I. Se sotmet a dictamen d'aquesta Comissió Jurídica Assessora un projecte de decret pel qual s'estableix el procediment d'amidament de les distàncies que les oficines de farmàcia han de guardar envers les més properes i els centres d'atenció primària capçalera d'àrea bàsica.
Cal recordar en primer lloc que l'apartat dinovè de l'article novè de l'Estatut d'autonomia de Catalunya atorga a la Generalitat la competència exclusiva en matèria d'ordenació farmacèutica sens perjudici de les bases i de la coordinació general de la sanitat que fixi l'Estat i que desenvolupant aquesta competència i per estar reservada a una norma amb rang de llei la regulació de l'establiment d'oficines de farmàcia (STC de 24 de juliol de 1984) la Llei catalana 31/1991 de 13 de desembre ha regulat l'ordenació farmacèutica de Catalunya; dins d'aquesta regulació s'han determinat les distàncies que han de respectar les oficines de farmàcia que de bell nou s'autoritzin i aquelles que ja instal·lades desitgin o es vegin obligades a traslladar la seva ubicació envers les oficines de farmàcia més properes i els centres d'atenció primària de salut capçalera d'àrea bàsica (art. 6.7.b) i 8.4.).
En l'exercici de la seva competència exclusiva correspon també a la Generalitat la potestat reglamentària (art. 25.2 de l'EAC).
El titular d'aquesta potestat és el Govern (art. 61 de la Llei 13/1989 de 14 de desembre d'organització procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya) i la forma que ha d'adoptar la disposició general és la del decret (art. 62.1).
A més a més la disposició final de la Llei 31/1991 autoritza el Govern perquè dicti les normes de caràcter general i reglamentari necessàries per a desenvolupar i aplicar el text legal i l'article 6.7.b) in fine determina que "el procediment per a amidar les distàncies s'ha d'establir per reglament".
Per tant el projecte de disposició general incideix en matèria de competència de la Generalitat es proposa elevar la disposició a l'aprovació del Govern que és l'òrgan competent i pren la forma de decret que és l'adequada.
Correspon a la Comissió Jurídica Assessora vetllar per l'observança del procediment d'elaboració de les disposicions generals (art. 3.1.b) del Decret legislatiu 1/1991 de 25 de març) i aquest procediment està regulat per assegurar la legalitat l'encert i l'oportunitat de la disposició projectada mitjançant els corresponents estudis i informes previs alhora que permet conèixer l'opinió dels administrats a través del tràmit d'informació o audiència que l'ordenament jurídic preveu.
Segons l'esmentat procediment regulat a Catalunya pel capítol 4 del títol 3 de la Llei 13/1989 de 14 de desembre l'elaboració de disposicions generals requereix els tràmits següents:
– Iniciació pel centre directiu corresponent.
– Elaboració d'una memòria la qual ha d'expressar prèviament el marc normatiu en què la proposta s'insereix ha de justificar l'oportunitat i l'adequació de les mesures proposades als fins que es persegueixen i ha de fer referència a les consultes que es poden haver formulat i a d'altres d'interès per conèixer el procés d'elaboració de la norma.
– Formulació d'un estudi econòmic en termes de cost-benefici.
– Preparació d'una taula de vigències de disposicions anteriors sobre la mateixa matèria en la qual s'ha de consignar de manera expressa les que han de quedar totalment o parcial derogades (art. 63.
– Realització de la informació pública o audiència –si una llei ho exigeix o si ho decideix segons els casos el Govern o el conseller competent– de les entitats que per llei tenen la representació i la defensa d'interessos de caràcter general o afectats per la disposició (art. 64).
– Emissió d'un informe dels serveis jurídics del departament corresponent (art. 65.1).
A més a més és preceptiu el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora (art. 3.1. del Decret legislatiu 1/1991 de 25 de març).
Com ha quedat ressenyat a l'antecedent 3 d'aquest dictamen la documentació que consta en l'expedient és l'exigida pels preceptes legals que s'han indicat amb les següents particularitats:
a) L'estudi econòmic es limita a dir –i això sembla suficient en aquest cas– que "l'aplicació d'aquest Decret no representa cap despesa per al Departament de Sanitat i Seguretat Social ja que es tracta de regular un procediment d'amidament de distàncies".
b) La no-inclusió d'una taula de vigències està justificada per la inexistència en l'ordenament jurídic català de disposicions anteriors sobre la matèria que vinguin afectades per les que es projecta.
La regulació anterior estava continguda en normes d'àmbit estatal: Reial decret 909/1978 de 14 d'abril que fixava les distàncies (art. 3r) i Ordre ministerial de 21 de novembre de 1979 que regulava el procediment d'amidament (art. 9 10 i 11).
c) L'expedient ha esta sotmès a audiència de les entitats que tenen la representació i la defensa d'interessos afectats com ja s'ha indicat a l'antecedent 4 d'aquest dictamen; i les al·legacions formulades han estat analitzades dins del complet informe del Servei Jurídic del Departament.
Amb l'emissió del dictamen d'aquesta Comissió Jurídica Assessora s'hauran complert tots els tràmits assenyalats per a l'elaboració d'aquest projecte de decret.
El contingut del projecte de decret és molt tècnic i així ve exigit pel seu objecte: la regulació de l'amidament de distàncies.
Aquest es fa sota el principi general que ja es trobava en la regulació estatal anteriorment vigent que "l'amidament s'efectua pel camí més curt tot seguint una línia ideal d'amidament" (art. 1.2); la resta dels preceptes reglamentaris desenvolupen aquest principi general tot emprant conceptes tècnics.
Aquesta Comissió Jurídica Assessora considera encertat que a més de tenir en compte els criteris de l'Ordre de 21 de novembre de 1979 –amb alguna variació com per exemple la d'iniciar l'amidament no des del "centre de la façana del local" (art. 9 de l'Ordre) sinó des del "punt central de l'accés des de la via pública al local de l'oficina de farmàcia ja instal·lada (art. 4.1 del projecte de decret)– s'hagi atès l'opinió d'un determinat tècnic-arquitecte contrastada a través de l'audiència de les entitats afectades i de la clarificació de conceptes tècnics portada a terme per la jurisprudència del Tribunal Suprem recollida substancialment en l'informe del Servei Jurídic del Departament.
L'article 3 està destinat amb encert a definir tres dels conceptes que en la pràctica quotidiana han resultat més conflictius: els de via pública accés i xamfrà.
L'article 4 és massa llarg i complex.
Se suggereix que es desdobli a fi de separar d'una banda la regulació del començament i el final de l'amidament (paràgrafs 1 2 i 8) i d'altra banda l'itinerari de l'amidament (paràgrafs restants).
La rúbrica de l'article 6 (informe tècnic de l'amidament practicat) no és encertada.
El precepte es refereix principalment a l'amidament a practicar quan hi concorrin circumstàncies que en dificultin la realització sobre el terreny (concepte per cert imprecís); l'informe tècnic és solament el mitjà emprat per acreditar les distàncies existents.
S'informa favorablement sobre el projecte de decret pel qual s'estableix el procediment d'amidament de les distàncies que les oficines de farmàcia han de guardar envers les més properes i els centres d'atenció primària capçalera d'àrea bàsica.