El Pla d'espais d'interès natural (PEIN), aprovat pel Decret 328/1992, de 14 de desembre, en desplegament de la Llei 12/1985, d'espais naturals, defineix el sistema bàsic d'espais naturals protegits de Catalunya.
Actualment consta de 166 espais, un dels quals és l'espai de la Conreria - Sant Mateu - Céllecs.
L'espai d'interès natural de la Conreria - Sant Mateu - Céllecs va ser incorporat al PEIN l'any 1992 i abastava una superfície de 14 termes municipals de les comarques del Vallès Oriental, el Maresme i el Barcelonès.
L'Acord del Govern, de 25 de maig de 2004, aprovà definitivament el Pla especial de protecció del medi natural i del paisatge, que delimita definitivament aquest espai natural protegit.
Amb la proposta d'ampliació s'afecta superfície de tots aquests municipis a excepció dels de Badalona i Tiana, tot i que en alguns trams es manté la delimitació aprovada en aquell moment.
Per aquest motiu, caldrà una modificació del Pla especial de protecció del medi natural i del paisatge de la Conreria - Sant Mateu - Céllecs, d'acord amb el que disposa l'article 8 del Decret 328/1992, de 14 de desembre, pel qual s'aprova el Pla d'espais d'interès natural, per tal d'adaptar-lo a aquests nous límits.
Així mateix, aquest espai va ser inclòs a la Xarxa Natura 2000 l'any 2006, amb els límits que tenia en aquell moment.
La delimitació de l'espai natural protegit, tal i com va ser aprovada l'any 1992, presenta molts problemes des del punt de vista de la seva funcionalitat ecològica, així com també per tal de garantir-ne una gestió adequada.
Així, presenta una elevada proporció perímetre/superfície a causa de la seva forma estreta i allargassada.
A més, no dóna una protecció adequada a unitats ecològicament funcionals incloent-ne només unes petites parts.
Aquests elements configuren un espai amb una elevada vulnerabilitat a pressions externes.
L'ampliació actual dóna resposta a aquests aspectes de manera que permet millorar la viabilitat ecològica de l'espai natural protegit.
També significa un pas qualitatiu important en incorporar diversos sectors perifèrics a l'espai protegit actual amb un elevat valor natural en si mateixos i com a peces clau per a la funcionalitat dels ecosistemes de les parts culminals de la serra, actualment protegides.
S'incorporen a l'espai natural protegit diversos sectors caracteritzats per vegetació pròpia d'espais oberts així com àrees localment d'interès pel seu grau de naturalitat.
Mitjançant aquest Decret, i en virtut de l'article 20 de la Llei 12/1985, de 13 de juny, d'espais naturals, i de l'article 7 de les normes del PEIN, es modifica l'espai de la Conreria - Sant Mateu - Céllecs, de manera que s'amplia la seva superfície als termes municipals d'Alella, Argentona, Cabrera de Mar, Cabrils, Premià de Dalt, la Roca del Vallès, Montornès del Vallès, Martorelles, Santa Maria de Martorelles, Teià, Vallromanes, Vilanova del Vallès, Vilassar de Dalt i Òrrius, els quals contenen elements d'interès natural la conservació dels quals es considera necessari assegurar, d'acord amb les determinacions de la Llei 12/1985, de 13 de juny, d'espais naturals.
En conseqüència, a proposta del conseller de Territori i Sostenibilitat, i d'acord amb el Govern,
S'aprova la modificació del Pla d'espais d'interès natural (PEIN), aprovat pel Decret 328/1992, de 14 de desembre, en relació amb l'espai de la Conreria - Sant Mateu - Céllecs.
Es modifiquen la delimitació i les determinacions de l'espai indicat que contenen els documents del PEIN d'acord amb els annexos d'aquest Decret.
Es modifiquen els límits de l'espai Serres del litoral septentrional proposat com a lloc d'importància comunitària (LIC) en l'Acord GOV/112/2006, de 5 de setembre, pel qual es designen zones d'especial protecció per a les aus (ZEPA) i s'aprova la proposta de llocs d'importància comunitària (LIC).
La delimitació de l'espai proposat com a LIC és la mateixa que s'estableix per a l'espai d'interès natural en aquest Decret.
Espais inclosos en el PEIN: descripció i justificació" del Pla d'espais d'interès natural, dels continguts següents en relació amb la modificació de l'espai la Conreria - Sant Mateu - Céllecs
Espai natural que comprèn un sector representatiu dels sistemes mediterranis septentrionals centrals, a cavall de les comarques del Barcelonès, del Maresme i del Vallès Oriental.
Situat a la serralada Litoral, al nord del riu Besòs, comprèn tres unitats ben diferenciades: la Conreria, la serra de Sant Mateu i el massís de Céllecs, fins a arribar a la riera d'Argentona.
El seu relleu granític, de gran interès, separa la depressió del Vallès de la plana litoral del Maresme, sense arribar a assolir grans altituds (el punt més elevat és el turó de Céllecs, amb 534 m).
Presenta una molt notable representació dels sistemes naturals propis de les serres litorals septentrionals, que encara es conserven en aquest entorn extraordinàriament poblat, del qual fora de l'ENP n'ha desaparegut el patrimoni natural en bona part dels indrets.
Les comunitats florístiques i faunístiques són les pròpies de les zones mediterrànies, amb presència d'elements de caràcter eurosiberià.
Diverses espècies de fauna i flora troben en el Parc el seu límit meridional de distribució.
La comunitat vegetal més representativa d'aquest espai natural és l'alzinar litoral ( Quercetum ilicis galloprovinciale ), que es conserva en els indrets menys alterats.
En la major part de l'espai, l'alzinar presenta un abundant presència d'espècies mediterrànies de sotabosc, mentre que als vessants més ombrívols del Vallès apareixen els roures ( Quercus cerrioides, Quercus humilis ).
La secular presència de l'home ha portat a una molt notable transformació d'aquestes comunitats potencials cap a formacions similars més esclarissades (alzinars amb bruc, Erica arborea i arboç, Arbutus unedo ) i cap a d'altres comunitats secundàries arbrades que apareixen creixent damunt les brolles, com ara les pinedes de pi blanc ( Pinus halepensis ) i pi pinyer ( Pinus pinea ), aquestes darreres tan característiques del vessant maresmenc.
La degradació més avançada de l'alzinar condueix a l'aparició de garrigues ( Quecertum cocciferae ), i brolles secundàries, com la d'estepes amb bruc boal ( Cisto-Sarothamnethum catalaunic i), i la de romaní i bruc d'hivern amb esteperola ( Anthyllido-cisteum clusii ).
Els sòls més degradats per pertorbacions es troben sovint coberts per prats sabanoides d'albellatge ( Hyparrhenietum-hirto pubecentis ) als vessants càlids i secs del Maresme, i fenassars ( Brachypodietum-phoenicoidis ) als indrets més humits del Vallès.
Les comunitats de ribera resten tan sols de forma relictual tant pel que fa als alocars ( Vinco-viticetum agni-casti ) de les rieres del Maresme, com les diverses tipologies de boscos de ribera de les rieres i torrents del Vallès ( Alno-Padion ).
La flora conté una gran riquesa i una elevada quantitat d'elements de flora d'interès, amb nombroses espècies considerades molt rares en el conjunt de Catalunya (algunes incloses al Decret 172/2008, de 26 d'agost, de creació del catàleg de flora amenaçada de Catalunya, i al Llibre vermell de la flora de Catalunya), i d'altres en el seu límit de distribució meridional.
Destaca la presència de tàxons com Isoetes durieui, Carex grioletti, Anagallis minima, Dictamnus albus, Centaurea pectinata, Conopodium majus subsp. majus, Ranunculus paludosus, Ranunculus monspeliacus, Myosotis discolor, Anogramma leptophylla, Arisarum simorrhinum, Carex grioletti, Lavatera olbia, Viola suavis subsp. catalonica, Sedum cepaea i Teesdalia coronopifolia, tots aquests de gran interès de conservació.
L'espai conté una bona representació de la fauna mediterrània pròpia tant de les zones forestals com dels espais oberts, a la qual s'hi ha d'afegir la presència d'espècies eurosiberianes en els racons més frescals.
Entre les espècie de més interès per a la conservació cal destacar el grup dels rapinyaires, ja que s'hi ha descrit la nidificació de l'àliga marcenca ( Circaetus gallicus ), l'aligot comú ( Buteo buteo ), l'astor ( Accipiter gentilis ), el duc ( Bubo bubo ) i l'aligot vesper ( Pernis apivorus ), a més de les espècies que utilitzen aquests hàbitats com a àrees de caça.
En el grup de mamífers, destaca la presència de la mustela ( Mustela nivalis ) i la presència recent del cabirol ( Capreolus capreolus ).
En el grup d'amfibis i rèptils, és destacable la presència de la tortuga de rierol ( Mauremys leprosa ) i tritó verd ( Triturus marmoratus ).
Quant als valors geològics, l'espai natural està localitzat al bell mig de la serralada Litoral, constituïda pel conjunt de blocs trencats per falles ( horst ) que van del Garraf al Montnegre.
Els materials són gairebé exclusivament granítics i donen lloc als peculiars relleus suaus i arrodonits, i a nombroses formacions singulars, com ara les boles, els inselbergs, les canaleres i concavitats (cadolles i tafones), que formen en conjunt un dels paisatges granítics més rellevants de Catalunya.
Espais inclosos en el PEIN: Síntesi informativa actuacions preventives i altres determinacions" del Pla d'espais d'interès natural, dels continguts següents en relació amb la modificació de l'espai de la Conreria - Sant Mateu - Céllecs
A continuació es mostra la fitxa de l'espai de la Conreria - Sant Mateu - Céllecs corresponent al Volum III del Pla d'espais d'interès natural:
Superfície total de l'espai al Barcelonès
Superfície total de l'espai al Maresme
Superfície total de l'espai al Vallès Oriental
c) Cartogràfica (plànol SGE, E. 1:50.000).
Espai que comprèn un sector representatiu de la serralada Litoral, al nord del riu Besòs, i inclou tres unitats ben diferenciades: la Conreria, la serra de Sant Mateu i el massís de Céllecs.
A la zona central en direcció sud, l'espai inclou el sector de les capçaleres de les valls de Cabrils i Vilassar de Dalt, localitzat a la corona superior de les valls de Cabrils i Vilassar de Dalt, limitat per la serra del turó de Montcabrer, turó de Burriac i turó d'en Cirers al nord-est i turó d'en Torres i turó de Cal Bernadó al sud-oest.
Al sud-oest, l'espai comprèn el sector dels entorns de Teià i Alella, localitzat en dues valls contigües formades pels vessants de Teià (sector inferior del turó d'en Baldiri i la serra de Teià) i d'Alella (zona del turó de Ca l'Andreu, turó d'en Galzeran-Can Cortés i la serra de Teià-Vall de Rials), limitat per la carretera C-32.
A l'oest i limitant amb la plana del riu Mogent, l'espai abasta els sectors de la serra del Castell de Sant Miquel i plans de Montornès del Vallès (serra del Castell de Sant Miquel-turó de Montcau entre Montornès del Vallès i Santa Maria de Martorelles i planes agrícoles de Can Saiol i Can Vilaró) i el sector de les capçaleres de les valls de Vallromanes (corona superior de la vall de Vallromanes, entre el turó de les Guardes a l'est i Puig Sardi a l'oest), travessat per la carrereta BV-5001.
En direcció nord-est l'espai inclou el sector de les planes i contraforts de la riba esquerra del Mogent, en els vessants inferiors de la serra d'Ameia, entre Vilanova del Vallès i la Roca del Vallès (àrea de les Roquetes, torrent de Sant Bartomeu, turó Gros i serrat de Can Mates), travessat per la carretera C-60.
A l'est, l'espai comprèn el sector dels entorns d'Argentona i Cabrera de Mar, localitzat en els vessants inferiors del turó dels Oriols i la Serra del Pujolar i el vessant sud del turó de Can Ribot.
En la zona central, l'espai inclou el sector dels entorns d'Òrrius, localitzat a la corona superior de la vall d'Òrrius, als vessants inferiors de Puig d'Ameia, turó de Céllecs i turó de Cal Camat.
Espai que comprèn un conjunt fisiogràfic complex integrat per tres unitats: la Conreria, la serra de Sant Mateu i les muntanyes de Céllecs, i els seus entorns immediats.
Forma un relleu accidentat, entre el riu Besòs i la riera d'Argentona, amb predomini dels materials granítics i esquistosos propis de la serralada Litoral.
Es tracta d'un espai característic del país de l'alzinar litoral, on tenen una gran importància les pinedes litorals de pi pinyer.
A les obagues, l'alzina es barreja sovint amb roures i altres planifolis propis de zones fresques i humides, mentre que a la solana tenen gran significació les brolles, els prats secs i la vegetació associada a les rieres.
La fauna és la característica dels ambients mediterranis, amb algunes penetracions extramediterrànies als enclavaments més humits.
Espai natural que constitueix una bona mostra dels sistemes naturals propis de les serres litorals septentrionals.
Cal considerar l'important grau de vulnerabilitat d'aquest espai, atesa la seva situació als entorns immediats de la conurbació barcelonina.
De relleu característic amb formacions geològiques singulars, conserva una gran diversitat de comunitats vegetals mediterrànies i d'algunes irradiacions extremes d'elements més septentrionals.
Quant a la flora, conté una elevada quantitat d'espècies d'interès, considerades molt rares en el conjunt de Catalunya (algunes d'aquestes incloses en el catàleg de flora amenaçada).
Pel que fa a la fauna, l'espai conté una molt bona representació d'espècies d'interès pròpies d'hàbitats mediterranis oberts i una elevada diversitat de rapinyaires.
A.6 Aspectes socioeconòmics d'interès
De propietat privada gairebé en la seva pràctica totalitat.
Silvícoles, agrícoles i cinegètics.
c) Construccions i instal·lacions.
Nombroses masies i edificacions disperses, amb presència de múltiples equipaments i serveis tècnics.
Diverses carreteres (B-500, BP-5002, BV-5106) travessen l'espai, amb una notable xarxa de camins forestals i de lleure.
Hi ha també un important tramat d'infraestructures, especialment de línies elèctriques.
A.7 Impactes actuals i previsibles
Processos erosius i de degradació dels ecosistemes a conseqüència de diverses activitats antròpiques.
b) Espais naturals de protecció especial.
Pla especial de protecció del sector sud de la serralada de Marina aprovat el 16 de abril de 2002 (DOGC núm. 3642, de 24.5.2002), gestionat pel Consorci del Parc de la Serralada de Marina.
Pla especial de protecció del medi natural i del paisatge de la Conreria - Sant Mateu - Céllecs (DOGC núm. 4154, de 15.6.2004), gestionat pel Consorci del Parc de la Serralada Litoral.
B.1 Problemes específics dels sistemes naturals
Comunitats vegetals amb un elevat risc d'incendi forestal, especialment als vessants meridionals.
Presència d'espècies al límit meridional de la seva àrea de distribució i, en conseqüència, molt vulnerables.
Tancament progressiu de la vegetació dels espais oberts a causa de l'abandonament de les activitats agràries i la consegüent pèrdua d'aquests hàbitats.
B.2 Problemes derivats de l'activitat antròpica
Intensa pressió antròpica perimetral (creixements urbanístics, infraestructures viàries), que comporten un progressiu aïllament de l'espai i la pèrdua de connectivitat externa, a més d'un important efecte de vora.
Pressió antròpica intensa a l'interior de l'espai (freqüentació intensa, infraestructures i serveis tècnics), que comporta tant erosió i degradació dels sistemes naturals en determinades àrees com un elevat impacte sobre el paisatge.
L'espai presenta una gran problemàtica causada per l'expansió d'espècies exòtiques invasores.
En destaquen pels perjudicis constatats sobre hàbitats de gran interès i espècies de flora amenaçades el grup d'espècies vegetals al·lòctones colonitzadores de fondals i ambients riberencs ( Tradescantia fluminensis, Araujia sericifera, Senecio mikanoides, Boussingaultia cordifolia, Petasites fragans, etc.).
Quant a la fauna, s'ha constatat la presència del rossinyol del Japó ( Leiothrix lutea ), el bec de corall senegalès ( Estrilda astrild ), la cotorreta de pit gris ( Myipossita monachus ) i la cotorra de Kramer ( Psittacula krameri ).
B.3 Síntesi dels problemes de l'espai.
Gran complexitat dels problemes de l'espai a causa de la intensa activitat humana.
B.4 Avaluació del grau de protecció legal existent
Aquest espai no gaudeix de la protecció legal suficient.
B.5 Altres factors condicionants de la conservació de l'espai
Espai molt heterogeni, amb sectors ben conservats i d'altres amb un elevat grau d'alteració o en procés de recuperació, que presenta una problemàtica important vinculada a la pressió interna i de vora i als processos de fragmentació i aïllament de l'espai.
La reglamentació derivada del PEIN hauria de ser complementada amb una planificació i gestió del perímetre per tal de reduir l'esmentada pressió sobre l'espai.
C.1 Criteris per a la delimitació definitiva
L'espai del PEIN de La Conreria - Sant Mateu - Céllecs podrà incorporar les àrees adjacents classificades pel planejament urbanístic com a sòl no urbanitzable o qualificades com a zona verda, sistema d'espais lliures o similar, que puguin millorar la viabilitat ecològica de l'espai i que continguin valors naturals similars als de l'espai.
C.2 Criteris de prioritat per a futures ampliacions
Analitzar les àrees d'interès en l'actual àmbit de gestió del Consorci del Parc de la Serralada de Marina.
Cercar la connexió amb els espai protegits de la perifèria: Collserola, el Mogent, el Corredor.
Redactar un pla especial per a tot l'àmbit de l'espai, que actualitzi i estengui l'ordenació aprovada l'any 2004.
Consolidar i refermar la gestió d'aquest espai per part del Consorci del Parc de la Serralada Litoral.
Promoure l'execució de les mesures vinculades a la connectivitat ecològica aprovades en el Pla territorial metropolità de Barcelona en el perímetre d'aquest espai.