Quan feu activitats a l'aire lliure, heu de disposar sempre de telèfons mòbils per localitzar-vos fàcilment en cas d'emergència.
Quan notifiqueu l'activitat a la Direcció General de Joventut, indiqueu els vostres números de contacte en el formulari de notificació.
L'acampada lliure només és permesa a les zones especialment autoritzades i senyalitzades, i és competència dels ajuntaments.
Considerant les característiques de l'atmosfera a partir de certes altures i la durada i els requeriments físics de les acampades quant al descans de l'organisme humà, cal plantejar la seva ubicació en funció de l'edat dels participants i l'alçada en metres des del lloc on hom viu, d'acord amb el quadre següent: �
El Decret d'activitats determina unes limitacions aplicables a les acampades fora d'una instal·lació o lloc d'acampada autoritzats per l'organisme competent.
Cal tenir en compte, a més, les recomanacions següents:
Us aconsellem que visiteu el lloc on acampareu, abans d'iniciar l'activitat.
Guió orientatiu per a elaborar el Pla d'emergència per a acampades
A l'estiu ens podem trobar, principalment, en dues situacions de risc: els focs forestals i els fenòmens meteorològics imprevistos.
En aquests casos, al menor indici de foc forestal o davant d'un fenomen meteorològic imprevist, no heu d'esperar que aquestes situacions es facin més greus o les instruccions o actuacions de les autoritats competents: us heu de protegir marxant del lloc on acampeu i anant a un lloc segur o a la població habitada més propera.
Penseu que, en general, l'autoprotecció és l'actuació més senzilla i segura per al grup i facilita les actuacions de les forces d'extinció i de seguretat.
El Decret d'activitats determina que, quan es desenvolupin les acampades juvenils fora d'instal·lacions inscrites o de llocs autoritzats per un organisme competent – en les quals es poden incloure les acampades derivades de la pernoctació en el cas de les rutes –, cal disposar d'un Pla d'emergències elaborat per l'entitat que fa l'activitat, en el qual han de constar uns requisits mínims.
Per això, us facilitem una pauta per a l'elaboració del Pla d'emergència, que no és exhaustiva ni vol recollir totes les casuístiques possibles, ja que depèn del coneixement que tingueu de les característiques físiques del lloc i del nombre de persones assistents.
Hi pot haver tres situacions, que han d'estar previstes:
Per elaborar el pla d'evacuació, us heu de plantejar diverses qüestions:
Una guia sobre sostenibilitat i responsabilitat en el medi per a l'associacionisme educatiu.
En el cas d'acampades, colònies o rutes incloses dins d'una altra activitat notificada i, en general, en el cas d'excursions i sortides a la muntanya, és important que comuniqueu on aneu i per quant de temps a les persones responsables de la instal·lació que ocupeu i, sempre, als ajuntaments que en puguin estar afectats i a qualsevol altre organisme o persona competent.
De la realització d'aquestes activitats i els seus detalls també n'hauria d'estar-ne assabentada la persona responsable de la vostra entitat.
Aneu sempre en grup, amb un mínim de dos membres de l'equip dirigent que obrin i tanquin la marxa, estigueu ben assabentats de les condicions del lloc i de les previsions meteorològiques i eviteu perdre el contacte visual entre la primera persona i l'última.
Cal no deixar mai els camins excepte que sigui necessari i n'estigueu segurs; acostumeu-vos a girar de tant en tant per tal de veure i memoritzar l'aspecte del camí i l'entorn, sobretot en les cruïlles de camins, per si heu de tornar a endarrere; empreu els mapes per saber en tot moment on sou, d'acord amb l'itinerari previst.
A més, respecteu les propietats privades i les explotacions agrícoles i ramaderes i torneu a lloc totes les portes i tanques que trobeu.
Utilitzeu un equip adequat, sobretot pel que fa al calçat i a la roba per a la pluja, i assegureu-vos que cada participant porti la cantimplora plena i aliments energètics, i totes les coses necessàries, dins la seva motxilla.
La millor garantia per evitar accidents és un bon nivell d'entrenament de totes les persones participants i l'experiència dels monitors i monitores.
En qualsevol cas, cal excloure la idea de competició, en el sentit de posar a prova l'esforç i la resistència física per tal d'obtenir una victòria o assolir una fita; moltes vegades cal saber renunciar a continuar l'excursió, per poder tornar-hi en bones condicions un altre dia.
Les excursions i les altres activitats a l'aire lliure han de ser suspeses o limitades en funció de la pluja o la presència de la boira.
Amb infants, caldrà limitar-se a zones de poca altura, preveure el retorn abans que es faci fosc i, en general, evitar caminar per tarteres, pendents molt forts amb herba i camins massa prop de cingles, esquerdes, barrancs profunds i talussos.
Eviteu el pes excessiu a les motxilles dels infants.
Els bivacs no haurien de fer-se a l'hivern.
A l'estiu es poden fer a partir dels 12 anys amb el material i les condicions tècniques adequades a cada lloc, alçada i circumstància i amb la participació de persones adultes, llevat d'activitats específiques que tinguin l'oportuna autorització paterna.
Eviteu caminar pel mig de ramats o per tancats (o fil elèctric) on hi hagi animals i pel mig de camps de conreu.
Eviteu també les pinedes on hi hagi les característiques bosses de processionària a dalt dels arbres, sobretot en els dies de vent, i no toqueu les erugues quan fan les processons d'enterrament.
No us acosteu als ramats, ja que els animals amb cries es poden sentir amenaçats i defensar-les.
En general, està prohibit l'ús de fogons mòbils de butà durant les rutes, excursions o sortides, fora de les àrees recreatives i d'acampada previstes específicament, per la qual cosa cal portar aliments que es puguin menjar sense haver-los d'escalfar, en carmanyola o entrepà.
No obstant això, només en el cas de les rutes acollides al compliment del Decret d'activitats, es podrà permetre el seu ús si es disposa de l'oportuna autorització emesa per la Direcció General de Medi Natural i Biodiversitat.
Consulteu les taules següents, que us poden ser útils per evitar cansaments o esforços excessius que poden provocar actituds negatives dels participants envers les activitats a la muntanya.
Si els menors participants caminen sense la companyia d'adults, haurien d'anar en grups mínims de tres persones.
El recorregut hauria d'estar senyalitzat i l'equip dirigent haver-lo fet abans, de manera que en cas de problemes se'ls puguin localitzar i actuar ràpidament.
S'entén per desnivell la diferència d'alçada que hom pot ascendir a peu en un dia, sense motxilla.
Nota: Tot i que amb l'entrenament això pot variar, per a les edats de 14 a 17 anys cal restar, del corresponent desnivell màxim, de 200 a 400 metres, si el pes de la motxilla es considera lleuger o pesat.
L'alçada és l'elevació dels accidents geogràfics amb relació al nivell del mar.
L'alçada màxima a què pot ascendir una persona queda indicada a la taula següent, tot i que està estretament relacionada amb l'alçada del lloc on es viu o es resideix temporalment.
Com que el desenvolupament físic no és paral·lel al cronològic, ni la força i resistència dels participants és equivalent a llur aparença corporal, és molt difícil establir una norma general per al pes a transportar a dins de les motxilles; vegeu els pesos màxims indicatius que es poden portar.
Per a una bona preparació i execució de rutes amb infants i joves.
Quan el programa d'una activitat regulada en el Decret d'activitats inclou activitats puntuals dins l'entorn natural o rural que per les seves característiques ultrapassen les condicions de risc normals i requereixen més preparació, atenció i seguretat, us aconsellem:
Informació meteorològica que genera el Servei Meteorològic de Catalunya adaptada a les activitats a l'aire lliure.
Consells preventius per a sortir a la muntanya amb seguretat.
Consells pràctics per a gaudir de la muntanya amb seguretat.
Conegueu la xarxa d'espais protegits de Catalunya.
Mai no s'ha de beure cap tipus d'aigua superficial ni de font natural llevat que es tingui la certesa, en el cas de la font, que està controlada.
Tampoc no s'hi han de rentar fruites i verdures ni se n'ha d'utilitzar l'aigua per fer glaçons ni refrescos.
L'ajuntament us pot informar de la potabilitat de les fonts del seu terme municipal.
No consumiu aigua d'una font on hi hagi la indicació d'aigua no potable i, en general, desconfieu de qualsevol font natural, ja que molts comportaments incívics en fan desaparèixer les indicacions; en cas de dubte, val més no arriscar-se.
En qualsevol sortida a la muntanya, porteu sempre suficient aigua potable.
Si passeu uns dies d'acampada prop d'una font, tingueu la precaució de desinfectar l'aigua.
Aquesta desinfecció es pot aconseguir:
Està prohibit caminar per autopistes i autovies i cal evitar caminar per qualsevol altre tipus de carretera.
Indicacions i aspectes que cal tenir en compte per organitzar activitats en el medi ambient natural i rural.
Els usuaris dels espais naturals han de garantir sempre:
A l'hora de la higiene personal i de rentar els plats i altres estris de cuina, no ho feu directament al riu.
Eviteu que l'escuma vagi a parar a l'aigua.
No obstant això, recordeu que podeu trobar una gran varietat de sabons biodegradables.
En tot cas, feu un clot per abocar-hi les aigües brutes d'escuma, oli, greixos... tenint cura de posar-hi un filtre fet amb branques d'arbust per tal de retenir-los.
Després, llenceu el filtre a les escombraries.
En el cas dels olis de fregir, el millor és acumular-los en un bidó i portar-los a la deixalleria més pròxima o, en tot cas, a la benzinera més pròxima, on els passen a recollir.
No deixeu cap rastre d'escombraries al vostre pas.
Cal llençar les deixalles als abocadors municipals.
Podeu fer un clot de deixalles, suficientment lluny per evitar olors i insectes, que us permeti abocar-hi la matèria orgànica de fàcil descomposició, però mai els pots de vidre, les llaunes, els brics, els plàstics, els cartrons i els papers.
Els excrements han de ser convenientment colgats si no es disposa de cap altre sistema d'eliminació.
El millor sistema és la latrina, individual o col·lectiva, que ha de tenir, com a mínim, de 80 cm a 1 m de llarg per 40 cm d'amplada i 50 cm de fondària.
Cada cop que es faci servir, s'hi ha de tirar al damunt una capa de terra per cobrir els excrements.
Cal clausurar-la quan encara faltin uns 8 o 10 cm per arribar a dalt de tot, abocant-hi la terra que resta de la que s'havia tret i piconant-la, procurant que visualment es noti tan poc com sigui possible.
Situeu-la a una distància prudencial de la zona d'acampada.
Recordeu que les piles elèctriques han de llençar-se en una deixalleria o establiment que disposi d'un servei de recollida de piles.