projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
L'ICIP ha participat en la coproducció d'onze reportatges de LATITUDS, un programa de Televisió de Catalunya que dóna visibilitat a persones i entitats que impulsen solucions a situacions d'injustícia i conflictes armats.
Fomenta d'aquesta manera la reflexió i el debat sobre les accions que poden millorar el món.
LATITUDS s'emet regularment al Canal 33 i el Canal 3/24.
Els reportatges també es poden veure per internet.
Cada reportatge dura 25 minuts aprox.
Disponibles únicament en català
L'Institut Català Internacional per la Pau convoca anualment, des de l'any 2011, el Premi ICIP Constructors de Pau amb la finalitat de guardonar i reconèixer públicament a persones, entitats o institucions que han treballat i han contribuït de manera destacada i dilatada en el foment i la construcció de la pau.
El Premi ICIP Constructors de Pau el concedeix la Junta de Govern de l'ICIP i consisteix en un reconeixement públic, una escultura creada pel Premi Nobel de la Pau, artista i activista Adolfo Pérez Esquivel, anomenada Porta del Sol, i una dotació econòmica de 6.000 euros.
El lliurament del guardó té lloc anualment en una cerimònia institucional al Parlament de Catalunya.
Coincidint amb el Dia Escola de la Noviolència i la Pau (DENIP) de 2017, el 30 de gener, l'ICIP va fer públic el veredicte del I Concurs de Hip-hop per la Pau, adreçat a joves i estudiants de Catalunya d'entre 12 i 25 anys amb l'objectiu de fomentar la cultura de pau.
En la Modalitat 1, destinada a estudiants d'ESO, FP i Batxillerat, va ser guardonat el vídeo Stop Wars, creat per un grup d'alumnes d'entre 15 i 18 anys de l'Institut Lauro de les Franqueses del Vallès, per la seva denúncia de l'immobilisme davant de les injustícies i una crida a passar a l'acció.
En la Modalitat 2, destinada a centres i entitats d'acció socioeducativa, cultural, juvenil o cívica, va rebre el premi el videoclip No la maltrates, elaborat per joves d'entre 19 i 23 anys vinculats a l'organització Fedelatina.
En aquest cas, el vídeo denuncia la violència masclista i reivindica l'apoderament de les dones.
Així mateix, el jurat del concurs va atorgar una menció especial a les obres Todos somos iguales, d'alumnes del centre Manyanet Molins de Rei, i Lluita contínua, de l'Institut Lluís de Peguera de Manresa (Modalitat 1); i Rap contra la discriminació, del Centre Juvenil Martí Codolar de Barcelona, i Salt és my city, de la Fàbrica Jove de Salt (Modalitat 2).
El lliurament de premis va tenir lloc el 13 de febrer a la Biblioteca de l'ICIP, amb la participació dels guardonats, amb l'excepció de la Fàbrica Jove de Salt.
La segona edició del Concurs ICIP de Hip-hop per la Pau ha premiat els següents treballs:
Modalitat 1 (adreçada a estudiants de secundària, batxillerat i formació professional)
- Primer premi per als alumnes de l'INS Lauro de Les Franqueses del Vallès per al videoclip " Requiem for a dream ".
- Segon premi per als alumnes de l'INS Hug Roger III de Sort per al videoclip " Res a dir, molt per criticar ".
- Menció especial a l'Institut Escola El Til·ler de Barcelona per al videoclip " El Rap del Til·ler ", per l'elogi a la diversitat i el treball de cohesió de grup.
Modalitat 2 (adreçada a joves d'entre 12 i 25 anys vinculats a una entitat)
- Menció especial al Consell Comarcal de l'Alt Empordà per a videoclip " Barreras cutáneas " per la seva qualitat i excel·lència tècnica.
Els premis consisteixen en una masterclass impartida per un professional del hip-hop i la gravació de la peça premiada en un estudi professional.
El Concurs ICIP de Hip-hop per la Pau té per objectiu donar visibilitat al compromís i la creativitat dels joves en l'àmbit de la cultura de pau.
El certamen compta amb el suport del Departament d'Ensenyament i de la Direcció General de Joventut de la Generalitat de Catalunya.
La tercera edició del Concurs ICIP de Hip-hop per la Pau ha premiat els següents treballs:
Modalitat 1 (adreçada a estudiants de secundària, batxillerat i formació professional)
- "Salgamos de esta celda", videoclip creat per les alumnes de l'INS Manuel Vázquez Montalbán "Las fugitives del silencio", de Sant Adrià del Besòs (Barcelonès), guanyador d'una gravació en un estudi professional.
L'obra llança un missatge de solidaritat amb les persones refugiades, especialment les dones.
Es tracta d'una obra de denúncia del maltractament contra les dones, que fa seu el lema "No és No".
- "Tots som iguals", videoclip creat per joves del Centre d'Educació Especial L'Àngel, d'Amposta (Montsià), guardonat amb una menció especial.
En aquest cas, l'obra reivindica la inclusió social, la igualtat d'oportunitats i el respecte de les persones amb necessitats especials.
Modalitat 2 (adreçada a joves d'entre 12 i 25 anys vinculats a una entitat)
- "Infame, caprichosa y estúpida", videoclip creat per joves del projecte Vitamina, de la Fundació Carta de la Pau, guanyador d'una gravació en un estudi professional.
El clip tracta també la solidaritat amb les persones refugiades que fugen de conflictes bèl·lics i reivindica la lliure circulació de les persones.
- "Diversitats", videoclip creat per joves de l'Espai Jove Torre Bassas de Rubí (Vallès Occidental), guanyador d'un taller de hip-hop, que vol denunciar els prejudicis i les discriminacions, posant un èmfasi especial també a la violència de gènere.
- "Reflejos", videoclip creat per un grup de joves de formació en alternança de Càritas-Girona, guardonat amb una menció especial.
En aquest cas, l'obra és un crit contra el racisme que denuncia en primera persona les discriminacions que pateixen els joves.
El certamen compta amb el suport del Departament d'Ensenyament i de la Direcció General de Joventut de la Generalitat de Catalunya.
La Junta de Govern de l'ICIP va concedir el 2011 el Premi ICIP Constructors de Pau, en edició extraordinària, al Parlament de Catalunya en "representar i simbolitzar, com a màxim exponent de la sobirania que emana del poble de Catalunya, la continuïtat i el llegat de les institucions, i els costums i les pràctiques dels nostres avantpassats, en què el pacte, el diàleg i la solució pacífica de controvèrsies tenen un fort arrelament".
La cerimònia de lliurament del guardó va tenir lloc a a la sala auditori del Parlament de Catalunya l'octubre de 2011 e n el transcurs de l'acte de commemoració del 40è aniversari del discurs que Pau Casals pronuncià davant l'Assemblea General de les Nacions Unides.
L'acte va comptar amb la intervenció del president de la Fundació Pau Casals, el pare abat del monestir de Santa Maria de Montserrat, Josep M. Soler.
El Premi ICIP Constructors de Pau 2012 va reconèixer cinc Mares de Soacha -Luz Marina Bernal, Carmenza Gómez, Maria Sanabria, Mélida Bermúdez i Lucero Carmona-, "pel treball realitzat arran de l'execució extrajudicial d'alguns dels seus fills per les forces de seguretat colombiana".
El guardó destaca el coratge i l'exemplaritat de la lluita persistent, sense acceptar silencis ni propostes d'indemnitzacions i sense deixar-se espantar per coaccions de les Mares de Soacha, així com la seva contribució a la creació de ciutadania i a la defensa de la justícia i de l'estat de dret.
La cerimònia de lliurament del premi va tenir lloc el 18 de març de 2013 al Parlament de Catalunya.
El premi el va rebre, en nom del grup de mares premiades, Luz Marina Bernal i María Sanabria.
Els seus fills, com els de Carmenza Gómez, Melida Bermúdez i Lucero Carmona, van ser víctimes del que es coneix com a "falsos positius": execucions de civils presentats com a guerrillers morts en combat.
Les cinc dones premiades formen part d'un grup més ampli que el 2008 es van unir per trobar els seus fills desapareguts.
Des d'aleshores, han liderat una batalla jurídica perquè les execucions no quedin impunes.
El Premi ICIP Constructors de Pau 2014 reconeix "la trajectòria centenària en el treball de dones per la pau de la Lliga Internacional de Dones per la Pau i la Llibertat (Women's International League for Peace and Freedom, WILPF), així com el seu compromís amb el desarmament, la defensa dels drets humans i la persistència per tal d'aconseguir el reconeixement del paper de les dones en la construcció de pau".
WILPF, que compleix 100 anys aquest 2015, ha estat una organització pionera en la creació d'una tradició de feminisme pacifista internacionalista i constitueix un referent per totes les iniciatives de dones per la pau.
Els objectius fundacionals de la WILPF van ser, i són, "reunir dones amb visions polítiques i bagatges filosòfics i religiosos diferents, determinades a estudiar i a donar a conèixer les causes de la guerra i a treballar per una pau permanent".
Actualment la Lliga té seu a Ginebra i a Nova York i és present a 30 països.
La cerimònia de lliurament del guardó va tenir lloc el dimarts 24 de febrer al Parlament de Catalunya.
L'acte, presidit per la presidenta del Parlament, Núria de Gispert, va comptar amb l'assistència de la presidenta de WILPF, Adilia Caravaca.
Dossier de Premsa sobre el Premi ICIP Constructors de Pau 2014
El Premi ICIP Constructors de Pau 2016 va reconèixer les Brigades Internacionals de Pau "per la seva trajectòria, sostinguda en el temps, de protecció dels defensors dels drets humans que treballen en àrees de repressió i conflicte".
Les Brigades Internacionals de Pau van ser creades l'any 1981 per un grup d'activistes inspirats en les tàctiques noviolentes de Gandhi, amb el convenciment que l'acompanyament internacional podia dissuadir atacs contra la població civil en zones de conflicte.
Al llarg dels ja 35 anys de recorregut, l'organització ha desenvolupat activitats de suport als defensors dels drets humans sobre el terreny en zones de conflicte, entre les quals, protecció i acompanyament, formació en matèria de seguretat, tallers d'incidència política o de reconstrucció del teixit social.
La cerimònia de lliurament del premi va tenir lloc el 7 de febrer de 2017 al Parlament de Catalunya.
Per part de l'organització premiada va recollir el guardó la responsable de PBI Estat espanyol, Montserrat García, mentre que la glossa va ser a càrrec de la històrica activista pels drets humans i actual diputada al Congrés de Guatemala, Nineth Montenegro.
Cauce Ciudadano és una entitat fundada l'any 2000 per joves que havien format part de bandes (els anomenats pandilleros ) amb l'objectiu d'oferir, precisament, atenció integral i oportunitats a d'altres adolescents que viuen i/o generen la violència, en entorns marcats per l'exclusió social i amb forta presència del narcotràfic i els grups criminals.
L'organització se centra en el treball socioeducatiu i sociocomunitari a centres escolars, espais públics, centres d'internament juvenil i centres penitenciaris, amb l'objectiu de formar joves com a agents de canvi social.
Des de la seva creació l'entitat ha atès 230.000 persones i, en un país, Mèxic, marcat per la guerra contra la droga, Cauce Ciudadano ha dissenyat un model de prevenció de la violència des d'una perspectiva de drets humans, amb l'accent en la promoció de la salut, l'atenció al dany causat i la rehabilitació.
La cerimònia de lliurament del guardó va tenir lloc el dimarts 12 de març de 2019 al Parlament de Catalunya.
L'acte va ser presidit pel president de la cambra, Roger Torrent, el conseller d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència, Alfred Bosch, i el president de l'ICIP, Xavier Masllorens.
El Premi ICIP Constructors de Pau 2011 va reconèixer el col·lectiu d'objectors i insubmisos de consciència del servei militar obligatori "en representar una lluita llarga i diversa contra el servei militar obligatori, que contribuí a l'aprofundiment de la democràcia i a difondre els valors de la cultura de la pau, així com a popularitzar, amb el rebuig a l'ús de les armes, l'objecció de consciència, la desobediència civil i la resolució noviolenta dels conflictes".
La cerimònia de lliurament del premi va tenir lloc el febrer de 2012 al Palau del Parlament de Catalunya.
Va rebre el guardó, en nom del col·lectiu, Pepe Beunza, primer objector de consciència al servei militar obligatori per raons ideològiques de l'Estat espanyol l'any 1971, acompanyat de quatre representants més del moviment: Jordi Agulló, que va ser el segon objector de consciència; Jaume Llansó, insubmís; Ramon Panyella, president del Moviment per la Pau – l'antiga Associació d'Objectors de Consciència; i Martí Olivella, membre del primer grup d'objectors de Can Serra.
El Premi ICIP Constructors de Pau 2013 va reconèixer l'exgeneral bosnià d'origen serbi, Jovan Divjak, "pel seu coratge, com a militar, en desobeir les ordres de l'Exèrcit Popular Iugoslau i defensar Sarajevo durant el setge de la Guerra dels Balcans, i posteriorment, per la seva dilatada tasca cívica, amb diverses iniciatives a favor de les víctimes de la guerra".
La cerimònia de lliurament del guardó va tenir lloc el 17 de març de 2014 al Palau del Parlament de Catalunya.
Jovan Divjak va néixer a Belgrad l'any 1937 en el sí d'una família sèrbia originària de la regió bòsnia Bosanska Krajina.
La primavera de 1992, quan va començar el setge a Sarajevo, Divjak va rebre l'ordre de Belgrad de sortir de la ciutat.
Ell la refusà i va abandonar l'Exèrcit Popular Iugoslau per servir com a comandant a l'Exèrcit de la República de Bòsnia i Hercegovina, en un acte de desobediència i de compromís amb els que patien l'agressió.
Des d'aquesta nova posició, Divjak va supervisar i coordinar la defensa de Sarajevo – símbol de la multietnicitat- davant de l'atac de les tropes sèrbies, liderades pel general Radovan Karadzic.
Per aquest actitud coratjosa se l'ha conegut com 'el serbi que va defensar Sarajevo', malgrat que ell es defineix com a bosnià nascut a Belgrad, i és considerat un heroi nacional a Bòsnia.
Un cop retirat de la carrera militar, el 1994, Divjak va participar en la fundació de l'associació OGBH ("L'Educació construeix Bòsnia i Hercegovina"), de la qual actualment n'és director executiu.
L'associació treballa per assegurar l'escolaritat de tots els nens víctimes de la guerra de Bòsnia, independentment de la seva ètnia, proporcionant-los beques i suport material.
Per la seva tasca a l'associació, Divjak ha rebut nombrosos reconeixements locals i internacionals.
El Premi ICIP Constructors de Pau 2015 reconeix el pare caputxí Joan Botam per ser "impulsor de nombroses iniciatives vinculades a la pau i a l'ecumenisme, un dels principals introductors del pacifisme a Catalunya i un clar defensor del diàleg interreligiós i de la religió com a font de pau".
Joan Botam (Les Borges Blanques, 1926) és doctor en teologia i fundador de l'Institut Víctor Seix de Polemologia i del Centre Ecumènic de Catalunya, del qual n'és actualment president.
La seva trajectòria vinculada al moviment pacifista s'inicia l'any 1955, quan assumeix el càrrec de consiliari religiós del moviment confessional Pax Christi.
L'any 1963 és elegit provincial dels caputxins de Sarrià i, des d'aquesta posició, Botam juga un paper clau en els fets de la 'Caputxinada', la tancada d'estudiants, intel·lectuals i artistes al Convent dels Caputxins, l'any 1966.
La seva intervenció com a provincial va ser determinant per a impedir la detenció dels manifestants.
Més recentment, Joan Botam ha representat Barcelona a la Cimera del Mil·lenni de líders religiosos i espirituals de les Nacions Unides (2000) i ha estat guardonat amb la Creu de Sant Jordi (2010), per la seva contribució al diàleg interreligiós, la promoció de la pau, la convivència i l'entesa entre cultures.
La cerimònia de lliurament del premi va tenir lloc el 12 d'abril de 2016 al Parlament de Catalunya.
L'acte, presidit per la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, i el conseller d'Afers Exteriors, Raül Romeva, va comptar amb nombrosos representants de diferents tradicions religioses i espirituals de Catalunya.
El Premi ICIP 2017 reconeix l'economista i activista Arcadi Oliveres "pel seu compromís i incansable dedicació amb la promoció de pau, la justícia social, els drets humans i el desarmament, des d'un punt de vista universal".
Vinculat des de jove al moviment escolta, al moviment cristià Pax Christi i a l'institut Victor Seix de Polemologia, Oliveres va rebre les primeres influències del pensament pacifista per part de Frederic Roda i Joan Botam.
En l'època de la dictadura franquista, el seu compromís amb la democràcia el va portar a integrar-se a l'Assemblea de Catalunya.
Més tard, l'any 1982, s'uneix a Justícia i Pau, entitat que acabarà presidint i des de la qual impulsa la primera campanya del 0,7% d'ajut al desenvolupament dels països del Tercer Món.
Al llarg de la seva trajectòria, el seu decidit activisme l'ha portat a participar en les campanyes del moviment anti OTAN, contra el comerç d'armes, per l'objecció de consciència al servei militar obligatori i l'objecció fiscal, contra el deute extern dels països empobrits i contra les guerres.
En la seva vessant dedicada a la justícia global, també ha estat un ferm defensor de la regularització d'immigrants, ha estat vinculat al moviment antiglobalitzador i a les protestes del 15M a Catalunya.
La cerimònia de lliurament del guardó va tenir lloc el dimarts 17 d'abril de 2018 a l'auditori del Parlament de Catalunya.
L'acte va ser presidit pel vicepresident del Parlament, Josep Costa, i va comptar amb les intervencions del president de l'ICIP, Xavier Masllorens, el periodista David Fernàndez, qui va glossar la figura d'Arcadi Oliveres, i el mateix guardonat.
El Col·lectiu de Famílies de Persones Desaparegudes a Algèria (CDFA) va ser creat a París el maig de 1998 per un grup de mares de persones desaparegudes a Algèria amb l'objectiu de sensibilitzar l'opinió pública nacional i internacional sobre els casos de desaparicions forçades que van tenir lloc durant la guerra civil dels anys 90 al país nord-africà.
El mateix any, l'entitat va organitzar una manifestació davant de l'Observatori Nacional dels Drets Humans a Alger, que des de llavors s'ha convertit en un esdeveniment setmanal.
Des de la seva fundació, el CFDA ha estructurat el moviment de mares de desapareguts i ha promogut la creació de diversos comitès per tot França, entre els quals destaca SOS Disaparu(e)s.
Actualment, el col·lectiu és l'única organització que ofereix assistència i suport als familiars de persones desaparegudes a Algèria, malgrat la manca de reconeixement institucional al país.
L'entitat treballa per assolir una transició pacífica i democràtica a Algèria a partir de l'establiment d'un procés per a la veritat, la justícia i la reparació i del ple respecte pels drets i les llibertats fonamentals.
Entre la seva activitats destaca l'elaboració de més de 5.400 dossiers amb informació relativa a persones desaparegudes i ha informat d'aquests casos al Grup de Treball de les Nacions Unides sobre Desaparicions Forçades.
El CDFA és membre de la Xarxa Euromediterrània dels Drets humans i de la Federació Euromediterrània contra les Desaparicions Forçades i té estatuts d'observador a la Comissió Africana dels Drets humans i dels Pobles.
La cerimònia de lliurament del guardó va tenir lloc el dilluns 21 de setembre, Dia Internacional de la Pau, al Parlament de Catalunya.
L'acte va ser presidit pel president de la cambra, Roger Torrent, i el president de l'ICIP, Xavier Masllorens.
Va rebre el guardó la fundadora i actual directora de l'organització premiada, Nassera Dutour.
Enguany la cerimònia va ser tancada al públic a causa de les restriccions sanitàries.
Coincidint amb els 30 anys del referèndum del 12 de març de 1986 sobre la permanència d'Espanya a l'OTAN, l'ICIP va organitzar una jornada per recordar la campanya catalana favorable a la sortida i reflexionar sobre l'evolució que ha tingut l'aliança atlàntica al llarg d'aquestes tres dècades, coincidint també amb la presentació del llibre Trenta preguntes sobre l'OTAN.
Trenta anys després del referèndum, elaborat pel Centre Delàs d'Estudis per la Pau i publicat a la col·lecció 'Eines de pau, seguretat i justícia' de l'ICIP.
L'acte de commemoració va constar de la taula rodona 'Tot recordant la campanya del referèndum del 1986', amb Enric Prat, Gabriela Serra i Antoni Pigrau, activistes de la campanya; i el debat posterior 'El paper de l'OTAN en l'actualitat', amb les intervencions de Julio Rodríguez, excap de l'Estat Major de la Defensa; José Luis Gordillo, investigador del Centre Delàs; i Rafael Grasa, president de l'ICIP.
L'ICIP, en col·laboració amb el Centre d'Estudis Històrics Internacionals (CEHI) de la Universitat de Barcelona, va organitzar la jornada de debat Camins hostils.
D'un Orient Mitjà en guerra a les portes tancades d'Europa, el dilluns 17 d'octubre a l'Aula Magna de la Facultat de Geografia i Història de la Universitat de Barcelona.
La jornada va ser un espai de reflexió i debat al voltant del paper dels conflictes armats que pateixen les poblacions de diferents països de l'Orient Mitjà en la crisi de desplaçaments forçosos de grans dimensions que estan afectant significativament els països limítrofs, sacsejant-ne la pròpia fràgil estabilitat.
Alhora es va abordar la reacció des de la Unió Europea davant l'arribada d'exiliats, marcada per l'activació d'unes polítiques de seguretat que han contribuït a avivar la crisi humanitària.
Es tracta d'una reacció que desperta alarmes perquè posa en qüestió els propis pilars de la Unió, basats en el respecte dels drets humans i del dret internacional.
L'ICIP va organitzar en col·laboració amb la Direcció General de Cooperació el seminari Empreses i Drets Humans: comparant experiències.
Una mirada centrada en la perspectiva extraterritorial amb l'objectiu d'abordar l'impacte de les empreses sobre els drets de les persones i del medi ambient.
El seminari va reunir, durant dos dies, una vintena d'experts d'arreu del món -membres d'executius i institucions treballen en defensa dels drets humans- i va plantejar els principals problemes que afronta el binomi Empresa i Drets Humans i alhora va permetre conèixer les iniciatives més avançades en la promoció del respecte pels drets humans per part de les empreses.
El seminari Construir la pau després de la violència tenia l'objectiu de reflexionar sobre els aspectes que marquen les societats que viuen un període de postconflicte i analitzar els mecanismes vigents per afrontar aquests escenaris: la justícia transicional i les experiències de memòria, convivència i reconciliació.
La conferència inaugural va anar a càrrec del professor Oliver Richmond, membre de l'Humanitarian and Conflict Response Institute.
A banda, el seminari va reunir una desena d'experts, també de l'àmbit internacional, provinents de països que han estat marcats per la violència, com Colòmbia i el País Basc.
És el cas, per exemple, de María Camila Moreno, directora per Colòmbia de l'International Center for Transitional Justice; Farid Benavides, exviceministre de Justícia de Colòmbia; Mark Freeman, director executiu de l'Institute for Integrated Transitions; Xabier Etxeberria, catedràtic d'Ètica de la Universitat de Deusto; o Irantzu Mendia, investigadora de l'Instituto Hegoa
El seminari Violència(es) a l'Amèrica Llatina; causes, conseqüències i oportunitats de construcció de pau es va centrar en analitzar la naturalesa, causes i conseqüències de les múltiples violències estructurals que afecten particularment la regió de l'Amèrica Llatina més enllà de les dinàmiques dels conflictes armats.
El seminari es va iniciar amb la conferència inaugural Violències no convencionals: entendre les causes i contextualitzar el fenomen, a càrrec de Luis Jorge Garay, economista expert en el cas colombià.
La van seguir tres taules rodones que van tractar sobre la naturalesa i les conseqüències de les noves violències, les respostes i les polítiques per fer front al fenomen, i les estratègies de construcció de pau.
Cada sessió va comptar amb experts internacionals dels àmbits acadèmic, periodístic, de la investigació i de les ONG.