'insolvència, total o parcial, declarada o no.
Amb la finalitat d'assolir una progressiva recuperació de costos del cicle de l'aigua i d'incorporar la depreciació dels actius de l'administració hidràulica de Catalunya en el cost dels serveis del cicle de l'aigua que presta, s'estableixen les vides útils i els coeficients d'amortització anuals que cal aplicar d'acord amb les tipologies següents:
Coeficient d'amortització anual
Sanejament d'aigües residuals urbanes (psaru)
Protecció del domini públic hidràulic (dph)
Aquests percentatges d'amortització són aplicables des de l'1 de gener de 2014 i es mantenen vigents fins que s'aprovi la nova planificació hidràulica, la qual ha d'incorporar els corresponents estudis de costos.
La utilització com a fertilitzant agrícola dels efluents líquids resultants del processament del raïm per a l'elaboració del vi en els cellers i del processament de les olives per a l'elaboració d'oli a les almàsseres no tenen la consideració d'abocament, en els termes que estableixi el Govern per reglament.
En el desplegament reglamentari s'ha de fixar el volum d'efluent que pot ésser utilitzat com a fertilitzant i les condicions d'ús.
Aquesta activitat s'ha de dur a terme sense procediments o mètodes que puguin perjudicar el medi ambient i, en particular, sense crear riscos per a l'aigua o el sòl, o per a la fauna o la flora.
L'Agència Catalana de l'Aigua integra en una única resolució totes les condicions d'ocupació, aprofitament i utilització del domini públic hidràulic, i també de les zones de servitud i policia a l'entorn de la llera pública o l'embassament.
L'ens local o agrupació d'ens locals titular de les concessions i autoritzacions és responsable que els serveis que presta i les activitats que s'hi desenvolupen es duguin a terme amb les degudes condicions de seguretat per a les persones i per als béns de domini públic hidràulic i amb subjecció a les condicions i instruccions que fixi l'Administració hidràulica.
La direcció de l'Agència Catalana de l'Aigua ha d'establir mitjançant una resolució el contingut mínim del pla d'usos a què fa referència l'apartat 2.
La resolució s'ha de publicar a la web de l'Agència Catalana de l'Aigua.
El termini per a aprovar les normes d'explotació i dels plans d'emergència de les preses, embassaments i basses, de conformitat amb el que estableix l'article 362.2. d del Reglament del domini públic hidràulic, aprovat pel Reial decret 849/1986, de l'11 d'abril, és d'un any a comptar de la correcta presentació de la sol·licitud corresponent.
El termini per a emetre els informes relatius als projectes o als canvis de fase o d'etapa en la vida de la presa o embassament, a què fa referència l'article 362.2. b del Reglament del domini públic hidràulic, aprovat pel Reial decret 849/1986, de l'11 d'abril, és de quatre mesos a comptar de la correcta presentació de la sol·licitud corresponent.
a) La instal·lació d'un velocímetre, o de més d'un, o d'altres elements de mesura que permetin determinar el cabal circulant pel canal, en les instal·lacions de captació en làmina lliure en què no es pugui establir una relació biunívoca entre el cabal i el nivell.
b) La instal·lació d'una passarel·la amb baranes, quan sigui necessària per a poder fer comprovacions del cabal circulant per mitjà de mesuraments directes tot garantint la seguretat de les persones.
No obstant el que estableixen els apartats 1 i 2, quan no existeixin a les instal·lacions altres elements de sobreeiximent que els situats als encontorns de la captació, l'Agència Catalana de l'Aigua pot autoritzar el control de volums per mètodes indirectes fiables, en particular mesurant l'energia elèctrica produïda.
En aquests casos s'ha de fer un contrast de l'equivalència entre els paràmetres físics corresponents (volum circulant i energia obtinguda) amb periodicitat bianual.
Els imports corresponents als períodes impositius de les anualitats 2017 i 2018 s'han de fer efectius durant l'any 2021.
Als efectes del que estableix aquesta disposició, s'entén per purgues la matèria decantada produïda en el procés de sanejament d'aigües residuals assimilables a domèstiques que ha d'ésser extreta en forma líquida i transportada en camions cisterna a un altre sistema de sanejament públic dotat de les instal·lacions necessàries per a llur tractament i gestió.
1. l'Agència Catalana de l'Aigua recull i tracta les dades de caràcter personal en el marc de les competències tributàries amb relació al cànon de l'aigua, sense que calgui el consentiment de la persona afectada per a la comunicació d'aquestes dades per part de les entitats subministradores als efectes d'establir l'existència d'una relació tributària amb les persones usuàries d'aigua, i també per a facilitar l'aplicació i la comprovació d'aquest tribut.
També han de comunicar les dades que l'Agència Catalana de l'Aigua els requereixi, tot i que no estiguin incloses en els models; entre altres, les que estan vinculades amb la situació física dels aparells de mesura o de l'activitat que implica la utilització de l'aigua, inclosa la seva geolocalització mitjançant coordenades UTM o altres mitjans que en permetin la identificació correcta.
De l'import d'exacció que estableix l'article 73, calculat d'acord amb el que estableix la redacció actual, es dedueix, pel que fa a la component d'amortització de la inversió, l'import anual que els usuaris d'aigua ja satisfeien, per aplicació d'un acord de Govern anterior, i fins que finalitzi el període de vigència previst en l'acord esmentat.
Els costos d'explotació es fa repercutir proporcionalment als beneficiaris de la infraestructura en funció del cabal anual, llevat que el nou acord de Govern determini un sistema de repartiment nou.
En el càlcul de les atribucions de recursos per al finançament dels sistemes públics de sanejament corresponents a l'exercici pressupostari del 2013, es pot incloure fins al 80% de l'import certificat i validat per l'Agència Catalana de l'Aigua per a l'exercici pressupostari del 2012 en concepte de les despeses indirectes d'explotació a què fa referència l'article 55.2 del text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya.
L'atribució de recursos té caràcter finalista per a la gestió dels sistemes de sanejament, per la qual cosa l'ens gestor ha de justificar que la despesa indirecta afectada té aquest caràcter mitjançant certificat de la seva intervenció.
El que estableixen els apartats 4 i 5 de l'article 74 és aplicable a les liquidacions que s'emetin a partir de l'1 de gener de 2018.
Per a les liquidacions corresponents a l'exercici del 2016, els valors per a la determinació objectiva de la quota corresponent a usos industrials d'aigua per a la producció d'energia elèctrica efectuats per centrals hidroelèctriques són els següents:
*Sempre que el titular no faci en altres establiments activitats de producció amb potència superior a 50 MW.
En aquest cas, es considera que la potència és superior a 50 MW.