projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La Direcció General de Mitjans de Comunicació, depenent de la Secretaria de Comunicació del Govern i Mitjans de Comunicació, treballa, d'una banda, amb la intenció de fomentar i donar suport als mitjans de comunicació de Catalunya, des de les publicacions escrites i el sector de la comunicació audiovisual fins als nous mitjans digitals.
De l'altra, gestiona i fa propostes de planificació de l'espectre radioelèctric i exerceix el control sobre la legalitat de les emissions dels mitjans de comunicació audiovisual.
A nivell organitzatiu, de la Direcció General de Mitjans de Comunicació en depenen la Subdirecció General d'Ordenació de l'Espai de Comunicació Audiovisual i el Servei d'Innovació i Cooperació.
De la Sub-direcció General d'Ordenació de l'Espai de Comunicació Audiovisual en depèn el Servei de Tramitació, Inspecció i Control.
director general de Mitjans de Comunicació
Si aquests dies coincideixen en dissabte o festiu, el registre romandrà tancat
a) Impulsar l'elaboració de plans estratègics i d'actuació destinats a desenvolupar el sector de la comunicació audiovisual de Catalunya, d'acord amb l'evolució i transformació tecnològica.
b) Dirigir el seguiment del compliment dels requisits administratius per emetre dels prestadors de serveis de comunicació audiovisual.
c) Exercir les facultats de control, inspecció i sanció en matèria de mitjans de comunicació audiovisual, incloses les emissions no emparades per cap títol habilitador.
De l'anterior funció se n'exclouen les que són competència del Consell de l'Audiovisual de Catalunya i les que corresponguin a l'òrgan competent en matèria d'inspecció de telecomunicacions.
d) Impulsar l'elaboració de propostes normatives d'ordenació i protecció en matèria de mitjans de comunicació audiovisual.
e) Promoure l'anàlisi de les tendències tecnològiques relacionades amb la digitalització dels continguts que determinaran l'evolució de l'oferta audiovisual.
f) Promoure mesures per l'adequació del sector de la comunicació audiovisual de Catalunya relacionades amb l'impacte de la digitalització, les noves tecnologies i l'evolució dels hàbits de consum audiovisuals.
g) Planificar i vetllar perquè s'executin les propostes en matèria de comunicació audiovisual orientades a la innovació del sector de la comunicació audiovisual de Catalunya
h) Dissenyar i planificar les polítiques de foment en l'àmbit dels mitjans de comunicació d'acord amb les directrius de la Secretaria de Comunicació del Govern i Mitjans de Comunicació.
i) Donar suport a l'edició de publicacions d'acord amb la seva funció social i territorial.
j) Mantenir les relacions amb les administracions i els agents locals pel que fa a l'oferta de serveis de comunicació audiovisual i dels mitjans de comunicació de proximitat.
Un cop implantada la TDT, és hora que aquesta nova manera de veure la televisió desplegui tot el seu potencial.
A curt i mig termini serà el moment en què la TDT podrà mostrar tot el seu potencial, tots els seus avantatges.
Parlem de l'espectacle de gaudir d'emissions en alta definició, de la relació que pot tenir l'espectador amb el programa preferit mitjançant la interactivitat, de l'experiència que pot suposar veure esport i pel·lícules en 3D, i de les moltes novetats que poden anar sorgint, sempre tenint com a base la TDT.
Amb tots aquests canvis que estan per venir, els televisors i descodificadors s'hauran d'anar adaptant a les noves tecnologies, i cal tenir sempre present quins són els requisits necessaris que han de cumplir els receptors abans d'adquirir-ne un.
En el cas d'instal·lacions que requereixin fer una adaptació, ens haurem de dirigir al president de comunitat o a l'administrador de finques perquè avisi un instal·lador degudament habilitat, el qual farà el diagnòstic i l'actuació que correspongui.
És important assenyalar que només les empreses instal·ladores de telecomunicacions registrades (homologades) per la Generalitat de Catalunya tenen la competència i l'autorització adequades per realitzar les actuacions que la instal·lació de l'edifici requereix.
Al següent enllaç, trobareu un cercador, tant per municipi, com per comarca, o nom comercial, de les empreses instal·ladores de telecomunicacions de Catalunya registrades al registre d'instal·ladors de la Generalitat.
Per tant, aquestes són les empreses homologades que us poden revisar i/o adaptar la instal·lació de televisió per veure la TDT.
Cercador d'empreses instal·ladores de telecomunicacions
Aquestes empreses homologades han de disposar d'un carnet acreditatiu que ha de poder mostrar el professional, i l'establiment s'ha d'identificar com a empresa habilitada.
Per tal de garantir la universalització de l'accés a les emissions televisives, el Govern preveu una via excepcional per aquells habitatges on les emissions de la TDT no arribin o ho facin en males condicions: la recepció de la TDT via satèl·lit (TDT-SAT).
Aquesta solució requereix l'adquisició i la instal·lació d'equipaments específics que comporten un cost addicional.
La TDT-SAT consisteix en la recepció dels canals de TDT gràcies a una antena parabòlica, que pot donar servei tant a una comunitat de veïns com a una única llar.
L'antena parabòlica s'ha de connectar a un descodificador extern especial, i aquest connectar-lo a l'aparell de televisió, independentment que tingui o no descodificador integrat.
El descodificador extern necessari no és el que disposen actualment les llars que veuen la TV via satèl·lit, ja que les emissions són unes altres, ni es pot adquirir en establiments comercials d'electrodomèstics.
L'adaptació dels equips domèstics a la TDT-SAT (instal·lació de l'antena parabòlica i subministrament del receptor) és una operació que realitzen exclusivament les empreses instal·ladores de telecomunicacions.
L'empresa instal·ladora contractada ha de donar l'alta de la sol·licitud de TDT-SAT al portal d'Abertis Telecom, on ha d'adjuntar un informe de mesures que justifiqui la deficiència de recepció de TDT per via terrestre.
La Direcció General de Comunicacions Electròniques, cas per cas, serà qui validarà i autoritzarà o no les peticions.
Un cop acceptada la sol·licitud, serà l'empresa instal·ladora la que subministrarà l'equip necessari, ja que el receptor especial per rebre la TDT-SAT no es troba a les botigues.
Per a més informació, us podeu adreçar al web del Departament de Polítiques Digitals i Administració Pública.
Cal remarcar que la oferta de canals per TDT-SAT és més limitada que l'oferta convencional.
El govern de l'Estat va aprovar la normativa per la qual els operadors estatals privats de TDT poden oferir un dels seus canals de televisió en la modalitat de pagament.
El Reial Decret-Llei 11/2009, de 13 d'agost de 2009, estableix que els aparells descodificadors que permeten tenir accés a aquests canals de TDT de pagament serviran per veure qualsevol de les ofertes televisives que es posin en marxa, mitjançant targetes de pagament que aquests canals posaran al mercat.
La TDT de pagament no substitueix la TDT en obert, ni requereix cap adaptació d'antena: és una part de la oferta de la TDT.
Si volem veure aquests canals haurem d'adquirir una targeta de pagament per inserir-la a una ranura específica del descodificador o del televisor amb TDT incorporat.
La major part de descodificadors que hi ha al mercat incorporen aquesta ranura.
Alguns d'aquests models incorporen el català com un dels idiomes dels seus menús en pantalla.
La majoria de televisors amb TDT incorporat que ara hi ha al mercat incorporen una ranura d'interfície comú (CI) que permet fer servir la targeta de TDT de pagament mitjançant un petit adaptador (mòdul CAM) que es connecta directament a la ranura CI.
Podeu consultar-ho a la pàgina TDT Premium, gestionada per Abertis, o a l'establiment comercial on vau adquirir el televisor.
Els mòduls CAM també es poden trobar a la venda als establiments d'electrodomèstics.
La ranura CI del televisor, que normalment se situa als laterals o a la part posterior de la pantalla, també pot aparèixer, en les descripcions tècniques, amb el nom de PCMCIA, que és la denominació aplicada als mòduls CAM en el món de la informàtica.
La interactivitat a la TDT sempre ha estat un tema més teòric que pràctic.
Quan s'enumeraven les llistes d'avantatges de la TDT, sempre hi sortia el fet de poder interactuar amb el contingut de la programació, fer votacions, veure estadístiques, jocs, consultar el temps, administració electrònica, banca electrònica, etc. A escala europea, hi ha un estàndard que regula la interactivitat a la TDT, que és l'MHP.
Però la realitat ha estat que als comerços quasi no hi hagut oferta d'aparells MHP, i que les cadenes de televisió tampoc han ofert un ventall ampli d'aplicacions i serveis interactius d'interès.
Per tant, la interactivitat a la TDT no ha arribat mai plenament.
Darrerament, però, sembla que s'està donant un gir.
Els aparells de televisió de gammes mitjana i alta que es venen actualment, comencen a portar un connector Ethernet per connectar el televisor a Internet de banda ampla.
A més, s'està gestant un nou estàndard europeu (HbbTV) per regular la interactivitat, aquest cop basada en un model híbrid de difusió de televisió-Internet.
L'hybrid broadcast broadband TV (HbbTV), és una iniciativa paneuropea focalitzada a harmonitzar la difusió broadcast (televisió) i broadband (Internet), d'entreteniment i notícies que l'usuari rep a la seva llar a través d'un televisor o d'un receptor-descodificador connectat a Internet.
Els productes i serveis HbbTV donaran a l'usuari una experiència d'entreteniment perfecte, que combinarà la riquesa del broadcast (facilitat d'ús) amb la riquesa del broadband (contingut d'Internet), en una sola pantalla (el televisor).
Amb l'HbbTV, els usuaris podran accedir a nous serveis de proveïdors d'entreteniment, com operadores de TV, proveïdors en línia, i fabricants d'electrònica de consum:
• serveis associats a la programació: teletext digital i EPG.
Un cop implementada la TDT, comencen a sorgir ràpidament les tecnologies que s'aprofiten de la transmissió i recepció digital del senyal de la televisió, per lluir.
El que es comença a veure ara en televisió són els primers sistemes comercials basats en la captació, transmissió i representació de dues imatges similars desplaçades l'una de l'altra i polaritzades.
La visió estereoscòpica és una tècnica de principis del segle XX.
Especialment en cinema, al llarg d'aquest temps hem pogut anar veient l'evolució d'aquesta manera de veure les imatges a través de la gran pantalla.
Ara és el torn de les 3 dimensions a la pantalla petita (ja no tan petita), que és la televisió de casa.
El sistema de captació es compon de dues càmeres convencionals o d'alta resolució (una per a cada ull) convenientment adaptades i sincronitzades entre elles.
S'han d'anar controlant els paràmetres de convergència i separació, i s'ha de fer un constant monitoratge de les imatges captades per poder corregir en temps real els defectes propis del sistema.
Normalment es fa una gravació i llavors, en una postproducció posterior, es corregeixen els defectes inherents a aquests tipus de produccions (aberracions, diferències de colorimetria, problemes de convergència, etc.).
Avui en dia, hi ha 3 mètodes per transmetre senyal d'alta definició en 3D.
Pel que fa a la recepció, el funcionament dels televisors es basa a anar dividint les imatges en 2 grups, una per a cada ull.
El televident ha d'usar ulleres perquè cada ull capturi una imatge diferent, i creï la il·lusió de profunditat.
En el món de la televisió s'han fet diferents intents de mostrar imatges en 3D.
Uns utilitzen el mètode de filtres polaritzats, els altres juguen amb l'obturació.
A mig termini, hi haurà la tecnologia que permetrà a la gent veure en 3D sense ulleres.
La Society of Motion Picture and Television Engineers (SMPTE) va publicar recomanacions, però no especificacions, relacionades amb les 3 dimensions:
En cinema, hi ha 4 sistemes (llicències) per produir en 3D:
Per adquirir un descodificador de TDT ens podem adreçar a qualsevol establiment d'electrònica de consum, fins i tot a les empreses que operen exclusivament per Internet.
Alguns d'aquests establiments disposen d'un espai d'exposició comercial d'equips descodificadors, fàcilment identificables mitjançant el logotip de la TDT.
Cal exigir que el descodificador porti el segell DVB ( digital video broadcasting ), el qual garanteix la compatibilitat total amb les emissions de televisió digital terrestre.
Descodificadors externs que es connecten al televisor mitjançant l'euroconnector.
- Mixtos satèl·lit/TDT, reproductors/gravadors DVD amb TDT
Descodificadors integrats en el mateix televisor.
A banda de la tecnologia del televisor (LCD, plasma, LED,...), el descodificador i el televisor poden ser:
- Capacitat de reproducció de contingut en 3D
Descodificadors integrats en una placa PCI, n una tarja PCMCIA o en un USB, que es connecten a l'ordinador, per rebre els canals de televisió al PC.
La TDT via satèl·lit (TDT-SAT) garanteix la universalització de l'accés a les emissions televisives.
És una via excepcional, prevista per aquells habitatges on les emissions de la TDT no arribin o ho facin en males condicions.
Amb la TDT-SAT, es complementa fins al 100% de cobertura nacional.
Un instal·lador inscrit en tipus A del Registre d'instal·ladors de telecomunicacions de Catalunya, i que hagi tramitat l'autorització per a fer instal·lacions de TDT via satèl·lit.
Podeu consultar les empreses que ja tenen l'autorització per a fer instal·lacions de TDT via satèl·lit al www.sattdt.es, ("Consulti els distribuïdors autoritzats per a instal·lar receptors").
Aquesta autorització la pot demanar qualsevol empresa inscrita en el tipus A del Registre d'empreses instal·ladores de telecomunicacions de Catalunya.
Hi ha dos escenaris d'ús de la interactivitat:
1.- Local: l'espectador interactua amb la informació emmagatzemada al receptor, la qual es renova amb certa periodicitat.
Alguns exemples són: Guia electrònica de programació, teletext millorat, serveis d'informació 24/7 (meteorologia, trànsit, farmàcies, etc.), jocs, xat SMS.
2.- Remota: l'espectador interactua amb un proveïdor de serveis exterior, al qual es connecta mitjançant un canal de retorn.
El canal de retorn pot ser de diversos tipus (mòdem, ADSL, etc), si bé els pocs descodificadors MHP que hi ha actualment integren un mòdem per connectar a la línia telefònica convencional.
Alguns exemples són: votacions, apostes, descàrregues d'informació personalitzada per cada usuari o transaccions més complexes..
Des del naixement de la TDT fins 2010, el requisit per accedir als serveis interactius era tenir un descodificador amb MHP.
El sistema MHP va arrancar, però no va acabar mai d'establir-se, i actualment comença a aparèixer un nou sistema, Hbbtv (Hibrid Broadcast Broadband Television), que combina les emissions de TDT amb contingut per internet.
AIxí doncs, el requisit serà disposar d'un televisor o descodificador que es pugui connectar a algun punt de la xarxa de casa.
HbbTV, que respon a Hybrid Broadcast Broadband Television, és un model d'interactivitat europeu que combina la facilitat d'ús del contingut en emissió (broadcast) amb la riquesa i disponibilitat del contingut que hi ha a la xarxa (broadband), per oferir una experiència d'usuari més completa.
Cal tenir un dispositiu, ja sigui el televisor, ja sigui un receptor extern, que tingui connexió a la xarxa de banda ampla (ADSL) de casa.
La interactivitat en TDT és la capacitat d'oferir continguts addicionals als programes de televisió, que ens permeten veure informacions associades al contingut audiovisual, la programació dels canals, participar en concursos, votacions, comprar productes o serveis, o també participar en el propi programa de televisió amb el comandament a distància.
La connexió del descodificador al televisor i al vídeo es pot fer de diferents maneres depenent del nombre i tipus de connectors dels dispositius.
La manera més habitual és connectar el cable d'antena al receptor i mitjançant un euroconnector, connectar el receptor de TDT i el televisor.
Posteriorment haurà de sintonitzar els canals.
També es pot connectar el receptor amb el vídeo (o DVD gravador) amb un euroconnector.
Per resoldre el problema de falta d'euroconnectors en els dispositius, una solució és disposar d'un concentrador d'euroconnectors.
Per connectar un descodificador a un televisor que no té euroconnector és possible fer la connexió a través del cable d'antena.
És necessari que el receptor de TDT tingui un modulador de freqüència.
La visualització de la senyal en el televisor s'haurà de fer per un canal preseleccionat.
També es pot connectar amb connectors RCA si el televisor disposa d'entrades d'àudio i vídeo RCA.
Per poder veure la TDT als televisors sense presa d'antena hi ha diferents alternatives.
Algunes d'aquestes solucions només permetrien veure el mateix canal en tots els televisors.
Pot consultar amb un professional que li aconsellarà la millor alternativa pel seu cas concret.
Per saber si disposem de cobertura de TDT, podem fer el següent:
Malgrat els esforços per fer estendre les emissions de TDT arreu del territori, aquestes no arriben en condicions al 100% de la població.
Per tal de garantir la universalització de l'accés a les emissions televisives, es va posar en marxa una via excepcional, prevista per aquells habitatges on les emissions de la TDT no arribin o ho facin en males condicions: la recepció de la TDT via satèl·lit (TDT-SAT).
La TDT-SAT consisteix en la recepció dels canals de TDT gràcies a una antena parabòlica, que pot donar servei tant a una comunitat de veïns com a una única llar.
L'antena parabòlica s'ha de connectar a un descodificador extern especial, i aquest connectar-lo a l'aparell de televisió, independentment que tingui o no descodificador integrat.
El descodificador extern necessari no és el que disposen actualment les llars que veuen la TV via satèl·lit, ja que les emissions són unes altres, ni es pot adquirir en establiments comercials d'electrodomèstics
Per tant, l'adaptació dels equips domèstics a la TDT-SAT (instal·lació de l'antena parabòlica i subministrament del receptor) és una operació que realitzen exclusivament les empreses instal·ladores de telecomunicacions.
El procediment és el següent: l'empresa instal·ladora que contracti el ciutadà per fer l'adaptació a al TDT, en el cas que determini que la TDT no es pot rebre en condicions, adreçarà una petició a la Direcció General de Telecomunicacions i Societat de la Informació (DGTSI), on farà constar tècnicament la impossibilitat de rebre la TDT via terrestre.
La DGTSI, cas per cas, serà qui validarà i autoritzarà o no les peticions.
S'ha de remarcar que l'oferta de canals disponibles és inferior a la TDT convencional.
Gràcies al pla de desplegament d'encesa sincrònica de la TDT,i el pla d'extensió de cobertura Catalunya Connecta, tots dos de la Generalitat, la cobertura de tots els canals nacionals i estatals és superior al 99%.
Amb l'extensió de cobertura de TDT (però també amb servei de telefonia mòbil i banda ampla rural), mitjançant la compartició d'infraestructura de telecomunicacions o la construcció de nova infraestructura, s'han cobert els nuclis de població de més de 50 habitants.
Com a última opció per aquells habitants que no puguin rebre la TDT via terrestre malgrat els esforços de desplegament, hi ha la possibilitat de rebre els programes de TDT via satèl·lit.
Aquesta és una opció que només pot prescriure un instal·lador homologat, i ser validada per la Generalitat.
La TDT a Catalunya, i a la resta de l'Estat espanyol, emet en SD (definició estàndard), és a dir, 576 línies.
Actualment, ja hi ha diversos canals que emeten en alta definició verdadera, com TV3HD, TVEHD, TeledeporteHD, Antena3HD, etc.
No obstant això, si esteu pensant a adquirir ja un televisor preparat per a l'alta definició, atesa la diversitat d'estàndards (720p/50, 1080i/25 o 1080p/50) el millor que podeu fer és assegurar-vos que el descodificador porta el segell «HD ready» o «Full HD», que estan pensats precisament per donar unes garanties al consumidor.
Si teniu un televisor estàndard, i voleu adquirir un aparell extern, el descodificador ha d'estar preparat per rebre emissions en alta definició, això és, que sigui un descodificador MPEG-4, específic per a l'alta definició.
Els descodificadors actuals són MPEG-2 i no permeten rebre alta definició, encara que el televisor estigui preparat per a la resolució de l'alta definició.
És necessari disposar d'una pantalla adequada i d'un receptor TDT adequat.
Els dos casos més habituals avui en dia són:
Si, però les gravacions es realitzaran en definició estàndard.
Per gravar programes en alta definició, el propi gravador ha de disposar de sintonitzador i descodificador MPEG-4.
El logotip HD Ready significa que les pantalles poden representar imatges d'una resolució vertical de fins a 720 línies.
Per poder gaudir d'emissions d'alta definició, aquestes pantalles s'hauran d'utilitzar en conjunt amb un receptor de TDT d'alta definició, a no ser que el propi televisor ja descodifiqui en MPEG4, com és el cas de la majoria de televisor que es venen ja avui en dia.
El logotip HD Ready 1080p significa que les pantalles poden representar imatges d'una resolució vertical de fins a 1980 línies.
De moment, és el format de més resolució dins els formats d'alta definició en TDT.
Per poder gaudir d'emissions d'alta definició, aquestes pantalles s'hauran d'utilitzar en conjunt amb un receptor de TDT d'alta definició, a no ser que el propi televisor ja descodifiqui en MPEG4, com és el cas de la majoria de televisors que es venen avui en dia.
Les administracions públiques han d'adoptar les mesures necessàries per garantir l'accés de les persones amb discapacitat als serveis de televisió digital, d'acord amb els principis d'accessibilitat universal i disseny per totes les persones.
Les administracions públiques han d'adoptar les mesures necessàries per garantir a les persones amb discapacitat l'existència d'una oferta suficient d'equips receptors de televisió digital que permetin rebre els seus continguts, facilitin la navegació a través dels menús de configuració, les guies electròniques de programació, els serveis interactius i altres continguts de text, així com totes les prestacions bàsiques que ofereixen els receptors de televisió digital, d'acord amb els principis d'accessibilitat universal i disseny per totes les persones.
Les eines d'accessibilitat, podran integrar els següents elements tecnològics:
Les administracions públiques, en la mesura de les seves competències, fomentaran la difusió pública de les mesures d'accessibilitat a la televisió digital, coordinaran actuacions i sinèrgies entre tots els agents implicats, i desenvoluparan plans d'investigació, desenvolupament i innovació (i+d+i), a fi d'afavorir la implantació i la posada en pràctica de les tecnologies necessàries per a que les persones amb discapacitat tinguin ple accés a la televisió digital.
Igualment, les administracions públiques implicades, promouran el desenvolupament de polítiques de normalització, codis de bones pràctiques i eines que incorporin requisits d'accessibilitat.
De moment no, ja que actualment els subtítols s'ofereixen de forma separada al contingut.
Quan els subtítols s'ofereixin inserits al contingut, sí que es podran gravar.