El 9 d'agost de 2006 va entrar en vigor l'actual Estatut d'autonomia de Catalunya que defineix les institucions polítiques catalanes, les competències i les relacions amb l'Estat.
L'Estatut va ser aprovat prèviament per les Corts espanyoles, i ratificat, posteriorment, pel poble de Catalunya en referèndum, celebrat el juny del mateix any.
En aquest text, es defineix la Generalitat com "el sistema institucional en què s'organitza políticament l'autogovern de Catalunya" i es manté, així, la institució que havia estat a l'exili durant els anys del franquisme i que va ser restablerta per l'anterior Estatut de Sau de 1979.
Els òrgans fonamentals de la Generalitat són tres: el Parlament, la Presidència de la Generalitat i el Govern.
El Parlament representa el poble de Catalunya, està constituït per una sola cambra, és independent, aprova les lleis de la comunitat i controla l'executiu.
És, a més, competent per aprovar els pressupostos anuals i per establir els tributs.
El Govern és l'òrgan superior col·legiat en el qual resideixen les funcions executives i administratives de la Generalitat.
A més, dirigeix la política i exerceix la potestat reglamentària.
Està format pel president o presidenta de la Generalitat, el conseller primer o consellera primera, si escau, i els consellers i conselleres.
Les atribucions del Govern són bàsicament les següents: determinar les directrius de l'acció de Govern, elaborar i aplicar el pressupost de la Generalitat, aprovar els projectes de llei, nomenar i separar els alts càrrecs de l'Administració, designar als representants de la Generalitat en determinades institucions, organismes i empreses, i aprovar els projectes de convenis de cooperació amb altres comunitats autònomes.
El president o presidenta –que el Parlament elegeix entre els seus membres i el Rei nomena– té la màxima representació de la Generalitat i dirigeix l'acció de Govern.
També té la representació de l'Estat a Catalunya.
A més, manté les relacions amb les institucions de l'Estat i les seves administracions, convoca les eleccions i nomena els alts càrrecs.
Les seves facultats de coordinació de les funcions de Govern consisteixen a dirigir-ne les accions, nomenar i separar els consellers i les conselleres, coordinar el programa legislatiu i facilitar la informació que li sol·liciti el Parlament, entre d'altres tasques.
Al marge dels tres òrgans fonamentals, hi ha altres organismes que integren l'entramat institucional de la Generalitat.
El Síndic de Greuges té com a missió protegir i defensar els drets i llibertats de la ciutadania.
Ho fa supervisant l'activitat de l'Administració de la Generalitat, la dels organismes públics o privats vinculats o que en depenen, la de les empreses privades que gestionen serveis públics o acompleixen activitats d'interès general o universal i la de les altres persones amb un vincle contractual amb l'Administració de la Generalitat i amb les entitats públiques que en depenen.
També supervisa l'activitat de l'Administració local de Catalunya i la dels organismes públics o privats vinculats o que en depenen.
El Parlament elegeix el síndic o síndica i el mandat dura cinc anys.
Com a òrgan de fiscalització de la gestió econòmica, financera i comptable del sector públic de Catalunya, apareix en l'Estatut d'autonomia la Sindicatura de Comptes, dependent del Parlament, que ha de fiscalitzar l'activitat econòmica de la Generalitat i els seus organismes autònoms, les corporacions locals i els organismes autònoms i les empreses públiques i vinculades.
Finalment, el Consell de Garanties Estatutàries és l'òrgan encarregat d'elaborar dictàmens preceptius, a sol·licitud del Parlament o del Govern, sobre l'adequació a l'Estatut d'autonomia dels projectes i proposicions de llei sotmesos a debat pel Parlament de Catalunya, i també es requereix la seva opinió abans d'interposar recursos de competències, davant del Tribunal Constitucional.
L'ordenació territorial de l'Estat es recull en el títol VIII de la Constitució, d'on deriva la distribució de competències entre Estat i comunitats autònomes.
Concretament, les competències de la Generalitat de Catalunya s'enumeren en el títol quart de l'Estatut d'autonomia.
En l'esquema de distribució competencial entre l'Estat i la Generalitat de Catalunya és possible distingir els nivells de responsabilitat següents:
El nombre i la rellevància de les competències que assumeix la Generalitat de Catalunya li proporcionen una presència constant en la societat i en l'economia catalanes.
Només cal dir, com a mostra, que el pressupost liquidat de despeses no financeres més despeses en actius financers del sector públic administratiu consolidat de la Generalitat de Catalunya, per a l'any 2018, representa l'11,4 % del producte interior brut (PIB) de la comunitat (16 % si es considera la despesa total que inclou els passius financers).
Pel que fa al personal al servei de l'Administració de la Generalitat de Catalunya i el seu sector públic, cal assenyalar que a desembre del 2018 hi treballen un total de 168.229 persones, de les quals un 59,4 % pertanyen als col·lectius dedicats a la docència i la salut (aquest percentatge augmenta fins un 69,8 % si s'hi s'inclou la policia autonòmica).
Més concretament, la Generalitat de Catalunya té assumides competències sobre matèries directament relacionades amb la ciutadania i el seu benestar, entre les quals destaquen: l'educació, la sanitat, l'assistència social, l'administració de justícia, el medi ambient, la seguretat, la indústria, la defensa de les persones consumidores, les polítiques d'ocupació, el dret civil català, la cultura, l'ordenació del territori i l'urbanisme, les fundacions, les associacions i la joventut, entre altres.
Aquesta activitat és exercida no només per les institucions esmentades anteriorment, sinó també pels ens públics subjectes al dret privat i empreses creades en el si de l'Administració autonòmica, ja que l'Administració de la Generalitat de Catalunya està formada pels sectors següents (vegeu l'apèndix I):
Un sector públic administratiu, iintegrat pels departaments i òrgans superiors de la Generalitat, les entitats autònomes administratives i el Servei Català de la Salut.
Un sector públic empresarial que inclou les entitats autònomes comercials i financeres i les empreses públiques de la Generalitat, entre les quals s'inclouen entitats de dret públic, societats mercantils, consorcis i fundacions.
Amb relació amb el sector públic empresarial, la Generalitat ha desplegat un conjunt d'organismes, que comparteixen com a objectiu dur a terme de la forma més eficient, eficaç i econòmica la prestació dels serveis a càrrec de l'Administració catalana, amb finalitats tan diverses com l'execució d'obres d'infraestructura (Infraestructures de la Generalitat de Catalunya, SAU), la gestió del cicle de l'aigua (Agència Catalana de l'Aigua), el suport al crèdit a les empreses i al crèdit agrari (Institut Català de Finances) i la gestió del sòl mitjançant la promoció d'habitatge públic i de polígons industrials (Institut Català del Sòl).
És en aquest sentit que els principis en els quals es fonamenta el procés de descentralització de serveis de la Generalitat fan esment exprés de la necessitat que coincideixin les finalitats dels ens i empreses públiques amb els de la Generalitat, assegurant, igualment, el control dels poders públics sobre l'activitat d'aquests ens i empreses, com a condició indispensable perquè s'incloguin dins del sector públic.