La necessitat de la instal·lació de nous centres de culte que s'ha produït en els últims anys a Catalunya, en bona mesura com a conseqüència de l'augment de la immigració, ha situat les administracions públiques catalanes davant una nova realitat a la qual han de donar resposta.
Per això era oportuna la confecció d'una normativa específica des de la Generalitat de Catalunya per tal de coadjuvar a la garantia i al ple respecte del dret fonamental a la llibertat religiosa en el marc d'un estat de dret com el nostre.
La Llei 16/2009, del 22 de juliol, dels centres de culte, estableix a l'article 8.2 el mandat al Govern de la Generalitat de desplegar reglamentàriament les condicions tècniques i materials mínimes de seguretat, salubritat, accessibilitat, protecció acústica, aforament, evacuació i per evitar molèsties a terceres persones que han de complir els llocs de culte de concurrència pública.
Resultat del compliment d'aquest mandat és aquest Decret, coherent en la seva forma i en el seu fons amb el marc legal de referència.
Des d'un punt de vista material, aquest reglament desplega el nou marc jurídic per a l'establiment de centres de culte, amb l'objectiu de contribuir a la garantia plena de l'exercici del dret fonamental a la llibertat religiosa en conjunció amb el respecte als altres drets i llibertats consagrats a la Constitució.
L'article 9 de la Llei preveu l'establiment d'una llicència municipal d'obertura i ús de centres de culte que, en cap cas, no té per objecte sotmetre l'activitat religiosa com a tal a cap mena d'autorització o permís, sinó garantir que els locals on es realitzin aquestes activitats comptin amb unes condicions tècniques adequades i proporcionades al tipus d'activitat que s'hi ha de desenvolupar.
Aquest reglament té per objecte fixar el règim jurídic de l'obertura i ulterior ús dels centres de culte de concurrència pública de nova implantació, amb la finalitat de garantir l'aplicació real i efectiva del dret de les esglésies, les confessions i les comunitats religioses a establir centres de culte.
En aquest sentit, el títol preliminar s'ocupa d'indicar el seu àmbit d'aplicació, entenent per centres de culte l'edifici o el local de concurrència pública, de titularitat pública o privada, reconegut, declarat o certificat per la respectiva església, confessió o comunitat religiosa reconeguda legalment, i destinat principalment i de forma permanent a l'exercici col·lectiu d'activitats de culte, i deixant fora del seu àmbit d'aplicació els que estiguin ubicats en centres hospitalaris, assistencials, educatius, cementiris, tanatoris i centres penitenciaris.
També resten exclosos de l'aplicació d'aquest reglament els centres de culte que estiguin inclosos en l'Inventari del patrimoni cultural català.
El títol primer preveu les condicions urbanístiques per a la implantació dels centres de culte, en atenció a les necessitats de disposar d'espais per a l'exercici d'activitats religioses, desplegant així l'article 4 de la Llei 16/2009, del 22 de juliol, dels centres de culte, que estableix que els plans d'ordenació urbanística municipal han de preveure sòls amb la qualificació de sistema d'equipament comunitari on s'admetin els usos de caràcter religiós.
En aquest sentit, s'estableix que la memòria dels plans d'ordenació urbanística municipal ha de contenir una avaluació i justificació de les necessitats de sòl per a la implantació de centres de culte en el municipi.
Per a la determinació d'aquestes necessitats s'han de tenir en consideració els suggeriments que formulin les esglésies, les confessions i les comunitats religioses.
Les condicions mínimes en matèria de seguretat, aforament, salubritat i accessibilitat, i immissions i molèsties a terceres persones, que es concreten en el títol segon, pretenen donar resposta a la situació d'indeterminació legal que ha caracteritzat fins a l'actualitat l'exercici de la potestat de policia municipal pel que fa als criteris exigibles per a la utilització dels locals de culte.
De conformitat amb la Llei, aquestes condicions mínimes exigibles als locals observen el principi de proporcionalitat entre les mesures previstes i els objectius perseguits.
En aquest sentit es concreten les condicions de seguretat estructural i contra incendis, l'aforament i les condicions mínimes d'evacuació, d'estanqueïtat i aïllament, de ventilació i condicionament d'aire, dels serveis sanitaris i dels accessos i concentració de persones i d'accessibilitat.
Així mateix, els centres de culte han de disposar de les mesures d'aïllament acústic necessàries per tal de prevenir les molèsties cap a l'exterior.
El títol tercer regula el procediment d'atorgament de la llicència municipal d'obertura de centres de culte prevista en la Llei 16/2009, del 22 de juliol, dels centres de culte, a la qual se subjecta l'obertura i ús dels centres de culte de pública concurrència que, de manera permanent en el temps i amb caràcter principal, s'orientin a l'exercici col·lectiu d'activitats de culte, tant si aquestes es desenvolupen en edificis o locals de titularitat pública com privada, quedant exclosos de l'exigència d'obtenir l'esmentada llicència els edificis o locals de titularitat pública destinats habitualment a altres finalitats, que acullin actes puntuals o esporàdics d'exercici col·lectiu del culte.
Així mateix, es determina en quins casos aquesta llicència se substitueix per una comunicació prèvia.
El títol quart regula el procediment d'inspecció del compliment de les previsions reglamentàries relatives a les condicions tècniques i materials mínimes de seguretat, salubritat, accessibilitat, protecció acústica, aforament, evacuació i per evitar molèsties a terceres persones, així com a la comprovació de l'existència del títol habilitador o la realització de la corresponent comunicació.
En tot cas, els actes d'inspecció es duran a terme sense interrompre ni pertorbar cap activitat de culte.
També es regulen les possibles mesures cautelars a adoptar per tal de garantir la seguretat i salubritat públiques.
Finalment, i per no dificultar l'exercici del dret fonamental a la llibertat religiosa, s'estableix un règim transitori i específic per tal d'adaptar les disposicions d'aquest reglament als centres de culte preexistents a l'entrada en vigor d'aquesta norma.
En aquest sentit, es determina, entre altres disposicions, que els centres de culte existents en el moment de l'entrada en vigor del present reglament que no disposin de llicència municipal d'activitats o equivalent hauran d'instar la corresponent comunicació davant l'administració competent en el termini de cinc anys comptats des de la seva entrada en vigor i complir unes condicions bàsiques de seguretat que s'especifiquen a la disposició transitòria tercera.
D'acord amb això, d'acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora, a proposta del vicepresident del Govern, el Govern aprova el següent Decret.
En el marc del dret fonamental a la llibertat religiosa, i amb la finalitat de garantir l'aplicació real i efectiva del dret de les esglésies, les confessions i les comunitats religioses a establir centres de culte, aquest reglament té per objecte fixar el règim jurídic de l'obertura dels centres de culte de concurrència pública.
Els preceptes d'aquest reglament s'apliquen als centres de culte de concurrència pública inclosos en l'àmbit de la Llei orgànica 7/1980, de 5 de juliol, de llibertat religiosa, d'acord amb la definició que d'aquests es realitzi en els acords amb la Santa Seu i amb la resta d'acords que l'Estat té signats amb les diferents esglésies, confessions i comunitats religioses; i també a l'ús esporàdic amb finalitats religioses d'equipaments o d'espais de titularitat pública no destinats habitualment a aquestes finalitats.
Resten fora de l'àmbit d'aplicació d'aquest reglament els llocs de culte ubicats en centres hospitalaris, assistencials, educatius, cementiris, tanatoris i centres penitenciaris així com els situats en espais de titularitat pública o privada destinats a altres activitats principals.
També resten fora de l'àmbit d'aplicació d'aquest reglament tots aquells usos i activitats que, malgrat que es desenvolupin en els centres de culte o edificis annexos, no constitueixen pròpiament activitat de culte, com ara els usos docents, esportius, residencials, de pernoctació, de menjador col·lectiu, de manipulació d'aliments, així com els centres per a la infància, la joventut i la tercera edat.
Aquests usos es regiran per la normativa sectorial que els sigui aplicable.
De les condicions urbanístiques per a la implantació de centres de culte en àmbits urbans
Avaluació i justificació de les necessitats d'ús religiós en el planejament urbanístic
La memòria dels plans d'ordenació urbanística municipal ha de contenir una avaluació i justificació de les necessitats quantitatives i de localització de sòl per a la implantació de centres de culte en el municipi.
Per a la determinació de les necessitats municipals de sòl relatives a la implantació d'aquests centres, es prendran en consideració, a banda dels estudis específics que s'elaborin en la fase de preparació dels plans d'ordenació urbanística municipal, els suggeriments o al·legacions que a tal efecte formulin les esglésies, les confessions i les comunitats religioses en el decurs del procés de participació ciutadana que es desenvolupi amb motiu de la formulació d'aquells plans i en el tràmit o tràmits d'informació pública regulats per la normativa urbanística en el marc del procediment d'aprovació del planejament general.
Sistema d'equipament comunitari que admeti l'ús religiós
De conformitat amb les dades obtingudes i en coherència amb la memòria, el Pla d'ordenació urbanística municipal i, en el cas que aquest ho estableixi, el planejament urbanístic derivat, han de preveure sòl amb destinació a sistema urbanístic d'equipament comunitari en el qual, entre d'altres usos, s'admeti el religiós de nova implantació, sense perjudici del que estableix l'article 5.
En cas que s'exclogui l'ús religiós d'entre els possibles usos assignats als sòls afectats a sistemes urbanístics d'equipament comunitari, haurà de justificar-se degudament amb un informe motivat.
La concreció de l'ús dels equipaments comunitaris a què fa referència l'apartat 1, s'ha d'efectuar mitjançant el pla especial que preveu la legislació urbanística.
Les ordenances municipals que regulin la instal·lació o l'obertura de centres de culte per raó de la concentració espacial o la distància entre ells, hauran de respectar les disposicions tècniques que regula aquest Decret.
La previsió de sòls, en els plans d'ordenació urbanística municipal, amb la qualificació de sistema d'equipament comunitari on s'admetin els usos de caràcter religiós, no exclou per si mateixa la possibilitat d'admissió o de compatibilitat d'aquests usos en altres zones urbanes del municipi.
Emplaçament de l'equipament comunitari d'ús religiós i integració urbana
S'ha de garantir que l'emplaçament de l'equipament comunitari amb ús religiós estigui ben comunicat per tal de no dificultar l'exercici del dret de llibertat de culte.
Criteris i condicions urbanístiques d'accessibilitat i aparcament aplicables als centres de culte de gran capacitat
Per a la implantació de centres de culte en sòls qualificats d'equipaments comunitaris, que tinguin una superfície construïda superior a mil metres quadrats o un aforament previst per a més de cinc-centes persones, tant en edificis de nova planta com en edificis existents, la documentació del pla especial urbanístic de concreció de l'ús i d'establiment de les condicions d'ordenació i d'edificació de l'equipament, ha d'incorporar una justificació sobre la idoneïtat i conveniència de la implantació del nou centre.
Així mateix, ha de contenir un estudi de la mobilitat generada i de les necessitats de places d'aparcament de la nova implantació i el plantejament de les solucions contemplades per tal de garantir la correcció dels possibles dèficits generats.
De les condicions tècniques i materials dels llocs de culte
De les condicions mínimes de seguretat per a les persones
Règim general de les condicions de seguretat
Els edificis i locals destinats a centres de culte han de comptar amb les mesures de seguretat mínimes a les persones usuàries, especificades en aquest capítol.
En allò no regulat per aquest reglament, és aplicable la normativa tècnica vigent per als locals de pública concurrència.
Els centres de culte han de complir les condicions de seguretat en cas d'incendi relatives a la propagació interior, la propagació exterior, l'evacuació d'ocupants, les instal·lacions de protecció contra incendis, la intervenció de bombers i la resistència al foc de l'estructura atenent les especificitats pròpies de l'activitat.
En relació amb la propagació interior i compartimentació en sectors d'incendi, la superfície màxima dins d'un sector d'incendi, amb independència del seu aforament, no pot excedir els 2.500 metres quadrats.
Tanmateix, s'admeten sectors d'incendi de superfície superior en relació amb els centres de culte que reuneixin les condicions enumerades tot seguit:
a) Que estiguin compartimentats respecte d'altres zones mitjançant elements que tinguin una resistència al foc de cent vint minuts (EI 120).
b) Que tinguin resolta l'evacuació mitjançant sortides de planta que comuniquin amb un sector de risc mínim a través de vestíbuls d'independència, o bé mitjançant sortides d'edifici.
c) Que els materials de revestiment emprats en la construcció del centre ofereixin un nivell de resistència al foc de nivell B-s1, d0 per a murs i sostres i de nivell Bfl-s1 per a paviments.
d) Que la densitat de càrrega de foc deguda als materials de revestiment i al mobiliari fix no excedeixi els 200 MJ/m2.
Amb la finalitat de limitar el risc de propagació exterior de l'incendi a través de façana, cal adequar-se al que estableixi la normativa tècnica per a locals de pública concurrència al respecte.
Cal que els centres de culte disposin de tots els equips i instal·lacions de protecció contra incendis que estableixi la normativa tècnica per a locals de pública concurrència.
Les condicions d'aproximació i entorn i l'accessibilitat per façana seran les que estableixi la normativa tècnica per a locals de pública concurrència.
Les exigències en matèria de resistència al foc de l'estructura s'hauran d'adequar al que estableixi la normativa tècnica per a locals de pública concurrència.
Pel que fa al càlcul de l'aforament dels centres destinats al desenvolupament d'activitats de culte, es determina a partir de l'aplicació als espais útils per al culte dels estàndards següents:
a) Als centres de culte que disposin de seients definits en el projecte tècnic, se'ls aplica la ràtio d'una persona per seient.
A aquests efectes, per als centres que no disposin de seients individuals, s'estableix una densitat d'una persona per cada 0,60 metres lineals de banc.
El resultat obtingut amb l'aplicació de l'estàndard s'arrodoneix per excés.
Cal tenir present que el nombre de seients, o la longitud dels seients que no siguin individuals, està condicionat a mantenir la longitud d'evacuació màxima fins a les sortides determinada reglamentàriament.
b) Als centres de culte que no disposin de seients definits en projecte, se'ls aplica la ràtio d'una persona per metre quadrat útil dels espais dedicats a la celebració de culte.
Als efectes d'aquest còmput, s'entén per espais útils per al culte la superfície reservada per als assistents als actes de culte, amb exclusió de passadissos, atris, espais de presidència i col·laterals, així com els serveis (o blocs) sanitaris i vestíbuls d'accés.
Els espais destinats a activitats complementàries com ara tallers, aules o sales de reunions queden exclosos del càlcul del còmput d'aforament previst en aquest article, i es computaran d'acord amb els estàndards previstos en la legislació tècnica que els sigui aplicable.
La determinació del nombre de sortides i la longitud màxima dels recorreguts d'evacuació, el dimensionament i les característiques tècniques dels mitjans d'evacuació s'ha d'adequar a la normativa tècnica per a locals de pública concurrència.
Condicions de seguretat estructural
Les construccions que estiguin en espais suportats per forjats, han de disposar d'una resistència de 3,5 KN/m2 i 4 KN de càrrega concentrada.
De les condicions mínimes de salubritat i accessibilitat
Condicions d'estanqueïtat i aïllament
Els centres de culte han de comptar amb els nivells necessaris de protecció contra les humitats i d'estanqueïtat davant l'aigua de pluja, així com de protecció davant inundacions i d'aïllament tèrmic i acústic necessaris, d'acord amb el que estableixi la normativa tècnica vigent.
Condicions de ventilació i condicionament d'aire
Els centres de culte han de disposar de sistemes de ventilació natural o forçada amb capacitat suficient per garantir la correcta renovació de l'aire en l'interior.
Els sistemes o dispositius de ventilació han de garantir un volum de renovació mínim d'aire de vint-i-dos metres cúbics per hora per cadascuna de les persones que componen l'aforament màxim del centre.
Els centres de culte han de disposar, en funció de la capacitat d'aforament, de la dotació necessària de serveis sanitaris que tinguin sistemes de ventilació natural o forçada amb sortides directes a l'exterior mitjançant conductes independents, d'acord amb els criteris següents:
a) Els centres de culte que tinguin un aforament igual o inferior a cent persones han de disposar d'una cambra higiènica per a cada sexe, formada per un rentamans i un inodor.
b) Els centres de culte que tinguin un aforament entre cent i tres-centes persones han de disposar de dues cambres higièniques per sexe, formades cadascuna d'elles per un rentamans i un inodor.
c) Els centres de culte que tinguin un aforament de més de tres-centes persones han d'augmentar les dotacions esmentades en l'apartat anterior en un inodor i mig rentamans per a cada sexe per cada tres-centes persones addicionals o fracció.
El resultat s'arrodoneix per defecte.
d) En qualsevol cas, una de les cambres higièniques ha d'estar adaptada per a persones discapacitades.
Condicions mínimes dels accessos i concentració de persones
Els centres de culte han de disposar de les mesures necessàries que s'estableixen en aquest article per tal d'evitar els impactes derivats de l'acumulació de persones en els seus accessos i les molèsties i pertorbacions cap a l'exterior i als immobles veïns.
No s'estableixen limitacions a la implantació de centres de culte per raó de l'amplada del vial que afronta la parcel·la on aquests s'hagin d'emplaçar.
No obstant això, en vials d'una amplada no superior a sis metres, només s'admet l'obertura de centres de culte amb un aforament inferior a cent persones.
Els centres de culte amb un aforament superior a dues-centes persones disposen d'espais de vestíbul exterior a les sales de culte, coberts o descoberts, amb una superfície suficient que permeti aplegar una proporció d'usuaris del centre en un espai intermedi entre aquest i l'espai públic.
Aquests vestíbuls o espais intermedis tenen una superfície mínima equivalent a una sisena part de la superfície de la sala principal destinada a actes de culte que, en cap cas, pot ser inferior als trenta metres quadrats.
En els centres de culte que estiguin situats en àmbits urbans amb presència d'usos d'habitatge, residencials i hospitalaris, els dits espais són tancats i estan coberts.
Els centres de culte han de complir les condicions tècniques d'accessibilitat establertes per la normativa vigent.
De les immissions i molèsties a terceres persones
Condicions de protecció acústica
Els edificis i locals destinats a centre de culte han de disposar de les mesures d'aïllament acústic suficients per garantir la prevenció de molèsties cap a l'exterior, tant les que es puguin propagar per mitjans aeris com estructurals.
Amb caràcter general, els locals han de disposar, com a mínim, d'aïllament acústic al soroll aeri especificat als paràgrafs següents:
a) Parets, façanes o elements delimitadors que no tinguin contacte amb altres recintes o locals: 37 dB (A).
b) Parets i elements delimitadors separadors respecte d'altres locals o edificis en contacte: 55 dB (A).
En aquest cas, si l'element delimitador incorpora portes o finestres que obren a espais comuns de l'edifici, aquestes tindran un aïllament de 30 dB (A).
Els centres de culte que, per al desenvolupament de les activitats que els són pròpies, disposin d'aparells d'amplificació electrònica, han de comptar obligatòriament amb dispositius limitadors de potència que impedeixin un nivell d'emissió sonora d'aquests aparells de més de 90 dB (A).
Els centres de culte emplaçats en àmbits urbans amb presència d'usos d'habitatge, residencials i hospitalaris que estiguin situats a una distància mínima de cent metres d'aquests, han d'incrementar els nivells mínims d'aïllament acústic fins ajustar-se a les limitacions d'immissió màxima que resultin del corresponent mapa de sensibilitat acústica del municipi.
Els centres de culte situats en edificis on es desenvolupin altres usos o activitats, o en edificis adjacents a d'altres, han d'adoptar les mesures d'aïllament i protecció necessàries per tal d'impedir la propagació de soroll mitjançant vibracions a través d'elements estructurals.
A aquest respecte, el nivell global de pressió de soroll d'impacte en un recinte habitable que afronti en vertical o horitzontal o que tingui una aresta en comú amb el centre de culte no pot superar els 60 dB.
Per tal d'evitar la propagació estructural de soroll, els altaveus de les sales de culte han de ser independitzats dels elements estructurals mitjançant la disposició de suports o ancoratges antivibratoris.
Queden excloses de les condicions de protecció acústica les campanes ubicades en els centres de culte, atesos els usos que els han estat atribuïts tradicionalment.
Del procediment d'atorgament de la llicència municipal d'obertura i ús de centres de culte
Actes subjectes a llicència municipal d'obertura i ús de centres de culte
En els termes establerts per la Llei 16/2009 i per aquest reglament, resta subjecte a llicència municipal regulada en aquest títol l'inici d'activitats d'un nou centre de culte de pública concurrència que, de manera permanent en el temps i amb caràcter principal, s'orienti a l'exercici col·lectiu d'activitats de culte, tant si aquestes es desenvolupen en edificis o locals de titularitat pública com privada.
Centres i activitats exclosos de llicència municipal d'obertura i ús de centres de culte i règim de comunicació
Queden exclosos de l'exigència d'obtenir la llicència d'obertura i ús de centres de culte i del règim de comunicació els edificis o locals de titularitat pública destinats habitualment a altres finalitats, que acullin actes puntuals o esporàdics d'exercici col·lectiu del culte, sens perjudici de l'aplicació de l'article 20.
La llicència d'obertura i ús de centres de culte se substitueix per una comunicació prèvia en els supòsits de centres de titularitat pública o privada que tinguin per finalitat la realització continuada en el temps d'una activitat de culte quan els espais útils per al culte no superin els cent metres quadrats i l'aforament previst no superi les noranta persones.
Regulació de l'ús de béns públics
Les persones organitzadores d'actes puntuals d'exercici del culte que es vulguin desenvolupar en equipaments o espais públics, que vulguin fer ús privatiu del domini públic o de béns patrimonials, o que comportin l'ocupació temporal de la via pública, resten obligades a sol·licitar la corresponent autorització a l'òrgan competent, en els termes fixats en la normativa de patrimoni dels ens locals i, si escau, en les ordenances municipals, amb una antelació màxima de vint dies.
A aquests efectes, es posa en coneixement de l'òrgan competent, com a mínim, les dades següents:
a) Identificació de les persones organitzadores.
b) Adreça de l'edifici o local on es desenvoluparà l'activitat.
e) Previsió de persones assistents.
L'òrgan competent disposa de cinc dies per dictar i notificar la resolució.
La manca de resolució i notificació comporta l'aplicació del silenci administratiu negatiu.
L'exercici d'activitats de culte requereix que l'edifici o local on aquestes es desenvolupen compti amb totes les mesures de seguretat, salubritat, acústiques, i aquelles altres que la legislació sectorial determini per a activitats complementàries a les de culte.
A aquests efectes, es requereix la preceptiva llicència urbanística quan, per complir aquestes condicions, sigui necessari dur a terme les actuacions següents:
a) Les obres d'edificació i de construcció de nous centres de culte així com les d'ampliació, reforma, modificació o rehabilitació d'edificis, construccions i instal·lacions preexistents que requereixin projecte tècnic.
b) La primera utilització i ocupació dels edificis destinats a locals de culte.
c) Si escau, el canvi d'ús dels edificis i de les instal·lacions quan el lloc de culte s'estableixi en una edificació preexistent destinada a usos diferents del religiós.
d) Qualsevol actuació que, de conformitat amb la legislació urbanística o les ordenances municipals, exigeixi l'atorgament de llicència urbanística.
En aquests casos, la sol·licitud de la llicència urbanística i de la llicència municipal d'obertura i ús es fa en una sola instància, acompanyada d'un projecte únic que acrediti el compliment de la normativa urbanística i tècnica aplicables, sens perjudici del que s'estableix a l'article 22.
La llicència d'obertura i ús de centres de culte és prèvia a la llicència urbanística, així com a la resta d'autoritzacions o llicències que siguin preceptives d'acord amb la legislació de règim local o sectorial, en funció de les activitats complementàries que s'hagin de realitzar en l'immoble.
Si l'eficàcia de la llicència d'obertura i ús de centres de culte es condiciona a l'atorgament de la llicència urbanística, amb la finalitat de garantir les condicions previstes en l'apartat primer, no es pot iniciar l'activitat de culte fins a la conclusió de les obres emparades per la dita llicència urbanística o l'obtenció de la llicència de primera utilització.
Règim jurídic de la llicència d'obertura i ús
La competència per a l'atorgament o denegació de la llicència d'obertura i ús de centres de culte s'ajusta al que estableix la legislació de règim local.
El procediment administratiu per atorgar o denegar la dita llicència segueix els tràmits previstos en els articles següents, sens perjudici del que s'estableix en la normativa de procediment administratiu comú i de règim local.
En tot cas, les activitats sotmeses a aquesta llicència resten excloses del règim general de prevenció i control ambiental de les activitats.
Qualsevol modificació de les circumstàncies que van donar lloc a l'atorgament de la llicència d'obertura i ús de centres de culte requereix la revisió d'aquesta llicència.
En particular, quan es porti a terme qualsevol acció de les definides en l'article 179, apartat segon, lletra b, del Decret legislatiu 1/2005 del Text refós de la Llei d'urbanisme, que requereixi llicència urbanística, o quan s'hagin de realitzar obres subjectes a llicència urbanística, cal sol·licitar novament la llicència d'obertura i ús de centres de culte o, simultàniament, aquesta llicència adaptada a la nova configuració resultant de l'obra.
En el primer supòsit, les sol·licituds es tramiten conjuntament.
Estan legitimades per iniciar el procediment per a l'atorgament de la llicència d'obertura i ús, o per efectuar la comunicació a què es refereix l'article 19, les esglésies, les confessions i les comunitats religioses que acreditin la seva inscripció en el registre estatal d'entitats religioses, d'acord amb el que preveu la disposició addicional segona de la Llei 16/2009, del 22 de juliol.
Es consideren persones interessades en el procediment per a l'atorgament de la llicència d'obertura i ús de centres de culte les que preveu l'article 31 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
Inici del procediment per a l'obtenció de la llicència d'obertura i ús
El procediment s'inicia a sol·licitud de la persona interessada, sol·licitud que, en tot cas, haurà d'anar acompanyada dels documents següents:
a) Acreditació que l'església, la confessió o la comunitat religiosa està inscrita en el registre competent d'entitats religioses o certificació de l'autoritat eclesiàstica o religiosa competent.
b) Una declaració responsable de subscriure una assegurança de responsabilitat civil abans de l'inici de les activitats del centre de culte.
c) Projecte, en el supòsit d'obres de nova planta o d'ampliació, reforma o rehabilitació d'edificacions o construccions preexistents, que inclogui tant les determinacions urbanístiques com les tècniques necessàries.
Si, d'acord amb la legislació, el projecte no és preceptiu, cal aportar un plànol de distribució interior de l'immoble i una memòria descriptiva de les activitats a realitzar.
d) Previsió de l'aforament que l'activitat o activitats pot comportar.
Els ajuntaments poden posar a disposició dels interessats un model normalitzat de sol·licitud, d'acord amb el document que s'adjunta com annex d'aquest reglament.
Quan la sol·licitud no compleixi els requisits exigits a l'apartat anterior, s'ha de requerir a la persona interessada perquè els completi o esmeni en un termini de deu dies, ampliables a cinc dies més quan l'aportació dels documents requerits presenti dificultats especials.
La no-presentació dels documents en aquest termini implica el desistiment de la petició, amb la resolució prèvia que s'ha de dictar en els termes que es preveuen en la legislació sobre procediment administratiu.
Una vegada iniciat el procediment, l'òrgan competent pot adoptar les mesures provisionals que consideri oportunes per assegurar l'eficàcia de la resolució que pugui recaure.
En particular, l'inici de l'activitat abans de l'obtenció de la llicència pot comportar el cessament de l'activitat, si s'escau, la incoació del corresponent procediment sancionador i, fins i tot, el tancament del centre de culte.
Una vegada la sol·licitud i la documentació exigida han tingut entrada en el registre municipal corresponent, l'òrgan competent per resoldre nomena una persona responsable o una persona instructora de l'expedient.
Les persones interessades poden presentar al·legacions i aportar documentació en qualsevol moment del procediment anterior al tràmit d'audiència.
Els fets que conté la sol·licitud i els que derivin de l'expedient poden ser acreditats mitjançant qualsevol mitjà de prova admès en dret.
La persona responsable de la instrucció del procediment pot acordar l'obertura d'un període de prova, per un termini no superior a trenta dies ni inferior a deu dies, per dur a terme les actuacions que consideri necessàries, a fi de verificar les al·legacions de les persones interessades, quan no hagin estat suficientment justificades, quan l'Administració no consideri certs els fets al·legats o quan la naturalesa del procediment ho exigeixi.
Per a la resolució de l'expedient, s'han de sol·licitar tots els informes, preceptius o no, que es considerin necessaris per fonamentar la resolució que s'ha de dictar en el procediment.
a) L'informe urbanístic, que ha d'acreditar l'adequació de la sol·licitud al planejament urbanístic, emès pels serveis tècnics municipals.
b) L'informe tècnic sobre condicions edificatòries i materials, emès pels serveis tècnics municipals.
c) En els municipis de més de 20.000 habitants, l'informe dels serveis de circulació municipal, quan l'activitat comporti un augment del trànsit que, previsiblement, distorsioni la mobilitat de la zona.
Els informes poden adoptar el contingut que s'escaigui, d'entre els següents:
b) Favorable, condicionat a l'esmena de deficiències esmenables.
Els informes emesos per la mateixa administració i els informes externs són evacuats en el termini màxim de dos mesos.
En el supòsit que els informes municipals previstos a l'apartat primer no hagin estat emesos en el termini indicat en l'apartat anterior, es pot continuar el procediment, sens perjudici de la responsabilitat imputable a l'òrgan emissor, fins al moment anterior a la resolució.
Caldrà, així mateix, sol·licitar l'informe a què fa referència l'article 22 de la Llei 3/2010, de 18 de febrer, de prevenció i seguretat en matèria d'incendis en establiments, activitats, infraestructures o edificis, en relació amb el punt 17 de l'annex d'aquesta Llei.
Amb caràcter previ a l'adopció de la proposta de resolució, l'òrgan instructor ha de notificar a les persones interessades que poden examinar l'expedient i presentar les al·legacions i els documents que considerin pertinents.
La resolució té caràcter reglat i ha de ser motivada, essent vàlida com a motivació la incorporació de la part conclusiva dels informes continguts en l'expedient.
Així mateix, ha de ser congruent amb la petició formulada per la persona interessada.
L'òrgan competent disposa de quatre mesos per emetre resolució i notificar les corresponents sol·licituds de llicència municipal d'obertura i d'ús de centres de culte, comptats des de la data en què la sol·licitud hagi tingut entrada al registre de l'òrgan competent per a la seva tramitació.
A petició de les persones interessades, la notificació es podrà realitzar per mitjans telemàtics.
L'òrgan competent pot acordar motivadament, justificant-ne l'excepcionalitat, l'ampliació del termini indicat en l'apartat anterior, que no podrà ser superior a dos mesos.
Aquest acord ha de ser notificat a les persones interessades.
Prorrogat el termini, no és possible acordar una nova pròrroga.
L'exhauriment del termini màxim sense haver estat notificada la resolució, llevat que l'ajuntament acrediti l'intent de notificació, legitima a la persona interessada per entendre estimada la seva sol·licitud per silenci administratiu.
En cas que el centre de culte es pretengui emplaçar en sòl de titularitat pública, el sentit del silenci serà negatiu.
Als efectes de coneixement i d'actualització del mapa religiós de Catalunya, els ajuntaments informaran la Direcció General d'Afers Religiosos de les concessions de les llicències d'obertura i ús de centres de culte i de les comunicacions rebudes.
Del procediment d'inspecció i de les mesures cautelars
L'objecte de la inspecció dels centres de culte previst en aquest reglament es refereix a l'existència de títol habilitador suficient o de la comunicació corresponent i a la comprovació del compliment de les condicions tècniques i materials mínimes de seguretat, salubritat, accessibilitat, protecció acústica, aforament, evacuació i per evitar molèsties a terceres persones, previstes en aquest reglament.
La inspecció dels centres de culte es realitza per l'òrgan competent de l'ajuntament del municipi on el centre es trobi ubicat.
El procediment d'inspecció ha d'iniciar-se amb la notificació a la persona titular o persona responsable acreditada del lloc de culte que hagi de ser objecte d'inspecció, de l'acord que iniciï el procediment d'inspecció, tot indicant-ne l'objecte, la motivació i l'abast, llevat dels casos excepcionals previstos en l'article 33.2 d'aquest Decret.
De les actuacions inspectores, s'aixeca la corresponent acta, que serà signada pel personal inspector de l'administració competent i per la persona titular o persona responsable acreditada del centre de culte que hagi estat objecte d'inspecció, la còpia de la qual li és lliurada.
El personal inspector té la condició d'autoritat pública prevista en la legislació sobre procediment administratiu comú.
Les actes d'inspecció s'aixequen en el mateix centre de culte, sens perjudici que puguin ser complementades en les dependències administratives.
Títol administratiu habilitador
Quan l'objecte de la inspecció sigui la comprovació que el centre de culte disposa del títol administratiu habilitador o ha realitzat la comunicació corresponent, es requereix la persona titular o responsable perquè aporti la documentació justificativa en un termini que no pot ser inferior a trenta dies, sens perjudici del que preveu la legislació sobre procediment administratiu comú en relació amb l'aportació de documents no exigits per la legislació o que obrin en poder de l'administració actuant.
En el supòsit que el centre de culte no tingués atorgada la corresponent llicència d'obertura i ús, o no pogués acreditar la comunicació, l'administració competent ha d'atorgar un termini, que no pot ser inferior a tres mesos, perquè en presenti la sol·licitud de llicència o es realitzi la comunicació a l'òrgan administratiu que correspongui.
Compliment de les condicions tècniques i materials
Quan l'objecte de la inspecció sigui la comprovació que el centre de culte compleix les condicions tècniques i materials mínimes exigides en aquest reglament pel règim de comunicació o de la llicència d'obertura i ús, s'ha de requerir la persona titular o responsable per tal que aporti la documentació justificativa en un termini que no podrà ser inferior a trenta dies.
Els actes d'inspecció es duen a terme sense interrompre ni pertorbar cap activitat de culte.
Aquestes actuacions s'han de notificar amb cinc dies d'antelació per tal que pugui ser-hi present la persona titular o responsable del centre, que pot ser assistit per un assessor i/o tècnic.
La notificació prèvia pot ser objecte d'exempció quan concorri una situació potencial de risc greu o de perill imminent per a les persones que estiguin al centre o als immobles adjacents i immediats.
A fi de garantir la seguretat i la salubritat públiques, i sempre que prèviament s'hagi acreditat el risc greu o el perill imminent, l'òrgan competent, prèvia audiència de les persones interessades, pot adoptar la mesura cautelar que consideri més oportuna d'acord amb el que preveu l'article 11 de la Llei 16/2009, del 22 de juliol, i de conformitat amb les prescripcions de la Llei 30/1992, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
L'adopció de qualsevol mesura cautelar és necessàriament temporal, no té caràcter sancionador ni es pot mantenir més enllà del moment en què cessi el risc o perill imminent o s'estableixin les mesures necessàries per garantir la seguretat i/o la salubritat públiques alterades.
No es pot adoptar cap mesura cautelar quan el centre de culte disposi de llicència d'obertura i ús o hagi comunicat la seva obertura i compleixi les condicions tècniques o materials exigides per aquest reglament, tret que les hagi modificat per qualsevol motiu generant risc o perill greu.
Determinacions del planejament en relació als usos existents
Els centres de culte existents en el moment de l'entrada en vigor del present reglament, que compleixen les determinacions de les disposicions transitòries segona o tercera d'aquest reglament, poden mantenir l'activitat i aquesta no tindrà la consideració d'ús disconforme, sempre que se subjectin al compliment dels requisits següents:
a) Que l'activitat desenvolupada no hagi estat declarada expressament incompatible en el planejament urbanístic vigent.
b) Que a l'entrada en vigor del present reglament no s'hagi incoat cap expedient de protecció de la legalitat urbanística per causa de la presumpta vulneració de la normativa urbanística.
Aquests centres poden realitzar qualsevol tipus d'obres de reforma i modernització, de conformitat amb la normativa vigent, excepte les ampliacions de superfície, que només són possibles quan es compleixi la totalitat de prescripcions del present reglament.
El Govern de la Generalitat, d'acord amb les seves disponibilitats i de conformitat amb el procediment legalment establert, pot atorgar ajuts destinats a facilitar l'adaptació dels locals existents a les prescripcions de la Llei 16/2009, del 22 de juliol, i del present reglament.
El que s'estableix al capítol primer del títol segon del present Decret resta subjecte a l'adaptació i/o modificació, si escau, de la normativa bàsica d'aplicació i a la normativa que aprovi el Govern en desplegament de la Llei 3/2010, del 18 de febrer, de prevenció i seguretat en matèria d'incendis en establiments, activitats, infraestructures i edificis o normativa legal que la substitueixi, així com a les instruccions tècniques complementàries i guies tècniques que aprovi l'òrgan competent en aplicació de l'esmentada Llei.
Els plans d'ordenació urbanística municipal que no prevegin l'avaluació i la justificació prevista a l'article 3, l'han d'incorporar en ocasió de llur revisió i, en qualsevol cas, abans del vint d'agost del 2019.
Centres de culte preexistents que disposin de llicència municipal
Queden exclosos de l'exigència de comunicar el compliment de les condicions bàsiques de seguretat els centres previstos en la disposició transitòria tercera de la Llei 16/2009, del 22 de juliol, que a l'entrada en vigor d'aquest reglament disposin d'una llicència municipal d'activitats prevista a la Llei 10/1990, del 15 de juny, sobre policia de l'espectacle, les activitats recreatives i els establiments públics, a la Llei 3/1998, de 27 de febrer, d'intervenció integral de l'administració ambiental o a d'altres normes vigents en el seu moment, o prevista en les normes que les substitueixin, com són la Llei 11/2009, de 6 de juliol, de regulació administrativa dels espectacles públics i les activitats recreatives i la Llei 20/2009, de 4 de desembre, de prevenció i control ambiental de les activitats.
La llicència municipal d'activitats s'entén equiparada, a l'entrada en vigor d'aquest reglament, a la llicència d'obertura i ús de centres de culte.
Centres de culte preexistents sense llicència municipal
Els centres de culte existents en el moment de l'entrada en vigor del present reglament previstos en la disposició transitòria tercera de la Llei 16/2009, del 22 de juliol, que no disposin de llicència municipal d'activitats o equivalent han d'efectuar la comunicació del compliment de les condicions bàsiques de seguretat davant l'administració competent en el termini de cinc anys comptats des de l'entrada en vigor d'aquesta norma.
La falsedat o inexactitud de les dades contingudes en la comunicació prèvia impedirà continuar amb l'activitat del centre de culte, amb la instrucció prèvia del procediment corresponent amb audiència de la persona interessada.
Feta la comunicació o transcorreguts els cinc anys previstos a l'apartat primer, l'administració competent comprova que els centres de culte preexistents que no disposin de llicència municipal, compleixen les següents condicions bàsiques de seguretat:
a) Disposar de mitjans d'extinció d'incendis, i com a mínim, d'un extintor de capacitat 21A-113B per cada cinquanta metres quadrats de superfície, amb un mínim de dos, en l'interior del centre, i un extintor per cada quinze metres de recorregut en els passadissos i accessos exteriors.
b) Disposar de solidesa estructural suficient, que ha de ser acreditada mitjançant un informe elaborat per un/a tècnic/a facultatiu/va competent.
c) Disposar de sortides d'evacuació conforme al que es determina en els apartats següents d'aquesta disposició transitòria.
Els centres de culte l'aforament dels quals no superi les dues-centes persones que estiguin situats en planta baixa; els centres de culte l'aforament dels quals no superi les cent persones, que estiguin situats en plantes pis amb una alçada d'evacuació que no excedeixi els vint-i-vuit metres respecte del nivell del carrer; i els centres de culte l'aforament dels quals no superi les cinquanta persones que estiguin situats en plantes amb una evacuació ascendent d'alçada que no superi els sis metres, han de disposar almenys d'una sortida a l'exterior d'una amplada mínima d'un metre.
Els centres de culte que estiguin situats en planta baixa o en plantes amb una evacuació ascendent d'alçada que no superi els tres metres, l'aforament dels quals sigui superior a dues-centes persones i que no excedeixi les cinc-centes, han de disposar d'una sortida a l'exterior d'una amplada mínima d'un metre i mig si l'aforament és de fins a tres-centes persones; i de dos metres i mig si l'aforament és superior; sempre que la distància màxima entre la porta i el punt més llunyà d'aquesta no superi els cinquanta metres; o bé de dues sortides l'amplada mínima de cadascuna de les quals es correspon amb el resultat de dividir el nombre total de persones que es preveu evacuar a través de la porta per 200.
En tot cas, aquesta amplada no pot ser inferior a 0,80 metres.
Els centres de culte amb un aforament superior a cent persones i que no excedeixi les dues-centes, que estiguin situats en plantes pis amb una alçada d'evacuació que no excedeixi els vint-i-vuit metres respecte del nivell del carrer, han de disposar d'una sortida a l'exterior d'una amplada mínima d'un metre i mig o bé de dues sortides en què l'amplada mínima de les portes serà la resultant del quocient entre el nombre total de persones que es preveu evacuar a través de la porta i 200, però en tot cas aquesta amplada no serà inferior a 0,80 metres.
Els centres de culte que superin els aforaments indicats anteriorment han de complir les condicions de seguretat dels centres de culte de nova implantació.
Els centres de culte que no puguin complir les condicions indicades hauran de limitar el seu aforament per adaptar-se a les circumstàncies que concorrin en cada cas, en funció dels paràmetres fixats en els apartats precedents.
Centres de culte sense llicència municipal no inclosos en l'Inventari del patrimoni cultural català
Els centres de culte sense llicència municipal que en el termini de cinc anys des de l'entrada en vigor d'aquest reglament no hagin estat inclosos en l'Inventari del patrimoni cultural català, han de comunicar als ajuntaments que compleixen les condicions bàsiques de seguretat que s'especifiquen en la disposició transitòria tercera, dins el termini esmentat.
Béns inclosos en l'Inventari del patrimoni cultural català
D'acord amb la disposició transitòria segona de la Llei 16/2009, resten exclosos de l'aplicació d'aquest reglament els centres de culte que estiguin inclosos en l'Inventari del patrimoni cultural català.
El que estableix el present reglament s'entén sense perjudici dels acords subscrits amb la Santa Seu i de les normes amb rang de llei que aproven els acords de cooperació signats amb les esglésies, confessions i comunitats religioses.
Barcelona, 20 de juliol de 2010
Vicepresident de la Generalitat de Catalunya