Governança..., ja ho deien els savis grecs
Reflexions sobre la governança i la Cimera Mundial de Johannesburg sobre Desenvolupament Sostenible
L'autor reflexiona sobre el llegat de la Cimera de Johannesburg, en principi, molt menys engrescador que els resultats d'Estocolm, l'any 1972, i els de Rio de Janeiro, l'any 1992.
L'article argumenta les raons del relatiu fracàs de la Cimera del 2002 a la capital sud-africana, fonamentades en el context internacional que sorgeix dels atemptats de l'onze de setembre i aprofundeix en els diferents nivells d'allò que s'entén per governança.
La xarxa de governs regionals pel desenvolupament sostenible
Catedràtic de Dret Administratiu - Advocat
El fenomen de la globalització comporta un profund canvi en les relacions internacionals del passat.
D'una situació en què pràcticament els únics subjectes actius eren els estats, hem passat a reconèixer protagonisme internacional a companyies transnacionals, organitzacions no governamentals i altres tipus d'entitats que, fins ara, es resisteixen a una classificació estandarditzada.
En l'estudiós d'aquestes noves institucions, de les seves funcions i del seu protagonisme internacional, sorgeix immediatament la inquietud intel·lectual, en comprovar que les eines conceptuals utilitzades en el passat no serveixen per analitzar moltes noves claus de les relacions internacionals.
Hem d'adaptar el nostre bagatge a les noves circumstàncies i, si escau, idear nous instruments per interpretar correctament el que està passant.
Tot menys cedir a la indolent temptació d'ignorar fenòmens ben visibles només perquè no tenen cabuda en els criteris antics del dret internacional.
Governança local i estratègies urbanes de sostenibilitat
Investigador a l'Institut Internacional de Governabilitat de Catalunya La primera part de l'article identifica les característiques i les peculiaritats del que és local.
La ciutat (el fet urbà des del barri fins a la ciutat regió) i les estructures de proximitat són les categories del que és local.
A continuació es proposen alguns requeriments de governança que, a criteri de l'autor, afavoreixen la formulació d'estratègies locals cap a la sostenibilitat.
Alguns d'aquests requeriments són legals i/o administratius, però l'autor posa èmfasi en els basats en el capital social i les estructures de governança no estrictament administratives.
Conflictes socials de component ambiental: estratègies de prevenció en el marc de la governança
Estudis de Dret i Ciència Política.
La prevenció i la gestió dels conflictes de component ambiental és, des de l'inici dels anys noranta, un àmbit de recerca amb personalitat pròpia.
Sens dubte, els estudis sobre la pau, el conflicte i la cooperació internacional que es reprenen amb renovades energies a les acaballes de la Segona Guerra Mundial en forneixen les bases intel·lectuals.
L'alè institucional decisiu per a la configuració del domini, però, el proporciona un reguitzell d'instruments internacionals forjats en els darrers trenta anys –normalment sota els auspicis de Nacions Unides–, entre els quals destaquen la Declaració de Rio de Janeiro sobre Medi Ambient i Desenvolupament, de 1992; l'emblemàtica Agenda 21, i, darrerament, la Declaració de Johannesburg sobre Desenvolupament Sostenible, de 2002.
La participació i el desenvolupament sostenible
La participació dels ciutadans és un element fonamental de la governança per al desenvolupament sostenible.
En aquest sentit es pronuncia, per exemple, la Declaració de Johannesburg de 2002, en afirmar que el desenvolupament sostenible requereix una àmplia participació en la formulació de polítiques, en la presa de decisions i en la seva aplicació a tots els nivells.
Anteriorment, ja el Conveni d'Arhus reconeixia l'important paper que els ciutadans, les ONG i el sector privat poden exercir en la protecció del medi ambient.
Quina és la rellevància de la participació dels ciutadans en la presa de decisions relatives al desenvolupament sostenible?
Aquest article proposa donar algunes respostes a aquesta pregunta des de dos vessants, a partir de l'anàlisi de la participació dels ciutadans en una de les dimensions del desenvolupament sostenible, el medi ambient, atès que és la que s'ha desenvolupat més darrerament.
D'una banda, des d'un punt de vista general, considerant la incidència que la participació té en els processos de decisió
"La governança no elimina la governació"
Director de l'Institut Internacional de Governabilitat de Catalunya
La modernització administrativa i la reforma de l'Administració pública van ser durant molts anys els àmbits de treball i recerca de Joan Prats.
Ho feia des de l'escola d'ESADE, on va impulsar l'Institut de Direcció i Gestió Pública, conjuntament amb els professors Mendoza i Losada.
Però a primers dels anys noranta decideix canviar l'orientació de la seva recerca i s'interessa apassionadament per la governança.
Aleshores impulsa l'Institut Internacional de Governabilitat de Catalunya, amb el suport d'ESADE, de la Generalitat de Catalunya i del rector de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), Gabriel Ferraté.
Joan Prats és el director d'aquest institut, que en pocs anys ha aconseguit reconeixement internacional.
"Hem tingut uns pares excel·lents, que han vetllat per nosaltres i han respectat l'autonomia tècnica de l'institut", afirma Prats.