Resolució de 7 de juliol de 2016, d'estimació de la Reclamació 17/2016
Administració: Ajuntament de La Roca del Vallès
Les llicències d'obres (majors i menors) atorgades per l'Ajuntament els anys 2007 i 2008 i el nom dels arquitectes responsables d'elles.
El principi general de publicitat de les actuacions urbanístiques reforça el dret d'accés a les llicències, que s'ha de presumir, sens perjudici dels límits legals que puguin concórrer.
Si els noms sol·licitats són de personal municipal, són dades merament identificatives relacionades amb l'organització de l'Administració i se'ls ha de donar accés, llevat que concorrin circumstàncies excepcionals que facin prevaler la seva protecció.
Després de ponderar els drets i interessos favorables i contraris a la difusió del nom dels arquitectes que subscriuen els projectes que han d'acompanyar les sol·licituds de llicències o que dirigeixen les obres corresponents, es constata que la incidència pública de l'activitat constructiva i la responsabilitat que hi tenen aquests professionals, afegida a la necessitat de garantir la independència entre els responsables de les obres privades i del control municipal sobre elles, són factors que comporten la prevalença de l'accés a aquestes dades, i més si es té en compte que la seva difusió previsiblement no causa cap mena de perjudici a les persones afectades, tret que excepcionalment es detecti el contrari després de donar-los trasllat de la Reclamació.
L'oposició de les persones afectades manifestada amb les seves al·legacions no és vinculant per a la GAIP, ni afecta l'eficàcia immediata de les seves resolucions; aquestes al·legacions poden influir i fins i tot determinar la Resolució si aporten dades noves o argumentacions que puguin dur a la necessitat de valorar l'existència de límits legals a l'accés a la informació o de ponderar en altres termes l'equilibri dels drets i interessos en joc; si l'oposició formulada és una simple declaració de voluntat que no aporta cap dada ni cap argumentació jurídica per evitar la difusió de la informació sol·licitada no ha de tenir efectes ni per impedir l'accés, ni per a retardar-lo.
Ajuntament, Llicències d'obres, Arquitectes, Dades personals, Silenci administratiu, Trasllat, Oposició terceres persones afectades,
En tot cas no es dóna resposta clara sobre si hi ha tercers afectats, ni sobre si se'ls ha traslladat la sol·licitud d'accés (implícitament cal entendre que no).
L'informe de l'APDCAT conclou textualment el següent:
"Pel que fa a les dades relatives a les diferents llicències, la normativa de protecció de dades no impedeix lliurar a la persona reclamant una relació amb número d'identificació de tots i cadascun dels expedients d'obra majors i menors atorgats per l'Ajuntament durant els anys 2007 i 2008.
"Pel que fa a la informació relativa a la identificació dels arquitectes que han intervingut com a responsables dels projectes d'aquestes llicències, la protecció de dades no impedeix donar-hi accés, sempre que s'hagi dut a terme el tràmit d'audiència previst a la Llei 19/2014, i d'aquest tràmit no en resulti cap motiu que pugui justificar la denegació de l'accés".
Aquesta reclamació es presenta en relació amb una informació pública (les llicències urbanístiques, incloses les sol·licituds corresponents, constitueixen sens dubte informació pública, d'acord amb la definició que dóna a aquest concepte l'article 2. b LTAIPBG: "la informació elaborada per l'Administració i la que aquesta té en el seu poder com a conseqüència de la seva activitat o de l'exercici de les seves funcions") i amb una Administració pública (l'Ajuntament de La Roca del Vallès) inclosa dins de l'àmbit d'aplicació definit per l'article 3 LTAIPBG.
Compleix, per tant, les condicions objectives i subjectives d'admissibilitat previstes pel Manual de reclamacions de la GAIP.
Cal valorar si compleix també el requisit d'haver estat presentada dins de termini.
Segons l'article 42 LTAIPBG, les reclamacions "s'han d'interposar en el termini d'un mes a comptar de la notificació de la resolució, del moment en què ha finit el termini per a resoldre en el supòsit de l'article 35.2 (silenci administratiu negatiu) o, si s'escau, de la desestimació del recurs de reposició".
La referència d'un mes des de la producció del silenci administratiu s'ha d'entendre en tot cas sens perjudici de la interpretació jurisprudencial sòlidament consolidada, segons la qual no es pot donar a aquests casos un tractament pitjor que el de les notificacions defectuoses, en perjudici del dret fonamental a la tutela judicial efectiva, de manera que s'ha d'entendre que el termini per impugnar resta obert mentre no hi hagi una resolució expressa de l'Administració.
Per tant, tot i que la sol·licitud d'informació pública objecte d'aquesta Reclamació es va presentar a l'Ajuntament de La Roca del Vallès el 25 d'agost de 2015, es pot considerar que el 15 de març de 2016, data de presentació de la Reclamació a la GAIP, el termini per reclamar romania obert.
Es compleixen, en conseqüència els requisits bàsics d'admissibilitat d'aquesta Reclamació.
La informació sol·licitada, textualment, és la relativa a quines han set les llicències d'obres majors i menors autoritzades per l'Ajuntament de La Roca del Vallès els anys 2007 i 2008, amb indicació dels arquitectes responsables d'elles.
Aquesta informació comporta dos tipus d'elements:
Es tracta en els dos casos d'informació pública, en el sentit que dóna a aquest concepte l'article 2. b LTAIPBG, citat a l'antecedent anterior, i per tant qualsevol persona en principi té dret a accedir-hi, tal com garanteix l'article 18 de la mateixa llei.
Cal valorar, tanmateix, si en aquest cas hi pot concórrer algun dels límits previstos pels articles 21 i següents LTAIPBG, que podessin portar a la necessitat de denegar o limitar l'accés sol·licitat.
L'eventual concurrència de límits legals a l'accés s'ha de valorar en relació amb cada una de les informacions sol·licitades.
D'entrada, no sembla que concorri cap límit legal que pugui justificar la denegació d'accés a les llicències d'obres atorgades per l'Ajuntament.
L'article 84 ROAS, estableix un principi general de publicitat dels acords i de les resolucions d'atorgament de les llicències, que en tot cas s'ha de manifestar amb la seva publicació al taulell d'anuncis de l'Ajuntament i, si n'hi ha, en el butlletí municipal, sens perjudici de les altres formes de publicitat que determinin les ordenances.
Si l'ordenament jurídic vigent estableix obligacions específiques de publicitat d'aquests acords i resolucions, amb més motiu encara s'hi ha de poder exercir el dret d'accés.
Nogensmenys, no es pot descartar que al text de les llicències demanades, o d'algunes d'elles, hi pugui haver dades afectades per límits legals a l'accés.
Pot ser principalment el cas de dades personals (el nom i cognoms, per exemple, de la persona física sol·licitant de la llicència i dels professionals que, tant en nom seu, com de l'Ajuntament han intervingut en el procediment).
Coincidint en aquest punt amb l'informe que ha emès l'APDCAT per a aquest procediment, si aquestes dades personals no han estat sol·licitades expressament, per un criteri bàsic de minimitzar-ne l'exposició cal reservar-les.
Això es pot fer de dues maneres: facilitant còpia de les llicències i tatxant els noms que figuren a cada una d'elles (sens perjudici del que es dirà tot seguit en relació amb els arquitectes), o bé facilitant només una llista de les llicències atorgades en el període sol·licitat, identificades pel seu títol o pel seu objecte (cal entendre que amb aquesta relació es donaria satisfacció a la part de la sol·licitud d'accés relativa a la informació sobre la llicència).
No sembla que pugui concórrer cap límit d'accés que justifiqui més restriccions a aquesta informació.
Pel que fa a la informació relativa als o a les arquitectes responsables de cada llicència (en el sentit donat més amunt a aquesta condició, és a dir, tant els que hi han participat subscrivint el projecte o representant la persona sol·licitant de la llicència, com els que ho han fet com a tècnics de l'Ajuntament o professionals contractats per aquest), cal entendre que la sol·licitud d'informació només en demana el nom i cognoms, vinculats a cada una de les llicències en què hagin participat.
Aquesta informació conté dades personals (el nom, associat a una activitat professional o administrativa) protegides per l'LOPD; aquest fet, a diferència del que sembla apuntar l'informe municipal citat a l'antecedent 8, no necessàriament impedeix l'accés a aquestes dades, però sí que obliga a haver de decidir-lo de conformitat amb el que estableixen els articles 23 i 24 LTAIPBG.
Està clar, per començar, que la informació demanada del nom dels arquitectes no inclou cap de les dades personals especialment protegides de l'article 23 LTAIPBG, de manera que no pot ser denegada per aquest motiu.
L'article 24 de la mateixa llei distingeix entre dos tipus de dades personals no especialment protegides, als efectes de connectar-hi dos tipus diferents de règim d'accés.
Per una banda, les "dades personals merament identificatives" contingudes en "informació directament relacionada amb l'organització, el funcionament o l'activitat pública de l'Administració", a les quals s'ha de donar accés amb caràcter general "llevat que, excepcionalment, en el cas concret hagi de prevaler la protecció de dades personals o altres drets constitucionalment protegits" (article 24.1 LTAIPBG).
Per l'altra, les dades personals no especialment protegides, ni merament identificatives, a les que es pot donar accés "amb prèvia ponderació raonada de l'interès públic en la divulgació i els drets de les persones afectades" (article 24.2 de la mateixa llei).
L'aplicació dels diferents règims d'accés exposats al cas que ens ocupa depèn de la condició amb què els i les arquitectes intervenen en les llicències atorgades els anys 2007 i 2008.
Si l'arquitecte ho fa en qualitat de tècnic municipal, i presta els seus serveis a l'Ajuntament com a empleat municipal, el seu nom es pot considerar com una dada personal merament identificativa (el nom i cognoms i prou), relacionada amb l'organització de l'Administració (en la mesura que els empleats i les empleades municipals constitueixen un element bàsic de l'organització de l'Ajuntament), a la que s'ha de donar accés com a principi general, llevat que en el cas concret concorrin circumstàncies excepcionals que comportin la seva protecció, com preveu l'article 24.1 LTAIPBG.
En els altres casos (si l'arquitecte no és empleat municipal i participa en les llicències atorgades com a professional, prestant els seus serveis a la persona sol·licitant de la llicència, o a l'Ajuntament), l'APDCAT considera que les seves dades personals associades a les llicències en què ha intervingut són més que dades merament identificatives, de manera que la decisió sobre si es poden difondre o no només es pot prendre prèvia "ponderació raonada de l'interès públic en la divulgació i els drets de les persones afectades".
Són diversos els factors indiciaris d'interès públic en aquesta informació.
Les obres de construcció o reforma d'immobles urbans sempre tenen impacte en la comunitat: causen molèsties en el veïnatge (sorolls, pols, ocupació de via pública), incideixen en el paisatge urbà i comporten riscos de seguretat; davant d'aquest impacte, és evident l'interès ciutadà (públic o comunitari) en què les obres es facin amb les majors garanties, una de les principals de les quals és la solvència professional del tècnic responsable, la majoria de vegades un arquitecte (la Llei 38/1999, de 5 de novembre, d'ordenació de l'edificació, en els seus articles 8 i següents inclou el projectista i la direcció de l'obra entre els agents de l'edificació, i els atribueix importants responsabilitats, inclosa la de reparar els danys ocasionats per la seva intervenció).
Aquest interès públic ciutadà en poder comprovar l'existència de tècnics qualificats responsables de les obres que es fan a la població i conèixer-ne el nom per, si s'escau, poder assegurar-se de la seva solvència, porta a què a bona part de municipis les ordenances, en aplicació del previst per l'article 84 ROAS, citat més amunt, disposin l'obligació de les persones titulars de llicències d'edificació de fer visible des de la via pública un anunci sobre les principals característiques de la llicència respectiva, entre les que se sol incloure el nom del tècnic o tècnics responsables, com és notori a moltes poblacions.
Aquesta previsió normativa de donar publicitat en molts casos als arquitectes responsables de les llicències (publicitat que, per a les dades personals d'aquests professionals, és molt més invasiva que l'accés sol·licitat per la persona reclamant) només té justificació en l'interès públic que, amb caràcter general, hom atribueix a aquesta dada.
Una altra consideració també indiciària de l'interès públic en la difusió del nom dels arquitectes que intervenen en una llicència d'obres és que d'aquesta manera es pot garantir millor la independència entre els promotors de les obres i els seus tècnics, per una banda, i els tècnics i governants municipals, per l'altra, independència que és essencial si hom té en compte les destacadíssimes responsabilitats de control i disciplina que corresponen als ajuntaments en matèria d'edificació i urbanisme.
Davant d'aquests indicis clars d'interès públic en la divulgació del nom dels arquitectes responsables de les llicències d'obres, els drets d'aquestes persones no sembla que hagin de patir un perjudici significatiu per aquest motiu.
La condició de tècnic responsable d'una llicència no té cap significació socialment ni professionalment pejorativa o negativa, sinó més aviat tot el contrari, doncs indica que la persona en qüestió és activa i valorada professionalment, exercint a més una professió prestigiada a la nostra societat.
En conseqüència, la ponderació entre els diversos i consistents indicis d'interès públic en la difusió d'aquesta informació i la manca d'indicis plausibles de perjudici que aquest fet pugui causar en els drets de les persones afectades, porta a la necessitat de resoldre favorablement a l'accés.
A l'antecedent 10 es posa de manifest que l'APDCAT insisteix en la necessitat de donar trasllat de la Reclamació a les persones les dades personals de les quals podrien resultar afectades per l'accés a la informació sol·licitat, tal com preveuen els articles 31 i 42.3 LTAIPBG.
En conseqüència, i tal com reflecteixen els antecedents 11, 12 i 13, després d'obtenir la col·laboració de l'Ajuntament de La Roca del Vallès a aquests efectes, la GAIP ha informat les persones afectades de la tramitació d'aquesta Reclamació i ha donat accés a l'expedient a les que així ho han demanat.
L'única al·legació formulada en aquest tràmit posa de manifest l'oposició de la persona afectada a cedir voluntàriament dades personals seves, de manera que només accepta la cessió d'aquelles obligades per la llei.
L'LOPD no obliga la cessió de les dades sol·licitades per la persona reclamant, però estableix que no cal el consentiment de la persona afectada si la cessió és autoritzada per una altra llei, que en aquest cas seria l'LTAIPBG, d'acord amb el que s'ha exposat als antecedents anteriors.
Per tant, la cessió de dades personals acordada per aquesta Resolució no es basa en la conformitat de les persones afectades, sinó en la seva cobertura legal.
Per una altra banda, cal assenyalar que l'oposició de les persones afectades manifestada amb les seves al·legacions no és vinculant per a la Resolució de la GAIP, ni afecta la seva eficàcia immediata.
Aquestes al·legacions poden influir i fins i tot determinar la Resolució si aporten dades noves o argumentacions que puguin dur a la necessitat de valorar l'existència de límits legals a l'accés a la informació o de ponderar en altres termes l'equilibri dels drets i interessos en joc; si, com passa en aquest cas, l'oposició formulada és una simple declaració de voluntat que no aporta cap dada ni cap argumentació jurídica per evitar la difusió de la informació sol·licitada no ha de tenir efectes ni per impedir l'accés, ni per a retardar-lo.
Sobre la base d'aquestes comunicacions i de les observacions formulades per les persones interessades, la GAIP ha de fer seguiment del compliment de les seves resolucions, d'acord amb el previst per l'apartat 30 del seu Manual de Reclamacions, podent adoptar les mesures que s'hi preveuen pel cas d'incompliment.