projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Contes de microbis és una publicació que recull tot un seguit de contes que el bioquímic nord-americà Arthur Kornberg (Nova York, 1918 - Stanford, 2007), guanyador l'any 1959 del Premi Nobel de Fisiologia i Medicina, acostumava a explicar als seus fills i néts.
L'obra conté una magnífica desfilada de microorganismes, descrits poèticament per fomentar l'aprenentatge de grans i petits: des del Salmonella typhi, responsable del tifus, fins a l'Streptococcus pneumoniae, causant de la pneumònia, tot passant per bestioles menys nocives i molt més beneficioses, com ara el Penicillium notatum, del qual s'obté la penicil·lina, o el Saccharomyces cerevisiae, un llevat que es fa servir en la fabricació del pa, el vi i la cervesa.
L'any passat es va publicar la primera edició en castellà del llibre i ara, juntament amb la segona edició, s'ha publicat també la versió catalana, la traducció de la qual ha anat a càrrec de Santi Montagud, Ricard Guerrero i Mercè Piqueras.
Les dues versions han conservat el mateix format i els dibuixos de l'edició original anglesa realitzats per Adam Alaniz.
Aquest conte ens explica la història de la Bego, que es troba en el procés de superació d'un càncer, i el Luigi, el seu fill que vol fer alguna cosa per ajudar-la.
Per això, renuncia als seus regals de Reis i només demana el mocador més bonic del món perquè la seva mare es pugui cobrir el cap amb orgull mentre li fan quimioteràpia.
Després d'una nit plena d'aventures amb els Reis d'Orient, el Luigi acabarà en un taller de París on una vella modista i mil joves costureres teixiran una peça meravellosa per a la Bego.
En moments difícils, els pares poden trobar complicat com explicar als fills una malaltia greu com és el càncer.
El mocador màgic els pot servir com a eina per apropar-se a ells, explicar-los el que està passant ara i el que passarà en els propers mesos.
El relat està escrit des del punt de vista infantil, amb sensibilitat i optimisme, i exposa les situacions difícils d'una manera delicada i dolça, fàcil d'entendre per als nens i també per als adults.
Aquest llibre que us presentem fa un recorregut, en forma de viatge en el temps, per la història de la vida al planeta Terra, amb la intenció de conscienciar sobre el respecte a l'entorn en què vivim.
L'han escrit conjuntament el paleontòleg Juan Luis Arsuaga i la geògrafa Milagros Algaba, amb il·lustracions de Forges.
És, doncs, un llibre que parla de la vida, de l'evolució, dels perquès, del que ha passat i del que pot passar a la Terra, d'una manera amena, àgil i entenedora per a tothom.
Uneix, per tant, l'anàlisi, la divulgació i la diversió, i invita a la reflexió crítica sobre les decisions del present que tindran efectes en el futur.
Juan Luis Arsuaga i Milagros Algaba, amb dibuixos de Forges.
Projecció de futur és el títol de l'obra editada per David Bueno, professor del Departament de Genètica de la Universitat de Barcelona (UB) i publicada per Publicacions i Edicions de la UB en col·laboració amb l'Institut d'Estudis Catalans, amb l'objectiu de generar un espai de debat que contribueixi a potenciar la universitat i la ciència catalanes a través del diàleg i que, al mateix temps, ajudi a generar opinió dins la societat.
A més d'exposar l'estat actual de la universitat i la recerca científica catalanes, el llibre recull el testimoni de tretze prestigiosos científics que analitzen de manera crítica algunes de les qüestions clau relatives tant al sistema universitari, la recerca i la transferència de tecnologia i de coneixement, com als reptes de futur a què s'enfronta Catalunya.
Els investigadors entrevistats són:
Projecció de futur, que també inclou una introducció de Claudi Mans, catedràtic emèrit d'enginyeria química de la UB, es pot descarregar de franc en format electrònic a l'enllaç següent.
L'any 1783, gràcies als germans Montgolfier s'inicià la conquesta del cel per mitjà d'aparells més lleugers que l'aire (els globus aerostàtics), i la ciutat de Barcelona va viure amb passió, a vegades desbordada, les ascensions que hi tenien lloc.
Aquest llibre ens mostra cadascun dels experiments realitzats a Barcelona entre 1783 i 1937.
El primer globus aerostàtic enlairat a Barcelona, el 15 de gener de 1784, tenia forma piramidal i va ser construït per subscripció popular amb finalitats científiques: estudiar l'atmosfera.
Al llarg de les 192 pàgines del llibre, veurem desfilar aeronautes de prestigi, com l'italià Vincenzo Lunardi, que fou el primer aeronauta a elevar-se des de Barcelona, o Eudald Munné, l' Eudalet dels cotxes, que fou el primer català a veure la ciutat des de l'aire.
Però també coneixerem les actuacions d'espontanis esbojarrats i acròbates audaços.
Viurem dies de glòria i també experiències desgraciades, rescats in extremis i desaparicions sorprenents.
Tot plegat en el marc del procés internacional de desenvolupament de l'aerostació, fins que va culminar amb els grans dirigibles, autèntiques aeronaus transatlàntiques amb una gran capacitat de seducció.
De fet, encara hi ha testimonis de l'aterratge al Prat d'aquest dirigible el 3 d'octubre de 1932, un immens globus de 105.000 metres cúbics, amb estructura cilíndrica i aliatge d'alumini, que tornava a Europa després de travessar l'Atlàntic des del Brasil rumb a Württemberg (Alemanya).
La possibilitat que Barcelona esdevingués capital europea del zepelí va esfumar-se arran de l'accident aeri del Hindenburg, que va causar 35 morts el 6 de maig de 1937.
La presentació del llibre anuncia una lectura prometedora: «Us convidem a assistir a cent cinquanta-quatre anys d'il•lusions, heroïcitats, emocions i esperances que la majoria de gent va viure del terra estant, mentre uns quants temeraris flotaven a l'aire com per art d'encanteri».
El text va acompanyat de 148 imatges d'anuncis de l'època, postals i fotografies.
Globus i dirigibles al cel de Barcelona
La física és la ciència que explica de quina manera les coses (la matèria) interactuen amb l'energia.
Tot el que hi ha a l'univers, des dels àtoms fins a les galàxies, passant per fenòmens com el so, l'electricitat, la calor, la llum i el moviment, són àmbits que estudia la física.
Aquest llibre ens ajuda a saber per què el món és com és, i ens introdueix d'una manera ben divertida en el món de la física.
Els conceptes físics s'hi expliquen pas a pas, amb textos planers, desplegables, experiments, molt de color i un toc d'humor.
Si voleu saber què és l'electricitat, per què cauen les coses, per què sura un vaixell o s'enlaira un coet, o com funcionen les pistoles d'aigua, segur que la física és la ciència que us ajudarà a saber-ho.
Per a nens i nenes entre 8 i 10 anys, tot i que els més petits també s'hi entretindran.
Us presentem, com el títol indica, un manual pràctic d'arqueologia experimental, editat per l'arqueòleg Juan Carlos Díez Fernández-Lomana i l'antropòleg Javier Nastri, i publicat per la Fundació Atapuerca.
Després d'una breu presentació per explicar al lector què és l'arqueologia en general?i, en particular, l'arqueologia experimental?, el llibre s'estructura com a quadern de fitxes pràctiques per conèixer objectes i avenços de la prehistòria, i experimentar-hi.
Així, per exemple, podrem saber què es un bifaç, com es construeix i el seu registre arqueològic a Europa i Sud-amèrica.
També coneixerem les agulles, els arpons, els arcs i les fletxes, així com les tècniques per fer foc, ceràmica, cistelleria... i així fins a 27 temes.
Està escrit en un llenguatge planer i didàctic, i serveix per a les escoles, els visitants dels parcs arqueològics i els curiosos de la matèria.
Cal dir que, per trobar la seqüència dels processos i per intentar respondre als interrogants plantejats, així com per comprendre els avenços tecnològics que s'hi descriuen, els mateixos arqueòlegs també han desenvolupat els experiments que presenta el llibre, utilitzant l'arqueologia experimental com a disciplina científica.
Al final de la publicació s'inclou un glossari dels termes emprats força entenedor.
Feynman és la primera biografia gràfica sobre la peculiar vida i l'apassionant carrera professional de Richard P. Feynman, probablement el segon físic més influent del segle XX després d'Albert Einstein.
A tot color, el còmic ens descobreix la particular manera d'afrontar la vida del físic estatunidenc, des de la seva infantesa a Nova York fins a les seves darreres paraules: la participació en el Projecte Manhattan? on es va desenvolupar la primera bomba atòmica?, la recepció del premi Nobel de Física gràcies als seus descobriments en el camp de l'electrodinàmica quàntica o la participació a la comissió d'investigació de la tragèdia del Challenger, conviuen amb els seus tres matrimonis, les seves estades a Brasil, l'afecció als bongos i la música brasilera i el seu apassionat treball com a docent, que va fer de Feynman un professor excel•lent de mecànica quàntica.
L'experimentació és la base de la ciència, i també és molt important en l'aprenentatge dels més petits.
Experimentos para entender el mundo ens proposa més de 70 experiments, senzills i divertits, que ens ajudaran a entendre millor la ciència del nostre entorn.
Aquest llibre va més enllà d'un recull d'experiments curiosos, i tampoc no és només una compilació de preguntes i respostes sobre ciència, sinó que es tracta d'un llibre en què es qüestionen esdeveniments de la vida quotidiana (per exemple, per què el cel és blau?
O per què la lluna no cau?) i es proposen experiments senzills i divertits que ens ajudaran comprendre aquestes qüestions en primera persona.
Per facilitar-nos la tasca, l'autor, físic i professor de secundària, ha enllaçat a cada experiment un vídeo (amb un codi QR o un enllaç a Youtube) en què desenvolupa l'experiment descrit.
La intel·ligència intuïtiva és un llibre sobre com pensem sense pensar, sobre aquestes decisions que aparentment prenem en un instant, d'un cop d'ull, però que en realitat no són tan simples com sembla.
Per què algunes persones són bones prenent decisions i d'altres sovint no l'encerten?
Per què alguns segueixen el seu instint i triomfen, mentre que d'altres acaben donant un pas en fals?
Quin és el funcionament real del cervell a la feina, a classe, a la cuina o al llit?
I per què les millors decisions acostumen a ser les més difícils d'explicar?
El seu autor, Malcolm Gladwell, és un escriptor anglocanadenc que treballa al diari The New Yorker i està especialitzat en l'àmbit de la recerca en ciències socials i la psicologia cognitiva.
En aquest llibre, Gladwell ens presenta diferents exemples, com el d'un psicòleg que ha après a predir si un matrimoni pot durar només observant-los durant uns minuts; un entrenador de tennis que sap quan un jugador farà doble falta, fins i tot abans que la raqueta toqui la bola; un expert en antiguitats que reconeix una falsificació d'un cop d'ull; les impressions, en qüestió de segons, d'uns policies de Nova York abans de decidir-se a disparar o no un sospitós del Bronx, etc.
També es diu que qui és bo prenent decisions no sempre és qui processa més informació o qui dedica més temps a deliberar, sinó aquell qui ha perfeccionat l'art de filar prim, d'extreure els pocs factors que realment importen a partir d'un nombre aclaparador de variables.
Per mitjà de la neurociència i de la psicologia, La intel•ligència intuïtiva ens canvia la manera de veure les decisions que prenem.
Del vessant del nostre cervell que arriba a aquesta mena de conclusions ràpides en diem l'inconscient adaptatiu, i l'estudi d'aquesta mena de processos de presa de decisions és un dels nous camps de la psicologia que desperta més interès en l'actualitat.
Conclou el llibre una demostració del fet que, sovint, cal «escoltar amb els ulls».
Per demostrar-ho es presenta, a mode de lliçó, el cas de les proves de selecció en orquestres de música clàssica: actualment, sovint es fan les proves d'audició darrere d'una pantalla per evitar que entrin en joc prejudicis com la raça, el sexe, etc., a l'hora de valorar l'actuació d'un músic.
Diuen que la veritat és la primera víctima de qualsevol guerra.
Sovint, els vencedors també aconsegueixen que aquesta baixa s'estengui més enllà de la guerra, ja sigui en forma de manipulació històrica o de l'oblit que fomenten per amagar els seus crims.
És el cas de la guerra civil espanyola.
Aquest llibre és fruit d'un exhaustiu exercici de recerca històrica.
No és un llibre sobre el conflicte bèl·lic pròpiament dit, sinó sobre el conflicte civil.
Les dates, xifres, discursos i noms propis del llibre no ens informen sobre el front d'Aragó o la batalla de l'Ebre, sinó de les atrocitats de la repressió que es va dur a terme a les dues rereguardes i que, un cop acabada la guerra, continuà durant els primers anys del franquisme.
Es calcula que en els tres anys de guerra unes 300.000 persones van morir en els enfrontament entre els dos exèrcits.
A la rereguarda, un mínim de 200.000 van ser assassinades, la majoria d'elles durant els primers sis mesos.
El llibre recull els crims a ambdues rereguardes, però tant en les xifres d'assassinats, com el moment i en els discursos dels màxims dirigents hi trobem diferències substancials entre ambdós bàndols.
Diferències que duen l'autor a concloure que, més enllà d'usurpar el poder, l'objectiu dels rebels era exterminar tota oposició als seus interessos i als seus ideals.
Per això fa servir el terme d'holocaust.
Potser ara, que es commemora el setanta-cinquè aniversari de tants crims (la caiguda de les bombes de l'aviació de Mussolini a prop del cinema Coliseum o a prop de Sant Felip Neri, les execucions de Josep Suñol o de Carrasco i Formiguera...) és un bon moment per rescatar de l'oblit tant les víctimes com els seus botxins.
Odi i extermini durant la Guerra Civil i després
Per què sentim la necessitat de moure'ns quan sentim música rítmica?
El cervell d'un músic és diferent?
La música sempre és terapèutica, o també pot perjudicar?
Què passa al cervell mentre es practica la meditació?
Què podem fer per endarrerir la neurodegeneració i mantenir el cervell en forma?
Aquests són, entre d'altres, alguns dels interrogants que es responen en aquesta obra, que, amb un llenguatge clar i rigorós, ens endinsa en el món de la neurobiologia de l'experiència musical, una disciplina que estudia els efectes fisiològics, emocionals, cognitius i conductuals que experimentem davant l'escolta i la interpretació musicals.
El llibre s'estructura en quatre capítols que analitzen el funcionament del cervell, les principals tècniques d'exploració cerebral, el processament i la resposta del cervell davant dels estímuls musicals i les aplicacions de la música en l'àmbit de la salut, amb una bona mostra d'exemples que fan palès com la música pot contribuir eficaçment a millorar la nostra qualitat de vida.
Cal destacar l'equilibri que aconsegueix l'autor entre la rigorositat científica i l'assequibilitat per als lectors no iniciats en aquesta interessant disciplina.
Com assevera en el pròleg la investigadora del Centre de Regulació Genòmica, Mara Dierssen: «Aquesta obra certament esdevindrà llibre de capçalera per als professionals de disciplines relacionades amb la música i, alhora, per al lector inquiet interessat a entendre els motius de l'experiència sublim que proporciona la música».
Aquesta guia, publicada per l'editorial Omega, de gran rigor científic, transmet informació contrastada i actualitzada, i és útil per a naturalistes, biòlegs marins, estudiants i bussejadors.
El llibre recull la descripció de 350 algues i 6 fanerògames que es troben a la Mediterrània occidental; inclou una àmplia descripció de cadascuna de les espècies, dibuixos i més de 1.500 fotografies, moltes fetes sota la lupa o el microscopi per tal de ressaltar les característiques principals que en permeten la identificació.
La guia ha estat elaborada per quatre reconeguts especialistes en l'àrea de la botànica marina.
Conxi Rodríguez-Prieto, professora del grup de recerca Algues Bentòniques Marines de la Universitat de Girona; el Dr.
Enric Ballesteros, investigador en ecologia marina al Centre d'Estudis Avançats de Blanes (del CSIC); el Dr.
Fernando Boisset, professor i especialista en algues marines de la Universitat de València, i Julio Afonso-Carrillo, catedràtic de botànica a la Universitat de La Laguna (Tenerife).
L'Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya (AQU) ha publicat recentment la guia Com elaborar, tutoritzar i avaluar un treball de fi de Màster.
Aquesta guia, coordinada pels professors de la Universitat de Barcelona (UB) Juan llanes i M. Luisa Rodríguez, està organitzada en quatre apartats: la primera part, adreçada a l'alumnat, detalla tots i cadascun dels passos en la redacció i la presentació del treball de fi de màster; la segona, dirigida al professorat, recorda les funcions i les tasques tutorials per fer més comprensible el procés de supervisió; la tercera part especifica en què consisteix el procés avaluador i ofereix exemples de rúbriques i fitxes d'avaluació; i, finalment, el quart capítol conté recursos i bibliografia complementària.
Segurament, el títol d'aquest llibre de divulgació científica espantarà més d'un lector potencial, perquè no fa l'efecte que l'electrodinàmica quàntica sigui senzilla d'entendre.
Però el lector potencial probablement es tranquil•litzarà una mica quan sàpiga que en tot el llibre no hi ha ni una sola equació.
I segurament aquest lector potencial se sorprendrà quan sàpiga que aquests gargots no són cap simplificació de l'autor per apropar l'electrodinàmica quàntica als profans ni són cap succedani dels càlculs que fan els científics: són els càlculs que fan els científics!
Aquests gargots —els diagrames de Feynman— són una de les gran revolucions de la física teòrica del segle XX.
Un potent instrument amb què Feynman no solament va facilitar el càlcul de l'electrodinàmica quàntica (la interacció de la llum amb els electrons), sinó que també hi va aportar una interpretació intuïtiva.
Això, més enllà de fer que sigui un dels físics teòrics més brillants del segle XX, fa que en sigui un dels més atractius.
Aquest llibre és l'adaptació d'uns cursos que Feynman va fer a la Universitat de Califòrnia a Los Angeles (UCLA), on explica la seva formulació de l'electrodinàmica quàntica, per la qual li van concedir el Premi Nobel de Física.
I, per increïble que soni, és capaç de fer que l'entenguin una mica tant els profans que mai havien sentit a parlar de l'electrodinàmica quàntica com els físics titulats que fa anys que hi treballen.
Richard Feynman ens va deixar ara fa 25 anys, però els seus llibres encara ens acompanyen amb l'esperit d'aquella frase que el va impactar quan era un nen, i de la qual va fer la seva bandera: «Si un boig ho ha entès, un altre també ho podrà entendre».
La decisió de Manperel, de Jordi de Manuel, ha estat la novel·la guardonada l'any 2013 amb el Premi Pin i Soler Ciutat de Tarragona.
Amb aquesta novel·la, l'autor ens ofereix una història entre l'humanisme, la filosofia, la ciència i la fantasia o la ciència-ficció.
La formació científica de l'autor es fa palesa, i la novel·la destil·la sovint ciència, encara que no és un llibre que parli només de ciència, sinó que parla bàsicament de la condició humana.
El ritme de l'obra és suau i descriptiu, és reflexiva, però també sap mantenir la intriga.
El protagonista del llibre és Víktor Nikolàievitx Manperel, un matemàtic rus brillant que viu un aïllament volgut del món per tal de poder concentrar-se i trobar una equació que li permeti configurar la forma de l'univers.
Manperel es retira en una illa pràcticament inhabitada i remota de l'àrtic rus, al mar de Barentsz.
Ja a l'inici llegeix una carta que el seu pare, absent durant molt temps de la seva vida, li va escriure poc abans de morir, i comença a rebre gravacions que li explicaran qui és i d'on prové el seu talent.
Això li plantejarà un dilema important que li farà prendre una decisió.
Acompanyen Manperel el seu gos, Grisha, i una sèrie de personatges secundaris com la mare, el carter de la petita illa Kiril Botonov o la seva cosina Elisabet, entre d'altres, que estableixen unes relacions entre ells i amb el protagonista que esdevenen fonamentals per a la novel·la.
Jordi de Manuel construeix al voltant del protagonista, Víktor Mamperel, una història que sap combinar amb ficció quan especula sobre l'origen i els enigmes de l'univers, però sobretot ens fa assaborir els detalls de la vida quotidiana, de la vida solitària, de la natura, de les converses, de les petites coses.
La història té lloc en un escenari inhòspit, perfectament recreat per l'autor, amb un clima extrem i un paisatge inèdit.
Les descripcions que ens fa dels paisatges i dels territoris són detallades i ens van embolcallant (la gelor de la tundra, la boira, l'arribada de l'estiu, els colors, la vida, els ocells, la cabana...).
I, en aquest ambient, hi destaquen els pocs personatges que apareixen a l'obra.
L'autor es va inspirar en el cas del matemàtic rus Grigori Perelman (de fet, «Manperel» és un anagrama de «Perelman»), que va renunciar a la Medalla Fields, la distinció més important del món per a un matemàtic (equivalent al Premi Nobel), dotada econòmicament amb un milió de dòlars, i es va retirar amb la seva mare a un lloc solitari.
Manperel, però, és un personatge de ficció, i en la història no hi ha pràcticament res que sigui verídic.
Aquest llibre és un viatge a través de la història, l'art, la literatura i la ciència seguint el recorregut d'una quarantena d'elements químics.
La tabla periòdica no revela cap història amagada darrere les portes d'un laboratori sinó que ens obre els ulls al món que ens envolta, tot explicant històries extraordinàries en què els elements químics són els protagonistes.
Tal com ens explica l'autor, els elements habiten la nostra cultura.
I no som conscients de fins a quin punt la seva disponibilitat o la descoberta d'una certa propietat han permès crear obres de gran bellesa o han condicionat esdeveniments històrics.
El llibre parla d'arquitectura i ferrocarrils, de mines i electricitat, de radioactivitat i pigments, de mitologia i astronomia, entre moltíssimes altres coses.
Les referències literàries són molt abundants, així com a la pintura, l'escultura i el cinema.
Està molt documentat i serveixi com a exemple, l'esment a Francesc Salvà que va construir el primer telègraf elèctric la dècada de 1790.
Si voleu conèixer la simbologia dels petits cofres d'or, plata i plom de Portia a El mercader de Venècia, com el plom sosté l'escultura El pensador d'Auguste Rodin, com es va fer mirall penetrable en la pel·lícula Orphée de Jean Cocteau, com era l'antic recobriment de la coberta del Panteó de Roma o quin és el material del qual està fet el Museu Guggenheim de Bilbao, aquest llibre us interessarà.
En definitiva, es tracta d'una recopilació de relats que transporten el lector en un viatge meravellós de descoberta dels elements químics; l'entreteniment està garantit.
Si una criatura mira de nit el cel encuriosida i hi veu quelcom més que estrelles, aquest és el seu llibre.
L'espai està més ple del que puguem imaginar-nos: estrelles gegants, boles de foc, esferes de roca, galàxies i pols, molta pols.
En aquest llibre trobareu un pessic d'història de l'astronomia i la seva evolució, explicacions que parlen de la carrera espacial i de l'univers.
Un petit llibre ple d'acció espacial i astronòmica.
L'obra és una introducció encisadora a l'astronomia i a l'espai per a nens i nenes a partir de 7 anys, amb il·lustracions divertides, mapes estel•lars i fotografies reals.
Un text planer i amb moltes dades ben curioses que entretindrà una bona estona els menuts i no tan menuts.