I. El Departament de Benestar Social i Família ha tramès a la consideració de la Comissió Jurídica Assessora la petició de dictamen relativa al Projecte de decret de les indemnitzacions i ajuts per a les dones víctimes de violència masclista, establerts als articles 47 de la Llei 5/2008, de 24 d'abril, del dret de les dones a eradicar la violència masclista i 27 de la Llei orgànica 1/2004, de 28 de desembre, de mesures de protecció integral contra la violència de gènere.
La Comissió Jurídica Assessora és competent per a emetre dictàmens sobre els reglaments o les disposicions de caràcter general (incloent-hi les seves modificacions) que es dictin per a desplegar les lleis, segons el que disposa l'article 8.2.b) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, reguladora d'aquest òrgan consultiu.
Correspon, doncs, analitzar ara tant les qüestions que afecten el procés d'elaboració del projecte normatiu, com la legalitat de la disposició.
En primer lloc, cal analitzar la competència de la Generalitat de Catalunya, i l'estudi de l'habilitació per a dictar la norma de què es tracta.
En segon lloc, els aspectes relatius a l'observança dels requisits i a les exigències formals establertes en el procés d'elaboració de les disposicions de caràcter general.
En resum, si el Projecte ha estat tramitat d'acord amb els preceptes que regulen l'elaboració i, com s'ha dit, la modificació, si escau, de les disposicions de caràcter general.
Tot això en l'àmbit i l'extensió reconeguda per la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya, segons el que preveu el seu títol IV.
En el cas que s'analitza, la singularitat d'aquest Projecte de decret radica en el fet que desplega, amb una única finalitat i diferents continguts, preceptes d'una llei del Parlament de Catalunya i d'una llei orgànica, referida aquesta darrera a les mesures de protecció integral contra la violència de gènere.
L'expedient tramès a aquesta Comissió Jurídica Assessora es troba correctament indexat amb identificació individualitzada de cadascun dels documents que el componen, ordenats cronològicament, i signats pels òrgans competents.
El Projecte de decret es presenta en l'expedient en diverses versions.
Segons consta en l'índex documental cronològic, la versió inicial és de 20 de gener de 2014; li segueixen la de 22 de desembre de 2014, la de 3 de febrer de 2015, la de 10 de març de 2015 i la que ha tingut entrada en la Comissió Jurídica Assessora, com a versió definitiva del text del projecte de decret, que porta data de 13 d'abril de 2015.
La petició de dictamen, formulada pel tràmit d'urgència, s'ha completat documentalment amb posterioritat a haver-se tramès l'expedient a aquesta Comissió.
L'emissió del dictamen d'aquesta Comissió Jurídica Assessora pel tràmit d'urgència no ha estat apreciada pel president de la Comissió, tot i així, el termini d'emissió del dictamen és notablement inferior a l'ordinari de dos mesos.
L'última versió del Projecte de decret, sobre el qual es dictamina, ha estat tramitada per la conselleria de Benestar Social i Família amb les modificacions introduïdes derivades de les al·legacions presentades en el tràmit d'audiència, que va ser completat amb posterioritat pel Departament de Benestar Social i Família.
Aquestes van acompanyades d'un informe jurídic valoratiu.
El marc normatiu en què s'insereix el Projecte de decret s'origina en dues fonts diferents.
D'una banda, l'article 47 de la Llei 5/2008, de 24 d'abril, del dret de les dones a eradicar la violència masclista, que determina les indemnitzacions a percebre per part d'aquestes en els termes següents:
Els fills i filles de víctimes mortals a conseqüència de qualsevol de les formes de violència masclista especificades per aquesta llei, que siguin menors de vint-i-sis anys i que en depenguin econòmicament en el moment de la mort de la mare tenen dret a la percepció, en un pagament únic, d'una quantia econòmica, en les condicions i amb els requisits que s'estableixin de forma reglamentària."
En la memòria que s'adjunta al Projecte, es fa esment a l'actual regulació de l'Ordre ASC/342/2008, que ara serà objecte de derogació, i que establia les condicions per a la indemnització.
En un altre àmbit normatiu, el marc que oferia l'article 27 de la Llei orgànica 1/2004, de 28 de desembre, de mesures de protecció integral contra la violència de gènere, en el capítol 4, intitulat "Drets econòmics", i en el referit article 27, titulat "Ajudes socials", determinava el que segueix:
Quan les víctimes de violència de gènere no tinguin rendes superiors, en còmput mensual, al 75 per 100 del salari mínim interprofessional, exclosa la part proporcional de dues pagues extraordinàries, han de rebre una ajuda de pagament únic, sempre que es presumeixi que a causa de la seva edat, falta de preparació general o especialitzada i circumstàncies socials, la víctima tindrà dificultats especials per obtenir una ocupació i per l'esmentada circumstància no participarà en els programes d'ocupació establerts per a la seva inserció professional.
L'import d'aquesta ajuda és equivalent al de sis mesos de subsidi per atur.
Quan la víctima de la violència exercida contra la dona tingui reconeguda oficialment una minusvalidesa en grau igual o superior al 33 per 100, l'import és equivalent a 12 mesos de subsidi per atur.
Aquestes ajudes, finançades amb càrrec als pressupostos generals de l'Estat, les concedeixen les administracions competents en matèria de serveis socials.
En la tramitació del procediment de concessió, s'hi ha d'incorporar un informe del Servei Públic d'Ocupació referit a la previsibilitat que per les circumstàncies a què es refereix l'apartat 1 d'aquest article, l'aplicació del programa d'ocupació no incideixi de manera substancial en la millora de l'ocupabilitat de la víctima.
La concurrència de les circumstàncies de violència s'ha d'acreditar de conformitat amb el que estableix l'article 23 d'aquesta Llei.
En cas que la víctima tingui responsabilitats familiars, el seu import pot assolir el d'un període equivalent al de 18 mesos de subsidi, o de 24 mesos si la víctima o algun dels familiars que hi conviuen té reconeguda oficialment una minusvalidesa en grau igual o superior al 33 per 100, en els termes que estableixin les disposicions de desplegament d'aquesta Llei.
Aquestes ajudes són compatibles amb qualsevol de les que preveu la Llei 35/1995, d'11 de desembre, d'ajudes i assistència a les víctimes de delictes violents i contra la llibertat sexual".
La regulació dels ajuts a què es feia referència en el precepte transcrit és recollida en el Reial decret 1452/2005, de 2 de desembre.
I, a Catalunya, el procediment d'aplicació per a la sol·licitud i concessió dels ajuts econòmics establerts en el citat article 27 de la Llei orgànica 1/2004 és regulat per l'Ordre ASC/342/2008, de 30 de juny, al seu temps modificada per la BSF/230/2013, que, com ja s'ha dit, serà derogada.
Tant la Llei del Parlament de Catalunya com la Llei orgànica recentment citada feien referència al reconeixement de la 4a Conferència Mundial de 1995, de l'Organització de Nacions Unides, en assenyalar que: "les agressions patides per la dona com a conseqüència dels condicionants socioculturals que actuen sobre el gènere masculí o femení, les situaven en una posició de subordinació a l'home, i es manifestaven en els tres àmbits bàsics de relació de la persona: maltractament en el sí de les relacions de parella, agressió sexual en la vida social, i assetjament en el medi laboral".
Feien referència, també, al fet que les dones han estat essencials en la construcció i en la defensa dels drets i llibertats al llarg de la història; malgrat això, gran part de les nostres societats no n'han reconegut el paper històric i no n'han garantit els drets.
En un altre ordre de coses, la Constitució garanteix, en l'article 15, el dret de tothom a la vida i a la integritat física i, en cap cas, no es pot sotmetre ningú ni a tortures ni a penes o tractes inhumans o degradants.
L'article 19 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya reconeix el dret de les dones al lliure desenvolupament de llur personalitat i capacitat personal, i a viure amb dignitat, seguretat i autonomia, lliures d'explotació, maltractament i de tota mena de discriminació.
L'exposició de motius de la Llei 5/2008, del Parlament de Catalunya, en el capítol II, feia referència expressa a la Directiva 2006/54/CE, del Parlament Europeu i del Consell, relativa a l'aplicació del principi d'igualtat d'oportunitats i igualtat de tracte entre homes i dones, en afers de treball i ocupació; i, feia també referència a les lleis estatals recents, que, des de l'any 2003, havien tingut per objecte regular mesures de protecció integral contra la violència de gènere, incloent els aspectes preventius, educatius, socials, laborals, assistencials, sanitaris i penals.
En el marc de tot l'anterior, la norma en projecte dóna un contingut de regulació als preceptes que tant en la Llei orgànica 1/2004, com en la Llei 5/2008, del Parlament de Catalunya, feien referència al dret a obtenir reparació econòmica, sota l'expressió "indemnitzacions", en els casos en què els preceptes ja citats referien i seguint els procediments que aquest Projecte de decret regula.
Es podria qualificar aquest Projecte de reglament de "parcialment innovador", atès que, fins al moment, els procediments d'atorgament dels ajuts econòmics es trobaven regulats en ordres, les quals, en el moment d'entrar en vigor el decret que s'analitza, seran objecte de derogació.
Per tant, el Projecte de decret té un doble objecte: desplegar l'article 47 de la Llei 5/2008, i regular el procediment d'aplicació a l'atorgament i pagament de l'ajut econòmic previst en l'article 27 de la Llei orgànica 1/2004.
El Decret en projecte s'estructura de la manera següent:
En el capítol I, les disposicions generals i la protecció de les dades de caràcter personal.
En el capítol II, es regulen les indemnitzacions econòmiques, les persones beneficiàries i les condicions per a l'accés a la indemnització; el naixement del dret i la prescripció; el procediment de concessió de les indemnitzacions; la competència, les sol·licituds, i la documentació a aportar, així com els terminis per a resoldre el procediment, les quanties i pagaments; la revocació de les possibles indemnitzacions, i la seva compatibilitat amb d'altres que s'estableixin en sentència judicial.
En el capítol III es regula el procediment aplicable a la sol·licitud i concessió de l'ajut econòmic establert en l'article 27 de la Llei orgànica 1/2004; les persones beneficiàries i condicions per a l'accés a l'ajut; l'acreditació de la situació de violència de gènere; els informes necessaris per a les sol·licituds i el procediment de concessió, modificació i revocació dels ajuts.
Mitjançant la disposició derogatòria, l'Ordre ASC/342/2008 queda derogada i aquest Decret, per tant, serà el procediment aplicable a la sol·licitud i concessió de tots els ajuts, tant si procedeixin de l'article 27 de la Llei orgànica 1/2004, com de l'article 47 de la Llei 4/2008.
La Generalitat de Catalunya té competència, segons l'article 153.c) de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, de naturalesa exclusiva, en matèria de polítiques de gènere, respectant el que estableixi l'Estat en l'exercici de la competència atribuïda per l'article 149.1.1 de la Constitució.
Inclou, en tot cas, la regulació de les mesures i instruments per a la sensibilització sobre la violència de gènere, i per a detectar-la i prevenir-la, i també la regulació dels serveis i recursos propis destinats a aconseguir una protecció integral de les dones que han patit o pateixen aquest tipus de violència (obligat seria recordar que l'article 166 de l'Estatut atribueix a la Generalitat la competència exclusiva en matèria de serveis socials).
El Govern de la Generalitat està habilitat per a aprovar d'aquest Projecte de decret sobre la base de la competència general atribuïda en virtut de l'article 68 de l'Estatut, i de l'article 39.1 de la Llei 13/2008, de 5 de novembre, de la Presidència de la Generalitat; i, en concret, l'article 47 de la Llei 5/2008 efectua una remissió específica al desplegament reglamentari del precepte.
Per la seva banda, l'article 27.3 de la Llei orgànica 1/2004 habilitaria un desplegament reglamentari de l'atorgament dels ajuts que, amb càrrec a fons públics estatals per part de les administracions competents en matèria de serveis socials, constituirien el que aquí s'anomenen "indemnitzacions i ajuts" per a les dones víctimes de violència i protecció integral contra la violència de gènere.
V. Al Projecte impulsat pel Departament de Benestar Social i Família s'adjunten les memòries legalment exigides.
En la memòria general i en la memòria d'avaluació d'impacte de les mesures proposades, com també en els informes d'impacte pressupostari, d'impacte econòmic i social i d'impacte normatiu s'han justificat les finalitats i la naturalesa dels ajuts i compensacions.
Les memòries han estat actualitzades, totes elles, i en el decurs de la tramitació se'ls han incorporat les observacions efectuades per l'Oficina del Govern.
En l'últim document s'efectuaven suggeriments de millora a l'efecte d'ajustar tota la documentació al que preveu l'article 64 de la Llei 26/2010.
Això no obstant, la memòria general no contenia la relació motivada de les persones i entitats a les quals havia de donar-se el tràmit d'audiència contingut en l'apartat 2, lletra e), del citat article 64, i tampoc no es feia referència a la realització d'aquest tràmit, que s'ha vehiculat o substituït per la consulta d'òrgans col·legiats amb representació dels interessos afectats.
En l'expedient consta un informe econòmic de la Direcció de Serveis del Departament, que efectua un càlcul aproximat dels ajuts de l'article 47 de la Llei 5/2008, tenint en compte les dades del Ministeri d'Hisenda sobre ajuts concedits i les dades de les víctimes detectades a Catalunya, que es xifra en una quantitat de 42.684 euros i, pel que fa als ajuts de la Llei orgànica, no existeix un còmput atès que formen part dels pressupostos de l'Estat.
En l'informe de la Direcció General de Pressupostos, de caràcter favorable, es validen les provisions econòmiques valorades per la Direcció de Serveis.
Consta un informe de l'Institut Català de les Dones en l'expedient, que efectua manifestacions al voltant de l'impacte de gènere.
S'ha efectuat el tràmit de consulta interdepartamental mitjançant l'aplicació SIGOV.
S'ha efectuat un tràmit d'informació pública del Projecte que consta en l'expedient.
El tràmit d'audiència s'ha efectuat a través de la Comissió Funcional del Consell General de Serveis Socials, que integra la representació tant dels òrgans de l'Administració de la Generalitat, com de representants de les administracions locals i d'entitats afectades per la nova regulació.
Si bé la Comissió va ser consultada en una fase molt inicial del Projecte normatiu.
S'ha atorgat audiència a la Comissió Nacional per a una Intervenció Coordinada Contra la Violència Masclista, creada segons l'article 82 de la Llei 5/2008 i desplegada pel Decret 60/2010, d'11 de maig.
En aquesta Comissió Nacional estan representats àmpliament sectors afectats per la regulació que aquí es projecta.
La consulta ha estat formulada amb posterioritat al Consell Tècnic, i la versió del Projecte ha patit variacions en diversos conceptes.
El Decret 413/2001, del Reglament del Consell Tècnic, ha previst la intervenció d'aquest òrgan en dos moments, prèvia a l'emissió del dictamen de la Comissió i, amb posterioritat, en el moment en el qual examina, únicament, els aspectes abordats en el Dictamen d'aquest òrgan consultiu.
A propòsit del tràmit d'audiència, la Comissió Jurídica Assessora ha considerat en diverses ocasions que es podria entendre vàlid el tràmit d'audiència vehiculat a través d'òrgans col·legiats mentre quedés garantida la participació en l'elaboració de la norma dels sectors que podrien resultar-ne afectats (dictàmens 251/2010, 77/2011, 101/2011).
Aquesta Comissió Jurídica Assessora entén que tant la Comissió Funcional com la Comissió Nacional són òrgans altament especialitzats que, en la matèria que aquí es debat, han pogut aportar la seva experiència, la seva capacitat i la seva competència, amb uns resultats que es podrien equiparar als d'un tràmit d'audiència efectuat en la forma convencional, prevista en les lleis de procediment.
En conseqüència amb l'anterior, es pot entendre, també en aquest cas, que la participació, col·laboració, informació i aportació positiva al contingut normatiu que han efectuat els òrgans referits és la que correspon a un projecte de regulació de les característiques i naturalesa que aquí s'està debatent, és a dir, una matèria sensible, necessària i imprescindible de ser regulada en els temps actuals.
En tot cas, en l'expedient consta una valoració jurídica efectuada per l'Assessoria Jurídica del Departament respecte de les al·legacions efectuades en el tràmit d'audiència, feta amb posterioritat a l'entrada de l'expedient en aquesta Comissió.
Un últim punt que cal considerar és que l'Oficina del Govern va instar a l'Administració impulsora del projecte la conveniència de sotmetre la iniciativa al Consell de Treball Econòmic i Social.
Això no obstant, el Departament ha considerat innecessària la intervenció d'aquest òrgan, per entendre que les indemnitzacions previstes en el Projecte que es tramita no són exactament les relacionades amb les matèries socioeconòmiques, laborals o d'ocupació; que les indemnitzacions de què tracta el projecte en qüestió provenen d'altres actes, circumstàncies, etc. que poden quedar en l'àmbit del que és personal.
Aquesta Comissió Jurídica Assessora entén que, fins i tot tenint en compte l'accés a les indemnitzacions per part dels fills o filles de les víctimes que haguessin mort com a conseqüència de la violència, els criteris per a determinar el grau de dependència econòmica són criteris dependents del volum d'ingressos taxats, però no estan estrictament relacionats amb les matèries laborals o ocupacionals d'una manera directa, sinó que s'agafen com a paràmetres als efectes del volum d'ingressos per rendiment de treball a fi de permetre, o no, la determinació del grau de dependència econòmica.
Es podria dir que es tracta de criteris fixats i determinats per a mesurar el grau de desemparament o dependència en què poguessin quedar els fills o filles de les víctimes mortals.
Tenint en compte que tanca la tramitació un informe jurídic final, la Comissió Jurídica conclou que en la tramitació s'ha observat i mantingut el rigor formal necessari per a assegurar l'encert de la regulació, la seva necessitat, i la precisió del contingut de regulació del decret en projecte.
En conjunt, la proposta normativa ha estat objecte de diverses consideracions, les quals, i en un nombre important, han estat acceptades per la unitat que impulsava la norma.
L'actuació d'aquesta unitat s'aproxima al deure de participació i al que s'anomena "redacció participada" quan les normes afecten aspectes sensibles als que la societat, per mandat del legislador, ha de prestar atenció; la societat i els poders públics.
L'exposició de motius, en la versió de 13 d'abril de 2015, és explícita respecte de la competència de la Generalitat de Catalunya; és explicativa respecte del desplegament que efectua de la Llei 5/2008, en concret de l'article 47, i es manté en el límit que l'article 27 de la Llei orgànica 1/2004 li permet: el procediment i concessió del pagament dels ajuts per les administracions competents en matèria de serveis socials.
Únicament, pel que fa a l'apartat sisè, aquesta Comissió Jurídica Assessora considera la necessitat de qualificar el dret a obtenir la indemnització com un "dret subjectiu mitjançant el qual es garanteixen drets econòmics per a les dones en situació de violència masclista".
El dret garantit per a obtenir els ajuts econòmics sorgeix de la norma, i ja és, de per si, un dret subjectiu.
Observacions a l'articulat de la norma
S'expressen clarament els dos aspectes que es desenvolupen en el Reglament: el dret substantiu procedent de l'article 47 de la Llei 5/2008, i el procediment aplicable a la sol·licitud i concessió de les indemnitzacions econòmiques, i també la regulació procedimental que s'ha d'aplicar a les concessions i pagaments dels ajuts econòmics establerts en l'article 27 de la Llei orgànica 1/2004.
Es regula la protecció de les dades de caràcter personal dels sol·licitants i el seu tractament amb la finalitat de gestionar i tramitar les indemnitzacions d'acord amb els principis de seguretat i confidencialitat i es remet a la normativa de protecció de dades.
Aquesta Comissió Jurídica Assessora observa que alguns dels temps verbals del precepte -així com de la resta del Projecte de decret- estan redactats en temps verbals de futur.
Convindria revisar els temps verbals de tot el Projecte i transformar-los en present d'indicatiu.
El Projecte de decret que s'analitza, pel fet que desplega l'article 47 de la Llei 5/2008, és una disposició innovadora.
Per primer cop es procedeix al desplegament reglamentari d'aquest precepte amb el contingut que aquí es presenta.
Precisament per això, en l'article 3.1.b), es planteja una qüestió en la qual potser sigui convenient aturar-se.
En efecte, l'article 3.1.b) inclou, com a beneficiaris, els fills o filles majors de vint-i-sis anys amb un grau de discapacitat reconegut del 65 % i les persones posades a tutela o acolliment familiar preadoptiu de la víctima.
Aquesta extensió als fills a la qual acabem de referir-nos no es contenia en el text de l'article 47.
L'extensió als fills ha estat objecte d'observacions, en especial, per part de l'Oficina del Govern.
L'Oficina valorava la necessitat que s'incorporés a l'expedient una consideració sobre si la previsió de l'extensió als fills encaixava amb l'expressió normativa i la intensitat normativa de l'article 47.4 de la Llei 5/2008, o si, per contra, l'extensió de les ajudes als fills en les circumstàncies que el Reglament preveu no estaria emparada per l'article 47.4 de la Llei 5/2008.
La Secretaria de Família ha justificat la previsió considerant la previsió relativa a l'extensió als fills de les indemnitzacions com a condicions i requisits a desenvolupar reglamentàriament; i entén que, d'acord amb el previst en els apartats 1 i 4 d'aquest mateix article, encaixava per analogia en els supòsits previstos en la Llei i en la mateixa finalitat a què es destinen els ajuts.
Aquesta Comissió entén que els ajuts que l'article 47 de la Llei 5/2008 ha previst estan destinats a fer efectiu un dret econòmic que la mateixa Llei reconeix.
L'article 3.1.b) comença la redacció assenyalant els fills i filles de víctimes mortals a conseqüència de violència masclista, per la qual cosa, en principi, no hi hauria cap obstacle perquè els beneficiaris de l'ajut poguessin ser les persones que en el precepte s'inclouen, quan són especialment vulnerables per la seva situació econòmica o física (així es descriu en el text de l'article) i s'entén que reben l'ajut o compensació que hauria correspost a la mare, la qual ha estat víctima mortal de violència masclista.
La Comissió Jurídica Assessora considera que el text del Projecte incorpora nous beneficiaris i substitueix el primer beneficiari que hauria pogut rebre els ajuts pels seus fills en determinades circumstàncies.
La intenció és lloable i possiblement d'acord amb el temps actual.
Però, una acurada lectura de l'article 47 de la Llei 5/2008 ens porta a comprendre que el supòsit de fet no es troba en la mateixa norma habilitant.
El Departament no ha tractat de fer una divergència buscada envers el text de la norma, sinó de la tendència a complir amb la finalitat de la norma, que és la de protegir col·lectivitats especialment vulnerables, que el text de la Llei no eludia, ni excloïa, ni prohibia, però no emparava.
Aquesta Comissió Jurídica Assessora entén, no obstant això, que aquesta extensió no té seu en la Llei 5/2008.
En l'article 3, apartat 2, la remissió als criteris utilitzats pel Codi penal -article 147.1 per a la descripció de les lesions de caràcter greu- és raonable, queda justificada en la memòria i il·lustra la diferència de les lesions que s'utilitzen en el text que tindran la consideració de delicte o falta.
L'apartat 3 de l'article 3 ha estat objecte d'innombrables observacions.
El text que recull el Projecte ha adoptat totes les consideracions exposades.
L'apartat 4 de l'article 3 potser s'hauria de simplificar de redacció, sense alterar-ne el contingut jurídic.
Determina el naixement del dret i la prescripció de l'acció.
Se suggereix donar una redacció més clara a l'últim paràgraf del precepte, en concret, "aquest dret prescriu al cap d'un any des de la data de notificació de la resolució judicial".
Relaciona la documentació que cal presentar per a la sol·licitud.
En els apartats 1 a 5 es preveuen els informes mèdics que han d'acreditar el diagnòstic de VIH.
Aquesta previsió és compatible amb la norma, atès que l'article 72 de la Llei 5/2008 reconeix millores econòmiques a les dones seropositives respecte del virus d'immunodeficiència humana que pateixen violència masclista.
D'altra banda, respecte a la confidencialitat, s'efectua en tota la Llei una referència a la normativa de protecció de dades, especialment a la protecció de les dades protegides, com són els informes mèdics vinculats a procediments amb nivell de seguretat alt (Ordre BSF/274/2014).
Regula el procediment aplicable a la sol·licitud de concessió de l'ajut econòmic previst en l'article 27 de la Llei orgànica 1/2004.
En síntesi, recull el contingut de regulació i incorpora el contingut de regulació fins ara determinat en l'Ordre ASC/342/2008.
Això no obstant, efectua algunes modificacions que aquesta Comissió Jurídica Assessora entén que s'han produït d'una manera positiva.
L'eliminació de preceptes definidors, que estaven ja continguts en el Reial decret 1452/2005, s'entén com a positiva; no cal recollir en un decret allò que constava en una ordre, que ara es derogarà i que, al mateix temps, reproduïa preceptes d'un reial decret desplegador d'una llei orgànica.
L'acreditació de la situació de violència de gènere que dóna lloc al reconeixement del dret a l'ajut econòmic mitjançant sentència va ser objecte de diverses consideracions per part de la Direcció General de Serveis Consultius, tenint en compte que la seva previsió no quedava exactament prevista en la Llei orgànica, ni en el Reial decret 1452/2005.
Això no obstant es pot considerar com una reducció de càrregues administratives i com un aspecte del procediment de concessió que pot ser regulat per les comunitats autònomes amb base a l'article 8 del Reial decret 1452/2005.
La Llei orgànica 1/2004, en l'article 23, determina que l'ordre de protecció a favor de la víctima és un document d'acreditació de les situacions de violència de gènere que dóna lloc al reconeixement dels drets regulats en aquesta Llei.
Així, l'article 14 del Projecte de decret pren també aquesta circumstància de forma alternativa, juntament amb la presentació de la Sentència.
En resum, doncs, la discrepància entre la Llei orgànica, l'article 23 de la qual determina que és l'ordre de protecció a favor de la víctima la que dóna lloc al dret de reconeixement dels ajuts d'aquesta Llei, i/o la presentació de la Sentència definitiva, que no està prevista exactament en l'article 23 de la Llei orgànica, no planteja a aquesta Comissió Jurídica Assessora una qüestió d'excés de regulació respecte del Projecte de decret; només una possibilitat més que, en determinades circumstàncies, pot portar a una millor acreditació dels fets de forma alternativa, presentant l'ordre de protecció o la mateixa Sentència.
Elements que no s'exclouen l'un a l'altre, i que temporalment poden succeir acumulativament o alternativament.
A la documentació que s'exigeix en l'article 17 s'han incorporat mesures de simplificació administrativa, i el mateix succeeix amb l'article 18 respecte les actualitzacions i la tramitació de la resolució.
La disposició final primera expressa una habilitació genèrica al titular del Departament per a dictar les disposicions que siguin necessàries per a executar el decret; i la potestat reglamentària dels consellers (article 39.3 de la Llei 13/2008), ho és per atribució, en supòsits específics previstos expressament en la llei o el decret que ho autoritza (així ho ha dit la Comissió en el Dictamen 430/2014).
Un cop considerades pel Departament de Benestar Social i Família les observacions efectuades en aquest Dictamen, de les quals és essencial la relativa a l'article 3 i a l'article 14, es pot sotmetre al Govern per a l'aprovació el Projecte de decret de les indemnitzacions i ajuts per a dones víctimes de violència masclista establerts als articles 47 de la Llei 5/2008, de 24 d'abril, del dret de les dones a eradicar la violència masclista i 27 de la Llei orgànica 1/2004, de 28 de desembre, de mesures de protecció integral contra la violència de gènere.