Aquest estudi mostra els resultats de l'aplicació de l'enquesta internacional de victimització –International Crime Victims Survey (ICVS) nacional a Catalunya.
L'enquesta va tenir lloc al començament de l'any 2000 i recollia la informació sobre les víctimes i els delictes de l'any 1999.
Prèviament, es va dur a terme una altra recerca amb aplicació de l'ICVS.
Va ser l'any 1997, i es va indagar sobre la victimització de l'any 1996.
En aquell moment es van poder comparar les dades catalanes amb les que van resultar de 46 estudis més, tots elaborats amb la mateixa metodologia d'investigació i el mateix qüestionari.
Col·lecció "Justícia i Societat", núm. 20.
Barcelona: Generalitat de Catalunya).
Els objectius més rellevants d'aquesta recerca són tres: conèixer la xifra realista de criminalitat, analitzar-ne l'evolució a Catalunya i comparar la criminalitat a Catalunya amb la que es produeix en altres països industrialitzats.
La xifra realista de criminalitat que pretenem conèixer no és altra que la taxa o índex de victimització.
Aquesta dada pot ser definida com el percentatge de persones que tenen la percepció d'haver estat víctimes d'un delicte dels que s'estudien i que així ho declaren.
És novetat en l'última versió de l'ICVS (i respecte de la recerca sobre victimització a Catalunya l'any 1996) l'estudi del frau al consumidor i la corrupció.
Respecte del primer, a Catalunya, malgrat que hi ha moltes víctimes que no especifiquen quin servei ha estat responsable del frau, la major part dels qui declaren informen que va tenir lloc, principalment, en botigues, seguit dels treballs de construcció, dels tallers de reparació de vehicles i dels hotels i restaurants.
victimologia / recerca / Catalunya / delinqüència / estadístiques
L'arrest de cap de setmana (ACS) és una pena introduïda en el Codi penal de 1995 que es caracteritza per ser una mesura privativa de llibertat de caràcter discontinu.
La recerca estudia els expedients en què s'ha dictat sentència d'ACS, des de la seva entrada en vigor el 23 de maig de 1996 fins al 31 de desembre de 2000, a l'àmbit territorial de Catalunya, on la Generalitat té traspassada la competència de l'execució de les mesures penals imposades des de l'Administració de justícia.
Hi ha tres grans grups d'objectius subjacents a la recerca: (1) els derivats de l'aplicació de la pena: conèixer quantes penes s'han aplicat, de quina manera, en quins àmbits territorials, amb quines temporalitats en cada fase del procés i de l'execució; (2) els derivats de conèixer el perfil del penat: perfil personal i perfil delictiu del subjecte que és condemnat a ACS, i (3) els objectius derivats de conèixer el perfil dels qui finalment compleixen la pena d'ACS i també dels qui no la compleixen.
Al llarg dels quatre anys estudiats, la pena d'ACS s'ha aplicat a 3.478 persones, de les quals 408 eren dones i 3.070, homes.
De la mostra estudiada, es van poder analitzar 1.129 casos que havien finalitzat, a 31.12.2000, la pena, i els resultats indiquen que el 36,5% compleix ACS, que el 12,6% l'acaba complint ininterrompudament a la presó i que el 50,9% no compleix ACS.
Així, només el 36,5% de les penes imposades d'ACS acaben complint-se tal com les ha establert el legislador.
alternatives a l'empresonament / presons / delinqüència / dret penal / criminologia
Aquesta investigació permet conèixer l'evolució d'un grup d'addictes a l'heroïna, que van iniciar tractament en la dècada de 1980, al llarg de les seves entrades i sortides de presó en el període 1985-2000.
Es complementa amb informació sobre les afectacions dels subjectes en relació amb la Sida, la tuberculosi, les readmissions a tractament i la mortalitat.Metodològicament, es caracteritza per l'estudi longitudinal d'una cohort de 135 addictes a l'heroïna que van iniciar tractament al 1985.
Per conèixer les entrades i sortides de la presó es van consultar la base de dades relacional Catalunya de la Direcció General de Serveis Penitenciaris i de Rehabilitació, i el seu equivalent estatal, el programa Sigma.
La llista de subjectes identificats al projecte es va creuar entre les dues bases de dades fent servir com a vincle entre les dues eines informàtiques el nom, els cognoms, el DNI i la data de naixença.L'acarament de registres oficial s'ha mostrat eficient, fiable, sensible i comparable, malgrat les limitacions, com ara la necessitat de comptar amb suport institucional, la incapacitat per establir relacions causals, la possible subestimació de casos i la necessitat d'extremar el control de la confidencialitat.
delinqüència / drogues / reincidència / reinserció social / sanitat penitenciària / presos
Aquesta investigació és una aproximació al procés d'adaptació a la Llei 5/2000, reguladora de la responsabilitat penal dels menors, al Centre Educatiu L'Alzina.
La recerca constitueix un intent d'anar més enllà d'allò merament descriptiu, en un esforç per fer palesa la racionalitat subjacent a la pràctica quotidiana i a la lògica implícita a l'intervenció educativa amagada sota nocions centrals en el seu desenvolupament, com ara progrés, retrocés, càstig, recompensa, activitat esportiva o pauta mèdica.
Els autors proposen una interpretació que implica la consolidació d'una lògica de la simulació netament allunyada de la lògica dels fets que, formalment, plana sobre la dinàmica de l'aplicació de la norma al Centre.
Recerca en català [PDF, 508 KB]
delinqüència juvenil / menors / justícia juvenil / educació / criminologia / presons / reinserció social