I. El Projecte de decret objecte de dictamen desplega el Decret legislatiu 17/1994, de 16 de novembre, pel qual s'aprova la refosa de les lleis 12/1983, de 14 de juliol; 26/1985, de 27 de desembre, i 4/1994, de 20 d'abril, en matèria de serveis i assistència social, i la Llei 18/2003, de 4 de juliol, de suport a les famílies.
La Comissió Jurídica Assessora és, doncs, competent per evacuar el dictamen, amb caràcter preceptiu, a l'empara del que disposa l'article 3.1.b) del Decret legislatiu 1/1991, de 25 de març, pel qual s'aprova la refosa de les lleis 3/1985, de 15 de març, i 21/1990, de 28 de desembre, de la Comissió Jurídica Assessora.
La Generalitat de Catalunya està competencialment habilitada per dictar el decret projectat en virtut de la competència exclusiva que en matèria d'assistència social li atribueix l'article 9.25 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya.
L'habilitació legal per dictar el decret es conté en el mandat establert en la disposició final segona de la Llei 18/2003, ja esmentada, i, més específicament, en la disposició final primera del Decret legislatiu 17/1994, també esmentat.
En efecte, aquest Decret legislatiu, en regular, en l'article 10, les àrees d'actuació dels serveis socials, assenyala en la lletra d) la promoció i l'atenció de les persones amb disminucions físiques i psíquiques o sensorials, i també la promoció de la seva integració social per aconseguir-ne el desenvolupament personal i la millora de la qualitat de vida.
Al seu torn, l'article 11 preveu, entre els serveis d'atenció especialitzada que impliquen funcions de diagnòstic, tractament, suport i rehabilitació, els habitatges amb serveis comuns per a persones amb disminució, i entre els serveis d'atenció especialitzada d'abast superior, els serveis de centres residencials per a persones amb disminució.
La «definició» del suport prestat per a aquests «habitatges» i «serveis de centres residencials» i l'establiment de les condicions d'aquesta prestació constitueix, precisament, l'objecte del Projecte de decret, que, com assenyala la seva disposició final primera, modifica els epígrafs 2.2.4 i 2.2.8 de l'annex del Decret 284/ 1996, de 23 de juliol, de regulació del Sistema Català de Serveis Socials, que es dictà també en compliment del mandat al Govern previst en el Decret legislatiu 17/1994.
Pel que fa al procediment seguit en l'elaboració i la tramitació del Projecte de decret cal fer les observacions següents: A l'expedient consta un primer text del Projecte de decret en què, tanmateix, no hi figura ni la data ni el centre directiu o el departament que l'elaborà.
S'hi incorpora una memòria, signada pel subdirector general de Programació i Avaluació de l'Institut Català d'Assistència i Serveis Socials (ICASS) de 8 d'octubre de 2002.
En la memòria, tal com exigeix l'article 63 de la Llei 13/1989, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, s'especifica el marc normatiu en què s'insereix la proposta, se'n justifica l'oportunitat i l'adequació de les mesures proposades a les finalitats que es persegueixen, es relacionen les dues disposicions que resulten afectades, s'estableix una taula de vigències i, finalment, es valora l'impacte econòmic de les propostes, centrat exclusivament en els costos derivats de l'increment de les ràtios de professionals per a cada nivell de suport i la universalització dels suports.
L'increment es valora en 29.962.603 euros fins a l'any 2006, dels quals 712.765 corresponents a l'exercici 2003 ja estan previstos en el pressupost d'enguany.
En data 18 de setembre de 2003 el cap del Servei de Pressupostos i Gestió Econòmica del Departament de Benestar i Família signà l'estudi econòmic al qual fa referència l'article 63.2 de la Llei 13/1989, en què, no obstant, no figura l'anàlisi dels beneficis i, pel que fa als costos, es limita a reiterar les dades contingudes en la memòria i conclou que el Projecte de decret no implica increment de la despesa pública pressupostada per al 2003, ja que el pressupost d'aquest any de l'Institut Català d'Assistència i Serveis Socials disposa de crèdit suficient.
El Projecte se sotmeté a consulta del Consell Sectorial de Serveis Socials d'Atenció a Persones amb Disminució.
La seva Comissió Permanent formulà nou esmenes, algunes de les quals sembla que s'incorporaren al text definitiu sobre el qual ara es dictamina.
Això no obstant, a l'expedient no consta la valoració d'aquestes esmenes ni, per tant, els motius de la seva incorporació o refús.
El Projecte se sotmeté igualment a informació pública mitjançant Edicte de 10 de juny de 2003.
A l'expedient no consta si es formularen esmenes o observacions en aquest tràmit.
Així mateix, es demanà l'informe preceptiu d'impacte de gènere a l'Institut Català de la Dona.
En aquest informe es proposa una modificació concreta d'una expressió que, això no obstant, no s'ha incorporat al text definitiu, i es fa una consideració de fons sobre la necessitat de tenir en compte les necessitats específiques de les dones en l'àmbit regulat pel Projecte de decret.
Per contra, no es consultà la Comissió de Govern Local de Catalunya, malgrat que els articles 26 i 27 del Decret legislatiu 17/1994 atorguen un ampli ventall de competències als consells comarcals i als ajuntaments, entre les quals figura la prestació i la gestió dels serveis d'atenció especialitzada del segon nivell i, entre aquests, els habitatges amb serveis comuns per a persones amb disminució, a banda de funcions de col·laboració.
Certament, l'article 193.1 del Decret legislatiu 2/2003, de 28 d'abril, pel qual s'aprova el Text refós de la Llei municipal i de règim local de Catalunya, atribueix a la Comissió de Govern Local de Catalunya la competència per emetre informe sobre els avantprojectes de llei i els projectes de reglament que afectin el «règim local».
Aquesta expressió, segons el que ha establert el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya -per totes, la Sentència de la Secció Cinquena de la Sala Contenciosa Administrativa de 21 d'abril de 1998-, s'ha d'entendre en un sentit ampli tot incloent-hi qüestions que afectin el règim organitzatiu i de funcionament dels seus òrgans, el règim substantiu de les funcions i els serveis, el règim estatutari dels seus funcionaris, el procediment administratiu, contractes, concessions i altres formes de prestació dels serveis públics, expropiació, responsabilitat patrimonial, règim de béns i hisendes locals.
També és cert que el Projecte de decret, en principi, podria afectar el règim substantiu de les funcions i la forma de prestació dels serveis socials assistencials.
Tanmateix, malgrat que la consulta a la Comissió de Govern Local de Catalunya hagués estat recomanable als efectes de permetre la màxima participació en l'elaboració del Projecte de decret, la seva absència no permet fer cap observació amb caràcter essencial, atès que, en aquest cas, en el Consell General de Serveis Socials figuren representants de la Federació de Municipis de Catalunya i de l'Associació de Municipis i Comarques i, segons consta en l'expedient, participaren efectivament en la reunió de la Permanent del Consell en què es debaté i es decidí sobre el Projecte de decret.
Finalment, a l'expedient consta un informe jurídic favorable de la Unitat Departamental del Gabinet Jurídic de la Generalitat.
V. Pel que fa a les qüestions de fons, el Projecte de decret no planteja cap problema de constitucionalitat o de legalitat.
El requisit que les persones usuàries dels serveis resideixin a Catalunya no vulnera l'exigència constitucional que les lleis autonòmiques no tractin de manera diferent els residents i els no residents, continguda en l'article 139.1 del text constitucional, atès que en la prestació d'aquest tipus de serveis, que comporten una despesa econòmica important amb càrrec als pressupostos de la comunitat autònoma, es considera legítima la seva reserva a les persones que hi resideixen i contribueixen al sosteniment d'aquesta despesa pública.
La remissió a la normativa vigent, pel que fa a la regulació de les contraprestacions econòmiques pel gaudi dels serveis, evita qualsevol problema de reserva de llei que es pogués suscitar en aquesta matèria.
L'única observació que cal fer des d'aquesta perspectiva es refereix a l'excessiva generalitat amb la qual es regula, a l'annex 1, el sistema de valoració per determinar la intensitat dels serveis d'acolliment residencial.
Aquesta generalitat permet un marge de discrecionalitat tan elevat que pot posar en perill el principi d'igualtat que, segons estableix l'article 6 del Decret legislatiu 17/1994, constitueix un dels «principis rectors» que han de guiar l'actuació pública en una matèria com aquesta, en la qual en molts casos la demanda de prestació dels serveis supera àmpliament l'oferta.
En dret comparat hi ha exemples de sistemes de valoració més detallats.
Fóra bo intentar precisar més les subàrees d'habilitats i activitats i la gradació específica de la puntuació corresponent a cada categoria.
Des del punt de vista formal cal fer les observacions següents: En la part expositiva, en el paràgraf segon, es fa referència al capítol 2 del títol V de la Llei 18/2003, quan de fet el capítol que regula la qüestió a la qual es vol al·ludir és el III.
En el paràgraf quart d'aquesta mateixa part el verb emfatitza ha d'anar en plural per concordar amb el subjecte models.
En l'article 1, en precisar l'objecte del decret, s'empra el verb definir.
En realitat, el decret va més enllà de la simple definició del suport que es presta; fóra millor utilitzar els termes establir i regular.
En l'article 2 es reitera dues vegades el terme persones.
Es pot redactar la frase suprimint la reiteració, sense utilitzar un llenguatge discriminatori per raó de sexe.
El darrer incís d'aquest article («segons la intensitat que s'estableix a l'article següent») desborda la rúbrica i el contingut de l'article -dedicat a les persones usuàries- i, a més, és ociós.
Com és conegut, en una disposició general s'ha de suprimir tot precepte superflu.
En l'article 3.2 la relació dels quatre tipus de suport, precedits per les lletres a), b), c), i d), no tenen un incís introductori a l'estil de «les intensitats de suport són:».
Podria constituir un nou apartat (el 3.3); en canvi, la remissió de l'actual apartat 3.3 és supèrflua i no té relació amb la intensitat dels suports.
L'article 5.1 presenta problemes de redacció en els seus incisos finals («es prioritzarà en funció de criteris prevalents en els quals es considera; l'estat de necessitat [...]»).
En les disposicions de caràcter general és recomanable no utilitzar sigles, com es fa en l'article 6 en relació amb l'ICASS.
La numeració de les disposicions addicionals, transitòries i finals, d'acord amb el que és tradicional en el nostre ordenament, s'ha d'expressar amb lletres, no pas amb números.
En la disposició addicional primera no queda clar què es vol dir quan es fa referència «al compliment del sistema de valoració».
La disposició transitòria tercera és supèrflua.
Si se suprimeix, com resulta aconsellable, caldrà adaptar la disposició addicional quarta.
Es pot elevar al Govern el Projecte de decret dels serveis d'acolliment residencial per a persones amb discapacitat, per tal que, un cop considerades les observacions que s'han formulat en els fonaments jurídics IV, V i VI, pugui procedir a la seva aprovació.