En matèria d'ensenyament no universitari la Generalitat disposa de les competències exclusives, compartides i d'execució que estableix l'article 131 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya i que ha desplegat la Llei 12/2009, del 10 de juliol, d'educació.
Aquest Decret desplega la Llei 12/2009, del 10 de juliol, d'educació; dona continuïtat a les actuacions desenvolupades pel Departament d'Ensenyament basades en els principis d'inclusió, normalització, escola per a tots, sectorització de serveis i atenció personalitzada, i té en compte la normativa vigent, les orientacions dels organismes internacionals, els avenços de la recerca en educació, la tradició pedagògica de Catalunya i les pràctiques de referència de molts professionals i centres educatius, per avançar en l'objectiu de fer possible una educació per a tots en el marc d'un sistema educatiu inclusiu.
El preàmbul de la Llei d'educació 12/2009, del 10 de juliol, exposa la necessitat d'adequar l'activitat educativa per atendre la diversitat de l'alumnat i l'assoliment d'una igualtat d'oportunitats i d'accessibilitat.
En el títol preliminar s'inclou, com un dels principis rectors del sistema educatiu català, "la cohesió social i l'educació inclusiva com a base d'una escola per a tothom".
En aquest sentit, es prenen en consideració els diversos informes del Síndic de Greuges en què alerta sobre situacions de segregació escolar que afecten els alumnes de Catalunya i, en particular, els alumnes amb necessitats específiques.
D'altra banda, l'articulat de la Llei d'educació recull que l'atenció educativa de tot l'alumnat es regeix pel principi d'inclusió, i es defineixen els criteris d'organització pedagògica que han de facilitar l'atenció educativa de tots els alumnes i, en particular, d'aquells que poden trobar més barreres en l'aprenentatge i la participació.
La Llei 14/2010, del 27 de maig, dels drets i les oportunitats en la infància i l'adolescència, en concordança amb la Llei d'educació, parteix del principi que es tracta d'una responsabilitat de tota la ciutadania i de tots els poders públics i regula els drets i les mesures de protecció per als infants i adolescents, fent atenció als més vulnerables i als que troben limitacions o barreres per al desenvolupament o la participació.
Estableix en l'article 50 que els infants i els adolescents amb discapacitat tenen dret a gaudir d'un sistema educatiu inclusiu, amb accés a l'educació obligatòria en les mateixes condicions que els altres membres de la comunitat, sense exclusió per raó de discapacitat, i als ajustaments i suports necessaris per assolir el màxim desenvolupament acadèmic, personal i social.
Així mateix, la Llei 13/2014, del 30 d'octubre, d'accessibilitat, té, com un dels seus objectius principals, aconseguir una societat inclusiva i accessible que permeti d'avançar cap a la plena autonomia de les persones, eviti la discriminació i propiciï la igualtat d'oportunitats per a tothom, especialment per a les persones que tenen discapacitats.
Les polítiques dels organismes internacionals en les darreres dècades han estat plenament favorables i compromeses amb la qualitat i l'equitat de l'educació per a tots els infants i joves en el marc d'un sistema educatiu inclusiu.
La Convenció de les Nacions Unides sobre els Drets de les Persones amb Discapacitat (2006) advoca per l'escolarització inclusiva, i l'OCDE (2007) afirma que les circumstàncies individuals i socials no haurien de suposar un obstacle per a l'èxit educatiu.
En aquesta mateixa direcció es pronuncia la UNESCO (2009) a través de les directrius sobre polítiques d'educació inclusiva, fent seu el contingut de la Declaració de Salamanca (1994) i desenvolupant-lo.
L'Agència Europea per a les Necessitats Especials i l'Educació Inclusiva (2011) ha actualitzat les seves recomanacions als governs dels països membres assenyalant els principis bàsics que han de presidir la política educativa en l ́àmbit de l'educació inclusiva.
En l'informe "Repensar l'educació" (2015) de la UNESCO, es revisen i desenvolupen aquestes directrius internacionals adaptant-les als nous reptes culturals, socials, econòmics, científics i tecnològics del segle xxi, i es torna a insistir en el fet que l'educació inclusiva és un pilar fonamental per promoure la inclusió social de totes les persones en tots els àmbits de la vida, des de la infància fins a la vellesa.
També recorda que l'educació, com a bé comú, pot conformar valors i actituds per viure junts i disminuir les desigualtats i destaca el paper dels docents i educadors com a agents impulsors d'aquests canvis.
El mateix informe conclou que l'educació ha de respondre a aquests reptes tenint en compte les múltiples visions del món i els sistemes de coneixement alternatius, a més de les noves fronteres en ciència i tecnologia, i també els avenços en neurociència i el desenvolupament en tecnologia digital.
En aquest sentit els avenços científics ens permeten saber com aprenem les persones, i posen en evidència quins són els mètodes que afavoreixen l'aprenentatge significatiu.
En les darreres dècades la neurociència i la psicologia han aportat evidències i models que permeten orientar i revisar les polítiques, cultures i pràctiques educatives.
Quant a la tecnologia digital, aquesta ha transformat la manera com les persones tenim accés a la informació i al coneixement, la manera com interactuem.
De fet, entre els objectius d'"Europa 2020", les tecnologies són clau per fomentar la inclusió social.
La inclusió digital, entesa com a accés, competències i usos, és essencial per assegurar que els joves tinguin més oportunitats.
Les polítiques europees fan èmfasi en l'ús de les tecnologies per reduir la fractura social, i també cal assenyalar que enfocaments educatius com el disseny universal per a l'aprenentatge posen de relleu els avantatges que ofereixen aquestes per afavorir l'aprenentatge i la participació de tots els alumnes.
De tot el que s'ha exposat queda acreditat l'interès general pel que fa a la necessitat d'atendre la diversitat de l'alumnat, per tant, d'acord amb els principis d'eficàcia i proporcionalitat, aquest Decret estableix un nou marc de referència, perquè tots els centres del Servei d'Educació de Catalunya, i la comunitat educativa en general, puguin seguir avançant en la formació de ciutadans compromesos, crítics i actius en el desenvolupament just i solidari de la societat, que només serà possible amb la presència, la participació i el progrés de totes i cadascuna de les persones que en formen part.
Un centre educatiu inclusiu determina els fonaments psicoeducatius, formatius, ètics, de defensa de l'equitat i de justícia social que han de permetre crear la societat que desitgem, minvant el fracàs i l'exclusió i augmentant la qualitat educativa per a tots els alumnes sense excepcions.
En la consecució d'aquesta escola, les famílies hi tenen un paper fonamental, a través de la col·laboració amb el centre educatiu i la participació activa.
Assolir l'objecte d'aquest Decret, que s'expressa en l'article 2, implica continuar un procés iniciat fa dècades, en què cal mantenir el diàleg, la complicitat i la implicació de tots els col·lectius que tenen a les seves mans la possibilitat de millorar la qualitat de l'educació —els docents, els professionals d'atenció educativa, el personal d'administració i serveis i els equips directius, els alumnes i les seves famílies, els serveis educatius, la Inspecció d'Educació, els moviments de renovació pedagògica, la universitat, les organitzacions sindicals, les institucions i entitats del sector, etc.—, per avançar des de la corresponsabilitat cap a un repte comú: uns entorns educatius que, tenint en compte la diversitat de les persones i la complexitat social, ofereixin expectatives d'èxit a tots els alumnes en el marc d'un sistema inclusiu.
El Decret s'estructura en un preàmbul i cinc capítols.
El preàmbul fonamenta l'esperit i la finalitat d'aquesta disposició basant-se en les directrius definides pels organismes oficials sobre el concepte d'escola inclusiva, i n'emmarca l'articulat amb els referents normatius i conceptuals sobre educació vigents.
El capítol I, amb les disposicions de caràcter general, comprèn un article referent a la definició del concepte d'atenció educativa, i cinc articles relatius a l'objecte, l'àmbit subjectiu, la xarxa de suports a l'educació inclusiva, i les funcions de l'Administració educativa i dels centres educatius en relació amb el contingut del Decret.
El capítol II, sobre l'atenció educativa a l'alumnat, inclou deu articles en què es detallen, en primer terme, les mesures i els suports per a l'atenció dels alumnes que permeten organitzar els recursos i la intervenció educativa i, en segon terme, la detecció i l'avaluació de les necessitats educatives de suport educatiu i el pla de suport individualitzat per respondre-hi.
El capítol III, sobre l'escolarització dels alumnes, inclou dos articles que fan referència als criteris i els procediments per a l'escolarització.
El capítol IV, amb quatre articles, fa referència a l'atenció educativa dels alumnes amb necessitats específiques de suport educatiu als ensenyaments postobligatoris i de transició a la vida adulta.
El capítol V, sobre serveis i recursos, consta de quatre articles que expliciten els serveis i recursos que es posen a disposició del sistema educatiu perquè aquest faci efectiva l'escolarització i l'educació de tots els alumnes.
El capítol preveu també la creació d'un mapa territorial de recursos.
El Decret acaba amb tres disposicions addicionals, una disposició derogatòria i dues disposicions finals.
Aquest Decret s'inclou al pla anual normatiu 2017 de l'Administració de la Generalitat de Catalunya i s'ha tramitat d'acord amb la Llei 26/2010, del 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment comú de les administracions públiques de Catalunya i amb la Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, i disposa del dictamen previ del Consell Escolar de Catalunya.
En virtut d'això, a proposta de la consellera d' Ensenyament, d'acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora i amb la deliberació prèvia del Govern,
L'atenció educativa a l'alumnat comprèn el conjunt de mesures i suports destinats a tots els alumnes, amb la finalitat d'afavorir el seu desenvolupament personal i social i perquè avancin en l'assoliment de les competències de cada etapa educativa i la transició a la vida adulta, en el marc d'un sistema educatiu inclusiu.
Aquest Decret té per objecte garantir que tots els centres educatius sostinguts amb fons públics dins l'àmbit de l'ensenyament no universitari siguin inclusius mitjançant l'establiment de criteris que orientin l'organització i la gestió dels centres; l'ordenació de mesures i suports per a l'atenció educativa i per a la continuïtat formativa de tots i cadascun dels alumnes, i la diversificació de l'oferta de serveis dels centres d'educació especial per esdevenir, també, centres d'educació especial proveïdors de serveis i recursos per als centres educatius ordinaris a fi de completar la xarxa de suports a l'educació inclusiva.
Tots els alumnes són subjectes de l'atenció educativa que regula aquest Decret: els alumnes que requereixen exclusivament mesures universals, els alumnes que, a més, necessiten mesures addicionals, i els alumnes que sumen, a aquestes darreres, les mesures intensives, per tal de garantir l'accés a l'educació i l'èxit educatiu en condicions d'equitat i igualtat d'oportunitats.
Tots i cadascun dels alumnes han de beneficiar-se, en un context ordinari, de les mesures i suports universals, a fi de desenvolupar-se personalment i socialment i avançar en les competències de cada etapa educativa.
Els alumnes amb necessitats específiques de suport educatiu, a més de les mesures i els suports universals, poden necessitar mesures i suports addicionals i, o també, intensius.
A fi d'orientar la previsió del tipus i de la intensitat de suports que es puguin requerir, es consideren alumnes amb necessitats específiques de suport educatiu:
a) Els alumnes amb necessitats educatives especials associades a discapacitats físiques, intel·lectuals o sensorials, trastorns de l'espectre autista, trastorns greus de conducta, trastorns mentals, i malalties degeneratives greus i minoritàries.
b) Els alumnes d'origen estranger amb necessitats educatives derivades de la incorporació tardana al sistema educatiu, de la falta de domini de la llengua vehicular dels aprenentatges i de l'escolaritat prèvia deficitària.
c) Els alumnes amb necessitats educatives derivades de situacions socioeconòmiques i socioculturals especialment desfavorides.
d) Els alumnes amb trastorns d'aprenentatge o de comunicació, entesos, aquests últims, com a trastorns que afecten l'adquisició i l'ús funcional del llenguatge.
e) Els alumnes amb altes capacitats derivades de la superdotació intel·lectual, els talents simples i complexos i la precocitat.
f) Els alumnes amb risc d'abandonament escolar prematur.
Xarxa de suports a l'educació inclusiva
La xarxa de suports a l'educació inclusiva està integrada per totes les persones i institucions que intervenen en el procés educatiu i que la Llei d'educació defineix com a comunitat educativa.
Els centres del sistema educatiu del mateix àmbit territorial han de col·laborar per compartir coneixement, experiències i materials didàctics específics, amb la finalitat d'oferir una atenció educativa de qualitat a tots els alumnes i, específicament, als alumnes amb necessitats educatives especials i a les seves famílies, i facilitar-los itineraris formatius sostenibles, d'acord amb el que el Departament d'Ensenyament determini.
Els serveis educatius donen suport als docents dels centres sostinguts amb fons públics dins l'àmbit de l'ensenyament no universitari per a la realització efectiva del projecte educatiu de cada centre, i hi col·laboren, i orienten i acompanyen el treball en xarxa del sistema educatiu inclusiu.
La Comissió d'Ordenació Educativa de cada servei territorial i el Consorci d'Educació de Barcelona promouen, planifiquen i avaluen la col·laboració i el treball en xarxa entre els centres, atenent les necessitats detectades, els programes institucionals i les prioritats del Departament d'Ensenyament.
La xarxa territorial dels serveis d'atenció a la infància i l'adolescència, que inclou serveis dels departaments amb competències sanitàries i sociosanitàries i en matèria de treball, i dels ajuntaments i altres ens locals, dona suport a la xarxa territorial d'Ensenyament i hi col·labora mitjançant diverses modalitats i instruments de corresponsabilització, d'acord amb la Llei d'educació i altra normativa vigent.
Les escoles i els instituts també han de participar i intervenir en els programes i actuacions municipals o supramunicipals que, en tant que plans socioeducatius, tenen per objectiu donar resposta a les necessitats dels infants i joves a través de projectes i recursos compartits entre diferents entitats i institucions.
Funcions de l'Administració educativa
Correspon a l'Administració educativa:
a) Proporcionar models i orientacions de propostes educatives inclusives que donin resposta a tot l'alumnat.
b) Elaborar materials per a la formació i l'orientació dels centres, els docents i els professionals d'atenció educativa i les famílies, en l'atenció a l'alumnat, i oferir formació específica sanitària sobre els dubtes més freqüents referents als infants afectats de malalties minoritàries, cròniques i càncer.
c) Oferir models i orientacions per a l'organització dels centres.
d) Garantir la formació necessària als professionals dels centres i dels serveis educatius i de suport a les llars d'infants, parvularis, escoles, instituts i instituts escola.
e) Garantir que els centres educatius disposin dels recursos necessaris, personals, metodològics i tecnològics, per assegurar l'accessibilitat al currículum i promoure una millor adequació entre les capacitats dels alumnes i el context educatiu.
f) Garantir les condicions d'accessibilitat arquitectònica i a la comunicació dels centres educatius.
g) Garantir la implicació i la corresponsabilitat de la comunitat educativa i social per afavorir l'escolarització inclusiva i una atenció eficient dels alumnes i la seva continuïtat formativa.
h) Garantir la sectorització i la coordinació dels serveis educatius i els sociosanitaris per assegurar una atenció educativa de proximitat a l'alumnat.
i) Facilitar orientacions sobre els procediments i instruments per a la detecció i l'avaluació psicopedagògica de les necessitats específiques de suport educatiu.
j) Avançar en la coordinació interdepartamental per a l'atenció integral de l'alumne i per a la seva transició a la vida adulta, mitjançant l'orientació i el seguiment del seu itinerari formatiu.
k) Impulsar plans i programes socioeducatius amb les administracions locals que contribueixin mitjançant el treball i l'aprenentatge en xarxa a donar continuïtat i coherència educativa als diferents espais educatius de l'alumnat, fomentant l'arrelament al territori i la cohesió social.
l) Vetllar perquè en els centres quedin cobertes les necessitats d'assistència sanitària i parasanitària dels alumnes que ho requereixin, especialment els que tenen estats de salut clínicament complexos.
Amb aquesta finalitat el Departament ha d'establir convenis de col·laboració amb altres departaments amb competències en la matèria.
m) Elaborar el mapa territorial de recursos personals i materials per a la planificació estratègica.
n) Garantir la incorporació de la variable gènere com a categoria analítica transversal als processos socioeducatius previstos en aquest Decret, a fi d'assolir la inclusió social.
Funcions dels centres educatius
a) Disposar d'un projecte educatiu de centre que fomenti i garanteixi una atenció educativa inclusiva i de qualitat per a tots els alumnes, ajustant a aquest objectiu tots els recursos de què disposa el centre, i que es desplegui mitjançant el projecte de direcció o la programació anual, en cas que no hi hagi projecte de direcció.
b) Impulsar i promoure, a través de l'equip directiu, el treball d'equip del claustre i la formació permanent dels docents i del personal d'administració i serveis, per avaluar i, quan escaigui, millorar l'organització i l'actuació pedagògica en els diferents contextos d'ensenyament-aprenentatge.
c) Constituir la comissió d'atenció a la diversitat (CAD), o òrgan equivalent, com una estructura organitzativa del centre que ha de proposar l'organització i la gestió de les mesures i els suports per atendre tot l'alumnat del centre, i que ha de fer-ne el seguiment i l'avaluació per tal d'ajustar aquestes mesures i suports a les seves necessitats.
d) Adequar l'acció educativa al reconeixement i a la valoració de les diferents característiques i necessitats d'aprenentatge i socialització dels alumnes, mantenint altes expectatives d'èxit per a tots ells.
e) Dissenyar, dins del projecte educatiu, entorns d'aprenentatge flexibles que ofereixin opcions variades per donar una resposta ajustada a les necessitats dels alumnes, cercant la personalització de l'aprenentatge i dissenyant activitats i materials que permetin l'avenç de tots i cadascun dels alumnes, tenint en compte que poden presentar àmplies diferències en les seves capacitats, en les aptituds, actituds i els ritmes, i en les maneres d'interessar-se per l'aprenentatge, i de percebre, comprendre i expressar el coneixement.
f) Actuar de manera preventiva i proactiva i detectar les necessitats dels alumnes al més aviat possible, a fi d'ajustar i agilitzar les actuacions pertinents en cada cas.
g) Adequar les mesures i els suports a les característiques dels alumnes i del context, promovent el compromís de cada alumne amb el seu procés d'aprenentatge, el desenvolupament personal i social i l'avenç en l'assoliment de les competències al llarg de tota l'escolarització obligatòria i postobligatòria, i posant una especial atenció en les transicions entre etapes i en la continuïtat formativa.
h) Promoure i participar en programes socioeducatius i treballar en xarxa amb altres agents de l'entorn amb l'objectiu de donar una resposta comunitària als reptes educatius.
i) Garantir la coordinació amb els serveis educatius.
j) Sensibilitzar la comunitat educativa sobre l'educació inclusiva en gènere i promoure la coeducació, a fi de potenciar la igualtat real d'oportunitats i l'eliminació de qualsevol mena de discriminació per raó d'orientació sexual, identitat de gènere o expressió de gènere.
k) Vetllar perquè, d'acord amb el principi de la coeducació, la diversitat sexual i afectiva, la identitat de gènere i els diferents models de família siguin respectats en tot l'àmbit educatiu i en el marc del sistema educatiu inclusiu.
Mesures i suports per a l'atenció educativa dels alumnes
Les mesures per a l'atenció educativa són les accions i actuacions organitzades pels centres destinades a facilitar l'accés a l'aprenentatge i a la participació, a fi de permetre el progrés de tots els alumnes, prevenir les dificultats de l'aprenentatge i assegurar un millor ajustament entre les capacitats dels alumnes i el context educatiu.
Aquestes mesures incideixen en tots els àmbits de l'educació.
Els suports són els recursos personals, metodològics i materials —inclosos els tecnològics— i els ajuts contextuals i comunitaris que els centres utilitzen per aconseguir que les mesures planificades siguin efectives i funcionals, i contribueixin a assolir l'èxit educatiu de tots els alumnes.
Aquestes suports incideixen en tots els àmbits de l'educació.
Les mesures i els suports per a l'atenció educativa dels alumnes s'han de preveure al projecte educatiu de centre i a les normes d'organització i funcionament de centre, en els termes següents:
a) Han de garantir que els contextos escolars ofereixin les condicions d'aprenentatge necessàries per desenvolupar les fortaleses dels alumnes; vetllar per la seva vinculació amb els aprenentatges i el grup, i facilitar l'accés a l'aprenentatge i a la participació i assegurar el progrés de tots.
b) Han de concretar-se en la programació general anual i avaluar-se en la memòria anual i en les programacions d'aula.
c) Han de preveure el grau d'intensitat de suport que correspongui: mesures i suports universals, addicionals i intensius.
Les mesures i els suports per a l'atenció educativa dels alumnes poden disposar de recursos i programes de suport segons estableix l'article 24.
Les mesures i suports universals són accions i pràctiques, de caràcter educatiu, preventiu i proactiu, que permeten flexibilitzar el context d'aprenentatge, proporcionen als alumnes estratègies per facilitar-los l'accés a l'aprenentatge i la participació, i garanteixen l'aprenentatge significatiu de tot l'alumnat i la convivència, el benestar i el compromís de tota la comunitat educativa.
Les mesures i els suports universals s'adrecen a tots els alumnes.
Les mesures i els suports universals els apliquen tots els professionals del centre liderats per l'equip directiu i coordinats per l'equip docent, amb la implicació de tota la comunitat educativa.
Constitueixen mesures i suports universals qualsevol de les actuacions que permeten al centre crear contextos educatius inclusius: la personalització dels aprenentatges, l'organització flexible del centre, l'avaluació formativa i formadora, els processos d'acció tutorial i orientació, i aquelles altres actuacions que contribueixen a l'escolarització i l'educació dels alumnes.
Les mesures i els suports universals s'estableixen en el projecte educatiu de centre i en les normes d'organització i funcionament de centre, i han de quedar concretades en les programacions d'aula.
Les mesures i els suports addicionals són actuacions educatives que permeten ajustar la resposta pedagògica de forma flexible i temporal, focalitzant la intervenció educativa en aquells aspectes del procés d'aprenentatge i desenvolupament personal que poden comprometre l'avenç personal i escolar.
Han de cercar la màxima participació en les accions educatives del centre i de l'aula, i han de vincular-se a les mesures i als suports universals previstos en el centre.
Les mesures i els suports addicionals es planifiquen per als alumnes següents:
a) Alumnes de l'avaluació dels quals es desprèn que tenen dificultats en l'aprenentatge.
b) Alumnes amb necessitats específiques de suport educatiu.
c) Alumnes que cursen, simultàniament, l'educació secundària obligatòria i estudis de música o de dansa, o tenen una dedicació significativa a l'esport, d'acord amb el que estableixi el Departament d'Ensenyament i a fi de facilitar-los el seguiment i la superació dels estudis d'educació secundària obligatòria.
d) Alumnes que temporalment necessiten un recurs que doni resposta a determinades condicions de salut, al compliment de mesures judicials d'internament, o a l'adopció de mesures de protecció de caràcter residencial.
Les mesures i els suports addicionals es determinen:
a) A partir de la detecció de les necessitats dels alumnes per part del tutor, la família i l'equip docent.
Si la CAD ho determina, l'equip d'assessorament i orientació psicopedagògic (EAP) a l'educació infantil i primària, i l'EAP o l'orientador a l'educació secundària obligatòria, han de fer una avaluació psicopedagògica.
En el cas dels alumnes d'origen estranger, els equips d'assessorament i suport en llengua, interculturalitat i cohesió social (ELIC) poden col·laborar, si escau, en aquesta detecció.
b) En els ensenyaments postobligatoris i en les escoles d'adults, per a tots aquells alumnes que ho necessitin i, especialment, com a continuïtat al pla de suport individualitzat (PI) que consti en l'expedient de l'alumne, o en cas que l'alumne tingui un certificat de discapacitat i ho requereixi.
Les mesures i els suports addicionals els apliquen, d'acord amb el projecte educatiu de centre, els docents i el personal d'atenció educativa designats per la direcció del centre i són orientats pels mestres d'educació especial, els mestres d'audició i llenguatge, els professionals d'orientació educativa i els tutors de l'aula d'acollida, en coordinació amb tot l'equip docent, el personal d'atenció educativa i amb la col·laboració dels serveis educatius.
Constitueixen mesures i suports addicionals les mesures d'acció tutorial específiques, el suport del mestre d'educació especial, el suport del professor d'orientació educativa, el suport escolar personalitzat i els programes intensius de millora, el suport lingüístic i social, les aules d'acollida, els programes de diversificació curricular, els projectes específics de suport a l'audició i el llenguatge i el projecte de promoció al poble gitano de Catalunya, les aules hospitalàries i l'atenció domiciliària i en hospitals de dia per a adolescents; les unitats en centres de Justícia Juvenil, i les unitats en centres de la Direcció General d'Atenció a la Infància i l'Adolescència, i altres actuacions establertes pel Departament d'Ensenyament o pels mateixos centres que poden contribuir a l'educació inclusiva dels alumnes.
Les mesures i els suports addicionals s'estableixen en el projecte educatiu de centre i es concreten en les programacions d'aula, consten en l'expedient i en l'historial acadèmics de l'alumne i en el pla de suport individualitzat dels alumnes que en tinguin.
Les mesures i els suports intensius són actuacions educatives extraordinàries adaptades a la singularitat dels alumnes amb necessitats educatives especials, que permeten ajustar la resposta educativa de forma transversal, amb una freqüència regular i sense límit temporal.
Han de cercar la màxima participació en les accions educatives del centre i de l'aula, han de facilitar, al docent, estratègies d'atenció als alumnes, i han de sumar-se a les mesures universals i addicionals de què disposa el centre.
Les mesures i els suports intensius es planifiquen per als alumnes amb necessitat específica de suport educatiu, si així ho determina l'informe de l'EAP de reconeixement de necessitats específiques de suport educatiu, i específicament per als alumnes següents:
a) Alumnes amb necessitats educatives especials.
b) Alumnes amb necessitats educatives derivades de situacions socioeconòmiques i socioculturals especialment desfavorides.
c) Alumnes amb risc d'abandonament escolar prematur.
d) Alumnes amb altes capacitats derivades de la superdotació intel·lectual, els talents simples i complexos i la precocitat.
Les mesures i els suports intensius els apliquen, d'acord amb el projecte educatiu de centre, tots els docents i el personal d'atenció educativa designats per la direcció del mateix centre, i, en particular, els docents d'educació especial, els orientadors d'educació secundària obligatòria, els mestres especialistes en audició i llenguatge i els professionals de suport educatiu, amb la supervisió de la direcció del centre, en coordinació amb tot l'equip docent, el personal d'atenció educativa i els serveis educatius, i amb la implicació dels agents de la comunitat educativa.
Les mesures i els suports intensius s'estableixen en el projecte educatiu de centre i es concreten en el Pla de suport individualitzat de l'alumne, i han de constar en l'expedient acadèmic.
Tipus de mesures i suports intensius
Constitueixen mesures i suports intensius adreçats als alumnes amb necessitat específica de suport educatiu totes aquelles mesures i suports intensius que els mateixos centres puguin establir d'acord amb el règim d'autonomia de centre i amb el suport dels serveis educatius.
Constitueixen mesures i suports intensius per a alumnes amb necessitats educatives especials:
a) Els suports intensius a l'escola inclusiva (SIEI): contribueixen a l'escolarització dels alumnes amb necessitats educatives especials derivades de limitacions molt significatives, tant en el funcionament intel·lectual com en la conducta adaptativa, els quals requereixen al llarg de tota l'escolaritat mesures i suports intensius per poder relacionar-se, participar i aprendre.
El Departament d'Ensenyament ha d'establir un treball de coordinació integral i de continuïtat amb el Departament de Salut per tal que aquells centres amb SIEI a qui calgui puguin rebre assessorament i orientació dels centres de salut mental infantil i juvenil del Departament de Salut, sempre que la resposta a les necessitats educatives dels alumnes ho requereixi.
b) Els suports intensius a l'audició i el llenguatge (SIAL): contribueixen a l'escolarització dels alumnes amb discapacitat auditiva severa i pregona que requereixin un equipament singular i una especialització professional.
c) El suport del personal d'atenció educativa.
d) Els programes d'aula integral de suport (AIS): atenen de forma temporal, integral i intensiva els alumnes en edat escolar obligatòria que presenten necessitats educatives especials associades a trastorns mentals i, o també, trastorns greus de conducta.
Proporcionen atenció educativa i terapèutica en espais singulars fruit de la col·laboració entre el Departament d'Ensenyament i el Departament de Salut, i compten amb un equip integrat per professionals de tots dos departaments.
e) El suport dels centres d'educació especial proveïdors de serveis i recursos (CEEPSIR).
f) L'atenció directa dels professionals de suport dels centres de recursos educatius per a deficients auditius (CREDA).
g) L'atenció directa dels professionals de suport del Centre de Recursos Educatius per a Deficients Visuals (CREDV).
Constitueixen mesures i suports intensius adreçades a alumnes en risc d'abandonament escolar prematur o amb situacions socioeconòmiques i socioculturals especialment desfavorides que poden representar trets d'inadaptació al medi escolar, o d'exclusió social:
a) Les unitats d'escolarització compartida (UEC): unitats pensades per a alumnes a partir de tercer curs d'educació secundària obligatòria.
Són estratègies de diversificació curricular que permeten organitzar el currículum d'acord amb els àmbits d'aprenentatge i amb una clara orientació pràctica.
b) Els programes de noves oportunitats (PNO): programes per a alumnes que necessiten un suport d'acompanyament més intensiu i la possibilitat d'ampliar el període lectiu, i promouen el disseny i la implementació de l'itinerari personal, educatiu i professional d'aquest alumnat.
Els programes de noves oportunitats fomenten l'obtenció del títol de graduat en educació secundària obligatòria, la certificació d'unitats de competència professional i, o també, d'un títol professional.
Es componen de dues fases: una primera fase dirigida a l'alumnat escolaritzat en els dos darrers cursos de l'educació secundària obligatòria, i una segona fase que té com a objectiu afavorir la transició entre les etapes educatives, i que s'adreça a aquell alumnat que havent finalitzat l'educació secundària obligatòria no n'ha obtingut el títol, tal com s'estableix en l'article 19.
La reducció de la durada d'alguna etapa educativa per als alumnes amb altes capacitats té el tractament d'una mesura i suport intensiu.
El pla de suport individualitzat (PI)
El pla de suport individualitzat (PI) és un document que recull les valoracions i la presa de decisions dels equips docents —amb la participació de la família i de l'alumne—, sobre la planificació de mesures, actuacions i suports per donar resposta a situacions singulars de determinats alumnes en tots els contextos en què es desenvolupa el projecte educatiu.
Al segon cicle d'educació infantil, a l'educació primària i a l'educació secundària obligatòria el PI s'ha d'elaborar per als casos següents:
a) Els alumnes que presenten necessitats educatives especials.
b) Els alumnes nouvinguts que s'incorporen tardanament al sistema educatiu a Catalunya.
c) Els alumnes que ja no assisteixen a l'aula d'acollida però que reben suport lingüístic i social per seguir el currículum amb el seu grup classe.
d) Els alumnes que estan atesos en centres del Departament de Salut, en centres de justícia juvenil del Departament de Justícia, o en centres de la Direcció General d'Atenció a la Infància i l'Adolescència del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, i no poden assistir als centres educatius regularment.
e) Els alumnes als quals es redueix la durada dels estudis en qualsevol etapa.
f) Els alumnes que cursen simultàniament educació secundària obligatòria i altres ensenyaments de música o dansa, o que cursen educació secundària obligatòria i tenen una dedicació significativa a l'esport.
g) Sempre que, en el pas de l'educació primària a l'educació secundària, l'EAP ho hagi fet constar en l'informe de l'EAP de reconeixement de necessitats específiques de suport educatiu.
h) Excepcionalment, aquells alumnes que per assolir les competències bàsiques requereixin mesures addicionals.
i) Els alumnes sobre els quals s'hagi pres la decisió d'avaluar-los amb criteris d'avaluació inferiors o superiors als del nivell que els correspon.
A l'etapa de batxillerat el PI s'ha d'elaborar per als casos següents:
a) Els alumnes que es troben en els supòsits establerts als apartats a, b, c, d i e del punt 2.
b) Els alumnes amb trastorns d'aprenentatge o de comunicació, sempre que les necessitats educatives de l'alumne ho requereixin o mentre el PI sigui un requisit per presentar-se a les proves d'accés a estudis superiors.
A la resta d'ensenyaments no universitaris es recolliran en un PI, o en un document anàleg, les accions específiques adreçades a la flexibilització dels continguts i la posada a disposició de l'alumne d'adaptacions i suports a fi de facilitar l'accés a l'aprenentatge i la participació, en els casos següents:
a) Sempre que l'alumne ocupi una plaça de reserva i així ho requereixi.
b) Sempre que l'alumne tingui un certificat de discapacitat i requereixi el PI.
Elaboració del pla de suport individualitzat
L'equip docent ha d'elaborar el PI en el termini màxim de dos mesos des del moment en què se'n determini la necessitat.
El tutor de l'alumne és el responsable d'elaborar el PI i de fer-ne el seguiment, amb la col·laboració de l'equip docent i, si escau, amb l'assessorament dels serveis educatius i, o també, de l'orientador del centre educatiu i prenent en consideració els informes que aportin altres professionals de l'àmbit sanitari i sociosanitari, i ha d'actuar com a principal interlocutor amb els pares, mares o tutors legals i l'alumne.
Correspon a la direcció dels centres, amb el vistiplau de la CAD, o l'òrgan equivalent, aprovar el pla, i vetllar per la coordinació i col·laboració dels professionals que hi intervenen, i pel seu compliment.
Els pares, mares o tutors legals i l'alumne han d'estar informats del procés i han de col·laborar en l'elaboració dels acords del PI i en el seguiment d'aquest.
En el cas dels alumnes amb necessitats educatives especials, l'elaboració del PI es fonamenta en l'informe de l'EAP de reconeixement de necessitats específiques de suport educatiu.
Contingut i avaluació del pla de suport individualitzat
El PI ha d'incloure les mesures i els suports adreçats a l'alumne referents als àmbits, les àrees o matèries que afavoreixen l'assoliment de les competències bàsiques, i els criteris d'avaluació que se li han assignat, superiors o inferiors als que corresponen al nivell en què està escolaritzat, i qualsevol altra decisió de l'equip docent quant a la resposta educativa.
Els resultats de l'avaluació de l'alumne que consten en documents oficials d'avaluació responen a l'aplicació dels criteris establerts en el PI.
El PI s'avalua i actualitza d'acord amb el progrés personal de l'alumne.
Es revisa de manera periòdica i, com a mínim, cada curs escolar.
El PI pot finalitzar en qualsevol moment i abans del temps previst inicialment si l'evolució de l'alumne així ho aconsella.
Aquesta decisió, a proposta del tutor o tutora de l'alumne, informada la família i amb l'acord de la CAD, l'ha de prendre, degudament motivada, el director o directora del centre.
El PI ha de constar en l'expedient acadèmic de l'alumne.
Del contingut, l'avaluació i la finalització del PI, els pares, mares o tutors n'han de ser degudament informats.
Detecció, identificació i avaluació de les necessitats específiques de suport educatiu
Mitjançant l'observació per part dels mestres, dels educadors i dels tècnics d'educació infantil, del desenvolupament dels infants i en col·laboració amb els EAP i en coordinació amb els equips d'atenció primerenca, durant el primer i el segon cicle de l'educació infantil s'ha d'assegurar la detecció precoç de les necessitats educatives específiques dels alumnes, que han de rebre una atenció ajustada a les seves característiques singulars.
Aquesta comesa de detecció i prevenció s'ha de continuar a l'educació bàsica.
El caràcter continu i formatiu de l'avaluació facilita, als centres, la identificació dels primers indicis de dificultats en el desenvolupament i l'aprenentatge, i permet la planificació de mesures i suports per donar-hi resposta.
Les necessitats específiques de suport educatiu s'identifiquen i avaluen mitjançant un procés d'avaluació psicopedagògica dut a terme en el context educatiu, que s'inicia un cop detectades les dificultats a partir de l'avaluació formativa i a demanda de la CAD, i que té per finalitat planificar de manera ajustada la resposta educativa.
Correspon als professionals dels EAP o als orientadors dels centres d'educació secundària efectuar l'avaluació psicopedagògica en col·laboració amb els docents del centre, i amb la participació dels pares, mares o tutors legals i de l'alumne.
Sempre que d'una avaluació psicopedagògica es desprengui la derivació a un servei educatiu específic o un canvi en l'escolarització, aquesta avaluació l'han de dur a terme els professionals dels EAP en col·laboració amb l'orientador en l'educació secundària obligatòria.
L'avaluació psicopedagògica ha d'incloure la recollida, l'anàlisi i la valoració d'informació rellevant sobre el desenvolupament personal i social de l'alumne, la seva capacitat de comunicació i de relació amb els altres, el nivell d'assoliment de les competències bàsiques, el tipus i el grau d'intensitat de les mesures i els suports rebuts i la seva evolució escolar, les orientacions per planificar la resposta educativa, i el tipus i el grau d'intensitat de suport que requereix actualment.
També ha de tenir en compte les avaluacions, els diagnòstics i les orientacions dels equips sociosanitaris destinats a l'atenció als infants i adolescents i altres agents de l'entorn i professionals col·legiats.
En cas que l'avaluació psicopedagògica comporti el reconeixement de necessitats específiques de suport educatiu, l'EAP ha d'elaborar l'informe de reconeixement de necessitats específiques de suport educatiu, i l'ha de facilitar a la direcció del centre, als serveis territorials corresponents o al Consorci d'Educació de Barcelona, i als pares, mares o tutors legals, i l'ha de donar a conèixer a l'alumne.
L'avaluació psicopedagògica s'ha d'actualitzar en cada etapa i quan ho requereixin l'evolució personal i educativa de l'alumne i, o també, el seu context educatiu.
En les transicions entre cursos, etapes i centres educatius, els centres han d'assegurar els mecanismes de coordinació i traspàs d'informació que facilitin i assegurin la coherència educativa i la continuïtat formativa.
Els centres educatius han de disposar de protocols específics de transició entre ensenyaments o etapes educatives amb la finalitat d'establir col·laboracions entre els diferents professionals dels centres d'origen i destinació, especialment pel que fa a l'alumnat amb necessitats específiques de suport educatiu.
Aquest protocol ha de tenir les finalitats següents:
a) Facilitar la informació i l'orientació als equips docents d'ensenyaments o etapes educatives consecutives que afavoreixin la continuïtat de les mesures i els suports que han contribuït a l'èxit educatiu dels alumnes, tenint en compte el seu expedient acadèmic, el pla de suport individualitzat, les valoracions psicopedagògiques i, si escau, el consell orientador en els cursos que correspongui.
b) Proporcionar a l'alumnat acompanyament i suport en el seu itinerari formatiu.
En el cas dels alumnes amb un informe de l'EAP de reconeixement de necessitats específiques de suport educatiu, aquest se'ls ha d'actualitzar prescriptivament en cada etapa i se n'ha de revisar la decisió d'escolarització i la proposta de mesures i suports, a fi de procurar a l'alumne un major grau d'autonomia i d'escolarització inclusiva, i també la continuïtat formativa.
L'EAP, i l'orientador en el cas de l'educació secundària, ha de facilitar la informació, l'orientació, l'assessorament i l'acompanyament necessaris als pares, mares o tutors legals de l'alumne i al mateix alumne, per tal que puguin valorar les opcions d'escolarització, en el marc dels recursos existents i de la normativa d'admissió d'alumnes, a l'inici de l'escolaritat, en els canvis d'etapa i en els canvis de centre.
Tots els alumnes s'escolaritzen en centres educatius ordinaris segons el que estableix aquest Decret i d'acord amb el procés d'admissió vigent.
L'escolarització de l'alumnat comença i finalitza en les edats establertes amb caràcter general per la normativa vigent.
Quan l'alumne comenci l'escolarització obligatòria a una edat diferent dels 6 anys, és necessari fer-ho constar en l'expedient acadèmic, adjuntant-hi l'informe fet per l'EAP i la conformitat dels pares, mares o tutors legals.
La decisió s'ha de comunicar als serveis territorials.
L'escolarització dels alumnes amb necessitats educatives especials requereix el reconeixement d'aquestes necessitats en l'informe de l'EAP de reconeixement de necessitats específiques de suport educatiu i ha de tenir en compte les orientacions descrites en aquest informe.
Escolarització en centres d'educació especial
Excepcionalment, el pares, mares o tutors legals poden sol·licitar l'escolarització del seu fill o filla en un centre d'educació especial.
Únicament els alumnes amb discapacitats greus o severes que necessitin una elevada intensitat de suport educatiu i mesures curriculars, metodològiques, organitzatives o psicopedagògiques altament individualitzades poden ser escolaritzats en centres d'educació especial.
Per a l'escolarització d'un alumne en un centre d'educació especial, cal:
a) El reconeixement de necessitats educatives especials en l'informe de l'EAP reconeixement de necessitats específiques de suport educatiu, que inclogui la proposta d'escolarització de l'alumne en un centre d'educació especial.
b) L'acceptació dels pares, mares o tutors a la proposta d'escolarització feta per l'EAP.
c) En el supòsit que no hi hagi l'acceptació dels pares, mares o tutors prevista en l'apartat anterior, és preceptiu l'informe de la Inspecció d'Educació.
d) La resolució del director dels serveis territorials o del gerent del Consorci d'Educació de Barcelona que, havent considerat prèviament l'informe detallat en l'apartat a), la voluntat dels pares, mares o tutors i, si escau, l'informe de la Inspecció d'Educació, ha d'autoritzar la sol·licitud d'escolarització.
Atenció educativa dels alumnes amb necessitats específiques de suport educatiu als ensenyaments postobligatoris i de transició a la vida adulta
Alumnat que ha finalitzat l'educació secundària obligatòria sense obtenir el títol
Correspon al Departament d'Ensenyament dissenyar i programar l'oferta educativa adreçada a l'alumnat que finalitza l'etapa d'educació secundària obligatòria sense haver obtingut el títol de graduat en educació secundària obligatòria, i orientar-lo quant a aquesta oferta mitjançant el consell orientador.
El Departament de Treball, Afers Socials i Famílies podrà també dissenyar i programar oferta formativa de la segona fase dels programes de noves oportunitats, tal com esmenta l'article 11, de manera coordinada amb el Departament d'Ensenyament.
Ambdós Departaments a aquests efectes s'hauran de coordinar, si escau, amb l'Administració local.
El Departament d'Ensenyament i el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, han de fer una difusió coordinada de l'oferta formativa adreçada a aquests alumnes, prioritzant-ne la difusió en els centres educatius i les xarxes d'informació juvenil i professionals de l'orientació educativa.
S'han d'integrar en el conjunt de l'oferta formativa adreçada a l'alumnat que finalitza l'etapa d'educació secundària obligatòria sense haver obtingut el títol de graduat en educació secundària obligatòria: els programes de formació i inserció; els ensenyaments d'adults, presencials o a distància, que comprenen els estudis conduents a l'obtenció del títol de graduat en educació secundària obligatòria, els estudis de preparació de proves d'accés a grau mitjà i el curs d'accés a un grau mitjà, i, també, aquells programes del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies específics per a joves, sempre que responguin als requisits formatius dels alumnes.
Els alumnes que hagin complert com a mínim 16 anys l'any natural en què inicien la formació, excepcionalment poden cursar ensenyaments d'adults tenint en compte les circumstàncies d'excepcionalitat que ho motiven, la proposta del centre educatiu d'origen i l'informe de la Inspecció d'Educació.
I també poden cursar aquests ensenyaments aquells alumnes menors de 18 anys que es matriculen a les proves d'accés a cicles formatius, amb l'autorització del pare, mare o tutor legal.
En aquests casos, en col·laboració amb l'orientador del centre educatiu o el professional de l'EAP, es determinarà l'adaptació de materials i activitats d'aprenentatge.
Els alumnes de fins a 21 anys que presentin trets d'inadaptació i risc d'exclusió social amb necessitats educatives derivades de situacions socioeconòmiques i socioculturals especialment desafavorides, poden accedir a la segona fase, esmentada en l'article 11, dels programes de noves oportunitats dissenyats pel Departament d'Ensenyament i, si escau, pel Departament competent en matèria de treball.
Els centres de noves oportunitats són centres educatius que únicament imparteixen programes de noves oportunitats.
Alumnat amb necessitats específiques de suport educatiu al batxillerat
Els centres educatius que imparteixen ensenyaments de batxillerat han de fer les adaptacions pertinents i facilitar les mesures i els suports necessaris perquè els alumnes amb necessitats específiques de suport educatiu puguin cursar aquests estudis.
Als estudis de batxillerat, els centres han de donar resposta a les diferents necessitats dels alumnes a través d'itineraris flexibles, adaptats als diferents ritmes i estils d'aprenentatge i les diferents situacions personals, i itineraris que permetin modificar la durada de l'etapa.
Els centres han d'elaborar un PI, que en la majoria de casos és la continuïtat de les adaptacions fetes a l'educació secundària obligatòria, sempre que s'hagin d'establir mesures addicionals per als alumnes amb adaptacions significatives de materials d'aprenentatge i de temporització, per als alumnes d'origen estranger que necessitin suport lingüístic per accedir als continguts curriculars, per als alumnes amb altes capacitats intel·lectuals i elevat rendiment acadèmic, per als alumnes que fan estades a l'estranger durant més d'un mes, per als que repeteixen un curs de batxillerat amb tres o quatre matèries suspeses i per als que no poden assistir presencialment de manera temporal al centre.
Per als alumnes que compaginen estudis de música, dansa o esport amb estudis de batxillerat, el Departament d'Ensenyament estableix mesures per facilitar el seguiment i la superació dels estudis de batxillerat a aquest alumnat que cursa simultàniament aquesta etapa i estudis de música o dansa o bé que té una dedicació significativa a l'esport, sens perjudici de les possibles convalidacions o exempcions que puguin correspondre.
Alumnat amb necessitats específiques de suport educatiu a la formació professional inicial i als ensenyaments de règim especial
L'oferta de formació professional del sistema educatiu preveu les adaptacions curriculars, que són les anàlogues als PI que preveu l'article 12, per a alumnes amb discapacitat lleu, moderada o amb trastorns mentals.
Els instituts que imparteixen programes de formació inicial i, o també, ensenyaments de règim especial en modalitat presencial, semipresencial i a distància, han de facilitar itineraris adaptats als diferents ritmes i possibilitats d'aprenentatge de l'alumne, amb una organització que permeti les adaptacions i les mesures flexibilitzadores d'acord amb el PI de cada alumne que facilitin l'assoliment dels objectius encaminats a l'obtenció total o parcial de la titulació.
Els centres d'educació secundària amb ensenyaments de formació professional poden oferir itineraris formatius específics, preferentment vinculats a qualificacions professionals de nivell 1, adreçats específicament a persones amb discapacitat intel·lectual lleu o moderada que no estiguin en disposició de seguir els itineraris de formació professional ordinaris.
Les ofertes formatives esmentades han de tenir per objectiu incrementar l'autonomia personal d'aquestes persones i l'assoliment de competències professionals que facilitin la transició a la vida adulta i la integració social per mitjà del treball.
Els itineraris formatius específics, de caràcter postobligatori, adaptats en durada i continguts a les característiques dels seus destinataris tenen una durada màxima de 4 anys i per accedir-hi no cal disposar del títol d'educació secundària obligatòria.
Si els imparteixen centres de titularitat privada aquests tenen opció preferent al concert educatiu.
El Departament d'Ensenyament ha de planificar la formació professional tenint en compte el teixit empresarial del territori i, en coordinació amb el Departament que tingui competències en aquesta matèria, amb els ens locals i els agents socials, ha de promoure la implicació de les empreses en els processos d'inserció afavorint que aquestes ofereixin pràctiques per a l'alumnat amb necessitats educatives específiques i facilitant-los la posterior incorporació al món laboral.
Els centres d'educació especial poden establir col·laboracions amb centres educatius que imparteixin formació professional a fi de certificar les unitats de competència professional dels alumnes, associades als programes professionalitzadors.
El Govern, en el marc de la necessitat de garantir una formació professional adequada a les persones amb discapacitat i a les dels plans de transició a la vida adulta, ha de vetllar pel bon funcionament dels centres d'educació especial i els ha de dotar amb els recursos i suports necessaris, tal com preveu la Llei 10/2015, del 19 de juny, de formació i qualificació professionals.
Alumnat amb necessitats específiques de suport educatiu als ensenyaments d'adults
Els centres de formació d'adults han de promoure entre els alumnes amb necessitats específiques de suport educatiu el desenvolupament de l'autonomia personal i l'adquisició d'habilitats i competències que contribueixin al seu desenvolupament integral i a l'aprenentatge al llarg de la vida.
El traspàs de la informació relativa a l'alumnat menor de 18 anys, l'alumnat amb necessitats específiques de suport educatiu i els menors de 24 anys que no disposin d'una titulació d'estudis obligatoris, s'ha de vehicular a través de l'expedient acadèmic i el consell orientador.
A aquests efectes el tutor, l'orientador i professional de l'EAP han de trametre al centre d'educació d'adults la informació necessària en relació amb la trajectòria de l'evolució personal i acadèmica de l'alumne i l'aplicació de mesures d'atenció a la diversitat.
Si cal s'ha de mantenir una sessió de coordinació entre els professionals d'ambdós centres educatius.
El centre de formació d'adults ha d'assignar un tutor a l'alumne, i l'equip directiu ha de confeccionar l'itinerari formatiu personalitzat per a cada alumne, incorporant-hi, si escau, un PI, que pot comprendre la temporització dels ensenyaments i l'adaptació significativa de materials i d'activitats d'aprenentatge, com també les estratègies didàctiques i metodològiques i, quan sigui necessari, l'adequació dels processos d'avaluació.
Els serveis educatius són una peça clau en el funcionament coordinat i cohesionat de la xarxa de suports a l'educació inclusiva: generen sinergies entre els centres educatius perquè comparteixin formacions, projectes i activitats, garanteixen la relació d'aquests amb serveis diversos dels àmbits de salut i afers socials del territori, i contribueixen amb les seves actuacions a la millora de l'atenció educativa inclusiva.
Són serveis educatius del Departament d'Ensenyament:
a) Els equips d'assessorament i orientació psicopedagògics (EAP)
b) Els centres de recursos educatius per a deficients auditius (CREDA)
c) El Centre de Recursos Educatius per a Deficients Visuals (CREDV)
d) El Centre de Recursos Educatius per a Alumnes amb Trastorns del Desenvolupament i la Conducta (CRETDIC)
e) Els equips d'assessorament i orientació en llengua, interculturalitat i cohesió social (ELIC)
f) El Centre de Recursos Pedagògics Específics de Suport a la Innovació i la Recerca Educativa (CESIRE)
g) Els centres de recursos pedagògics (CRP)
h) Els camps d'aprenentatge (CdA)
Recursos personals i programes a les escoles, als instituts i als centres d'educació especial
Els recursos personals dels centres educatius es fixen d'acord amb el que estableixen el Decret 39/2014, de 25 de març, pel qual es regulen els procediments per definir el perfil i la provisió dels llocs de treball docents, el qual, en l'article 3, estableix que es classifiquen en llocs de treball ordinaris i específics, i d'acord amb el Decret 123/1997, de 13 de maig, pel qual s'aprova el Reglament general de provisió de llocs de treball i promoció professional dels funcionaris de l'Administració de la Generalitat de Catalunya.
L'Administració educativa revisa anualment aquests recursos personals i els assigna en nombre suficient per atendre tot l'alumnat.
Els centres disposen, a més, de llocs de treball ordinaris de personal docent amb l'especialitat de mestre d'educació especial, de mestre d'audició i llenguatge, i d'orientador en els centres d'educació secundària.
3 Els centres poden tenir també llocs de treball específics que tenen atribuït un perfil propi amb característiques i funcions específiques docents que els permeti desenvolupar projectes específics d'atenció a la diversitat dels alumnes i de suport a la inclusió.
Així mateix els centres poden disposar de llocs de treball específics que tenen un caràcter temporal i que responen a necessitats conjunturals lligades a l'atenció de l'alumne, els quals, d'acord amb el projecte educatiu del centre i en coordinació amb els tutors i la resta de l'equip docent, tenen la funció d'atendre els alumnes amb necessitats educatives especials que ho requereixin i donen suport a l'equip docent i a la resta dels professionals del centre en l'atenció a aquests alumnes.
Aquests professionals esdevenen un suport intensiu per als centres i se sumen als suports universals i addicionals de què els centres ja disposen.
Els llocs de treball específics que tenen un caràcter temporal en escoles, centres d'educació secundària i instituts escola, en tant que recursos conjunturals, són:
b) Els suports intensius per a l'escolarització inclusiva (SIEI)
c) Els suports intensius a l'audició i el llenguatge (SIAL)
d) Els programes de les aules integrals de suport (AIS)
L'assignació dels recursos personals i programes té en compte els informes psicopedagògics dels EAP, de la Inspecció d'Educació del territori i de l'equip directiu, i es fa segons els criteris següents: el nombre d'alumnes amb necessitats específiques de suport educatiu, els recursos personals de què ja disposa el centre i el grau de complexitat d'aquest; tot vetllant per la sostenibilitat i rendibilitat que el centre fa dels seus recursos, la distribució dels quals ha de fomentar sempre l'autonomia i el desenvolupament integral de l'alumne.
Els docents i professionals d'atenció educativa establerts en els punts 3, 4 i 5 d'aquest article han de:
a) Corresponsabilitzar-se, amb la resta de l'equip docent, en la millora del context educatiu i en l'elaboració i el compliment del PI de cadascun dels alumnes.
b) Col·laborar amb el tutor de l'alumne en les funcions i tasques de tutoria i orientació, i proporcionar el suport necessari per fer possible l'escolarització inclusiva dels alumnes amb necessitats educatives especials, compartint amb expectatives d'èxit per a aquests alumnes i junt amb els seus companys, les activitats de l'aula o el centre.
c) En el cas del personal docent, exercir les funcions docents genèriques previstes al Decret 39/2014, de 25 de març, pel qual es regulen els procediments per definir el perfil i la provisió dels llocs de treball docents.
El Departament d'Ensenyament pot disposar, respecte als centres d'educació especial sostinguts amb fons públics, i segons l'article 205.10 de la Llei d'educació, del personal adscrit, mitjançant un concert, a les unitats destinades a prestar serveis i programes de suport a l'escolarització, a fi de complementar l'atenció als alumnes amb necessitats educatives especials escolaritzats en centres ordinaris.
Els centres d'educació especial que s'especialitzin en una determinada etapa (educació primària, educació secundària obligatòria o ensenyaments postobligatoris) han de tenir llocs de treball corresponents a mestre amb l'especialitat de pedagogia terapèutica i amb l'especialitat d'audició i llenguatge, i a professorat d'orientació educativa, i altres places docents i de professionals d'atenció educativa en les condicions i proporcions que estableixi la normativa vigent.
Els centres d'educació especial que ofereixen ensenyaments postobligatoris poden disposar en les seves plantilles de professors tècnics de formació professional, mestres de taller i altres professionals diversos segons les necessitats formatives i educatives dels alumnes, i d'acord amb la normativa vigent.
Les col·laboracions entre departaments s'han de formalitzar a través d'acords marc de col·laboració.
Centres d'educació especial proveïdors de serveis i recursos
D'acord amb el procediment i els criteris que el Departament d'Ensenyament determini, els centres d'educació especial del sistema educatiu poden ser proveïdors de serveis i recursos per als docents d'escoles i centres d'educació secundària, amb la finalitat d'orientar i concretar les actuacions més ajustades a les necessitats educatives de l'alumnat i desenvolupar programes específics de suport a l'escolarització dels alumnes, sempre en coordinació amb els equips directius dels centres i els serveis educatius.
Els programes específics de suport a l'escolarització poden ser de dos tipus:
a) De col·laboració en l'atenció directa als alumnes amb necessitats educatives especials en coordinació amb el tutor, l'equip docent i el personal d'atenció educativa de l'alumne, l'equip directiu i els serveis educatius.
b) D'aplicació de programes d'estimulació de la comunicació i el llenguatge, les habilitats adaptatives, l'autoregulació emocional, i programes de suport a la motricitat i mobilitat i a l'adaptació de l'entorn físic, o altres.
El procediment de distribució de recursos s'efectua d'acord amb les pautes següents:
a) La Comissió d'Ordenació Educativa dels diferents serveis territorials i del Consorci d'Educació de Barcelona avalua les propostes dels programes específics de suport a l'escolarització i n'aprova l'aplicació als centres, la durada i l'avaluació final.
b) Els serveis territorials i el Consorci d'Educació de Barcelona han de revisar anualment els recursos i suports dels centres del seu territori a fi de redistribuir-los en funció de les necessitats dels alumnes que s'han d'escolaritzar.
c) Els serveis territorials només poden assignar als centres ordinaris de l'àmbit territorial, els recursos de plantilla dels centres d'educació especial proveïdors de serveis i recursos que el Departament d'Ensenyament hagi destinat específicament a aquesta finalitat.
La provisió de serveis i recursos dels centres privats sostinguts amb fons públics s'ha de reflectir en els seus concerts, tal com preveu l'article 205.10 de la Llei d'educació, i s'ha de regular mitjançant un conveni.
A fi de determinar quins alumnes han de rebre suport d'un centre d'educació especial proveïdor de serveis i recursos, cal tenir en compte les consideracions següents:
a) Només poden rebre suport d'un centre d'educació especial proveïdor de serveis i recursos els alumnes amb necessitats educatives especials, escolaritzats en l'escola ordinària i l'informe de l'EAP dels quals faci constar la necessitat d'aquest suport.
b) Els suports i recursos intensius que ofereix el centre d'educació especial proveïdor de serveis i recursos han de tenir com a finalitat promoure l'autonomia i l'autodeterminació de l'alumne, i la implicació i l'aprenentatge dels equips docents per millorar la qualitat de la resposta educativa adreçada a tots els alumnes.
Juntament amb la planificació del suport, se n'ha de planificar la retirada progressiva, si escau.
c) En qualsevol cas, els serveis territorials o el Consorci d'Educació de Barcelona planifiquen i estableixen, d'entre els centres del seu àmbit territorial que ha determinat prèviament el Departament d'Ensenyament, quins d'aquests centres han de proveir suport, a quins centres han de proveir-lo i a quins dels seus alumnes.
Els alumnes amb necessitats educatives especials poden accedir a recursos i serveis que pertanyin a projectes educatius de dos centres diferents, si així s'estableix en el PI i en la proposta de mesures i suports de l'informe de l'EAP de reconeixement de necessitats específiques de suport educatiu, d'acord amb els pares, mares o tutors legals i amb l'autorització prèvia dels serveis territorials o, si escau, del Consorci d'Educació de Barcelona.
Aquest aprofitament de recursos per a l'atenció integral de l'alumne no pot comportar-ne el trasllat entre els dos centres durant l'horari lectiu.
S'ha de prioritzar la inclusió progressiva d'aquests alumnes al centre ordinari.
Mapa territorial de recursos per a alumnes amb necessitats educatives específiques
Cada Direcció dels Serveis Territorials i, si escau, la Gerència del Consorci d'Educació de Barcelona ha d'elaborar el mapa territorial de recursos per oferir itineraris d'escolarització sostenibles, personalitzats i adients a les necessitats de l'alumnat, al llarg de tot el seu procés educatiu i vetllant per la inserció social.
El mapa territorial de recursos ha de tenir en compte criteris de distribució territorials, a fi que l'alumnat es pugui escolaritzar o ser atès en centres propers al seu domicili.
Si és necessari a causa de l'especificitat del servei, un centre pot pertànyer a més d'un servei territorial.
El mapa territorial de recursos ha d'incloure tots els recursos del Departament d'Ensenyament sostinguts amb fons públics, des de les llars d'infants fins als ensenyaments postobligatoris, i els recursos i serveis propis dels departaments de Salut, de Treball, Afers Socials i Famílies i de Justícia, les entitats del tercer sector i els serveis de titularitat municipal.
El mapa territorial de recursos ha de permetre el disseny d'itineraris personalitzats, tant pel que fa a la intensitat del suport que proporcionen els diferents recursos com a la continuïtat.
En l'obtenció i el tractament de les dades a què es refereix aquest Decret s'han d'adoptar les mesures que en garanteixin la seguretat i la confidencialitat, d'acord amb la normativa de protecció de dades de caràcter personal.
Per a la publicació de les dades estadístiques d'escolarització dels alumnes amb necessitats educatives especials escolaritzats tant en centres ordinaris com en centres d'educació especial, s'ha de tenir com a referència el tipus de necessitats educatives i la intensitat de les mesures i suports que s'han destinat a donar-los resposta, d'acord amb l'article 3.
Els centres educatius de noves oportunitats es creen o autoritzen d'acord amb el règim que estableix l'article 74 de la Llei 12/2009, del 10 de juliol, d'educació.
Les referències a les mesures d'atenció educativa de l'alumnat que es fan en la normativa del sistema educatiu s'han d'entendre fetes a les mesures universals, addicionals i intensives que s'estableixen en aquest Decret.
Aquest Decret deroga el Decret 299/1997, de 25 de novembre, sobre l'atenció educativa a l'alumnat amb necessitats educatives especials, excepte el capítol IV, referent als requisits mínims de les unitats i dels centres d'educació especial.
S'autoritza a la persona titular del Departament d'Ensenyament perquè dicti les disposicions necessàries per desplegar i executar aquest Decret.
En el termini de quatre anys des de l'entrada en vigor d'aquest Decret, ha d'establir:
a) L'organització i el funcionament de les mesures establertes en els articles 8, 9, 10 i 11.
b) El calendari i la planificació de l'oferta de serveis dels centres d'educació especial per ser proveïdors de serveis i recursos per als centres educatius ordinaris a fi de completar la xarxa de suports a l'educació inclusiva.
c) L'organització i el funcionament dels centres d'educació especial proveïdors de serveis i recursos.
Correspon al Departament d'Ensenyament adaptar els requisits dels centres educatius als centres educatius de noves oportunitats.
Aquest Decret entra en vigor l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Barcelona, 17 d'octubre de 2017