Adecco ha publicat l'edició 2018 de l'Índex de competitivitat del talent global, un benchmarking anual complet que mesura com creixen els 119 països i les 90 ciutats objecte d'estudi, i com atreuen i retenen el talent.
Els principals resultats de l'informe mostren que Suïssa encara lidera el rànquing, seguida de Singapur, els Estats Units i els països Nòrdics.
Aquests països tenen en comú un sistema educatiu ben desenvolupat i un mercat laboral que combina flexibilitat i protecció social.
Espanya ocupa la posició 31 entre els 119 països analitzats.
Les febleses que presenta l'economia i la societat espanyola són les dificultats per contractar, on ocupa la posició 105, la relació entre salaris i productivitat (posició 93), la col·laboració dins les empreses (posició 90) o l'oportunitat de lideratge per a dones (lloc 89).
Com a fortaleses, destaca en la retenció i formació del talent (lloc 23 i 28, respectivament).
A nivell europeu, Espanya se situa en la posició 20 dels 38 països analitzats, per sobre de Lituània, Letònia, Itàlia, Polònia, Eslovàquia, Grècia, Bulgària, Croàcia, Hongria i Rússia.
Finalment, en el rànquing de ciutats, Madrid s'ha situat en el lloc 22, Barcelona, en el 30 i Bilbao, en el 32.
La recuperació econòmica en mans d'una minoria, que ha publicat Oxfam Intermón, alerta que la desigualtat a Espanya s'intensifica com a conseqüència de la fragilitat salarial en la recuperació econòmica, la desigualtat salarial i un sistema fiscal no redistributiu.
En el darrer any, l'1% de persones més riques va aglutinar el 40% de tota la riquesa creada; en canvi, el 50% més pobre tot just el 7%.
La tendència a l'alça dels beneficis empresarials que es manté des de 2013 i l'estancament del cost laboral per treballador des de 2012 comporta una polarització salarial d'una proporció tal que una persona que guanya el salari mínim necessita 71 anys per guanyar el salari anual dels que es troben en el tram més alt.
Oxfam Intermón considera que les mesures que s'haurien de prendre per tal de reduir les desigualtats són, entre d'altres, incrementar el salari mínim interprofessional fins al 60% del salari mitjà, establir escales salarials justes, evitar que la subcontractació s'usi per reduir costos salarials, reforçar la negociació col·lectiva, promoure una contractació pública que no incrementi la precarietat ni la desigualtat, augmentar la progressivitat del sistema fiscal espanyol i lluitar contra l'evasió fiscal.
L'Informe 2017 de l'Observatori de Barcelona analitza el posicionament de la ciutat de Barcelona en el rànquing internacional de ciutats tenint en compte l'activitat econòmica, la qualitat de vida, el mercat laboral i la formació, la societat del coneixement, el turisme i els preus i costos.
La ciutat manté un bon posicionament econòmic i empresarial tant a nivell europeu com internacional, i se situa entre les vint-i-cinc primeres a nivell de competitivitat i entre les deu amb major reputació.
També continua generant confiança en l'àmbit de la inversió internacional, sent la vuitena àrea urbana del món en captació de projectes.
A més, té un paper destacat en innovació (5a ciutat europea i 13a mundial), en suport a l'emprenedoria digital (9a d'Europa) i en producció científica (5a d'Europa i 15a al món).
En l'àmbit laboral, la taxa mitjana d'ocupació s'acosta a la mitjana europea però la taxa d'atur en continua lluny.
El sector turístic continua sent un dels motors de l'activitat econòmica i és competitiva en preus del lloguer d'oficines i de sòl logístic.
L 'Informe sobre perspectives socials i d'ocupació mundials que publica l'Organització Internacional del Treball (OIT), preveu que l'augment de l'ocupació vulnerable i l'alentiment de la reducció de la pobresa laboral marcaran els propers anys.
El 2018 el nombre total de persones aturades romandrà estable en més de 192 milions i el 2019 augmentarà en 1,3 milions.
Els països desenvolupats continuaran amb taxes d'atur descendents; tanmateix, l'informe subratlla que la disminució de l'atur no anirà aparellada amb l'ocupació de qualitat.
Els països emergents experimentaran un augment de 0,4 milions de persones desocupades el 2018 i d'1,2 milions el 2019.
En els països en desenvolupament l'atur també augmentarà (mig milió de persones anuals tant el 2018 com el 2019).
De cara al futur, en els països amb menys ingressos i una menor ocupació industrial es consolidarà la tendència que bona part dels treballadors que abandonen l'agricultura trobin ocupació en el sector dels serveis en què la qualitat del treball se'n ressent més.
L'informe destaca, així mateix, les disparitats de gènere i la manca d'oportunitats d'ocupació per als joves com a problemes especialment preocupants.
La Fundació per al Diàleg Social ha publicat Economia digital: el seu impacte sobre les condicions de treball i ocupació, estudi elaborat sobre dues empreses de base tecnològica que mostra les transformacions que estan experimentant les condicions de treball i ocupació en el marc de l'economia digital.
Parteix de l'anàlisi dels temps de les jornades de treball, la conciliació, la bretxa de gènere en sectors TIC, les regulacions salarials i el paper que exerceix la representació dels treballadors.
L'estudi conclou amb una sèrie de propostes, entre d'altres, el tractament col·lectiu dels salaris del sector per abordar la tendència de descens dels sous i l'alta rotació de treballadors; facilitar el teletreball per part de les empreses del sector per estalviar costos en infraestructures; trencar els estereotips masculins de treball en el sector per ajudar la incorporació de dones als estudis d'enginyeria i a les plantilles del sector TIC; introduir mecanismes de regulació del temps de treball que limiti la intensificació de les jornades, i una reforma en profunditat del sistema de formació per a l'ocupació.
El darrer número de l'informe econòmic mensual de Caixabank Research, corresponent al mes de gener, aporta informació sobre les perspectives econòmiques globals, l'economia de la zona euro i l'economia espanyola.
Algunes de les dades rellevants que destaca l'informe són el bon optimisme de l'economia global de cara al 2018, el risc de la gestió de la desacceleració de l'economia xinesa, que ha marcat com a prioritats per al 2018 mitigar els riscos financers, lluitar contra la contaminació i reduir la pobresa, i que contribuiran a una desacceleració moderada del creixement.
L'estudi també emfasitza la maduresa de l'expansió dels EUA i la importància creixent de les economies europees emergents liderades per Romania, Polònia, República Txeca i Hongria.
Espanya, en concret, manté expectatives de creixement sòlid i una previsió d'augment de llocs de treball a temps complet que implicarà uns 350.000 ocupats més i permetrà que la taxa d'atur es redueixi fins al 15,5%.
Amb tot, l'estudi matisa que l'elevat nivell de deute públic demana mesures que garanteixin una millora estructural dels comptes públics.
L' Informe sobre riscos mundials 2018, del Fòrum Econòmic Mundial, inclou un focus d'interès sobre l'atur juvenil i l'ocupació de baixa qualitat, un tema que continua sent preocupant en alguns països i regions del món.
D'acord amb l'estudi, les taxes d'atur juvenil són, de mitjana, significativament més baixes en les economies en desenvolupament que en les avançades.
Per regions, a l'Àfrica el gran problema és l'alta pobresa laboral; a la Xina, molts joves graduats estan ocupats en treballs poc qualificats, i en alguns països d'Europa, com Grècia, Espanya i Itàlia, tenen problemes estructurals com les altes taxes d'abandonament escolar i la pobresa que requereixen de reformes profundes.
L'article destaca el rol que juga el sector privat com a proveïdor de programes d'aprenentatge i formació professional; un líder clar en aquesta àrea és Alemanya que actualment està treballant en 18 països.
Finalment, l'article apunta a les polítiques de flexiseguretat, que combinen la flexibilitat dels joves per adaptar-se al mercat de treball, la protecció social per als aturats i la formació activa, que han d'ajudar a la creació d'ocupació per als joves.
Els canvis que han afectat l'especialització, les expectatives, les funcions professionals i l'estatus del personal acadèmic han generat la necessitat d'investigar la professió acadèmica a Europa.
Fruit d'aquesta necessitat és l'estudi Modernització de l'educació superior a Europa: personal acadèmic 2017, de la Comissió Europea, elaborat a partir de dades qualitatives de la xarxa Eurydice.
En concret, el document examina les qualificacions que s'exigeixen al personal acadèmic, el procés de contractació, les condicions d'ocupació, els procediments de garantia de qualitat i avaluació i les estratègies d'internacionalització.
L'estudi conté, a més, diagrames nacionals que ofereixen una imatge visual de les categories més representatives del personal acadèmic de cada país.
El document, en definitiva, fa una crida a la millora de les condicions de treball, incloent procediments de contractació transparents i justos, amb sistemes de valoració de rendiment i pràctiques de promoció, així com un desenvolupament professional continu, de reconeixement i recompensa a l'excel·lència.
El PIB turístic creix un 4,4% en el conjunt de 2017 a Espanya i es creen 77.501 nous llocs de treball, segons el darrer estudi de l'associació d'empreses turístiques i subsectors Exceltur.
Aquestes dades suposen encadenar vuit anys amb un creixement del PIB turístic superior al del conjunt de l'economia espanyola i elevar la seva participació fins l'11,5%.
Pel que fa a Catalunya, Exceltur estima que l'impacte de la inestabilitat política en aquest territori, concentrat a Barcelona, ha detret en 0,3 punts percentuals el creixement total del PIB turístic espanyol, que hauria assolit el 4,7% en el conjunt anual.
La demanda turística estrangera en màxims històrics és la gran protagonista del creixement de 2017, que s'ha produït principalment en les destinacions i ciutats del nord i de l'interior, amb Madrid al capdavant.
Les previsions per a 2018 apunten també a un creixement estimat del sector del 3,3% del PIB, de menor intensitat que l'assolit el 2017.
Aquestes expectatives favorables són compartides per tots els subsectors de la cadena de valor turística.
La Comissió Europea estima que l'ocupació a la Unió Europea no ha estat mai tan alta, que l'atur ha assolit el nivell més baix des de desembre de 2008 i que l'ocupació ha crescut en 10 milions de llocs de treball des de 2013.
No obstant això, existeix la preocupació que, per primer cop des de la Segona Guerra Mundial, els joves i els seus fills puguin acabar pitjor que els seus pares.
A part del llegat de la crisis i dels desafiaments de la globalització i de la digitalització, s'espera que la població en edat de treballar disminueixi de manera gradual, mentre que el nombre de persones jubilades augmenti de manera intensa.
El resultat serà que una força laboral més petita, de la qual dependran més pensionistes, haurà d'assegurar que la Unió Europea mantingui la taxa de creixement actual.
En conclusió, els joves hauran de suportar una doble càrrega derivada del canvi demogràfic i de la necessitat de garantir la sostenibilitat del sistema de pensions.
Per això, l'anàlisi mostra la urgència d'aconseguir que el mercat laboral i la protecció social siguin més justos per als joves europeus i per a les generacions futures.
Un document publicat per Fedea analitza l'experiència recent espanyola en matèria d'infraestructures de transport i aporta algunes propostes per millorar les inversions en el futur i els sistemes de tarifació dels diversos mitjans de transport.
L'anàlisi parteix del principi que tots els sistemes de transport han de tenir un punt d'equilibri entre els costos i els beneficis que generen.
Segons l'estudi, hi ha hagut una despesa excessiva associada a projectes d'infraestructura de transports, per aquesta raó seria recomanable crear una agència tècnica independent especialitzada en l'avaluació social de projectes d'inversió pública que avaluï la rendibilitat dels projectes d'inversió.
Pel que fa a la tarifació, atès que la inversió inicial en infraestructura ja ha estat realitzada, el valor dels peatges hauria de cobrir només els costos de manteniment del ferm i els d'operació.
Subratlla, així mateix, que els impostos als combustibles tenen com a objectiu reduir les externalitats de contaminació i les que produeixen les emissions de carboni, per tant no han d'estar associats al manteniment de carreteres.
ManpowerGroup ha publicat la primera part de la 50a edició de l'Índex sobre el futur de l'ocupació, referida a la demanda d'ocupació 2017-2026, que detalla quins sectors crearan llocs de treball en la propera dècada, en quina tipologia, quina formació serà la requerida i en quins territoris s'hi ubicaran.
Segons l'estudi, la hipòtesi més plausible de creixement és que es crearan 2,6 milions de llocs de treball, sent el sector dels serveis el que generarà la major part de les noves ocupacions (el 80%), amb especial rellevància en la sanitat (14%), les manufactures (12%), el comerç (11%) i els serveis a empreses (11%).
Territorialment, les comunitats de la Mediterrània i Canàries experimentaran els majors augments.
D'aquests 2,6 milions, 2,3 correspondran a treballadors qualificats, requerint-se perfils amb formació tècnica, diplomats i llicenciats, que tindran les majors oportunitats laborals.
S'accelerarà l'envelliment de la població ocupada d'edat compresa entre els 50 i els 66 anys, que creixerà en 2,4 milions de persones, i per primer cop en la darrera dècada creixerà el grup de 16 a 29 anys, segons afirma l'estudi.
L'INE ha publicat el compte satèl·lit del turisme d'Espanya per la sèrie 2010-2016.
Es tracta d'una estadística basada en els principis metodològics de la comptabilitat nacional que permet mesurar l'impacte del turisme sobre el conjunt de l'economia espanyola.
Els principals resultats mostren que el PIB associat al turisme va assolir els 125.529 milions d'euros el 2016, un 6,6% més que el 2015.
Aquest volum suposa un percentatge de participació de l'11,2% en el PIB espanyol, tres dècimes més que el 2015, que va ser del 10,9%.
L'ocupació en les activitats turístiques es va traduir en la generació de 2,6 milions de llocs de treball, el 13% de l'ocupació total de l'any 2016, segons l'INE.
El component de major pes en la demanda final turística de 2016 ha estat el consum turístic receptor, això és, el conjunt de la despesa realitzada pels visitants no residents, que ha representat el 49,3% del total.
L'INE destaca que des de 2010 l'evolució en termes reals de l'economia turística ha estat millor que la del conjunt de l'economia.
El Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya ha publicat l'informe Situació del treball autònom a Catalunya 2016.
L'estudi presenta una anàlisi del treball autònom tenint en compte l'Enquesta de població activa i la Seguretat Social i fa una comparativa de la situació del treball autònom a Catalunya respecte de la resta de comunitats autònomes.
També analitza les dades relatives a la protecció social del treball autònom i les mesures destinades al seu foment i promoció.
L'informe dedica, així mateix, un apartat al posicionament del CTESC respecte de l'economia col·laborativa.
Consta també d'un apartat que descriu les principals novetats normatives en relació amb el treball autònom aprovades des del darrer informe i, en especial, les aprovades per la Llei 6/2017, de reformes urgents del treball autònom.
Finalment, a partir de les anàlisis fetes a l'informe, el CTESC detalla un seguit de recomanacions i consideracions en matèria de finançament, fiscalitat, seguretat social i d'adequació de la normativa a la realitat del mercat de treball.
El darrer Butlletí Econòmic d'Informació Comercial Espanyola (ICE) publicat pel Ministeri d'Economia, Indústria i Competitivitat, dedica l'apartat "En portada" al Pla integral de suport a la competitivitat del comerç al detall.
El Pla es concep com un treball de col·laboració i coordinació entre les administracions públiques amb l'objectiu d'impulsar la competitivitat de les pimes del sector del comerç al detall a Espanya.
S'estructura en deu línies estratègiques, tot i que es dona major importància a la innovació i a l'adaptació dels comerços a les noves tecnologies i hàbits de consum que estan revolucionant el sector i a la coexistència de les vendes on i off line, que és un dels reptes del petit comerç.
També adquireix rellevància el foment dels centres comercials oberts i mercats municipals com a formes tradicionals de comerç que mantenen l'activitat als carrers; així com la necessitat de finançament i l'aprofitament de les sinèrgies amb el turisme, la seguretat, la internacionalització i la formació i l'ocupació.
Randstad ha efectuat un estudi sobre la taxa de treballadors que confien a mantenir el seu lloc de treball en els propers sis mesos i sobre l'índex de treballadors que creu que es promocionarà en el seu lloc de treball.
L'estudi s'ha efectuat a partir de més de 13.500 enquestes a professionals ocupats en 33 països.
En concret, a Espanya, durant el quart trimestre de 2017, el 64% dels treballadors confia que mantindrà el seu lloc de treball en els propers sis mesos.
Aquesta confiança és 10 punts inferior a la mitjana europea (74%) i només Itàlia (62%) i Grècia (60%) mostren taxes menors.
En l'altre extrem, Luxemburg, Àustria, Alemanya i Bèlgica tenen índexs de confiança superiors al 80%.
Per edat, les persones de 45 i més anys són les més optimistes, mostrant una major confiança (72%).
Respecte d'un any abans, l'anàlisi mostra que només els ocupats menors de 25 anys han incrementat aquesta taxa de confiança (+16 punts percentuals); en canvi, els que tenen entre 25 i 45 anys han registrat el major descens (-8 punts percentuals).
D'altra banda, el percentatge de persones entrevistades que confia que es promocionarà durant el proper semestre es manté al mateix nivell que fa un any (60%).
El Banc d'Espanya acaba de publicar un article analític que porta per títol Evolució i perspectives de la taxa de participació a l'àrea euro: una visió a llarg termini.
Es tracta d'una anàlisi de la trajectòria i dels factors que expliquen els canvis en la taxa de participació a l'àrea euro en les darreres dècades.
La taxa de participació d'una economia mesura la proporció de la població en edat de treballar que participa activament en el mercat laboral, ja sigui treballant o bé buscant feina de manera activa.
L'estudi destaca primer el comportament diferencial en la taxa de participació entre els Estats Units, que des de finals dels anys 90 ha tingut un comportament decreixent, i l'àrea euro, que ha mostrat una trajectòria ascendent.
L'estudi afirma que la taxa de participació femenina a l'àrea euro ha estat el factor que més ha contribuït en aquesta diferent evolució.
En segon lloc, analitza el comportament de la taxa de participació a l'àrea euro, que mostra tendències comunes entre els països.
Finalment, l'estudi inclou una prospectiva a partir de les projeccions demogràfiques d'Eurostat i conclou que la taxa de participació podria descendir en els proper anys com a resultat de la contribució negativa de la demografia i de l'esgotament de l'impacte positiu de la millora en els nivells educatius.