projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Treballadors de les empreses d'inserció
Itinerari d'inserció sociolaboral i de serveis d'intervenció i d'acompanyament per mitjà d'empreses d'inserció
Pèrdua de la qualificació d'empresa d'inserció
Registres i informació subjecta a constància registral
Empreses d'inserció i administracions públiques
Relacions laborals dels treballadors en situació d'exclusió social a les empreses d'inserció
Extinció i suspensió del contracte
Contracte temporal de foment de l'ocupació
Promoció de les empreses d'inserció
Règim jurídic d'ajudes o subvencions
Aplicació de la normativa de la Llei de contractes del sector públic
Còmput de treballadors en procés d'inserció
Avaluació i seguiment del compliment de la norma
Mesures de suport per a treballadors provinents d'empreses d'inserció i per a les empreses que els contractin
Informes dels serveis socials públics
Adaptació de les empreses d'inserció i de les normes autonòmiques a les previsions de la Llei
Adaptació de determinades entitats a les previsions de la Llei
Competències en matèria registral
Modificació del text refós de la Llei sobre infraccions i sancions en l'ordre social, aprovat pel Reial decret legislatiu 5/2000, de 4 d'agost
Registre administratiu d'empreses d'inserció
En cas que la targeta d'inspecció tècnica o el certificat de característiques no tingui el reconeixement en vigor en el moment de sol·licitar-se l'alta, el vehicle s'ha de sotmetre a inspecció tècnica i, una vegada superada, la Prefectura de Trànsit ha de procedir a tornar el permís de circulació a l'interessat.
En el cas que la targeta d'inspecció tècnica no tingui el reconeixement en vigor en el moment de sol·licitar-se l'alta, el vehicle s'ha de sotmetre a inspecció tècnica i, una vegada superada aquesta, la Prefectura de Trànsit ha de tornar el permís de circulació a l'interessat.
b ) Una armilla reflectora d'alta visibilitat, certificada segons el Reial decret 1407/1992, de 20 de novembre, pel qual es regulen les condicions per a la comercialització i la lliure circulació intracomunitària dels equips de protecció individual, que exigeix el marcatge CE, i que ha de ser conforme amb la norma UNE EN 471, mínim classe 2 (tant en superfície mínima de materials com en nivell de retroreflexió de les bandes).
b ) Una armilla reflectant d'alta visibilitat, certificada segons el Reial decret 1407/1992, de 20 de novembre, pel qual es regulen les condicions per a la comercialització i lliure circulació intracomunitària dels equips de protecció individual, que exigeix el marcatge CE, i que ha de ser conforme amb la norma UNE EN 471, mínim classe 2 (tant en superfície mínima de materials com en nivell de retroreflexió de les bandes).
Per a una millor verificació del material retroreflectant, les bandes han de portar integrat el nom del fabricant de forma visible, llegible i indeleble i sense que disminueixin les propietats de retroreflexió del material esmentat.
Els vehicles de motor i els conjunts de vehicles en circulació han de portar, com a mínim, la dotació següent:
Eines indispensables per canviar les làmpades.
Els turismes, a més de l'equip assenyalat en l'apartat 1:
Dos dispositius portàtils de presenyalització de perill que compleixin les condicions que estableix l'annex XI.
Una roda completa de recanvi o una roda d'ús temporal, amb les eines necessàries per canviar rodes, o un sistema alternatiu de canvi d'aquestes que ofereixi garanties suficients per a la mobilitat del vehicle.
Els turismes destinats a servei públic, a més de l'equip que indiquen els apartats 1 i 2.1, un equip homologat d'extinció d'incendis, adequat i en condicions d'ús.
Els camions de massa màxima autoritzada no superior a 3.500 kg han de portar l'equip que assenyalen els apartats 1, 2.1 i 2.2, i a més: un joc de làmpades, en estat de servei, dels llums que estigui obligat a portar el remolc d'acord amb l'article 16.
Els autobusos, els camions de massa màxima autoritzada superior a 3.500 kg i els conjunts de vehicles no agrícoles només estan obligats a portar la dotació següent:
Un equip homologat d'extinció d'incendis adequat i en condicions d'ús.
Eines indispensables per canviar làmpades.
Dos dispositius portàtils de presenyalització de perill, que compleixin el que estableix l'annex XI.
Els vehicles especials de motor i conjunts de vehicles especials han de portar, a més de l'equip que indica l'apartat 1: dos dispositius portàtils de presenyalització de perill, que compleixin el que estableix l'annex XI.
El titular d'un vehicle que hagi patit una variació en qualsevol de les dades que constin al Registre de vehicles disposa d'un termini de 15 dies des que es va produir per comunicar-la.
En tot cas, s'ha d'expedir un nou permís o llicència de circulació si la variació de dades comunicada afecta els qui s'hagin de consignar en aquest document.
Els tràmits que preveuen els apartats anteriors s'han de practicar davant de la seu electrònica de la Direcció General de Trànsit o, si no n'hi ha, en qualsevol prefectura provincial o oficina local de trànsit, en els termes que estableix l'annex XIII.
Per causa de deteriorament, pèrdua o sostracció es poden expedir duplicats del permís o la llicència de circulació, en els quals han de constar les mateixes dades dels originals.
L'expedició del duplicat determina per si sola la nul·litat de l'original.
Quan se sol·liciti el duplicat per pèrdua o sostracció del permís o la llicència de circulació i igualment s'hagi perdut o sostret la targeta d'inspecció tècnica o el certificat de característiques corresponent, el vehicle s'ha de sotmetre a inspecció de l'òrgan competent en matèria d'indústria, per expedir un duplicat de la targeta d'inspecció tècnica o el certificat de característiques.
Aquest document serveix de base per expedir el duplicat del permís o la llicència de circulació, llevat del fet que hi hagi constància que el vehicle està al corrent de les inspeccions periòdiques, supòsit en el qual no cal presentar-lo.
El titular d'un permís o una llicència de circulació al qual s'hagi expedit un duplicat per pèrdua o sostracció ha de tornar-ne l'original, quan el trobi, perquè l'arxivi la Prefectura de Trànsit que l'hagi expedit.
Qualsevol variació en el nom, els cognoms o el domicili del titular del permís o la llicència de circulació que no impliqui una modificació de la titularitat registral del vehicle s'ha de comunicar dins el termini de quinze dies des de la data que es produeixi, per renovar-lo, a la Prefectura de Trànsit que l'ha expedit o a la de la província del nou domicili, la qual ha de notificar el canvi de domicili als ajuntaments corresponents.
Així mateix, s'ha de renovar el permís o la llicència de circulació en els casos de canvi de destinació, així com quan es modifiquin una o diverses de les característiques del vehicle que consten en el document esmentat.
Les sol·licituds de duplicats i renovacions del permís o la llicència de circulació han d'anar acompanyades de la documentació que indica l'annex XIII.
Els cicles i cicles amb pedaleig assistit queden exceptuats d'obtenir l'autorització administrativa a què fa referència l'apartat 1 de l'article 1.
Les bicicletes i les bicicletes amb pedaleig assistit han de correspondre a tipus homologats, segons la reglamentació que recull l'annex I.
Tots els dispositius a què es refereix aquest article han d'estar homologats d'acord amb la reglamentació que recull l'annex I.
Els cicles i les bicicletes no poden arrossegar cap remolc o semiremolc.
El titular d'un vehicle de motor, remolc o semiremolc en què s'hagi efectuat una reforma d'importància l'ha de regularitzar davant l'òrgan de l'Administració competent en matèria d'indústria.
La tramitació i regularització de les reformes d'importància s'han d'ajustar a la reglamentació que recull l'annex I.
El titular d'un vehicle de motor, el remolc o el semiremolc al qual s'hagi efectuat una reforma d'importància l'ha de regularitzar davant l'òrgan de l'Administració competent en matèria d'indústria.
Les reformes poden ser fetes pel fabricant del vehicle o per tallers de reparació, també abans de la seva matriculació.
La tramitació i la regularització de les reformes d'importància s'han d'ajustar a la reglamentació que recull l'annex I.
El nombre de lletrats seleccionats mitjançant concurs oposició a què es refereix l'article 97.1 no pot excedir els 16.
La plantilla del personal del Tribunal Constitucional només es pot modificar a través de la Llei de pressupostos generals de l'Estat.
El Tribunal Constitucional disposa inicialment de setze lletrats i de tres secretaris de justícia.
El Tribunal, una vegada instituït, estableix la plantilla del seu personal, que només pot ser modificada a través de la Llei de pressupostos.
El Tribunal Constitucional té un secretari general elegit pel ple i nomenat pel president entre els lletrats, i n'exerceix la direcció sense perjudici de les facultats que corresponen al president, al Tribunal i a les sales.
El Tribunal Constitucional té un secretari general elegit pel ple del Tribunal i nomenat pel President entre els lletrats, que ocupa la secretaria general del Tribunal i assumeix la prefectura dels lletrats, sens perjudici de les facultats que corresponen al president, al Tribunal i a les sales.
El Tribunal Constitucional està assistit per lletrats que poden ser seleccionats mitjançant concurs oposició entre funcionaris públics que hagin accedit a un cos o escala del grup A en la seva condició de llicenciats en dret, d'acord amb el Reglament del Tribunal, o ser lliurement designats en règim d'adscripció temporal, pel mateix Tribunal, en les condicions que estableixi el Reglament, entre advocats, professors d'universitat, magistrats, fiscals o funcionaris públics que hagin accedit a un cos o escala del grup A en la seva condició de llicenciats en dret.
Els nomenats queden en la seva carrera d'origen en situació de serveis especials per tot el temps que prestin els seus serveis al Tribunal Constitucional.
Durant els tres anys immediatament posteriors al cessament en les seves funcions, els lletrats tenen la incompatibilitat a què es refereix l'article 81.3.
El Tribunal Constitucional està assistit per un cos de Lletrats constituït per mitjà de concurs oposició, que s'ha d'ajustar a les normes que estableixi el reglament del Tribunal.
Si s'escau, els nomenats queden en la seva carrera d'origen en situació de supernumeraris per tot el temps en què prestin els seus serveis en el Tribunal Constitucional.
El concurs s'ha d'ajustar a les normes que estableixi el reglament del Tribunal, i s'ha de valorar especialment l'especialització en dret públic dels aspirants.
Els límits de la quantia d'aquestes sancions o de les multes que preveu la lletra a de l'apartat 4 de l'article 92 poden ser revisats, en tot moment, mitjançant Llei ordinària.
Pot imposar multes coercitives de 600 a 3.000 euros a qualsevol persona, investida o no de poder públic, que incompleixi els requeriments del Tribunal dins els terminis assenyalats i reiterar aquestes multes fins al compliment total dels requeriments, sense perjudici de qualsevol altra responsabilitat que sigui procedent.
El Tribunal pot imposar a qui formuli recursos d'inconstitucionalitat o d'empara, amb temeritat o abús de dret, una sanció pecuniària de cinc mil a cent mil pessetes.
Pot imposar multes coercitives de cinc mil a cent mil pessetes a qualsevol persona, investida de poder públic o no, que incompleixi els requeriments del Tribunal dins els terminis assenyalats i reiterar aquestes multes fins al compliment total dels interessats, sens perjudici de qualsevol altra responsabilitat que sigui procedent.
El president i els magistrats del Tribunal poden reflectir en un vot particular la seva opinió discrepant, sempre que hagi estat defensada en la deliberació, tant pel que fa a la decisió com a la fonamentació.
Els vots particulars s'han d'incorporar a la resolució i quan es tracti de sentències, interlocutòries o declaracions s'han de publicar amb aquestes en el Butlletí Oficial de l'Estat.
El president i els magistrats del Tribunal poden reflectir en un vot particular la seva opinió discrepant defensada en la deliberació, tant pel que fa a la decisió com a la seva fonamentació.
Els vots particulars s'han d'incorporar a la resolució i, quan es tracti de sentències o de declaracions, es publiquen amb aquestes al Butlletí Oficial de l'Estat.
El Tribunal Constitucional pot sol·licitar als poders públics i als òrgans de qualsevol Administració pública la tramesa de l'expedient i dels informes i documents relatius a la disposició o acte origen del procés constitucional.
Si el recurs ja ha estat admès, el Tribunal ha d'habilitar un termini perquè l'expedient, la informació o els documents puguin ser coneguts per les parts perquè aquestes al·leguin el que convingui al seu dret.
El Tribunal Constitucional pot sol·licitar dels poders públics i dels òrgans de qualsevol administració pública la remissió de l'expedient i dels informes i documents relatius a la disposició o acte origen del procés constitucional.
En aquest cas, el Tribunal ha d'habilitar un termini perquè l'expedient, la informació o els documents puguin ser coneguts per les parts perquè aquestes al·leguin el que convingui al seu dret.
Les sentències i les declaracions a què es refereix el títol VI s'han de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat dins els 30 dies següents a la data de la decisió.
El Tribunal també pot ordenar la publicació de les seves interlocutòries de la mateixa forma quan ho consideri convenient.
Sense perjudici del que disposa l'apartat anterior, el Tribunal pot disposar que les sentències i altres resolucions dictades siguin objecte de publicació a través d'altres mitjans, i ha d'adoptar, si s'escau, les mesures que consideri pertinents per a la protecció dels drets que reconeix l'article 18.4 de la Constitució.
La decisió del procés constitucional es produeix en forma de sentència.
Tanmateix, les decisions d'inadmissió inicial, desistiment, renúncia i caducitat adopten la forma d'interlocutòria.
Les altres resolucions adopten la forma d'interlocutòria si són motivades o de providència si no ho són, segons l'índole del seu contingut.
Són susceptibles de recurs d'inconstitucionalitat, amb caràcter previ, els projectes d'estatuts d'autonomia i de lleis orgàniques.
El recurs té per objecte la impugnació de:
a ) El text definitiu del projecte d'estatut que hagi de ser sotmès a referèndum en el territori de la respectiva comunitat autònoma en el supòsit que preveu l'article cent cinquanta-u coma dos, tercer de la Constitució.
En els altres casos, s'entén que és text definitiu de l'estatut d'autonomia el que, d'acord amb l'apartat següent, s'estableix per als altres projectes de lleis orgàniques.
b ) El text definitiu del projecte de llei orgànica després de la seva tramitació en totes dues cambres i una vegada el Congrés s'hagi pronunciat, si s'escau, sobre les esmenes proposades pel Senat.
Estan legitimats per entaular el recurs previ d'inconstitucionalitat els qui, d'acord amb aquesta llei, estan legitimats per interposar el recurs d'inconstitucionalitat contra estatuts d'autonomia i lleis orgàniques de l'Estat.
El termini per a la interposició del recurs és de tres dies des que el text definitiu del projecte recurrible estigui conclòs.
La interposició del recurs suspèn automàticament la tramitació del projecte i el transcurs dels terminis.
El recurs s'ha de substanciar de la forma que preveu el Capítol II del Títol II d'aquesta Llei.
4. a ) Quan el pronunciament del Tribunal declari la inexistència de la inconstitucionalitat al·legada, el procediment corresponent ha de seguir el seu curs.
b) Si, per contra, declara la inconstitucionalitat del text impugnat, ha de concretar aquesta i el precepte o preceptes constitucionals infringits.
En aquest supòsit, la tramitació no pot prosseguir sense que aquests preceptes hagin estat suprimits o modificats per l'òrgan competent.
El pronunciament en el recurs previ no prejutja la decisió del Tribunal en els recursos que es puguin interposar després de l'entrada en vigor amb força de llei del text impugnat en la via prèvia.
Si l'òrgan al qual s'adreça la notificació afirma que actua en l'exercici constitucional i legal de les seves atribucions o, dins el termini d'un mes a partir de la recepció de la notificació no rectifica en el sentit que li hagi estat sol·licitat, l'òrgan que estimi indegudament assumides les seves atribucions ha de plantejar el conflicte davant el Tribunal Constitucional dins el mes següent.
A aquest efecte, ha de presentar un escrit en el qual s'especifiquin els preceptes que considera vulnerats i formular les al·legacions que consideri oportunes.
A aquest escrit hi ha d'adjuntar una certificació dels antecedents que reputi necessaris i de la comunicació cursada en compliment del que preveu l'apartat anterior d'aquest article.
Si l'òrgan al qual es dirigeix la notificació afirma que actua en l'exercici constitucional i legal de les seves atribucions o, dins el termini d'un mes a partir de la recepció d'aquella, no rectifica en el sentit que li ha estat sol·licitat, l'òrgan que estimi indegudament assumides les seves atribucions ha de plantejar el conflicte davant el Tribunal Constitucional.
A aquest efecte, ha de presentar un escrit en què s'especifiquin els preceptes que considera vulnerats i ha de formular les al·legacions que estimi oportunes.
A aquest escrit hi ha d'adjuntar una certificació dels antecedents que consideri necessaris i de la comunicació cursada en compliment del que preveu el número anterior d'aquest article.
En el supòsit que el recurs d'empara hagi de ser estimat perquè, segons el parer de la sala o, si s'escau, la secció, la llei aplicada lesiona drets fonamentals o llibertats públiques, s'ha d'elevar la qüestió al ple amb suspensió del termini per dictar sentència, de conformitat amb el que preveuen els articles 35 i següents.
En el supòsit que s'estimi el recurs d'empara perquè la llei aplicada lesiona drets fonamentals o llibertats públiques, la sala ha d'elevar la qüestió al ple, que pot declarar la inconstitucionalitat de la llei esmentada en una nova sentència amb els efectes ordinaris previstos als articles trenta-vuit i següents.
La qüestió s'ha de substanciar pel procediment establert als articles trenta-set i concordants.
Quan la sala o, si s'escau, la secció conegui del recurs d'empara respecte de decisions de jutges i tribunals, ha de limitar la seva funció a concretar si s'han violat drets o llibertats del demandant i a preservar o restablir aquests drets o llibertats, i s'ha d'abstenir de qualsevol altra consideració sobre l'actuació dels òrgans jurisdiccionals.
Quan la sala conegui del recurs d'empara respecte de decisions dels jutges i tribunals ha de limitar la seva funció a concretar si s'han violat drets o llibertats del demandant i a preservar o restablir aquests drets o llibertats i s'ha d'abstenir de qualsevol altra consideració sobre l'actuació dels òrgans jurisdiccionals.
Presentades les al·legacions o transcorregut el termini atorgat per efectuar-les, la sala pot deferir la resolució del recurs, quan per resoldre'l es pugui aplicar doctrina consolidada del Tribunal Constitucional, a una de les seves seccions, o assenyalar dia per a la vista, si s'escau, o deliberació i votació.
La sala, o si s'escau la secció, ha de pronunciar la sentència que sigui procedent en el termini de 10 dies a partir del dia assenyalat per a la vista o deliberació.
La sala, d'ofici o a instància de part, pot acordar la substitució del tràmit d'al·legacions per la realització de vista oral.
Presentades les al·legacions o transcorregut el termini atorgat sense altres tràmits, la sala ha de pronunciar la sentència que escaigui en el termini de deu dies.
Les violacions dels drets i llibertats susceptibles d'empara constitucional que tinguin l'origen immediat i directe en un acte o omissió d'un òrgan judicial poden donar lloc a aquest recurs sempre que es compleixin els requisits següents:
a ) Que s'hagin exhaurit tots els mitjans d'impugnació previstos per les normes processals per al cas concret dins de la via judicial.
b ) Que la violació del dret o llibertat sigui imputable de manera immediata i directa a una acció o omissió de l'òrgan judicial amb independència dels fets que van donar lloc al procés en què aquelles es van produir, sobre els quals, en cap cas, no entrarà a conèixer el Tribunal Constitucional.
c ) Que s'hagi denunciat formalment en el procés, si hi va haver oportunitat, la vulneració del dret constitucional tan aviat com, una vegada coneguda, va ser possible.
El termini per interposar el recurs d'empara és de 30 dies, a partir de la notificació de la resolució recaiguda en el procés judicial.
Les violacions dels drets i llibertats susceptibles d'empara constitucional que tinguin el seu origen immediat i directe en un acte o omissió d'un òrgan judicial poden donar lloc a aquest recurs sempre que es compleixin els requisits següents:
a ) Que s'hagin exhaurit tots els recursos utilitzables dins la via judicial.
b ) Que la violació del dret o llibertat sigui imputable de manera immediata i directa a una acció o omissió de l'òrgan judicial amb independència dels fets que van donar lloc al procés en què aquelles es van produir sobre els quals, en cap cas, el Tribunal Constitucional no entra a conèixer.
c ) Que s'hagi invocat formalment en el procés el dret constitucional vulnerat, tan aviat com, una vegada coneguda la violació, pertoqui això.
El termini per interposar el recurs d'empara és de vint dies a partir de la notificació de la resolució recaiguda en el procés judicial.
Les violacions dels drets i llibertats abans esmentats originades per disposicions, actes jurídics, omissions o simple via de fet del Govern o de les seves autoritats o funcionaris, o dels òrgans executius col·legiats de les comunitats autònomes o de les seves autoritats o funcionaris o agents, poden donar lloc al recurs d'empara una vegada que s'hagi exhaurit la via judicial procedent.
Les violacions dels drets i llibertats abans esmentats originades per disposicions, actes jurídics o simple via de fet del Govern o de les seves autoritats o funcionaris, o dels òrgans executius col·legiats de les comunitats autònomes o de les seves autoritats o funcionaris o agents, poden donar lloc al recurs d'empara una vegada que s'hagi exhaurit la via jurisdiccional procedent, d'acord amb l'article cinquanta-tres, dos, de la Constitució.
El recurs d'empara constitucional protegeix, en els termes que estableix aquesta Llei, enfront de les violacions dels drets i de les llibertats a què es refereix l'apartat anterior, originades per disposicions, actes jurídics, omissions o simple via de fet dels poders públics de l'Estat, les comunitats autònomes i altres ens públics de caràcter territorial, corporatiu o institucional, així com dels seus funcionaris o agents.
El recurs d'empara constitucional protegeix tots els ciutadans, en els termes que aquesta Llei estableix, enfront de les violacions dels drets i llibertats a què es refereix l'apartat anterior, originades per disposicions, actes jurídics o simple via de fet dels poders públics de l'Estat, les comunitats autònomes i altres ens públics de caràcter territorial, corporatiu o institucional, així com dels seus funcionaris o agents.
En tot cas, la jurisprudència dels tribunals de justícia recaiguda sobre lleis, disposicions o actes enjudiciats pel Tribunal Constitucional s'ha d'entendre corregida per la doctrina derivada de les sentències i interlocutòries que resolguin els processos constitucionals.
En tot cas, la jurisprudència dels tribunals de justícia recaiguda sobre lleis, disposicions o actes enjudiciats pel Tribunal Constitucional s'ha d'entendre corregida per la doctrina derivada de les sentències i actuacions que resolguin els recursos i les qüestions d'inconstitucionalitat.
Les sentències desestimatòries dictades en recursos d'inconstitucionalitat i en conflictes en defensa de l'autonomia local impedeixen qualsevol plantejament ulterior de la qüestió per qualsevol de les dues vies, fonamentat en la mateixa infracció d'un precepte constitucional idèntic.
Les sentències desestimatòries dictades en recursos d'inconstitucionalitat impedeixen qualsevol plantejament ulterior de la qüestió en la mateixa via, fundat en infracció d'un precepte constitucional idèntic.