La triquinosi és una malaltia causada per les larves d'un cuc intestinal, Trichinella spp., que migren i s'encapsulen a la musculatura.
En els humans, la malaltia clínica és molt variable.
Generalment és benigna, però pot variar des d'una infecció no aparent fins a una malaltia mortal (la mortalitat sol ser inferior a l'1%, tot i que pot arribar fins al 35% si no es diagnostica i es tracta ràpidament).
Normalment, els casos de triquinosi tenen l'origen en el consum de carn de porc senglar o de productes elaborats amb aquesta carn.
Tot i que a Catalunya es diagnostiquen pocs casos de triquinosi humana, la seva gravetat requereix l'adopció de mesures per prevenir-la.
La triquinosi és causada pel consum de productes carnis crus o poc cuinats, que contenen el paràsit Trichinella spp.
Es pot trobar en la carn d'animals com el porc senglar, el porc domèstic, el cavall, l'ós, la guineu, la rata o el llop.
Els animals salvatges, especialment els carnívors o els omnívors, poden considerar-se font potencial de la malaltia.
En el nostre context habitual, els principals reservoris del paràsit són el porc senglar, els rosegadors i els carnívors.
La cocció i, en alguns casos, la congelació inactiven el paràsit, però la salaó i la dessecació no.
Per això, els pernils, les llonganisses i altres productes curats elaborats amb carn són possibles transmissors d'aquesta malaltia, si l'animal estava parasitat.
El període d'incubació de la malaltia, des que la larva entra a l'organisme fins que apareixen els efectes, és d'uns deu dies, i la infecció pot durar de deu dies a un mes.
No s'ha descrit la transmissió de la triquinosi entre persones.
Els símptomes principals d'una persona afectada per la triquinosi, són:
Si la persona ha consumit carns estranyes o poc cuites, els exàmens per diagnosticar la infecció comprenen:
No hi ha un tractament específic per a la triquinosi, un cop les larves han envaït els músculs.
Els analgèsics poden ajudar a alleugerir el dolor muscular.
La majoria de persones amb triquinosi no presenten símptomes i la infecció es resol per si sola.
Les infeccions més greus poden ser més difícils de tractar, especialment si existeix afectació dels pulmons, del cor o del cervell.
S'ha de buscar assistència mèdica si es presenten símptomes que suggereixen la presència de triquinosi i s'ha consumit recentment carn poc cuita o crua que pugui haver estat contaminada.
La carn de porc i d'animals salvatges s'ha de cuinar completament per matar l'organisme enquistat.
Per a determinades espècies, com T. spiralis o T. pseudospiralis, la congelació és també efectiva per inactivar la larva, però no ho és per a T. britovi.
Cal destacar que la carn assecada, fumada o salada no és fiable per prevenir la infecció.
Com a consumidors, heu de procurar:
Des del punt de vista legal, cal fer una distinció entre les carns de caça destinades a la comercialització i les destinades al consum particular dels caçadors.
En el primer cas, el reglament de la Unió Europea estableix el protocol necessari per evitar el consum de carn amb triquina.
Les persones que intervenen en el procés de comercialització, des dels caçadors fins als restauradors o detallistes, són les responsables directes de complir les condicions establertes legalment.
A les explotacions ramaderes, cal:
Als escorxadors i als establiments de manipulació de caça, cal:
Si sou caçadors i heu caçat un porc senglar per consumir-lo en el vostre entorn familiar, heu de saber que a Catalunya cada any es troben casos d'animals infectats de triquinosi.
Per tant, per consumir la carn del porc senglar amb seguretat, heu de demanar a un veterinari que inspeccioni l'animal i que analitzi la carn per descartar qualsevol risc de transmissió de malalties.
Les tècniques analítiques més adequades per detectar les larves de triquina es basen en els mètodes de digestió.
Es desaconsella, doncs, el mètode triquinoscòpic, ja que té una fiabilitat molt baixa i pot donar com a resultat falsos negatius.
Per conèixer els establiments de manipulació de caça on cal portar els animals de la cacera, us podeu adreçar als serveis regionals de l'Agència Salut Pública de Catalunya.
Avinguda de la Reina Maria Cristina, 54
• Servei Regional a la Catalunya Central
Carrer de la Muralla del Carme, 7, 1r
Qualsevol veterinari que disposi dels mitjans apropiats, en l'exercici de tasques privades, pot inspeccionar les mostres de carn.
El Col·legi Oficial de Veterinaris de cada província us informarà dels veterinaris més propers.
• Col·legi Oficial de Veterinaris de Barcelona
• Col·legi Oficial de Veterinaris de Girona
Carrer del Cor de Maria, 10, entl.;17002 Girona
• Col·legi Oficial de Veterinaris de Lleida
Carrer del Canonge Brugulat, 7, pral., 25003 Lleida
• Col·legi Oficial de Veterinaris de Tarragona