Casa de la Conferència de Wannsee - Memorial
L'actual memorial –antiga mansió d'un industrial, construïda l'any 1915– fou utilitzat entre 1941 i 1945 com a residència d'hostes i centre de conferències de les SS.
El 20 de gener de 1942, quinze alts càrrecs representants de les SS, del partit nazi i de diversos ministeris es reuniren en aquesta casa per debatre la instrumentació de la deportació i l'assassinat planificat dels jueus europeus.
La reunió, coneguda com a Conferència de Wannsee, fou presidida per Reinhard Heydrich, cap de l'Oficina Central de Seguretat del Reich.
L'encarregat de dur a terme les deportacions, Adolf Eichmann, redactà les actes de la reunió, que van ser localitzades l'any 1947 entre els documents del Ministeri d'Afers Estrangers.
El protocol documenta amb molta claredat el pla per assassinar tots els jueus europeus i la participació activa de l'administració de l'Estat alemany en aquest genocidi.
Després del final de la guerra, la casa va ser utilitzada primerament per l'Exèrcit Roig i després pel dels Estats Units.
L'historiador Joseph Wulf va ser el primer a cridar l'atenció del públic cap a la vila, en referència al seu paper en la Conferència de Wannsee.
Ja el 1965, Wulf va proposar establir un «Centre Internacional de Documentació per a la Investigació del Nacionalsocialisme i les seves Conseqüències», però els seus plans van fracassar malgrat l'ampli suport nacional i internacional que tenia.
Els plans van ser represos al començament de la dècada de 1980, i el 1988 es va encomanar a Gerhard Schoenberner, un pioner de la investigació dels crims nacionalsocialistes, la tasca d'establir el memorial i elaborar la concepció de l'exposició permanent.
A finals de 1986, el Senat de la ciutat de Berlín va anunciar que s'establiria un Museu Memorial de l'Holocaust a la vila.
Coincidint amb el 50 aniversari de la Conferència de Wannsee (1992), va ser obert al públic.
L'associació «Recordar per al futur, associació per a la casa de la Conferència de Wannsee» (Erinnern für die Zukunft, Trägerverein des Hauses der Wansee-Konferenz eV), que rep suport financer del govern de Berlín i del govern estatal, s'encarrega de la direcció del memorial.
La vila s'ha convertit en un centre per aprendre sobre la història.
La contradicció entre el seu idíl·lic emplaçament, l'esplendor neoclàssica de l'edifici i la brutalitat dels plans que hi van ser discutits estimula la confrontació amb el passat.
Per millorar aquesta confrontació hi ha visites guiades a través de l'exposició permanent instal·lada, i és possible utilitzar la biblioteca i les instal·lacions.
El departament educatiu ofereix conferències i seminaris, així com assistència en la planificació i preparació de visites a Polònia i a Israel, visites a llocs significatius de la història jueva, la persecució i la resistència.
També s'ofereixen seminaris planificats, trobades internacionals, visites al memorial i projectes a llarg termini amb adults, educadors, professors i alumnes.
Aquestes jornades d'estudi es basen en l'interès dels grups respectius, estiguin relacionats o no amb la política educativa.
L'exposició permanent documenta la conferència, els seus antecedents i les seves conseqüències, la història de la vila, etc. També dóna una introducció bàsica al procés de discriminació, persecució i assassinat dels jueus europeus.
L'exposició fa referència a diferents aspectes del període: la dictadura a Alemanya; la resistència jueva i la defensa de la seva dignitat; l'època de preguerra; la guerra contra Polònia; els guetos; les execucions massives; la Conferència de Wannsee; les deportacions; els camps de la mort i de trànsit; Auschwitz; la vida als camps de concentració; l'aixecament del gueto de Varsòvia; el final de la guerra; l'alliberament.
Un altre element essencial és el referit a la pròpia història de la casa.
A la biblioteca es troba literatura científica bàsica i pedagògica, obres literàries i testimonis d'època sobre el nacionalsocialisme, la història jueva, l'antisemitisme, el racisme i, en relació amb l'actualitat, el neonazisme.