Resolució 242/2017, de 19 de juliol
Administració: Diputació Provincial de Barcelona
Còpia del Pla de manteniment actualitzat i còpia del conveni entre les empreses adjudicatàries i la Diputació de Barcelona, i còpia de cadascuna de les actes de les instal·lacions elèctriques que hagin passat la inspecció i revisió periòdica obligatòria d'acord a la llista d'edificis de titularitat de la Diputació de Barcelona, lliurada en ocasió d'una sol·licitud d'accés a la informació anterior.
L'Administració reclamada va suspendre la resolució de la sol·licitud d'accés a la informació, al·legant que les peticions s'havien formulat en termes imprecisos o massa genèrics, fins que la persona reclamant precisés els termes de la petició.
En no precisar els termes de la seva sol·licitud, el seu dret ha decaigut.
Pel que fa a les actes d'inspecció l'Administració reclamada va desestimar en part la sol·licitud ja que entenia que es tractava de notes, esborranys, resums, opinions o documents de treball intern sense rellevància o interès públic.
Les actes d'inspecció i revisió de les instal·lacions elèctriques subjectes a revisió periòdica obligatòria són informació pública i la persona reclamant té dret a obtenir-ne còpia.
Nombre d'expedient de la reclamació: 213/2017.
La referida informació en relació amb el llistat d'edificis de titularitat de la Diputació de Barcelona, un total de 79 edificis, subjectes a revisió obligatòria cada 5 anys, rebut el dia 4 d'abril de 2017, número de sortida 7000/2382.
L'article 39 de la Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern (LTAIPBG) assigna a la GAIP la responsabilitat de vetllar pel compliment i les garanties de dret d'accés a la informació pública, amb plena independència orgànica i funcional, sense instruccions jeràrquiques de cap classe, que l'ha de dur a terme per mitjà d'actes i acords de caràcter tecnicojurídic.
Aquesta competència, d'acord amb l'article 3 d'aquesta Llei, comprèn l'exercici de les seves funcions en l'àmbit de l'Administració local de Catalunya.
En la mesura que la reclamació formulada té per objecte l'accés a la informació pública i que l'administració contra la qual s'adreça és la Diputació de Barcelona, la GAIP és plenament competent per resoldre-la.
L'article 7.2 de la Llei 29/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern (LTAIPBG), a propòsit dels límits a les obligacions de transparència dels subjectes obligats, estableix que, quan s'han d'interpretar o aplicar, ha de prevaler sempre el principi de transparència de manera que qualsevol limitació ha de fonamentar-se en un límit o una excepció expressament establerts per una norma amb rang de llei.
En el cas que ens ocupa, la Diputació de Barcelona desestima una petició d'accés a la informació sobre la base de tres arguments: el primer, que no disposa d'un pla de manteniment dels edificis dels quals és titular i, si és així, és raonable que no faciliti a la persona sol·licitant allò que no té.
Ara bé, d'acord amb les seves pròpies asseveracions, si disposa dels contractes i dels plecs de prescripcions tècniques de les empreses que presten els serveis de manteniment dels edificis de la seva propietat i, en la mesura que els contractes i convenis subscrits per les administracions públiques estan subjectes al règim de transparència que estableix l'LTAIPBG han de ser accessibles als ciutadans.
És cert que els mateixos han de ser objecte de publicitat activa, però no hi ha cap motiu pel qual la persona reclamant no pugui sol·licitar que l'Administració a la qual dirigeix la seva petició li faciliti la informació o li indiqui la manera en la qual pot accedir a ella mitjançant el portal de transparència en el qual estigui publicada, segons el que disposa l'article 13 de l'LTAIPBG.
El segon motiu adduït, no tant per desestimar la sol·licitud sinó per suspendre la resolució de la mateixa per considerar-la genèrica i molt imprecisa, atès que la persona reclamant no efectua cap acció per aclarir els dubtes plantejats ni formula cap al·legació aclaridora de la petició, és raonable considerar que, si podia fer-ho no ho ha fet per pròpia voluntat, i ha deixat decaure el seu dret.
El tercer motiu al·legat per no facilitar les actes d'inspecció, consisteix en reproduir l'apartat 1 de l'article 29 de l'LTAIPBG per equiparar-les a notes, esborranys, resums, opinions o documents de treball intern sense rellevància o interès públic, encara que aquest motiu no pot ser estimat ja que l'equiparació efectuada no té cap base legal.
La GAIP ha tingut ocasió de manifestar-se en diverses ocasions sobre el tema, entre d'altres a la Resolució 119/2016, de 28 de setembre, que, entre d'altres coses, va deixar establert que les actes de les inspeccions, d'acord amb la normativa que els és aplicable, són els documents que acrediten l'exercici de la funció inspectora i recullen el resultat de les seves actuacions i, per tant, de tot allò del que calgui deixar constància, sigui perquè la revisió hagi permès constatar la conformitat de l'objecte de la inspecció a la legalitat o sigui per què calgui reflectir per escrit tot allò que hagi de ser objecte d'esmena o correcció perquè la instal·lació compleixi amb els requisits exigits per la norma aplicable.
Per consegüent, dir que algunes actes contenen informació que en molts casos assenyala els punts febles i elements essencials en els quals es requereix algun tipus d'intervenció, no és quelcom que hagi de ser sostret de la informació dels ciutadans perquè es tracta d'informació pública rellevant que els potencials usuaris dels edificis tenen dret a conèixer, motiu pel qual no pot ser acceptada.
L'article 43.5 LTAIPBG estableix que "l'Administració ha de comunicar a la Comissió [GAIP] les actuacions realitzades per a executar els acords de mediació i per donar compliment a les resolucions dictades per la Comissió".
Sobre la base d'aquestes comunicacions i de les efectuades pels interessats, la GAIP ha de fer el seguiment del compliment de les seves resolucions, d'acord amb el que preveu l'apartat 30 del seu Manual de reclamació, i pot adoptar les mesures previstes en cas d'incompliment.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 19 de juliol de 2017, resol per unanimitat:
Els terminis establerts en aquesta Resolució per al lliurament de la informació han de computar en dies hàbils (descomptant, per tant, dissabtes i festius) i comencen a comptar a partir del dia següent a la recepció de la seva notificació per l'Administració reclamada.