Resolució 14/2017, de 18 de gener
Còpia d'una sol·licitud de llicència de primera ocupació.
És requisit per poder accedir a la via de garantia de la GAIP que prèviament s'hagi demanat a l'Administració l'accés a una informació i que aquesta l'hagi desatès.
La reclamació no pot tenir altra objecte que el que constituïa l'objecte de la sol·licitud d'accés prèvia.
L'escrit a l'Administració que s'aporta com a fonament de la reclamació no té per objecte l'accés a la informació que ara es reclama, sinó l'anul·lació d'un procediment de cobrament d'una llicència per constrenyiment.
La persona reclamant, requerida per esmenar-ho, no acredita l'existència d'una sol·licitud prèvia d'accés a la informació que es reclama, per la qual cosa se la té per desistida de la reclamació i és procedent declarar-ne la finalització.
L'article 39.1 de la Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern (LTAIPBG) estableix que les reclamacions davant de la GAIP han de tenir per objecte resolucions administratives en matèria d'accés a la informació pública.
Per tant, és requisit per a poder accedir a la via de garantia de la GAIP que prèviament s'hagi demanat a l'Administració l'accés a una informació i aquesta l'hagi desatès, i és també conseqüència d'aquest precepte que la reclamació no pot tenir altra objecte que aquell que constituïa l'objecte de la sol·licitud d'accés prèvia.
La persona reclamant aporta com a fonament de la reclamació un escrit a l'Ajuntament en el què no es demana accedir a documentació, sinó que es demana l'anul·lació del procediment de constrenyiment per al cobrament d'una taxa per llicència urbanística, al·legant la persona reclamant que ella no l'hauria demanada mai.
En no prosperar la seva queixa davant l'Ajuntament, formula reclamació davant d'aquesta Comissió demanant que l'Ajuntament li aporti còpia de la sol·licitud de la llicència on consti el seu nom i DNI com a sol·licitant, i que si no pot aportar aquest document (de fet, la persona reclamant sosté que no podrà aportar la documentació perquè no existeix, ja que insisteix en què ella no ha demanat mai la llicència), que anul·li el procediment de constrenyiment per al cobrament de la taxa.
Per tant, no es pot considerar que la reclamació que es presenta a la GAIP (antecedent 1) estigui vàlidament formulada, ja que l'escrit previ a l'Ajuntament que s'aporta no és una sol·licitud d'accés al document de sol·licitud de llicència que ara es reclama.
El Manual de Reclamació de la GAIP estableix en el seu apartat 8 que la reclamació s'ha d'acompanyar d'una còpia de la sol·licitud d'informació, amb les dades bàsiques (data i número de registre).
El seu apartat 13.1.a disposa, igualment, que si la persona responsable de la tramitació comprova que la reclamació presentada no reuneix tots els requisits, ho comunicarà a la reclamant indicant-li les dades o documents que cal completar i advertint-la que, si no ho esmena en el termini de deu dies, es considerarà que desisteix de la seva reclamació i aquesta serà arxivada.
Així es va procedir (antecedent 3), sense que depassat àmpliament el termini s'hagi obtingut resposta de la persona reclamant, per la qual cosa, de conformitat amb el Manual de Reclamació esmentat i d'acord amb l'article 68 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, se la té per desistida de la reclamació i es declara la finalització del procediment.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 18 de gener de 2017, resol per unanimitat: