Resolució 351/2017, de 20 de novembre (Resolució confirmada davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya)
Administració: Àrea Metropolitana de Barcelona
Retribucions i identitat dels directius d'empreses privades gestores de transport col·lectiu de viatgers.
Declara el dret d'accés a les retribucions dels directius d'empreses privades concessionàries de serveis públics de l'AMB de transport de viatgers, en les que més del 25 per cent del volum de negoci correspon a activitats per compte del sector públic.
L'obligació de les administracions públiques afectades d'obtenir i facilitar aquesta informació sorgeix amb l'entrada en vigor de la legislació de transparència (1 de juliol de 2015).
La informació sol·licitada inclou la identitat dels càrrecs directius afectats i la legislació de protecció de dades personals no impedeix que s'hagi de donar aquesta informació associada a la de la retribució corresponent, atesa l'especial responsabilitat que ostenten aquests càrrecs en la respectiva empresa.
Atesa l'oposició manifestada per dues empreses a la difusió de la identitat dels directius corresponents, aquesta dada no es pot donar mentre no hagi transcorregut el termini per interposar recurs contenciós administratiu contra aquesta Resolució.
Número d'expedient de la Reclamació: 287/2017, 317/2017 i 318/2017, acumulades.
Consulta la interlocutòria sobre la denegació d'adopció de mesures cautelars
En els tres casos especifica que vol el llistat de les persones, amb el nom, càrrec directiu i sou corresponent a cada any des del 2011 fins el 2017.
Demana que aquesta informació li sigui lliurada en format reutilitzable.
Pel que consta a l'expedient aportat a aquest procediment per l'AMB, la sol·licitud li seria derivada des de la Generalitat de Catalunya, en aplicació de l'article 30 LTAIPBG.
Considera que l'obligació establerta per l'article 3.2 LTAIPBG perquè les empreses gestores de serveis públics informin l'Administració corresponent de les retribucions dels seus directius si més del 25 per cent del seu volum de negoci és vinculat a activitats dutes a terme per compte de les administracions públiques és vigent a partir de l'1 de juliol de 2015, d'acord amb la disposició final 4a LTAIPBG.
Argumenta també que el nom dels directius és una dada de caràcter personal que no forma part de la informació que han de facilitar les empreses obligades per l'article 3.2 LTAIPB.
A partir d'aquestes consideracions, l'AMB resol estimar parcialment la sol·licitud d'accés a la informació pública formulada en relació amb la part de la documentació relativa a càrrecs directius i retribucions percebudes per aquests des de l'1 de juliol de 2015 de les empreses Transportes Urbanos y Servicios Generales SAL i Transports Ciutat Comtal SA i desestimar la sol·licitud en relació a l'accés al nom dels càrrecs directius i a la informació de les retribucions percebudes per aquests amb anterioritat a l'1 de juliol de 2015.
Informa que les dades resultants de l'estimació parcial citada seran lliurades a la persona reclamant en el termini de 30 dies.
1r: L'LTAIPBG no contempla que la identitat personal dels càrrecs directius quina retribució es pretén conèixer tingui el caràcter d'informació pública, ja que a la literalitat de l'article 3.2 d'aquesta Llei no s'obliga expressament a les empreses gestores de serveis públics a proporcionar aquesta identitat, sinó només la retribució i, en conseqüència, davant la manca d'aquesta obligació legal no procediria incloure aquesta informació dins del concepte d'informació pública de l'article 2.b LTAIPBG.
Els noms i cognoms dels càrrecs directius són una dada personal, protegida per la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades personals (LOPD), segons la qual no es pot divulgar sense consentiment de la persona interessada o per disposició legal, i en aquest cas no hi hauria cap llei que empari aquesta divulgació.
Més concretament, la identitat dels càrrecs directius no constituiria informació directament relacionada amb l'organització, el funcionament o l'activitat pública de l'AMB (cas en el qual prevaldria el dret d'accés, d'acord amb l'article 24.1 LTAIPBG), ja que ho són d'empreses privades que presten serveis públics indirectament, i per tant no fan directament activitats públiques.
Si, malgrat les anteriors consideracions, hom considera que la difusió de la identitat dels càrrecs directius afectats és emparada per l'article 24.2 LTAIPBG, no es pot desconèixer la concurrència del límit de l'article 21.1.f de la mateixa Llei (la intimitat i els altres drets privats legítims).
En conseqüència, caldria ponderar si ha de prevaldre el dret d'accés o la protecció de la dada de la identitat dels càrrecs; als efectes d'aquesta ponderació, les al·legacions assenyalen que la divulgació d'aquesta identitat produiria un dany en les persones afectades, ja que comportaria difondre el seu perfil econòmic, amb efectes sobre la seva reputació, per al seu àmbit professional i social i davant de les institucions financeres, raons per les quals les empreses corresponents han procurat no difondre aquesta informació; així mateix, consideren que la informació sobre la identitat dels càrrecs directius no és necessària ni idònia per satisfer les necessitats del dret d'accés, ja que no sembla contribuir a cap de les finalitats de la legislació de transparència (la retribució dels càrrecs sí que serveix als efectes de controlar la gestió dels recursos públics, però la seva identitat és irrellevant a aquests efectes) i la persona reclamant no ha motivat la necessitat d'aquesta informació als efectes de la finalitat de la seva sol·licitud; a la vista de les anteriors consideracions, les al·legacions consideren que mentre que l'accés ocasionaria un perjudici acreditat en els drets i interessos dels càrrecs directius afectats, el dret d'accés no patiria cap sacrifici significatiu pel fet de facilitar només les retribucions percebudes, sense la identitat de les persones titulars dels càrrecs directius.
Les al·legacions també argumenten, en la mateixa línia de l'informe de l'AMB, que les obligacions previstes per l'article 3.2 LTAIPBG són exigibles únicament a partir de l'entrada en vigor d'aquesta Llei.
Pel cas que, malgrat les consideracions anteriors, la GAIP consideri que procedeix donar accés a la identitat dels càrrecs directius afectats, les al·legacions demanen condicionar l'ús d'aquesta informació, als efectes de limitar a la persona reclamant el coneixement de la identitat dels càrrecs directius, sens perjudici que en pugui difondre la retribució.
Està clara la identitat entre les Reclamacions 287/2017, 317/2017 i 318/2017: les parts són les mateixes (la persona reclamant i l'AMB) i també ho són el motiu de les Reclamacions (el fet que, a judici de la persona reclamant, no s'hauria proporcionat tota la informació demanada), la seva fonamentació i, en general, les aportacions de les parts a aquest procediment i, en conseqüència, les qüestions sobre les que s'ha de pronunciar la GAIP.
L'objecte de les reclamacions acumulades seria l'obtenció de la informació sol·licitada que no hauria estat facilitada per les resolucions d'estimació parcial de l'AMB, concretament la següent:
Aquestes pretensions es fonamenten en l'article 3.2 LTAIPBG, segons el qual "En els casos de l'apartat 1.d (que es refereix "a les persones físiques o jurídiques que exerceixen funcions públiques o potestats administratives, que presten serveis públics o que perceben fons públics per a funcionar o per a dur a terme llurs activitats per qualsevol títol jurídic" ) i e (que es refereix "a les persones físiques o jurídiques que duen a terme activitats qualificades legalment com a serveis d'interès general o universal"), el compliment de les obligacions establertes per aquesta llei l'ha de fer efectiu l'Administració responsable.
A aquest efecte, les persones i entitats privades han d'informar l'Administració de les activitats directament relacionades amb l'exercici de funcions públiques, la gestió de serveis públics i la percepció de fons públics, i de les activitats que restin dins de la supervisió i control de l'Administració en el cas de serveis d'interès general o universal.
Aquest precepte seria aplicat a les empreses afectades per les sol·licituds de les que deriven aquestes reclamacions acumulades perquè totes elles prestarien serveis públics competència de l'AMB i el volum de negoci vinculat a la gestió d'aquests serveis seria superior al 25 % del volum general de cada una de les empreses afectades, aspectes que si bé no s'acrediten per la persona reclamant, no són qüestionats per l'informe de l'AMB.
Per contra, no formaria part de les reclamacions el debat sobre la determinació del que cal entendre per càrrecs directius, ja que la persona reclamant no qüestiona els facilitats per aquest concepte per l'Administració reclamada.
Tal com han indicat les resolucions i l'informe de l'AMB, l'obligació de les empreses incloses a l'incís final de l'article 3.2 LTAIPBG d'informar sobre les retribucions dels seus directius neix amb l'entrada en vigor de l'LTAIPBG (l'1 de juliol de 2015, pel que fa a aquest precepte), de manera que no se'ls pot exigir, en base a aquest precepte, que facilitin aquesta informació retributiva en relació amb etapes temporals anteriors.
L'anterior no treu que, com bé diu la reclamant, el dret d'accés a la informació pública tingui per objecte la informació a mans de l'Administració, inclosa l'elaborada amb antelació a l'entrada en vigor de la llei.
Això vol dir que si l'AMB disposa de la informació retributiva demanada en relació amb moments anteriors a l'1 de juliol de 2015 (cosa que no sembla plausible en aquest cas), de manera que per aquest sol fet la citada informació es podria qualificar com a informació pública, l'hauria de facilitar a la persona reclamant, però si aquesta informació no és a la seves mans les empreses privades afectades no estan obligades a facilitar-li-la, ja que, com s'acaba de dir, aquesta obligació neix precisament amb l'entrada en vigor de l'LTAIPBG, i fins aquest moment no es pot qualificar d'informació pública, ja que l'Administració no té fins el moment referit el poder jurídic de reclamar-la i, per tant, no es podria qualificar d'informació pública.
En conseqüència, procedeix desestimar aquesta part de les reclamacions, llevat que la informació demanada per elles sigui efectivament a mans de l'AMB.
No s'ajusta al previst per l'article 3.2 LTAIPBG l'argumentació feta per les resolucions, l'informe de l'AMB i les al·legacions presentades per dues de les empreses afectades, segons la qual no procediria facilitar els noms dels càrrecs directius.
L'AMB denega aquesta informació sobre la base de considerar que l'article 3.2 LTAIPBG no formula cap obligació per a les empreses privades afectades de donar el nom dels seus càrrecs directius.
El cas és que aquesta eventual obligació específica és innecessària, ja que, amb tota lògica, s'ha de considerar implícita en la d'informar "de les retribucions percebudes pels càrrecs directius".
Els informes emesos per l'APDCAT en el marc d'aquest procediment posen de relleu l'interès públic en poder accedir a aquesta informació, que al seu entendre ha de prevaldre sobre el privat de protegir aquesta informació retributiva per part de les persones afectades.
Atès que aquesta informació afecta els interessos dels càrrecs directius afectats, els antecedents posen de manifest que dues de les tres empreses concernides formulen al·legacions a aquest expedient i s'oposen a la divulgació de la informació relativa a la identitat dels seus càrrecs directius.
Les al·legacions neguen, en primer lloc, que es pugui deduir de l'article 3.2 LTAIPBG l'obligació de les empreses privades gestores de serveis públics, de facilitar la identitat dels seus càrrecs directius; cal refusar aquesta al·legació perquè, com s'ha dit dos paràgrafs més amunt, de la literalitat d'aquest precepte se n'ha de deduir implícita aquesta obligació, ja que si imposa la difusió de les retribucions dels càrrecs directius, del caràcter essencialment personal d'aquests se'n deriva necessàriament que la informació sobre la seva retribució s'ha d'acompanyar de la relativa a la seva identitat.
En segon lloc, també s'ha de refusar la part de les al·legacions que argumenten que la difusió de la identitat dels càrrecs directius d'aquestes empreses vulneraria l'LOPD, ja que no hi hauria, al seu parer, cap llei que doni cobertura a aquesta difusió.
Com s'acaba de dir, aquesta cobertura legal la dona l'article 3.2 LTAIPBG, que imposa l'obligació legal de donar accés a la informació relativa a les retribucions dels càrrecs directius, que forçosament inclou, per les raons exposades, la seva identitat.
A més, l'APDCAT ha valorat la incidència de l'accés a la informació demanat en les dades personals afectades, i conclou que l'LOPD no resultaria infringida per aquesta difusió.
En tercer lloc, també cal refusar la ponderació efectuada per les al·legacions entre el dret d'accés a la informació relativa a la identitat dels càrrecs directius i els drets i interessos oposables, ja que aquesta ponderació és innecessària perquè el límit al·legat (la intimitat i els altres drets privats legítims) no és aplicable a aquest cas, ja que la identitat no és una dada que formi part de la intimitat de les persones i l'autorització legal d'accés a aquesta informació argumentada en els paràgrafs anteriors comporta que no siguin invocables drets privats legítims oposables a l'accés.
Finalment, tampoc s'ha d'atendre la petició formulada per les al·legacions, en el sentit d'imposar condicionants o limitacions a la difusió de la informació relativa a la identitat dels càrrecs directius afectats, perquè aquesta és una informació a la que hi pot tenir accés qualsevol persona, fet que haurien d'haver assumit amb normalitat les empreses i els càrrecs directius afectats, en tant que gestors de serveis públics, a partir de l'entrada en vigor de l'LTAIPBG.
En conseqüència, procedeix facilitar a la persona reclamant la informació relativa a la identitat dels càrrecs directius assenyalats a l'antecedent 3.
Nogensmenys, vist que dues de les empreses afectades han formulat la seva oposició a l'accés a aquesta informació, i atès el previst pels articles 34.3 LTAIPBG i 34.2 RGAIP, la informació relativa a la identitat dels seus directius no es pot donar fins que no hagi transcorregut el termini per interposar recurs contenciós administratiu contra aquesta Resolució.