Resolució 91/2018, de 4 de maig
Actuacions municipals en relació amb pisos turístics.
Es dona la circumstància que la informació demanada per la persona reclamant sembla ser que no existeix com a informació específica preexistent a la sol·licitud; el dret d'accés a la informació pública ha de tenir per objecte informació que hagi estat elaborada o que estigui a mans de l'Administració; en tot cas, informació preexistent a la sol·licitud; les informacions sol·licitades, al no existir de forma preexistent a la sol·licitud, sens dubte requeririen una tasca molt complexa d'elaboració, equivalent a la confecció de sengles informes, dictàmens o plans o projectes, no emparada pel dret d'accés a la informació pública.
L'Ajuntament justifica la concurrència d'aquesta causa d'inadmissibilitat (tasca complexa d'elaboració, article 29.1.b LTAIPBG) en el fet que els expedients afectats dels que caldria extreure les circumstàncies sol·licitades per la persona reclamant són més de sis mil, que es troben en diferents fases de tramitació, cobreixen un lapse temporal força ampli i l'extracció d'algunes de les informacions demanades requereix una tasca valorativa i d'apreciació jurídica; tot plegat requeriria molt temps de treball per part de personal d'una certa qualificació.
L'Ajuntament al·lega la concurrència del límit al dret d'accés a la informació pública de l'article 21.1.b LTAIPBG (que la divulgació de la informació comporta un perjudici per a la investigació o la sanció de les infraccions penals, administratives o disciplinàries), però no justifica suficientment la concurrència de les circumstàncies que podrien motivar la seva aplicació; s'ha d'entendre que aquest límit permet denegar informació que pugui perjudicar les tasques municipals d'investigació o sanció de les infraccions; en conseqüència, la GAIP ve entenent que la seva aplicació pot ser justificable quan es demana en relació amb un procediment determinat i la difusió de la informació sol·licitada pugui servir perquè els presumptes infractors puguin defugir de la seva responsabilitat; en aquest cas no es demana informació de procediments determinats, sinó dades més aviat estadístiques, i no sembla que aquesta mena de dades pugui perjudicar els procediments concrets d'investigació o sanció; en tot cas, l'Ajuntament no argumenta el risc que aquesta informació pugui suposar per al normal desenvolupament de les tasques d'investigació i sanció.
La informació de l'adreça dels habitatges particulars sancionats on es desenvolupen activitats econòmiques pot portar fàcilment a la identificació de les persones físiques titulars d'ells, i d'aquesta manera divulgar dades personals especialment protegides per l'article 23 LTAIPBG.
Un registre de sancions que no és obert al públic no ofereix la publicitat equivalent a l'amonestació pública per disposició legal requerida per poder informar de la imposició de sancions a persones físiques.
L'equilibri existent en la ponderació entre els drets i interessos afectats per l'accés a la relació d'habitatges denunciats es resol a favor de la seva denegació si hom té en compte que l'audiència als milers de persones afectades no es pot dur a terme perquè requeriria una tasca complexa.
Trasllat a terceres persones afectades.
Número d'expedient de la Reclamació: 31/2018.
Relació del número de procediments sancionadors i del número de procediments de protecció de la legalitat que s'hagin incoat per l'Ajuntament de Barcelona amb motiu d'una presumpta vulneració de la Llei 13/2002, de 21 de juny, de Turisme de Catalunya (LTC); des de la posada en marxa del Pla de xoc contra els habitatges d'ús turístic il·legals fins a l'actualitat; on així mateix s'especifiqui:
a) D'entre tots els esmentats procediments administratius incoats, quants d'ells contenen com a prova un informe d'inspecció d'unes captures de pantalla de la plataforma Airbnb; i quants d'ells s'han incoat únicament amb una única prova de càrrec consistent en un informe d'inspecció d'unes captures de pantalla de la plataforma Airbnb.
b) D'entre tots els esmentats procediments administratius incoats, quants d'ells han estat incoats a persones físiques, quants d'ells han estat incoats a persones jurídiques i quants d'ells han estat incoats en domicilis que es configuren com a residència habitual dels seus titulars.
c) D'entre tots els esmentats procediments administratius, quants d'ells s'han incoat als propietaris dels respectius habitatges i quants d'ells s'han incoat als arrendataris dels respectius habitatges; i així mateix, quants d'ells s'han arxivat a nom del propietari com a conseqüència de les seves al·legacions i seguidament s'han incoat a nom de l'arrendatari que tenia llogat l'habitatge.
En concret, es sol·licita també el nombre total de domicilis on s'hagi incoat un procediment sancionador i un procediment de protecció de la legalitat, que no és el mateix que el nombre total de procediments que s'han incoat.
d)D'entre tots els esmentats procediments sancionadors, quants d'ells s'han acollit, d'acord amb l'article 105 LTC, a la possibilitat d'obtenir un 50% de descompte en la sanció i han abonat la meitat de l'import; diferenciant els que hagin abonat l'import reduït de 15.001 € conforme l'LTC, dels que hagin abonat l'import reduït de 30.000.50 €, conforme la Llei 5/2017.
Així mateix, respecte dels procediments assenyalats al punt anterior, s'entregui una relació únicament dels domicilis objecte de la sanció abonada, atenent a què l'Ajuntament ha cobrat els imports en concepte d'una activitat econòmica en un emplaçament que, per tant, no és objecte de protecció per la Llei orgànica 15/1999, de Protecció de dades personals.
e) D'entre tots els esmentats procediments sancionadors, quants d'ells s'han acollit, d'acord amb l'article 103 LTC, la possibilitat d'incloure l'habitatge a la Borsa de lloguer de Barcelona, comportant una atenuació en la quantificació del 80% de la sanció.
El nombre de procediments sancionadors i procediments de protecció de la legalitat incoats des de l'inici del Pla de xoc fins a la data de 20 d'abril de 2017; i així mateix quants d'ells contenen un informe d'inspecció elaborat i signat per funcionari amb matrícula 73559, així com també les seves dades identificatives, la seva condició de funcionari inspector i la seva relació laboral amb l'Ajuntament de Barcelona.
2.2 Llistat amb els domicilis que hagin estat denunciats des de l'inici del Pla de xoc per combatre els habitatges d'ús turístic il·legals, mitjançant tots els canals habilitats per l'Ajuntament de Barcelona a tal efecte, des de l'inici de la campanya i fins a data d'avui, juntament amb una relació que contingui únicament la dada del domicili objecte de les esmentades denúncies.
El pressupost econòmic total destinat al Pla de xoc per combatre els habitatges d'ús turístic il·legals; des de la seva posada en marxa fins a l'actualitat; que contingui, a títol enunciatiu i no limitatiu, totes les partides pressupostàries i les dades sobre la seva execució –de forma que es puguin conèixer el seu concepte i grau d'execució amb caràcter trimestral- i de la seva liquidació, així com el compliment dels objectius d'estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera.
Donat que a les plataformes d'internet on es realitzen les captures de pantalla per justificar la incoació dels procediments administratius no figuren en cap cas les direccions exactes dels habitatges, es faciliti protocol detallat on s'especifiqui totes les actuacions que realitza Inspecció per a la localització concreta dels suposats habitatges d'ús turístic; que contingui, entre altres actuacions, tots els tractaments d'informació i de bases de dades que s'hagin realitzat per a les citades localitzacions.
En cas que una tercera empresa presti serveis a l'Ajuntament de Barcelona amb aquestes finalitats de localització, inspecció, control i assessorament, es faciliti el/els contracte/s existents entre l'administració i l'empresa/es, amb indicació expressa de si aquestes tenen condició d'entitat col·laboradora amb l'administració, en els termes de l'article 91 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de els administracions públiques de Catalunya.
En cas de concórrer la circumstància del punt anterior, s'estengui certificació de la resolució administrativa dictada per l'òrgan competent per la qual es declara l'aptitud i la capacitat de les entitats col·laboradores i del seu personal tècnic per exercir les funcions d'inspecció i control.
Demana que aquesta informació li sigui facilitada a una adreça de correu electrònic o bé que se li indiqui on pot passar a recollir-la personalment.
Ofereix el nombre total de sancionadors incoats entre l'1 de gener de 2016 i el 20 de desembre de 2017 a persones físiques i a persones jurídiques i assenyala que, en primera instància, els procediments s'incoen al propietari de l'immoble.
Encara no hi ha hagut cap procediment finalitzat que hagi obtingut el descompte del 80% previst a l'article 103 LTC.
Pel que fa a la resta de dades demanades per aquest primer apartat, es considera que estan afectades pel límit previst per l'article 21.1.b LTAIPBG, ja que fan referència a procediments de protecció de la legalitat i sancionadors.
Pel que fa als domicilis objecte dels expedients, no es poden donar en aplicació de l'article 23 LTAIPBG, ja que s'afectarien dades personals especialment protegides, perquè amb l'adreça es podria obtenir la dada relativa a la identitat dels presumptes infractors.
Les dades demanades fan referència a expedients en tràmit i no s'ha acreditat la condició de part interessada.
Així mateix, aquesta informació no forma part de cap document, que hauria de ser redactat expressament per atendre aquesta sol·licitud, tasca que és assimilable a les consultes i informes, i constitueix una causa d'inadmissibilitat de les sol·licituds d'informació (article 29.2 LTAIPBG).
Facilita el nombre total de queixes formulades en relació amb els allotjaments turístics entre juny del 2016 i 30 de desembre del 2017.
Els domicilis afectats no es poden facilitar en aplicació dels límits previstos pels articles 23 i 31 LTAIPBG.
El Pla de xoc és un conjunt d'actuacions de diversos departaments municipals i no li correspon una partida pressupostària concreta.
El Pla de xoc comporta que les inspeccions relacionades amb l'ús turístic dels habitatges siguin prioritàries.
No es pot detallar el protocol de detecció d'infraccions administratives perquè això podria perjudicar la investigació o la sanció d'infraccions, cosa que constitueix un límit al dret d'accés a la informació pública (article 21.1.b LTAIPBG).
L'Ajuntament de Barcelona no ha contractat cap empresa ni entitat col·laboradora amb l'administració per desenvolupar les tasques relacionades amb la inspecció dels habitatges turístics.
Nogensmenys, personal de l'empresa municipal BSM col·labora amb els serveis d'inspecció a aquests efectes.
Assenyala que l'Ajuntament motiva la denegació de la informació demanada als apartats 2.1, 2.1.a, 2.1.b i 2.1.c de la sol·licitud d'informació en el límit de l'article 21.1.b LTAIPBG.
No procediria aplicar aquest límit, ja que no es demanen dades de cap procediment concret, sinó únicament dades estadístiques.
Indica que l'Ajuntament motiva la denegació de la informació demanada a l'apartat 2.1.e de la sol·licitud d'informació en la protecció de dades personals especialment protegides.
La persona reclamant argumenta que la informació demanada es refereix a una activitat econòmica i que la legislació de protecció de dades personals exclou la seva aplicació a les persones jurídiques; també assenyala que l'article 95 LTC preveu la inscripció de les sancions en matèria de turisme al Registre de Turisme de Catalunya i que les molt greus poden ser publicades per l'administració sancionadora; així mateix, indica que al Registre de Turisme de Catalunya regulat per l'article 76 LTC s'hi publiquen tots els establiments turístics, inclosos els habitatges d'ús turístic.
En relació amb la causa d'inadmissibilitat al·legada per l'Ajuntament (article 29.2 LTAIPBG), cita la jurisprudència establerta per la Sentència del Tribunal Suprem 1547/2017, segons la qual les causes d'inadmissibilitat de les sol·licituds d'informació pública han de ser interpretades restrictivament, en benefici del dret d'accés.
Sobre les anteriors consideracions, sol·licita a la GAIP una resolució que li permeti obtenir tota la informació sol·licitada a l'Ajuntament de Barcelona.
En relació amb el primer apartat de la sol·licitud, l'informe municipal considera que la resolució de la sol·licitud ja va donar la informació relativa al nombre d'expedients incoats com a conseqüència d'inspeccions telemàtiques, al nombre d'expedients incoats a persones físiques i a persones jurídiques i els que han obtingut un descompte del 80 % previst per l'article 103 de la llei de turisme de Catalunya.
La resta de qüestions demanades en aquest primer apartat de la sol·licitud són denegades sobre la base del previst pels articles 21, 23 i 29 LTAIPBG, ja que:
- Les dades dels domicilis incoats permetrien identificar les persones que en són titulars, que en principi són les considerades infractores, de manera que així es divulgarien dades personals especialment protegides, com ho són les relacionades amb la comissió d'infraccions.
- Els expedients afectats sumen més de sis mil i les dades demanades sobre quants d'ells corresponen a residència habitual dels seus titulars, quants s'han arxivat a nom del propietari i s'han incoat a l'arrendatari o quants d'ells contenen un informe signat per un determinat funcionari, requeririen una tasca complexa d'elaboració, ja que per obtenir-les caldria consultar-los un a un.
En relació amb el segon apartat de la sol·licitud, a les objeccions fetes per la resolució indicades a l'antecedent 3.2, hi afegeix que aquesta part de la sol·licitud estaria afectada per la causa d'inadmissibilitat de l'article 29.1.b LTAIPBG (causa complexa d'elaboració), ja que són més de 6000 els habitatges afectats i la determinació dels que són domicili requereix una valoració qualificada.
En relació amb el tercer apartat de la sol·licitud, a les consideracions fetes per la resolució municipal indicades a l'antecedent 3.3, hi afegeix que les despeses ocasionades per les actuacions fetes en el marc del Pla de Xoc no són destriables de la resta d'actuacions inspectores municipals, que al mateix temps porten a terme altres campanyes.
En relació amb el quart apartat de la sol·licitud, justifica de forma més detallada la concurrència del límit de l'article 21.1.b LTAIPBG (investigació d'infraccions), explicant que bona part dels 6000 expedients oberts es troben en fases inicials de tramitació i la divulgació d'aquesta informació podria ser utilitzada per les persones presumptament infractores per defugir de la seva responsabilitat en relació amb infraccions tipificades de molt greus per la Llei de Turisme de Catalunya.
En relació amb el cinquè apartat de la sol·licitud, reitera el que ja va respondre a la resolució indicada a l'antecedent 3.
La complexitat de la sol·licitud d'informació de la que deriva aquesta Reclamació, afegida al fet que part de la informació sol·licitada ha estat lliurada (o s'ha informat que no existeix, que als efectes de valorar el compliment de les obligacions derivades del dret d'accés vindria a ser el mateix) i a la diversitat de consideracions formulades per justificar la denegació de la resta, aconsellen una determinació detallada de la informació sol·licitada que ha estat denegada i, en la mida del possible, dels motius de la denegació.
Aquest és l'exercici que es fa tot seguit, sobre la base de la sol·licitud reproduïda per l'antecedent 2:
Relació del número de procediments sancionadors i del número de procediments de protecció de la legalitat que s'hagin incoat per l'Ajuntament de Barcelona amb motiu d'una presumpta vulneració de la Llei 13/2002, de 21 de juny, de Turisme de Catalunya (LTC); des de la posada en marxa del Pla de xoc contra els habitatges d'ús turístic il·legals fins a l'actualitat".
En relació amb aquesta part de la sol·licitud, el 18 de gener de 2018 (antecedent 3) l'Ajuntament va lliurar el nombre total de procediments sancionadors incoats els anys 2016 i 2017 a persones físiques i a persones jurídiques.
La persona reclamant al·lega que no se l'informa sobre el nombre de procediments de protecció de la legalitat, només dels sancionadors.
A la consulta referida a l'antecedent 9 l'Ajuntament va explicar a la GAIP que no té una relació general d'expedients de protecció de la legalitat i que l'única manera de saber-ne el nombre total seria consultant un per un els expedients d'inspecció, cosa que constituiria una tasca complexa i molt feixuga, atès el seu elevat nombre.
D'aquest primer paràgraf de l'apartat 1r de la sol·licitud d'informació es pot entendre que:
Llistat amb els domicilis que hagin estat denunciats des de l'inici del Pla de xoc per combatre els habitatges d'ús turístic il·legals, mitjançant tots els canals habilitats per l'Ajuntament de Barcelona a tal efecte, des de l'inici de la campanya i fins a data d'avui, juntament amb una relació que contingui únicament la dada del domicili objecte de les esmentades denúncies".
La resposta municipal dóna el nombre total de denúncies (en realitat, parla de queixes) des del juny del 2016 fins a finals del 2017, però denega la relació dels domicilis invocant els articles 23 (dades personals especialment protegides) i 31 LTAIPBG (necessitat de donar audiència a les persones afectades abans de donar la informació sol·licitada); l'informe municipal indicat a l'antecedent 6 afegeix com a motiu de denegació d'aquesta informació la causa d'inadmissibilitat de les sol·licituds d'informació de l'article 29.1.b LTAIPBG (tasca complexa d'elaboració), ja que interpreta que allò que sol·licita requereix determinar els habitatges sol·licitats que són domicili de les persones denunciades, qüestió aquesta darrera que, preguntada per la GAIP, la persona reclamant descarta, ja que manifesta que l'ús del terme "domicili" en aquest apartat de la sol·licitud és equivalent a habitatge.
Per una altra banda, la persona reclamant refusa la concurrència del límit de l'article 23 LTAIPBG (dades personals especialment protegides) en base als mateixos arguments indicats a l'apartat d anterior: al tractar-se d'una activitat econòmica, les dades personals relacionades amb ella no estarien protegides per l'LOPD.
En tot cas, aquesta qüestió forma part de l'objecte de la Reclamació.
El pressupost econòmic total destinat al Pla de xoc per combatre els habitatges d'ús turístic il·legals; des de la seva posada en marxa fins a l'actualitat; que contingui, a títol enunciatiu i no limitatiu, totes les partides pressupostàries i les dades sobre la seva execució –de forma que es puguin conèixer el seu concepte i grau d'execució amb caràcter trimestral- i de la seva liquidació, així com el compliment dels objectius d'estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera".
La resposta municipal indicada a l'antecedent 3 explica a la persona reclamant que aquest Pla de xoc no és un programa dotat d'un pressupost propi, sinó un conjunt d'actuacions de diversos departaments de l'Ajuntament, que coincidirien en l'objectiu de fer complir la legalitat en les diferents modalitats d'allotjaments turístics; en conseqüència, la informació pressupostària demanada no existiria i, per tant, no es podria donar aquesta informació.
Amb aquesta resposta s'ha de considerar contestada aquesta part de la sol·licitud d'informació i, en conseqüència, no procediria estimar la Reclamació en relació amb aquest objecte.
Donat que a les plataformes d'internet on es realitzen les captures de pantalla per justificar la incoació dels procediments administratius no figuren en cap cas les direccions exactes dels habitatges, es faciliti protocol detallat on s'especifiqui totes les actuacions que realitza Inspecció per a la localització concreta dels suposats habitatges d'ús turístic; que contingui, entre altres actuacions, tots els tractaments d'informació i de bases de dades que s'hagin realitzat per a les citades localitzacions".
En la resposta municipal a la sol·licitud d'informació de la que deriva la Reclamació (antecedent 3) es denega aquesta informació invocant l'article 21.1. b LTAIPBG (que considera com a possible límit legal del dret d'accés a la informació pública el fet que la divulgació de la informació sol·licitada pugui comportar un perjudici per a la investigació o la sanció d'infraccions penals, administratives o disciplinàries); més endavant (antecedent 13) l'Ajuntament afegeix a aquestes consideracions la de què aquest protocol sol·licitat no existiria, de manera que caldria confeccionar-lo expressament per poder atendre aquesta part de la sol·licitud d'informació.
En conseqüència, s'ha d'entendre que en relació amb aquesta qüestió l'Ajuntament també ha donat la informació que és en el seu poder i, per tant, no procedeix admetre la Reclamació per aquest motiu.
En cas que una tercera empresa presti serveis a l'Ajuntament de Barcelona amb aquestes finalitats de localització, inspecció, control i assessorament, es faciliti el/els contracte/s existents entre l'administració i l'empresa/es, amb indicació expressa de si aquestes tenen condició d'entitat col·laboradora amb l'administració, en els termes de l'article 91 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de els administracions públiques de Catalunya".
La resposta municipal indicada a l'antecedent 3 assenyala que l'Ajuntament de Barcelona no hauria contractat cap empresa ni cap entitat col·laboradora amb l'Administració per desenvolupar les funcions que són objecte d'aquesta sol·licitud d'informació i explica que hauria encarregat a l'empresa municipal BSM la constitució d'un grup de suport a la Direcció de Serveis d'Inspecció per a les accions en relació amb els allotjaments il·legals i les activitats i usos indeguts a la via pública.
"En cas de concórrer la circumstància del punt anterior, s'estengui certificació de la resolució administrativa dictada per l'òrgan competent per la qual es declara l'aptitud i la capacitat de les entitats col·laboradores i del seu personal tècnic per exercir les funcions d'inspecció i control".
S'ha d'entendre que l'Ajuntament ha donat resposta a aquest apartat 5è de la sol·licitud d'informació, ja que ha indicat taxativament que no hi ha contractes amb empreses externes per desenvolupar les activitats relacionades amb la sol·licitud, dada que no ha estat qüestionada per la Reclamació.
En resum, s'ha de concloure que:
Els serveis municipals han donat la resposta sol·licitada als punts següents de la sol·licitud d'informació, de manera que per aquest motiu s'hauria de desestimar la Reclamació en relació amb ells, per manca d'objecte:
Per una altra banda, l'Ajuntament ha indicat justificadament que en el cas dels punts següents de la sol·licitud la informació demanada no existeix:
En aquests tres casos que s'acaba d'indicar es dona la circumstància que la informació demanada per la persona reclamant sembla ser que no existeix com a informació específica preexistent a la sol·licitud.
El dret d'accés a la informació pública, en els termes en què és definit per l'article 2.b LTAIPBG, ha de tenir per objecte informació que hagi estat elaborada o que estigui a mans de l'Administració; en tot cas, informació preexistent a la sol·licitud.
Tot i que la GAIP ha considerat a diverses de les seves resolucions que aquest dret també pot emparar sol·licituds que comportin l'elaboració de la informació demanada, s'ha de tractar d'informacions que en cap cas no poden comportar una tasca complexa o qualificada d'elaboració, ja que aquests supòsits estarien afectats per la causa d'inadmissibilitat de les sol·licituds de l'article 29.1.b LTAIPBG o, fins i tot, per la de l'article 29.2 de la mateixa llei (elaboració d'informes o dictàmens).
Les informacions sol·licitades indicades als tres paràgrafs anteriors, al no existir de forma preexistent a la sol·licitud, sens dubte requeririen una tasca molt complexa d'elaboració, equivalent a la confecció de sengles informes, dictàmens o plans o projectes, no emparada pel dret d'accés a la informació pública.
Per les raons que s'acaben d'exposar, la part de la Reclamació que té per objecte l'obtenció de la informació indicada als apartats 1r (encapçalament, parcialment), 1r.b (parcialment), 1r.d (primer paràgraf), 1r.e, 3r, 4t i 5è de la sol·licitud d'informació de la que deriva aquesta Reclamació s'ha de desestimar, perquè o bé la informació demanada ja s'ha lliurat a la persona reclamant, o bé no existeix, que als efectes del compliment de les obligacions derivades del dret d'accés vindria a ser el mateix.
Per la seva banda, la informació sol·licitada als apartats següents de la sol·licitud d'informació hauria estat denegada per les raons que s'apunten en cada cas:
Els fonaments jurídics següents analitzen fins a quin punt són procedents les raons invocades per l'Ajuntament per denegar la informació sol·licitada respectiva.
L'Ajuntament argumenta la concurrència de la causa d'inadmissibilitat de les sol·licituds d'informació pública de l'article 29.2 LTAIPBG (si per obtenir la informació demanada cal una tasca complexa d'elaboració o reelaboració) en els apartats següents de la sol·licitud d'informació de la que deriva aquesta Reclamació:
Enunciat introductori de l'apartat 1r de la sol·licitud: Nombre de procediments de protecció de la legalitat incoats per l'Ajuntament de Barcelona per presumpta vulneració de la Llei de turisme de Catalunya.
Apartat 1r.a: Nombre de procediments incoats per l'Ajuntament de Barcelona per presumpta vulneració de la Llei de turisme de Catalunya, els informes d'inspecció dels quals comptin amb proves determinades.
Apartat 1r.b: Nombre de procediments incoats per l'Ajuntament de Barcelona per presumpta vulneració de la Llei de turisme de Catalunya que ho hagin estat a domicilis que es configuren com a residència habitual dels seus titulars.
Apartat 1r.c: Nombre de procediments incoats per l'Ajuntament de Barcelona per presumpta vulneració de la Llei de turisme de Catalunya que ho hagin estat als propietaris, nombre dels que ho hagin estat als arrendataris, nombre dels que ho hagin estat primer als propietaris i després als arrendataris i nombre dels que sumin un procediment sancionador i un de protecció de la legalitat.
Apartat 2n: Llista dels domicilis denunciats des de l'inici del Pla de xoc per combatre els habitatges d'ús turístic il·legals, mitjançant tots els canals habilitats per l'Ajuntament a aquests efectes.
Tot i que no s'argumenta específicament per l'Ajuntament (si bé es pot considerar inclòs per la invocació genèrica que en fa), aquesta causa d'inadmissibilitat també sembla concórrer a l'apartat 1r.f: Nombre de procediments incoats per l'Ajuntament de Barcelona per presumpta vulneració de la Llei de turisme de Catalunya que contenen un informe d'inspecció elaborat per un determinat funcionari municipal.
Malgrat que són diversos els apartats de la sol·licitud d'informació pública en els que l'Ajuntament considera que hi concorre la causa d'inadmissibilitat de les sol·licituds de l'article 29.1.b LTAIPBG (necessitat d'una tasca complexa per elaborar la informació sol·licitada), tots ells coincideixen a demanar informació que, segons argumenta en termes creïbles l'Ajuntament, no es pot obtenir amb l'explotació simple de bases de dades informàtiques, sinó que requereix la consulta detallada, un per un, de tots els expedients afectats, ja que només d'aquesta manera es pot determinar el nombre d'ells que ha estat objecte d'un procediment de protecció de la legalitat, els que compten amb determinats elements de prova, els que tenen per objecte habitatges que constitueixen la residència habitual del seu titular, els incoats primer al propietari i després a l'arrendatari i el nombre dels que compten amb l'informe d'un determinat funcionari municipal.
En el cas de la informació demanada per l'apartat 2n de la sol·licitud d'informació, la concurrència de la causa d'inadmissibilitat de l'article 29.2.b LTAIPBG seria indirecta, com a conseqüència del fet que per poder donar la llista dels domicilis denunciats, si procedís donar-la (qüestió que és abordada pel fonament jurídic 5), caldria donar audiència prèvia a les persones afectades, per imperatiu de l'article 31 LTAIPBG, i aquesta audiència comportaria haver d'obtenir de cada un dels expedients l'adreça postal corresponent i reproduir i trametre per correu postal els milers de notificacions i recollir i, si s'escau, contestar les eventuals al·legacions.
L'Ajuntament justifica la concurrència d'aquesta causa d'inadmissibilitat en el fet que els expedients afectats dels que caldria extreure les circumstàncies sol·licitades per la persona reclamant són més de sis mil, que es troben en diferents fases de tramitació, cobreixen un lapse temporal força ampli i l'extracció de bona part de les informacions demanades requereix una tasca valorativa i d'apreciació jurídica.
Tot plegat requeriria molt temps de treball per part de personal d'una certa qualificació.
Diverses resolucions de la GAIP han valorat la necessitat d'aplicar a casos determinats la causa d'inadmissibilitat de l'article 29.1.b LTAIPBG i, en general, venen a coincidir que la suma d'un volum molt elevat de treball (i sens dubte la necessitat d'analitzar sis mil expedients té aquesta condició) i precisament de treball d'una certa complexitat tècnica o jurídica, no merament mecànic, sinó que requereixi valoracions i interpretacions, és indiciària de la necessitat d'una tasca complexa d'elaboració de la informació sol·licitada, complexitat que ha de comportar la inadmissibilitat de la sol·licitud.
Davant l'al·legació d'aquesta causa d'inadmissibilitat la persona reclamant invoca la jurisprudència de la Sentència del Tribunal Suprem 1547/2017, de 16 d'octubre, segons la qual les causes d'inadmissibilitat i els límits al dret de la informació han de ser interpretats de forma restrictiva i l'Administració ha de justificar-ne de manera clara i suficient la concurrència.
Assumint clarament, com no podria ser d'altra manera, aquesta doctrina, coherent del tot amb la regulació positiva i els principis que inspiren l'LTAIPBG, el cert és que en aquest cas l'Ajuntament ha justificat de manera raonablement clara i suficient l'exigència d'una tasca complexa i feixuga d'elaboració per poder proporcionar a la persona reclamant la informació citada als paràgrafs anteriors d'aquest fonament jurídic.
Ateses les consideracions anteriors, és procedent desestimar, per la concurrència de la causa d'inadmissibilitat de les sol·licituds d'informació de l'article 29.1.b LTAIPBG (necessitat d'una tasca complexa d'elaboració) la part de la Reclamació que té per objecte la informació indicada als apartats següents de la sol·licitud d'informació de la que deriva la Reclamació: part de l'enunciat inicial de l'apartat 1r (nombre d'expedients de protecció de la legalitat), 1r.a (nombre d'expedients que contenen proves determinades), part del 1r.b (nombre d'expedients incoats a domicilis que són residència habitual dels seus titulars), 1r.c (nombre d'expedients oberts a propietaris i d'oberts a arrendataris i d'incoació conjunta d'expedient sancionador i de protecció de la legalitat), 1r f (nombre de procediments que contenen un informe d'inspecció determinat) i 2n (llistat dels domicilis denunciats).
L'Ajuntament al·lega la concurrència del límit al dret d'accés a la informació pública de l'article 21.1.b LTAIPBG (que la divulgació de la informació comporta un perjudici per a la investigació o la sanció de les infraccions penals, administratives o disciplinàries) en la informació demanada pels apartats següents de la sol·licitud d'informació:
Apartat 1r.a, que demana quants dels procediments administratius incoats per l'Ajuntament de Barcelona per presumpta infracció de la Llei de turisme de Catalunya contenen com a prova un informe d'inspecció d'unes captures de pantalla de la plataforma Airbnb i quants s'han incoat amb aquesta única prova d'inspecció.
Apartat 1r, en general i en relació a tot el que es sol·licita sobre procediments sancionadors i de protecció de la legalitat.
Tant la resposta municipal a la sol·licitud d'informació de la que deriva aquesta Reclamació, com l'informe aportat per l'Ajuntament a aquest procediment no justifiquen suficientment la concurrència de les circumstàncies que podrien motivar l'aplicació d'aquest límit a la informació presumptament afectada per ell.
S'ha d'entendre que aquest límit permet denegar informació que pugui perjudicar les tasques municipals d'investigació o sanció de les infraccions; en conseqüència, la GAIP ve entenent que la seva aplicació pot ser justificable quan es demana en relació amb un procediment determinat i la difusió de la informació sol·licitada pugui servir perquè els presumptes infractors puguin defugir de la seva responsabilitat; en aquest cas no es demana informació de procediments determinats, sinó dades més aviat estadístiques, i no sembla que aquesta mena de dades pugui perjudicar els procediments concrets d'investigació o sanció; en tot cas, l'Ajuntament no argumenta el risc que aquesta informació pugui suposar per al normal desenvolupament de les tasques d'investigació i sanció.
En conseqüència, no s'aprecia la concurrència del límit de l'article 21.1.b LTAIPBG al·legada per l'Ajuntament en relació amb la informació demanada per l'apartat 1r de la sol·licitud d'informació de la que deriva aquesta Reclamació.
Hi ha tres informacions demanades per la sol·licitud d'informació de la que deriva aquesta Reclamació que inclouen, o poden incloure, dades personals eventualment protegides per l'LOPD:
En els dos primers casos l'Ajuntament al·lega que la informació sol·licitada pot infringir l'article 23 LTAIPBG, relatiu a les dades personals especialment protegides, mentre que en el tercer pot ser afectat pel previst per l'article 24.1 de la mateixa Llei, relatiu a les dades merament identificatives relacionades amb l'organització i el funcionament de l'Administració.
Tot seguit s'analitzen ambdós tipus d'afectació de la legislació de protecció de dades personals.
L'article 23 LTAIPBG disposa que les sol·licituds d'accés a la informació pública han de ser denegades si la informació que es vol obtenir conté dades personals especialment protegides, entre les que inclou les relatives a la comissió d'infraccions penals o administratives que no comportin l'amonestació pública a l'infractor.
Cal valorar fins a quin punt les relacions d'habitatges sancionats i de denunciats són informacions que contenen dades personals relatives a la comissió d'infraccions penals o administratives.
L'informe municipal es limita a indicar que la divulgació de l'adreça de l'habitatge sancionat permet obtenir la del seu titular i, amb ella, la de la persona infractora, que és una informació especialment protegida per l'article 23 LTAIPBG.
La persona reclamant aporta diversos arguments per refutar l'aplicació del límit de l'article 23 LTAIPBG a les llistes de sancions i de denúncies citades més amunt.
Assenyala, per una banda, que el sancionat o el denunciat és una activitat econòmica, que no seria inclosa a les dades personals protegides per l'LOPD; aquesta afirmació la fonamenta en l'article 2 del Reial Decret 1720/2007, de 21 de desembre, pel qual s'aprova el Reglament de desenvolupament de l'LOPD (RPD), segons el qual aquesta legislació no protegeix les dades de les persones jurídiques, ni les relatives a empresaris individuals, quan fan referència a ells en la seva qualitat de comerciants o industrials, circumstància que es donaria en la informació sol·licitada a què ens venim referint.
Per una altra, també argumenta que la legislació de turisme de Catalunya preveu la inscripció de les sancions imposades per la comissió d'infraccions greus o molt greus en el Registre de Turisme de Catalunya, cosa que comportaria una publicitat d'elles equivalent a l'amonestació pública de l'infractor per disposició legal a què es refereix l'article 23 LTAIPBG com a circumstància que enerva la protecció brindada per aquest precepte a les dades personals especialment protegides relatives a la comissió d'infraccions.
L'informe de l'APDCAT resumit a l'antecedent 11 valora la mateixa línia d'arguments exposats per la persona reclamant, però arriba a conclusions oposades.
Si bé coincideix en aportar la referència a l'article 2 de l'RPD, que exclou l'aplicació d'aquesta normativa a les persones jurídiques i als empresaris individuals (autònoms) que desenvolupen activitats industrials o comercials, i en considerar que l'activitat de lloguer d'habitatges turístics és una activitat comercial, considera també que " la comunicació de la dada del domicili de l'activitat empresarial permetria, sense esforços desproporcionats, identificar a la persona sancionada, amb la corresponent invasió de la seva esfera personal, respecte d'unes dades que en el context que es volen obtenir tindrien a l'empara de l'LOPD la consideració d'especialment protegides ".
Així mateix, l'informe de l'APDCAT analitza el Registre de Turisme de Catalunya i conclou que la inscripció en ell de les sancions imposades per infraccions greus i molt greus en cap cas no és equivalent a donar-les publicitat, ja que no es tracta d'un registre obert al públic, sinó merament al servei de les administracions que exerceixen competències en aquest àmbit.
Sobre la base d'aquestes consideracions, l'informe de l'APDCAT conclou que la legislació de protecció de dades personals impedeix divulgar la informació relativa a l'adreça dels allotjaments turístics sancionats quan són titulars de persones físiques.
La consistència dels arguments de l'informe de l'APDCAT obliga a què aquesta Resolució assumeixi les seves conclusions i, en conseqüència, declari que no és procedent el lliurament de la informació relativa als domicilis sancionats per infraccions a la normativa reguladora dels allotjaments turístics, ja que aquesta informació pot contenir dades especialment protegides per l'LOPD i l'article 23 LTAIPBG.
Aquesta conclusió és encara més reforçada si hom té en compte que una eventual disposició a facilitar l'accés a aquestes dades (o simplement les relatives a les persones jurídiques, que segons les conclusions de l'informe de l'APDCAT es poden facilitar sense infracció de l'LOPD) requeriria, en qualsevol cas, l'audiència prèvia a les persones afectades (tant les físiques, com les jurídiques), en aplicació de l'article 31 LTAIPBG, audiència que per la naturalesa de les dades sancionadores demanades s'ha de considerar especialment rellevant, i en el cas que ens ocupa aquesta audiència té una difícil viabilitat pràctica, ja que requeriria notificacions per correu postal (l'Ajuntament ha assenyalat que no disposa d'altre mitjà de comunicació a les persones afectades), en un nombre de varis milers de notificacions, cosa que, com ja s'ha argumentat a l'anterior fonament jurídic tercer, comportaria una tasca complexa que podria motivar la inadmissibilitat de la sol·licitud d'informació.
Les mateixes consideracions fetes als paràgrafs anteriors es poden fer també, matisant-les, a la sol·licitud d'informació relativa a l'adreça dels allotjaments turístics denunciats (apartat 2n de la sol·licitud d'informació de la que deriva aquesta Reclamació).
Certament, la dada d'haver estat denunciat per presumpta infracció no té la mateixa significació que la d'haver estat sancionat i, per tant, no està tan clara en aquests supòsits l'aplicació de la protecció de l'article 23 LTAIPBG, ja que si hom té en compte que no totes les adreces denunciades acaben sent sancionades, de la relació dels habitatges denunciats no se'n pot deduir amb certesa quins d'ells acabaran essent sancionats, de manera que l'accés a aquesta relació no comportaria difondre la informació de què unes determinades adreces haurien comès una infracció.
Si, a més, tenim en compte els altres factors d'afebliment de l'impacte d'aquesta mena d'informació en les dades personals especialment protegides de l'article 23 LTAIPBG ja comentats més amunt en relació amb les sancions imposades i recaptades (són adreces d'activitats econòmiques sancionades, no directament de persones sancionades), caldria concloure que l'article 23 LTAIPBG no justifica denegar la informació sobre els allotjaments turístics denunciats, perquè aquesta condició no constitueix una dada personal especialment protegida.
Ara bé, la conclusió anterior no treu que la llista dels allotjaments turístics denunciats, en la mida que constitueix una informació que es pot connectar fàcilment amb la identitat dels seus titulars, sigui una dada personal no especialment protegida, a la que es podria donar accés en aplicació del règim previst per l'article 24.2 LTAIPBG, és a dir, després de ponderar raonadament l'interès públic en la divulgació i els drets de les persones afectades.
En aquest cas, l'interès públic inherent a la difusió de tota informació pública és reforça amb la consideració de l'evident preocupació ciutadana existent entorn dels allotjaments turístics a Barcelona i amb el fet que la persona reclamant actua en representació d'una entitat que té per finalitat precisament la defensa dels titulars d'allotjaments turístics afectats pel conflicte existent entre l'Ajuntament de Barcelona i la plataforma Airbnb.
Nogensmenys, la difusió d'aquesta informació pot causar perjudicis de diversa índole en les persones afectades, ja que la divulgació de la dada d'haver estat denunciat o denunciada pot incidir negativament en la seva activitat econòmica d'allotjament turístic i en la seva reputació personal, a més de l'afectació especial que podria tenir en casos singulars, com ara en aquells que poden resultar afectats el propietari i el llogater dels allotjaments.
Aquest equilibri dels interessos en joc fa que sigui difícil resoldre la ponderació si no s'aporta més informació sobre la finalitat de l'accés sol·licitat; tanmateix, les consideracions fetes tot seguit fan que sigui innecessari l'esforç que caldria esmerçar-hi.
Efectivament, si hom té en compte l'impacte que tindria l'accés sol·licitat en les persones afectades (les titulars de l'activitat i altres que hi poden estar directament relacionades, com ara propietat i llogaters, si n'hi ha), és evident que un requisit previ per poder difondre aquesta informació seria el trasllat de la Reclamació a aquestes persones afectades, per tal que puguin formular les al·legacions que considerin pertinents en defensa dels seus drets i interessos, tal com exigeix l'article 31 LTAIPBG.
Com ja s'ha dit en relació amb els allotjaments sancionats, aquesta audiència s'hauria de fer mitjançant notificacions postals (ja que l'Ajuntament no disposa de les adreces electròniques de les persones afectades), després d'extreure de cada un dels expedients afectats la corresponent adreça (i en molts casos després d'haver identificat el nom de la persona responsable, dada que segurament no figurarà habitualment a les denúncies), en el que sens dubte constituiria una tasca complexa i molt costosa si hom té en compte que caldria fer més de sis mil notificacions.
En atenció a les consideracions anteriors, s'ha de concloure que si bé la normativa de protecció de dades personals podria no impedir l'accés a la llista dels habitatges denunciats des de l'inici del Pla de xoc, la necessitat de sotmetre prèviament la Reclamació a l'audiència dels milers de persones afectades, per les característiques del procediment que caldria seguir, porta a què aquest accés s'hagi de desestimar per la concurrència de la causa d'inadmissibilitat de l'article 29.1.b LTAIPBG (tasca complexa d'elaboració de la informació sol·licitada).
Finalment, també s'afecten dades personals en la part de la sol·licitud que demana les dades identificatives, la condició de funcionari inspector i la relació laboral que té amb l'Ajuntament un empleat o empleada municipal de qui es dóna el número de matrícula.
L'accés a aquest tipus de dades és regulat per l'article 24.1 LTAIPBG, segons el qual " s'ha de donar accés a la informació pública si es tracta d'informació directament relacionada amb l'organització, el funcionament o l'activitat pública de l'Administració que contingui dades personals merament identificatives llevat que, excepcionalment, en el cas concret hagi de prevaler la protecció de dades personals o altres drets constitucionalment protegits ".
La informació demanada sobre l'empleat o l'empleada municipal en qüestió està relacionada efectivament amb l'organització i l'activitat de l'Administració i les dades personals sol·licitades són merament identificatives i relacionades estrictament amb les funcions realitzades per compte de l'Ajuntament.
A més, tal com ha posat de manifest l'antecedent 12, la GAIP ha demanat el trasllat de la Reclamació a la persona afectada, que no ha manifestat la seva oposició al lliurament d'aquestes dades.
En conseqüència, cal facilitar a la persona reclamant les dades demanades a l'apartat 1r.f de la sol·licitud d'informació de la que deriva aquesta Reclamació, en relació amb el funcionari o la funcionària número 73559.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 4 de maig de maig de 2018, resol per unanimitat:
Perquè la informació reclamada ja havia estat facilitada per l'Ajuntament, prèviament a la presentació de la Reclamació, o no existeix, en el cas de la relativa al nombre total de procediments sancionadors (inici de l'apartat 1r), al nombre d'expedients oberts a persones físiques i a persones jurídiques (apartat 1r.b), en el cas de la relativa al nombre de procediments sancionadors acollits a un determinat descompte (apartat 1r.d, primer paràgraf), al nombre de procediments sancionadors acollits a l'article 103 de la Llei de turisme de Catalunya (apartat 1r.e), a les dades pressupostàries del Pla de xoc en relació amb els allotjaments turístics il·legals (apartat 3r), al protocol detallat d'actuacions d'inspecció per localitzar allotjaments turístics presumptament il·legals (apartat 4t) i a l'eventual externalització de serveis d'inspecció d'habitatges de l'Ajuntament (apartat 5è).
Perquè la informació sol·licitada requereix una tasca complexa d'elaboració, cosa que comporta la inadmissibilitat de la sol·licitud d'informació respectiva (article 29.1.b LTAIPBG), en el cas del nombre de procediments de protecció de la legalitat (inici apartat 1r), del nombre de procediments incoats sobre la base d'unes proves determinades (apartat 1r.a), del nombre de procediments incoats a habitatges que són la residència habitual dels seus titulars (apartat 1r.b), del nombre de procediments incoats successivament a propietaris i a arrendataris i que sumen procediment sancionador i procediment de protecció de la legalitat (apartat 1r.c), del nombre de procediments sancionadors incoats que compten amb l'informe d'un determinat funcionari o funcionària (apartat 1r.f) i de la llista dels habitatges denunciats (apartat 2n).
Perquè la informació sol·licitada no es pot lliurar en aplicació de l'article 23 LTIPBG (dades personals especialment protegides) i, a més, el seu eventual lliurament requeriria una tasca complexa d'elaboració prèvia, en el cas de la llista dels habitatges sancionats (apartat 1r.d).