Resolució 183/2020, de 5 de març
Concessions i persones autoritzades en el mercat ambulant de Bonavista
L'article 33.2 RGAIP estableix la inadmissibilitat de les reclamacions que no tenen per objecte el dret d'accés a la informació pública; per tant, és procedent inadmetre la part de la Reclamació que, en comptes de sol·licitar informació pública, demana la remissió de dades de persones assalariades a la policia administrativa i a la Inspecció de Treball i de la Seguretat Social.
Sembla evident que la finalitat de la sol·licitud de còpia de les autoritzacions és la de comprovar que existeixen efectivament unes autoritzacions relatives a unes parades que podrien estar ocupant un espai no previst en el plànol general del mercat ambulant i molt properes als edificis de la zona; per a aquesta finalitat, les dades personals que consten a les autoritzacions no són rellevants, especialment si es té en compte que també es demana la llista del contingut de les targetes identificatives corresponents a les mateixes parades; per tant, és procedent declarar el dret de la persona reclamant a còpia de les autoritzacions corresponents a les parades adossades als edificis existents assenyalades en vermell al plànol adjunt a la sol·licitud (que es corresponen als números 958 i següents), tot suprimint d'elles les dades del titular i, si escau, de les persones autoritzades a exercir l'activitat.
Per a la finalitat de l'accés (controlar les autoritzacions de parades i el compliment de la normativa laboral i de seguretat social), la identitat de les persones assalariades de les parades no sembla que sigui una dada essencial: per controlar les autoritzacions, és irrellevant; i per controlar el compliment de la normativa laboral, sembla suficient la dada de si una determinada parada té personal assalariat i quantes persones assalariades té, si s'escau, perquè als efectes d'aquesta finalitat l'únic que pot fer la persona reclamant és comunicar les dades als serveis administratius d'inspecció competents, que si ho creuen justificat poden obtenir fàcilment la identitat de les persones assalariades de les parades que en tinguin i verificar si compleixen la normativa, sense necessitat que la persona reclamant els faciliti aquestes identitats; en canvi, la divulgació de la identitat d'aquestes persones assalariades a la persona reclamant els produeix un dany evident, perquè són dades que han facilitat en el marc d'una relació de treball privada, no a l'Administració; per tant, cal concloure que si bé és procedent declarar el dret de la persona reclamant a una llista dels assalariats de les parades indicades a la seva sol·licitud, aquesta llista no hauria de divulgar la seva identificació; la solució per assolir ambdues finalitats seria la d'indicar les quatre últimes xifres del document d'identitat, tot expressant d'aquesta manera el nombre i la singularitat i identificabilitat, si escau, de les persones que conformen la llista, i al mateix temps tot facilitant eventualment la possibilitat de contrastar aquesta informació en el marc de les possibles tasques inspectores de les autoritats laborals o de la seguretat social, si és que decideixen emprendre-les arran de l'eventual denúncia de la persona reclamant.
Número d'expedient de la Reclamació: 831/2019
Sentit de la Resolució: Inadmissió parcial i estimació parcial
L'antecedent 4 posa de manifest que el 30 de desembre de 2019, un cop constatat que la Reclamació és plantejada conjuntament contra l'Ajuntament de Tarragona i ESPIMSA, la GAIP demana a ambdues Administracions la documentació prevista per l'article 33.4 RGAIP (" La Comissió comunica la reclamació a l'òrgan o entitat que va dictar la resolució impugnada i li sol·licita una còpia completa i ordenada de l'expedient, un informe sobre la reclamació i tota la informació o els antecedents que puguin ésser rellevants per a la resolució del procediment de reclamació.
Segons l'antecedent 5, el 13 de gener de 2020 l'Ajuntament de Tarragona, en resposta al requeriment anterior, informa a la GAIP que ha derivat a ESPIMSA la tramitació de la Reclamació, derivació que amb tota lògica inclou la responsabilitat d'aportar a aquest procediment l'informe i l'altra documentació previstos per l'article 33.4 RGAIP, que també havien estat requerits directament a ESPIMSA.
Tot i que aquesta figura de la derivació no està expressament regulada per la legislació de transparència i accés a la informació pública per a la seva aplicació en el procediment de Reclamació, és evident que respon a les mateixes motivació i finalitat de la derivació regulada per l'article 30 LTAIPBG per als procediments de sol·licitud d'informació pública (és a dir: les de remetre, de part de l'Administració sol·licitada o reclamada i que no disposa de la informació, a la que té materialment aquesta informació sol·licitada o reclamada la responsabilitat d'afrontar les actuacions pertinents per satisfer el dret d'accés a la informació pública que s'estigui exercint), i en pura lògica ha de tenir als mateixos o similars efectes: desplaçar a l'Administració derivada la responsabilitat de resoldre la sol·licitud (i, si escau, facilitar la informació sol·licitada) o, en aquest cas, de tramitar la Reclamació, començant per l'emissió d'informe i de l'altra documentació requerits per la GAIP, que es dóna el cas que també li havien estat requerits directament.
ESPIMSA ha desatès a bastament tant el requeriment que li va formular directament la GAIP el 30 de desembre de 2019, com el mateix requeriment que li va derivar l'Ajuntament de Tarragona el 13 de gener de 2020, i que havien d'haver estat atesos ambdós en el termini de 15 dies.
Si bé aquest fet ha de ser qualificat com una manca de col·laboració d'ESPIMSA amb l'efectivitat dels procediments previstos legalment per a la garantia del dret d'accés a la informació pública, no pot impedir la resolució de la Reclamació, especialment si hom té en compte que l'article 33.7 RGAIP preveu expressament que "la manca de tramesa de la informació o la no emissió dels informes sol·licitats per la Comissió no impedeix que aquesta continuï la tramitació".
La part final de la sol·licitud d'informació demana "que es remetin còpia a la policia administrativa i a la Inspecció de Treball i de la Seguretat Social, a fi de saber si aquestes parades compleixen la normativa vigent".
Aquesta pretensió no té res a veure amb informació pública, ja que demana unes actuacions de naturalesa totalment diferent, com és el cas de l'acció de traslladar determinades dades a uns serveis públics determinats.
Per tant, és procedent inadmetre la part de la Reclamació que, en comptes de sol·licitar informació pública, demana la remissió de dades de persones assalariades a la policia administrativa i a la Inspecció de Treball i de la Seguretat Social.
La informació pública demanada a la sol·licitud és la següent:
Per una banda, una còpia de les "concessions adossades als edificis existents".
La sol·licitud va acompanyada d'un plànol, que hauria estat facilitat per ESPIMSA, de les parades del mercat ambulant de Bonavista, on s'han assenyalat en vermell dues fileres a tocar dels edificis, ocupant un espai que segons el plànol que facilitaria ESPIMSA en el seu web hauria de ser lliure de parades.
Quan la persona reclamant demana còpia de les "concessions adossades als edificis existents", és de suposar que demana còpia de les autoritzacions (en la terminologia de l'Ordenança de la Venda no Sedentària al Municipi de Tarragona, OVNS, les parades dels mercats ambulants requereixen autorització municipal, no concessió administrativa) de les parades que ocupen precisament les dues fileres assenyalades en vermell al plànol adjunt a la sol·licitud i que estan a tocar dels edificis que hi ha en un dels laterals del mercat ambulant de Bonavista.
Per una altra, una llista de les persones titulars i autoritzades (targetes identificatives, indica la sol·licitud amb majúscules) i del personal assalariat contractat de les zones amb números 858 al 913 (números que semblen correspondre a les mateixes parades adossades als edificis indicades al paràgraf anterior) del plànol de referència facilitat per ESPIMSA.
Aquesta segona part de la sol·licitud demana dues llistes: una primera llista de persones titulars i autoritzades de les parades, que és de suposar que es correspondria amb el contingut de les targetes identificatives, ja que la sol·licitud posa en majúscules i entre parèntesi aquesta expressió just després d'indicar que vol la llista de les persones titulars i autoritzades.
La segona llista demanada és la del personal assalariat contractat a les parades indicades, sense precisar la informació que hi hauria d'haver a la llista en qüestió.
La informació relativa a les autoritzacions de venda no sedentària i a les targetes identificatives a les parades assenyalades del mercat ambulant de Bonavista és sens dubte informació pública, atesos els termes en què defineix aquest concepte l'article 2. b LTAIPBG, perquè tant una com l'altra emanen de l'Administració i, en conseqüència i en aplicació dels articles 18.1 i 20.1 LTAIPBG, qualsevol persona té dret a accedir-hi, sens perjudici del que resulti de la valoració del límit de la protecció de dades personals, que hi concorre.
Segons l'article 11.3 de l'OVNS de Tarragona, les autoritzacions de parada per a la venda no sedentària han d'indicar les dades següents: a) Les dades del titular i, si escau, de les persones autoritzades a exercir l'activitat en la parada corresponent. b) El mercat, els horaris i les dates en què es podrà exercir l'activitat. c) L'indret precís on s'autoritza a muntar la parada. d) Les dimensions exactes del lloc de venda assignat. e) El producte o la gamma de productes autoritzats per a la venda. f) La durada de l'autorització.
Les dades previstes a l'apartat a poden ser excessivament invasives (per exemple, poden contenir, a més del nom, adreces, telèfons, adreces electròniques, nacionalitat, número de document d'identitat, etc.) i no justificades en la finalitat de l'accés, especialment tenint en compte que tot seguit es demana la llista de les persones titulars i autoritzades feta sobre la base de les targetes identificatives, que seria redundant.
Sembla evident que la finalitat de la sol·licitud de còpia de les autoritzacions és la de comprovar que existeixen efectivament unes autoritzacions relatives a unes parades que podrien estar ocupant un espai no previst en el plànol general del mercat ambulant i molt properes als edificis de la zona; per a aquesta finalitat, les dades personals que consten a les autoritzacions no són rellevants, especialment si es té en compte que també es demana la llista del contingut de les targetes identificatives corresponents a les mateixes parades.
Per tant, és procedent declarar el dret de la persona reclamant a còpia de les autoritzacions corresponents a les parades adossades als edificis existents assenyalades en vermell al plànol adjunt a la sol·licitud (que es corresponen als números 958 i següents), tot suprimint d'elles les dades del titular i, si escau, de les persones autoritzades a exercir l'activitat.
Segons l'article 11.4 de l'OVNS de Tarragona, l'Ajuntament ha de lliurar als titulars de les parades una targeta d'identificació acreditativa de l'autorització en què hi figurarà: el número i dimensió de la parada, les dades personals, indret on ha d'exercir l'activitat, i els productes autoritzats per la venda.
El titular l'ha de tenir en un lloc visible i de forma permanent a la parada per poder ésser comprovada.
Tot i que en aquesta targeta hi figuren dades personals, el seu contingut no és privat, perquè l'ordenament jurídic obliga la seva exhibició "en un lloc visible i de forma permanent".
En el cas de la segona llista demanada, la del personal assalariat contractat per les parades, si n'hi ha, cal tenir en compte una primera eventualitat: no es pot descartar que ESPIMSA no tingui aquestes dades, perquè si bé l'OVNS de Tarragona requereix que el personal assalariat de les parades no sedentàries ha de complir amb la legislació laboral i de seguretat social, entre els requisits establerts per a l'obtenció de les autoritzacions de parada no s'inclou la de la relació del personal assalariat, si s'escau.
Naturalment, si ESPIMSA no té aquesta informació, n'hi ha prou amb què ho indiqui així a la persona reclamant.
En cas que ESPIMSA tingui en el seu poder la informació relativa al personal assalariat de les parades del mercat ambulant de Bonavista, cal valorar si és procedent facilitar-ne la llista a la persona reclamant.
La divulgació de la identitat de les persones assalariades indicades suposaria sens dubte un sacrifici per a les seves dades personals, la pertinència del qual s'ha de valorar tot aplicant l'article 24.2 LTAIPBG, segons el qual es pot donar accés a la informació, amb la prèvia ponderació raonada de l'interès públic en la divulgació i els drets de les persones afectades.
Per a la finalitat de l'accés (controlar les autoritzacions de parades i el compliment de la normativa laboral i de seguretat social), la identitat de les persones assalariades de les parades no sembla que sigui una dada essencial: per controlar les autoritzacions, és irrellevant; i per controlar el compliment de la normativa laboral, sembla suficient la dada de si una determinada parada té personal assalariat i quantes persones assalariades té, si s'escau, perquè als efectes d'aquesta finalitat l'únic que pot fer la persona reclamant és comunicar les dades als serveis administratius d'inspecció competents, que si ho creuen justificat poden obtenir fàcilment la identitat de les persones assalariades de les parades que en tinguin i verificar si compleixen la normativa, sense necessitat que la persona reclamant els faciliti aquestes identitats.
En canvi, la divulgació de la identitat d'aquestes persones assalariades a la persona reclamant els produeix un dany evident, perquè són dades que han facilitat en el marc d'una relació de treball privada, no a l'Administració.
Per tant, cal concloure que si bé és procedent declarar el dret de la persona reclamant a una llista dels assalariats de les parades indicades a la seva sol·licitud, aquesta llista no hauria de divulgar la seva identitat; la solució per assolir ambdues finalitats seria la d'indicar les quatre últimes xifres del document d'identitat, tot expressant d'aquesta manera el nombre i la singularitat i identificabilitat, si escau, de les persones que conformen la llista, i al mateix temps tot facilitant eventualment la possibilitat de contrastar aquesta informació en el marc de les possibles tasques inspectores de les autoritats laborals o de la seguretat social, si és que decideixen emprendre-les arran de l'eventual denúncia de la persona reclamant.