Podeu consultar més informació sobre les modalitats d'autoliquidació dels models 600 i 620, el pagament i presentació, així com la la documentació requerida, en funció de l'operació que vulgueu declarar a:
El concepte de valor real no ve determinat a les normes tributàries, però el Tribunal Suprem l'equipara al valor de mercat.
En aquest sentit, es pot definir el valor de mercat com aquell preu que estaria disposat a pagar la persona compradora independent en condicions normals de mercat, que és el que s'hauria de fer constar com a valor real.
En aquest sentit, per comprovar el valor dels béns i drets l'Administració catalana utilitza els criteris que s'especifiquen en el document Valors per a la comprovació de béns immobles, en base al qual es determina el que l'Administració entén com a valor real o de mercat del bé o dret gravat per l'impost.
D'altra banda, cal també assenyalar que l'Administració disposa de facultats de comprovació del valor real dels béns i drets transmesos i que, davant la impossibilitat de realitzar de forma adequada un dictamen pericial de tots i cadascun dels béns transmesos, les Instruccions de comprovació de valor dels béns immobles que s'aproven cada any estableixen criteris de comprovació prioritària.
Aplicant aquests criteris, si el valor declarat per la persona contribuent s'ajusta als criteris fixats en aquestes Instruccions, la seva comprovació no serà prioritària per a l'Administració.
La dissolució d'una comunitat de béns tributa en funció de com s'adjudiquen els béns a les persones copropietàries:
a) Si les adjudicacions es fan de forma proporcional a les quotes de titularitat de cada comuner, sense que es produeixi excés d'adjudicació (referit a la totalitat dels béns que es posseeixen en comú), es tributarà pel concepte d'actes jurídics documentats.
b) Si es produeixen excessos d'adjudicació, aquests tributaran en funció del caràcter onerós o lucratiu de l'operació.
És a dir, si es compensa la diferència en diners a la resta de comuners, es tributarà pel concepte de transmissions patrimonials oneroses; però, si no es produeix compensació, tributarà com a donació per l'impost de successions i donacions.
Ara bé, en el cas que l'excés d'adjudicació sigui inevitable per la naturalesa del bé o béns (béns indivisibles o que desmereixen molt amb la seva divisió -ex: immobles-) i sempre que es compensi la diferència en diners als altres comuners, l'operació no estarà subjecta a la modalitat de transmissions patrimonials oneroses, sinó a la d'actes jurídics documentats.
La meritació es produeix, segons la modalitat de la transmissió patrimonial:
-En les transmissions patrimonials oneroses: el dia que es realitzi l'acte o el contracte gravat.
-En les vendes de béns en subhasta judicial o administrativa: la data de meritació és el dia de notificació de la fermesa de la resolució.
-En els expedients de domini gravats: el dia d'expedició del testimoni judicial.
-En les operacions societàries i els actes jurídics documentats: el dia que es formalitza l'acte subjecte a l'impost.
-En els documents judicials, com ara les anotacions preventives d'embargament i/o de demanda, l'impost es merita en la data de notificació de la interlocutòria judicial.
-En els documents mercantils l'impost es merita en la data d'emissió del document.
En el supòsit de l'adquisició de béns o drets documentada en una escriptura notarial, el subjecte passiu de l'impost és la persona que adquireix els béns o els drets esmentats, sempre que l'adquisició no estigui subjecta a l'impost sobre transmissions patrimonials oneroses, ni al de successions i donacions.
Per a les formalitzades fins al 9/11/2018 es considera subjecte passiu a la persona prestatària (qui rep els diners).
Pel que fa a la resta dels documents notarials, el subjecte passiu de l'impost és la persona que els insta o els sol·licita o aquella a favor de la qual s'emeten, sempre que no estiguin subjectes ni a l'impost sobre transmissions patrimonials oneroses, ni al de successions i donacions.
La base imposable coincideix amb el valor declarat a l'escriptura notarial, que sempre és susceptible de comprovació per part de l'Administració.
En les anotacions preventives, serveix de base imposable el valor del dret o l'interès que es garanteix, que es publica o que es constitueix.
Entre d'altres, els documents subjectes al concepte d'actes jurídics documentats són els següents:
- Documents notarials: hi estan subjectes les escriptures i les actes notarials en relació amb els actes o contractes que continguin, sempre que tinguin un contingut avaluable i siguin inscriptibles al Registre de la Propietat, al Registre de béns mobles, al Registre mercantil o al Registre de la propietat industrial.
- Documents mercantils: hi estan subjectes les lletres de canvi, com també els pagarés sempre que facin la funció de gir i que no hi consti la clàusula "no a l'ordre".
- Documents judicials: hi estan subjectes les anotacions preventives d'embargament i de demanda que es practiquin als registres, quan tinguin per objecte una quantitat o un interès avaluable i no vinguin ordenades d'ofici per l'autoritat judicial.