Resolució 69/2018, d'11 d'abril
Administració: Ajuntament de Martorell
Diversa documentació sobre les instal·lacions elèctriques municipals.
Si l'Ajuntament considera que en aquest cas concorre una causa d'inadmissió de la sol·licitud, havia d'haver-ho posat de manifest en el moment procedimental oportú, que és l'inici de la seva tramitació, i de cap manera és admissible que la negligent tramitació de la sol·licitud, amb el consegüent incompliment de l'obligació legal de resoldre-la expressament dins el termini establert, pugui servir d'excusa perquè es pugui valorar extemporàniament una causa d'inadmissibilitat en perjudici del dret d'accés a la informació pública, i menys encara si, com succeeix en aquest cas, sembla força discutible la concurrència de les circumstàncies que justificarien l'apreciació de la causa al·legada.
Tasca complexa de reelaboració.
Número d'expedient de la reclamació: 78/2018.
La informació sol·licitada és informació pública, en el sentit que dóna a aquest concepte l'article 2.b LTAIPBG: l'elaborada per l'Administració i la que aquesta té en el seu poder com a conseqüència de les seves activitats o de l'exercici de les seves funcions.
La persona reclamant demana llistats, pla de manteniment, contracte, factures i actes d'inspecció d'instal·lacions de titularitat municipal.
En tota lògica, es tracta d'informació que hauria de obrar en seu administrativa i, en conseqüència, estar en poder de l'Ajuntament, motiu més que suficient per titllar-la d'informació pública i, per tant, susceptible de ser objecte del dret d'accés a la informació pública.
Com a informació pública, la sol·licitud que la demana, segons l'article 20.1 LTAIPBG, només pot ser denegada per les causes establertes legalment.
L'informe municipal no al·lega cap límit legal que pugui justificar la denegació de la informació sol·licitada, i no és plausible que pugui concórrer cap dels previstos pels articles 21 a 24 LTAIPBG o per altres lleis aplicables.
L'informe municipal al·lega la concurrència de la causa d'inadmissibilitat de les sol·licituds d'informació pública de l'article 29.1.b LTAIPBG (la informació sol·licitada requereix una tasca complexa d'elaboració o de reelaboració).
Per les raons que s'exposen tot seguit, aquesta al·legació de l'informe municipal no pot ser estimada.
En primer lloc, perquè s'al·lega la causa d'inadmissibilitat quan la sol·licitud d'informació afectada ja ha estat estimada per silenci administratiu positiu.
L'article 33 LTAIPBG estableix que les sol·licituds d'informació pública han de ser resoltes en el termini d'un mes des de l'endemà de la recepció, i el 35 de la mateixa llei preveu que si dins d'aquest termini l'Administració no resol i notifica la resolució pertinent, la sol·licitud s'ha de considerar estimada, llevat que per llei s'estableixi el contrari o que concorri algun límit legal a l'accés sol·licitat.
En aquest cas no concorre límit legal ni llei que comporti la desestimació presumpta de la sol·licitud, de manera que si aquesta, d'acord amb els antecedents, va ser presentada l'11 de gener de 2018 i el 13 de març la persona reclamant encara no havia rebut resolució administrativa de la mateixa, forçosament ha de considerar-se estimada per silenci administratiu positiu.
La GAIP ve entenent reiteradament que si bé l'article 35.2 LTAIPBG preveu que la regla del silenci administratiu positiu ha de cedir davant la concurrència de límits legals a l'accés, no preveu la mateixa conseqüència per a l'eventual concurrència de causes d'inadmissibilitat.
De manera que un cop ha transcorregut el termini d'un mes per resoldre, sense que la persona sol·licitant hagi rebut la resolució corresponent, es produeix l'estimació presumpta de la mateixa, estimació que té els efectes d'un veritable acte administratiu, que vincula l'administració sol·licitada (article 24.2 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú, LPAC).
Si l'Ajuntament considera que en aquest cas concorre una causa d'inadmissió de la sol·licitud, havia d'haver posat de manifest en el moment procedimental oportú, que és l'inici de la seva tramitació, i de cap manera és admissible que la negligent tramitació de la sol·licitud, amb el consegüent incompliment de l'obligació legal de resoldre-la expressament dins el termini establert, pugui servir d'excusa perquè es pugui valorar extemporàniament una causa d'inadmissibilitat en perjudici del dret d'accés a la informació pública, i menys encara si, com succeeix en aquest cas, sembla força discutible la concurrència de les circumstàncies que justificarien l'apreciació de la causa al·legada.
Efectivament, i en segon lloc, encara en el cas que procedimentalment fora admissible l'al·legació municipal de la concurrència de la causa d'inadmissibilitat de l'article 29.1.b LTAIPBG, els termes en què és formulada també haurien de portar a la seva inadmissió.
La GAIP exigeix que, per ser apreciada, la concurrència de les causes d'inadmissibilitat previstes per l'article 29 LTAIPBG ha de ser acreditada de forma concreta i precisa, exposant les circumstàncies i les raons que motiven la seva aplicació al cas concret.
Així mateix, la Sentència del Tribunal Suprem 1547/2017, de 16 d'octubre, entén que el vigor que l'ordenament jurídic atorga al dret d'accés a la informació pública obliga a interpretar en sentit estricte, i encara restrictiu, les eventuals causes d'inadmissibilitat de les sol·licituds i, en conseqüència, desestima l'al·legada de tasca complexa de reelaboració perquè no s'hauria acreditat tal complexitat, com tampoc s'acredita en el present cas.
L'informe municipal fa una simple referència genèrica a aquesta suposada tasca complexa i feixuga de reelaboració, referida només a un dels tres apartats de la sol·licitud i sense justificar quines tasques concretes podrien portar al mes o dos de treball dels serveis tècnics per atendre-les.
Ateses les anteriors consideracions, procedeix desestimar l'al·legació municipal de concurrència en aquest cas de la causa d'inadmissibilitat de l'article 29.1.b LTAIPBG, tant perquè s'al·lega quan la sol·licitud ja havia estat estimada per silenci administratiu positiu, com perquè no s'acrediten les raons i circumstàncies de la suposada complexitat.
En conseqüència, procedeix declarar el dret de la persona reclamant a la informació sol·licitada i requerir a l'Ajuntament de Martorell que la lliuri en un termini raonable, en la determinació es té en compte l'al·legat per l'informe municipal.
L'article 43.5 LTAIPBG estableix que "l'Administració ha de comunicar a la Comissió les actuacions realitzades per a executar els acords de mediació i per donar compliment a les resolucions dictades per la Comissió".
Sobre la base d'aquestes comunicacions i de les efectuades per les persones interessades, la GAIP de fer seguiment del compliment de les seves resolucions, d'acord amb el que preveuen els articles 48 i següents RGAIP i per l'apartat 30 del seu Manual de reclamació, podent adoptar les mesures que allà es preveuen en cas d'incompliment.
L'article 43 LTAIPBG estableix que si l'Administració incompleix el termini fixat pels acords de mediació o per les resolucions de la GAIP per lliurar la informació reclamada, les persones interessades ho poden comunicar a la Comissió perquè aquesta requereixi el seu compliment; la desatenció d'aquest requeriment, vista la remissió expressa feta a aquest precepte per l'article 77.2.b LTAIPBG, ha de qualificar d'infracció molt greu en relació amb el dret d'accés a la informació pública (que pot ser sancionada d'acord amb els articles 81 i 82 LTAIPBG).
Així mateix, l'article 25.2.k RGAIP preveu la publicació al web de la Comissió dels casos en què els seus requeriments han estat desatesos pels subjectes obligats.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 11 d'abril, resol:
Aquesta sol·licitud només pot ser presa en consideració si es comunica a l'GAIP abans que acabi el termini fixat en la Resolució, i s'ha de fonamentar en circumstàncies que no hagin pogut ser tingudes en compte per la Comissió abans de dictar la seva resolució.
La GAIP únicament atorgarà l'ampliació sol·licitada si l'Administració obligada justifica de forma precisa i consistent la seva necessitat.
Si l'Administració obligada no lliura la informació dins el termini establert per aquesta Resolució, la persona reclamant pot posar-ho en coneixement de la GAIP, preferentment per correu electrònic dirigit a [EMAIL], A fi que la Comissió requereixi el seu compliment.
Mentre no es compleixi plenament la Resolució, la Comissió difondrà a la seva web www.gaip.cat l'incompliment de l'Administració obligada, d'acord amb l'article 25.2.k RGAIP.
Si l'Administració no atén el requeriment d'execució que li dirigeixi la GAIP, la Comissió posarà els fets en coneixement de l'òrgan competent, d'acord amb el que preveu l'article 86 LTAIPBG, i li sol·licitarà la incoació d'un procediment sancionador per infracció molt greu amb relació al dret d'accés a la informació pública, a l'empara de l'article 77.2.b LTAIPBG.
Tot això sense perjudici que la persona reclamant pugui, considerant que aquesta Resolució és un acte administratiu declaratiu de drets que vincula l'Administració, requerir la seva execució davant els tribunals, a l'empara de l'article 29.1 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa.
Aquesta acció es pot interposar després que hagin transcorregut tres mesos des que la persona afectada ha reclamat formalment i directament a l'Administració el compliment de la Resolució.
Contra aquesta resolució, que posa fi a la via administrativa, es pot interposar recurs contenciós-administratiu davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya en un termini de dos mesos des de l'endemà de la notificació de la Resolució, d'acord amb la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa.