El dret de vaga és un dret fonamental reconegut a la Constitució que legitima a la persona treballadora a absentar-se de la seva feina, entenent-se que aquesta absència és justificada.
La normativa reguladora del dret de vaga no contempla l'obligació de preavís per part de la persona treballadora que vol exercir el dret de vaga.
La vaga suspèn el contracte de treball i, per tant, les persones treballadores que s'adhereixin a la mateixa no tenen dret al salari i estaran en situació d'alta especial en Seguretat Social.
Un cop passada la vaga, l'empresa comprovarà les persones treballadores que l'han secundat amb la finalitat de descomptar de la nòmina següent l'import de les hores no treballades.
El descompte comprèn el salari base i els complements salarials, així com les parts proporcionals de les pagues extraordinàries.
No es practicaran descomptes sobre els complements extrasalarials (menyscapte de diners; desgast d'eines, plus de distància...).
Els descomptes no afectaran a la meritació de vacances, ni en la seva durada ni en la seva retribució.
Si el retard en arribar a la feina és conseqüència dels efectes de la vaga i no és per causes imputables a l'empresa, aquesta podria exigir la recuperació de les hores no treballades.
Són aquells que permeten satisfer els drets fonamentals, les llibertats públiques i els bens constitucionalment protegits, amb independència del caràcter públic o privat de la prestació.
D'altra banda, la consideració d'un servei com essencial no significa la supressió del dret de vaga de les persones treballadores ocupades en aquest servei, sinó la previsió de les garanties precises per al seu manteniment.
L'autoritat governativa té la potestat i el deure de dictar les mesures necessàries per a garantir-los, i es fa mitjançant l'Ordre de serveis mínims.
Mantenir un servei implica la prestació dels treballs necessaris per a la cobertura mínima dels drets, llibertats o béns que el propi servei satisfà, però sense assolir el nivell de rendiment habitual ni assegurar el seu funcionament normal.
Cal distingir entre la fixació de serveis mínims per garantir els serveis essencials per a la ciutadania, i que són fixats per l'autoritat governativa o política, i els serveis de seguretat i manteniment, que correspon fixar-los a l'empresa i als representants dels treballadors o al comitè de vaga.
Els serveis de seguretat i manteniment garanteixen la seguretat de les persones i coses durant la vaga, així com el manteniment i preservació dels locals, maquinaria, instal·lacions i matèries primeres, amb la única finalitat que es pugui reprendre el treball sense dificultat, tan bon punt finalitzi la vaga.
La normativa reguladora del dret de vaga permet que les persones treballadores en vaga puguin efectuar publicitat de la mateixa, en forma pacífica.
Així doncs, només són lícits els piquets informatius i no així els coactius.
El tancament patronal, que consisteix en el tancament del centre de treball en cas de vaga, no és un dret fonamental, a diferència del dret de vaga, i es contempla com una mesura excepcional per part de la normativa vigent.
Només és lícit el tancament patronal de tipus defensiu quan concorrin alguna de les següents circumstàncies:
Existència de notori perill de violència per a les persones o de danys greus per a les coses.
Ocupació il·legal del centre de treball o de les seves dependències, o perill cert de que aquesta es produeixi.
Que el volum d'inassistència o irregularitats en el treball impedeixin greument el procés normal de producció.
El tancament patronal no pot utilitzar-se com a mesura coactiva per impedir l'exercici dels drets fonamentals.
S'ha de posar en coneixement de l'Autoritat Laboral en un termini de 12 hores.
El tancament es limitarà al temps indispensable per assegurar la represa de l'activitat o per resoldre les incidències que haguessin motivat el tancament.