projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Manresa, el Bages, i el conjunt de la Catalunya Central, han tingut i tenen un paper destacat i transcendent en la configuració de la Catalunya actual.
Diversos són els episodis i distintes en són les manifestacions que ens n'aporten la centralitat no només territorial.
Els darrers dies d'aquest mes de març commemorem els 125 anys de la primera assemblea de la Unió Catalanista, una entitat que intentava unir les diferents tendències catalanistes del país, i que el 1892 va congregar al voltant d'un centenar de delegats de la Unió Catalanista per debatre i aprovar un document on es concretava com calia governar Catalunya.
En concret, d'aquí van sorgir les Bases per a la Constitució Regional Catalana, conegudes com a Bases de Manresa, un document clau en la construcció del catalanisme polític.
I no ho feia en un lloc qualsevol, ho feia a Manresa i al Saló de Sessions del seu Ajuntament, que el mes de gener d'enguany ha estat declarat Bé Cultural d'Interès Nacional en la categoria de lloc històric, amb motiu del fet que hi han succeït uns fets remarcables dins la història de Catalunya.
Gent diversa i d'arreu es va trobar llavors, fa 125 anys, per tractar aspectes tan rellevants per Catalunya com n'eren i en són la llengua, els càrrecs públics, la divisió territorial, la sobirania i l'organització política, entre altres.
Aspectes i elements clau que tenien i tenen la seva vigència i centralitat en el debat de construcció d'unes estructures pròpies de governança comuna.
La Catalunya Central ha de saber recollir i actualitzar el paper destacat en tots els sectors i espais, emergint com a àmbit de referència també en el de defensa i construcció de la Catalunya lliure que volem.
Amb les Bases de Manresa es produeix un moment fonamental en la definició de la voluntat política catalana i en l'esdevenidor nacional, fet que no queda lluny dels possibles símils que es vulguin establir a una situació, l'actual, on és necessària la confluència i alineament de partits democràtics i d'obediència catalana, entorn la defensa de drets plenament democràtics.
Si en el seu moment vam ser vistos, a través de les Bases de Manresa, com a paradigma d'un incipient separatisme català per part dels sectors espanyols més centralistes, hem de fer-nos també valedors d'aquest referent de l'articulació del catalanisme polític al llarg del segle XX, i concretar-ho avançant, des de la Catalunya Central, cap a la plena llibertat del poble català.
Delegada territorial del Govern a la Catalunya Central
La Catalunya Central té una realitat territorial genuïna que la fa particular en molts dels seus àmbits.
Un aspecte de transcendent rellevància per entendre la idiosincràsia de la mateixa n'és el fet que dels 169 municipis que la conformen, n'hi ha 71 que tenen menys de 500 habitants, i d'aquests, 44 no arriben als 250.
Per tant, és necessari observar, descriure i concebre el conjunt de polítiques públiques tenint en compte aquest element de base, i ja no només a la Catalunya Central sinó també al conjunt del país.
En tasques de planificació del darrer Consell de Direcció vaig plantejar la necessitat de tractar aquesta realitat eminentment present en la nostra demarcació.
És per aquest motiu que vaig proposar realitzar-lo a la seu de l'Associació de Micropobles de Catalunya, al municipi de l'Estany, i convidar-hi a ser-ne partícip la seva presidenta, la Maria Carme Freixa, així com també l'alcalde del municipi del Moianès que ens acollia, en Salvador Tresserra, dues persones que més enllà de les seves responsabilitats consistorials, serien capaços de traslladar-nos el fons relatiu a la particularitat dels municipis que són membres de l'associació.
La realitat i necessitats dels micropobles són múltiples i variades, i és ben cert alhora que dins del concepte "micropoble" trobem diversitat de petites realitats.
Una bona acció de govern, amb capacitat d'anàlisi i aplicació de voluntats emergents, ha de ser garant de l'atenció a aquesta realitat que representa el 35% del territori català, i ho ha de fer amb caràcter transversal, amb treball des de cada un dels departaments, però també de manera coordinada entre els mateixos, i amb col·laboració, cooperació i coordinació amb el conjunt d'agents necessàriament implicats del territori.
Els micropobles ens guarden l'essència de la ruralitat, entesa no sols i més enllà d'un necessari sector primari, sinó com a conjunt d'elements que basteixen una singularitat en concebre l'organització comunitària, posant en valor la qualitat de vida i la necessària disposició d'aquelles infraestructures, procediments i facilitats per dotar de continuïtat a la cohesió i diversificació del territori.
Entenc els micropobles com una oportunitat i una fortalesa del territori d'aquells qui en tenim la sort de disposar.
D'acord doncs amb aquesta riquesa, hem de ser capaços de vehicular respostes que possibilitin la seva vigència i futur, tenint present que la conformació d'un país, passa també necessàriament per la capacitat d'atenció i integració de les diferents realitats territorials i humanes que el configuren.
Delegada territorial del Govern a la Catalunya Central
Durant el mes de maig s'haurà pogut visitar al Palau Firal de Manresa l'exposició sobre el sanejament a Catalunya, que destaca el funcionament de 500 depuradores i fa un repàs a l'evolució dels sistemes de sanejament actius al país i com el seu funcionament ha permès sanejar les aigües residuals de la població i al mateix temps millorar l'estat dels ecosistemes aquàtics.
Deixar als nostres fills i néts uns rius millors del què ens hem trobat i garantir la disponibilitat dels recursos hídrics per als diferents usos, aquest ha de ser i és un repte a assolir per part d'institucions i conjunt de la ciutadania.
I això ho podem, i hem de fer factible, amb l'acompliment de la Directiva marc de l'Aigua, reforçant-nos en el posicionament vers la construcció d'un país lliure, modern i alineat amb la sostenibilitat ambiental, social i econòmica.
La gestió eficient i l'estalvi de l'aigua, la seva correcta depuració, el suport al món local en aquest àmbit, el desplegament del pla de sanejament de Catalunya, la gestió acurada d'embassaments,... són diferents línies que ens han de portar cap a la molt bona gestió en un àmbit cabdal pel nostre present i futur.
Catalunya disposa actualment de 511 depuradores, que sanegen les aigües residuals de més del 97% de la població catalana.
Però això no ens és, ni ens ha de ser, suficient.
En els propers temps hem d'avançar en la inversió en sanejament, i on a la Catalunya Central ens queda feina per fer.
Les sis comarques disposen d'una població sanejada equivalent al conjunt del país, i en els següents anys haurem de ser capaços conjuntament d'avançar en les actuacions de sanejament necessàries a les comarques centrals, ja sigui amb ampliacions de depuradores, millores en d'altres i nova disposició allà on és necessari, especialment als municipis més petits o aïllats.
Entre tots, en coordinació i col·laboració, ho hem de fer factible, possibilitant en la mesura del possible una gestió més directa i més propera del sanejament al territori.
Delegada Territorial del Govern a la Catalunya Central
Extremar la responsabilitat personal per minimitzar els incendis forestals i evitar haver d'arribar a l'extinció.
Amb l'inici de l'estiu comença també la temporada amb major perill i risc d'incendis.
És per aquest motiu que ens felicitem per l'augment de recursos i dotacions per fer-hi front, des dels distints departaments de la Generalitat i des d'altres administracions implicades.
Cal una correcta gestió en la prevenció dels incendis i en la inherent protecció del patrimoni natural i paisatgístic del país, i és per això que la voluntat materalitzada ha estat incrementar les dotacions a l'efecte, així com la coordinació entre els diferents agents actuants, tenint ben present la gran qualitat humana i professional de base que regeix en el conjunt de cossos existents en la matèria.
Més enllà de l'important repte vers la conscienciació i accions per revertir el canvi climàtic, és bo destacar que reforçar la gestió forestal sostenible, incrementar les dotacions de recursos humans i d'equipaments a l'efecte, augmentar la dotació pressupostària, la sensibilització social al respecte, executar actuacions preventives en zones perimetrals, reforçar el paper del conjunt de col·lectius actuants, intensificar la vigilància, millores organitzatives per a una millor reacció, i tantes d'altres accions són necessàries i imprescindibles per minimitzar els incendis en els boscos i arreu del nostre país.
Però per damunt de tot cal la responsabilitat personal de cadascú de nosaltres, en l'exercici de la prevenció, la responsabilitat i la implicació en evitar que es produeixi cap foc per causes intencionades o negligents.
Amb l'inici de l'estiu, ja al mes de juny, a la Catalunya Central hem patit diferents incendis, i d'on lamentablement hem de destacar el que es va produir a Sant Fruitós de Bages on es van calcinar entorn 150 hectàrees.
La irresponsabilitat, i especialment la negligència han estat elements centrals conduents a aquest incendi.
Que serveixi d'exemple per reforçar, des de l'àmbit més personal, la prevenció per no haver d'arribar a l'extinció.
I que serveixi d'exemple també la gran actuació del conjunt de cossos que es van dedicar a evitar mals majors, essent novament garants en l'extinció d'incendis.
Delegada Territorial del Govern de la Generalitat a la Catalunya Central
Aquest mes de juliol, l'Institut Català de Finances (ICF), entitat financera pública catalana, ha presentat a Manresa la seva oferta de finançament al teixit empresarial, amb la finalitat d'explicar a empreses i emprenedors de la Catalunya Central els productes i instruments financers que té a la seva disposició per a finançar projectes d'inversió, circulant i capital.
Així mateix, s'hi ha presentat les diferents línies de finançament de l'entitat, entre les que destaquen les línies de finançament per a la indústria, el sector agroalimentari o l'economia social i cooperativa, entre altres, de la mateixa manera que vam poder disposar de l'explicació de dues empreses que ens van traslladar el seu projecte i el seu cas pràctic a l'hora d'accedir al finançament de l'ICF.
Així doncs vam celebrar una sessió matinal informativa i productiva al Centre Tecnològic de Manresa, on també l'àrea comercial de l'ICF va atendre individualment a més d'una desena d'empreses que ho van sol·licitar, a fi d'analitzar conjuntament les seves necessitats de finançament i els seus projectes.
No hem d'obviar, i alhora és bo i necessari destacar-ho, que en els darrers cinc anys l'ICF ha finançat 855 empreses de la Catalunya Central per un import global de 218,3 milions d'euros.
Acostar l'ICF al teixit empresarial del país és i ha de ser objectiu prevalent a vetllar en el si de les nostres actuacions, fent palès el motiu de ser i de fer del mateix i reforçant d'aquesta manera la tasca i contribució al creixement econòmic de les comarques de la Catalunya Central.
L'ICF és i ha de ser el banc públic especialista en aportar finançament addicional a les empreses i empresaris de Catalunya, motiu pel qual el Govern ha impulsat canvis legislatius i organitzatius per tal que l'entitat pugui actuar com a banc públic d'inversions i finançament, a imatge i semblança d'un centenar d'institucions financeres públiques que operen arreu d'Europa.
Els principals valors dels productes de l'ICF són el finançament a llarg termini, la diversificació del risc, que no incorporen la contractació de cap tipus de producte addicional i que s'adapten al llarg del cicle vital de l'empresa, i tot això via préstecs -per a inversió i circulant-, avals i inversió en capital risc, sense deixar de banda altres línies de finançament que l'ICF ha llançat al mercat conjuntament amb alguns departaments de la Generalitat i amb condicions preferents per a sectors concrets com la indústria, l'agricultura, l'economia social i la cultura, entre altres.
Que l'ICF sigui referent en el seu àmbit i objectius, i que compti amb un delegat comercial a la Catalunya Central, són i han de ser garanties per a un major desenvolupament i futur de l'entitat que, al servei de país, es posa a disposició del territori, també de la Catalunya Central.
Delegada Territorial del Govern de la Generalitat a la Catalunya Central
Tràgicament hem patit recentment uns atemptats terroristes amb incidència en diferents poblacions del nostre país i amb nombroses víctimes, i que s'han esdevingut prèviament també en d'altres països, posant de manifest l'abast internacional dels mateixos.
Davant d'aquests fets l'aspecte més remarcable a fer palès és el nostre rebuig i condemna plena als mateixos.
Un rebuig frontal a la violència i una condemna enèrgica a la barbàrie.
Així mateix, volem transmetre el nostre més sentit condol als familiars i als amics de la Pepita Codina, veïna de Sant Hipòlit de Voltregà.
Enfront els atemptats i aquells qui els perpetren, ens cal davant de tot unitat.
Unitat del conjunt de la ciutadania per continuar construint una societat cohesionada, inclusiva i oberta al món.
Una societat genuïna, amb fortes arrels i principis, i que cap endins i també enfora, ha de saber projectar els màxims valors d'ella mateixa, inspirats en el respecte, la pau i la solidaritat.
Hem d'estar plenament orgullosos del paper dels nostres cossos policials i dels serveis d'emergències, els quals han demostrat, una vegada més, i amb gran autoritat i professionalitat, la seva preparació, capacitat de resposta i excel·lent actuació.
Hem de saber tendir a trobar doncs sinergies que ens reforcin el paper col·lectiu d'un país com el nostre, format per admirables professionals, i on el paper del conjunt de la ciutadania ha estat i és exemplar.
Així doncs, uns cossos policials i serveis d'emergències de primer nivell, i on no hem d'obviar tampoc la seva necessària incorporació, per part del Cos de Mossos d'Esquadra, als organismes internacionals de seguretat, ja no sols per mèrit propi, sinó per la necessitat de seguretat del conjunt de la societat catalana.
Permeteu-me doncs realçar, amb aquestes paraules, l'eficient, discreta i professional tasca de la policia i la coordinació amb la resta de forces de seguretat.
El terrorisme no pot ni ha d'alterar la nostra normalitat, de la mateixa manera que el paper de la ciutadania ha de continuar essent d'unió, determinació, esperança i anhels de plena llibertat, sabent-nos dotar de l'equilibri necessari entre la seguretat i la llibertat.
Fets tan tràgics i dolorosos com els que hem viscut fan necessària la implicació de tots i cada un de nosaltres, per combatre la xacra del terrorisme.
Sols des del respecte i cohesió entre les diferents persones i comunitats presents a Catalunya farem més fort el crit unànime de "No tinc por".
Delegada Territorial del Govern de la Generalitat a la Catalunya Central
El proppassat diumenge, 1 d'octubre, milers de ciutadans i ciutadanes de les sis comarques de la Catalunya Central ─Anoia, Bages, Berguedà, Moianès, Osona i Solsonès─ es van bolcar en defensa dels seus drets individuals i col·lectius, donant mostra de la voluntat d'exercir el vot, en el sentit i opció escollida per cadascú, primant per damunt de tot la que hauria de ser una plena llibertat a l'Europa del segle XXI: l'exercici del dret a sufragi actiu.
I ho van fer en el Referèndum vinculant per a l'autodeterminació de Catalunya, sota la pregunta "Voleu que Catalunya sigui un estat independent en forma de república?".
Més de 2,2 milions de catalans i catalanes van votar, malgrat tots els entrebancs, segons les dades provisionals.
Una participació que es reparteix de manera irregular al territori, tot i que el percentatge del 'sí', el 90,09% al conjunt del país, segueix unes característiques i pautes molt semblants.
Estic molt satisfeta i orgullosa de les dades que acompanyen la Catalunya Central.
Una participació del 57'67%, la més alta de totes les vegueries, i un 94'74% de vots pel Sí.
És per aquest motiu que vull donar trasllat del meu sincer agraïment a totes i cada una de les persones que n'han estat partícips.
A l'Anoia van dipositar el vot 39.357 persones, de les quals 36.366 van manifestar el seu 'sí' (un 92,80% dels vots vàlids); al Bages, es van poder recomptar 67.438 vots, dels quals 63.000 eren pel 'sí' (93,92%); al Berguedà van ser 22.750 votants, amb 21.511 vots pel 'sí' (94,93%); al Moianès van votar 7.328 persones, de les quals 6.994 van optar pel 'sí' (95,98%); a Osona els vots totals van ser 75.816, dels quals 72.602 van ser pel 'sí' (96,13%), i al Solsonès van votar un total de 6.788 persones, amb 6.481 vots a favor del 'sí' (95,92%).
Cap repressió policial, violenta, desproporcionada i injustificada ens farà fer cap pas enrere.
La ciutadania va parlar l'1 d'octubre per via democràtica, i ho va reiterar, en contra de la violència policial espanyola, durant l'aturada celebrada el 3 d'octubre.
Les nostres armes han estat, són i seran els vots, les paraules i el diàleg.
Moltes gràcies i moltes felicitats al conjunt de ciutadans i ciutadanes de la Catalunya Central per la seva col·laboració, implicació i participació activa.
Delegada Territorial del Govern de la Generalitat a la Catalunya Central
En el marc de les diferents polítiques públiques i resultats de les mateixes, aquest mes d'octubre podem destacar dos aspectes rellevants en la planificació i gestió de la nostra realitat i que es concreten en dos subjectes: l'Agència de Residus de Catalunya i l'Ateneu Cooperatiu de la Catalunya Central.
Pel què fa a l'Agència de Residus de Catalunya, el seu director, Josep Maria Tost, ens ha presentat les dades del 2016 de residus municipals a l'àmbit de la Catalunya Central, les quals apunten a una generació de residus per sota de la mitjana nacional, si bé la recollida selectiva neta a les Comarques centrals se situa lleugerament per sobre de la mitjana de Catalunya.
Amb tot, cal destacar que la comarca de l'àmbit central, i de tot Catalunya, que més separa els residus és Osona.
Altrament, i com a factor a tenir en compte i que pot influir en l'augment de la recollida selectiva, és l'increment dels cànons de residus.
L'encariment del cànon per disposició en abocador i del gravamen per incineració ha comportat que molts municipis estiguin estudiant adoptar models i sistemes de recollida més eficients que els permetin portar menys fracció resta a disposició.
Així mateix està previst iniciar en breu un procés de consulta prèvia per elaborar una nova Llei de Residus que permeti implantar un model individualitzat de gestió avançant cap a una economia circular, baixa en carboni i basada en la sostenibilitat, la producció neta, la responsabilitat ampliada del productor i el residu zero.
El model penalitzarà econòmicament, i de manera individualitzada, les llars que no separen la brossa, i afavorirà aquelles que sí que ho fan.
En aquest mateix sentit, s'està estudiant ampliar el pressupost destinat a les subvencions per a la millora de la gestió dels residus en el món local.
Per altra banda, l'Ateneu Cooperatiu de la Catalunya Central ha presentat el Catàleg de Bones Pràctiques i el Mapa de l'Economia Social i Solidària de la Catalunya Central, dues eines a partir de les quals s'espera poder continuar en el treball de difusió i foment del model cooperativista al territori, alhora que contribuir al desenvolupament territorial, ser una eina per a consumidors, donar visibilitat a les cooperatives i societats laborals i fomentar la interrelació i intercooperació entre cooperatives i societats laborals del mateix territori.
A partir d'aquí, i com no pot ser d'altra manera, vull refermar el compromís del Govern de la Generalitat amb l'economia social i solidària, i més concretament amb els Ateneus Cooperatius, destacant la tasca de creació d'empreses i d'ocupació estable i de qualitat, però també la de cohesió territorial en l'àmbit de les comarques centrals i l'esforç per treballar conjuntament per part del sector cooperatiu del nostre territori.
Dues realitats que responen al treball constant que hi ha al darrere per part dels seus impulsors i d'acord amb les polítiques marcades a efectes d'implementació al territori.
En el cessament del càrrec de delegada del Govern a la Catalunya Central, Laura Vilagrà va fer arribar unes paraules d'agraïment a les institucions de les sis comarques:
" El Consell de Ministres, en virtut de les mesures autoritzades pel Ple del Senat respecte de la Generalitat de Catalunya en aplicació de l'article 155 de la Constitució Espanyola, m'ha cessat com a delegada territorial del Govern de la Generalitat a la Catalunya Central amb efectes del dia 2 de novembre de 2017.
En primer lloc, vull agrair-vos l'acollida que durant tot el meu mandat heu dispensat a les iniciatives i a les actuacions que he portat a terme des de la Delegació del Govern, en benefici del bé comú i del servei públic a la Catalunya Central.
En aquest sentit, voldria posar de manifest que l'acció de Govern desenvolupada ha tingut un triple objectiu: el suport als ajuntaments i a les entitats del territori per tirar endavant els seus projectes, l'impuls dels projectes estratègics de la Catalunya Central i la resolució dels reptes conjunts de les nostres comarques.
Així doncs, arribada l'hora del meu cessament, us vull expressar personalment i també en nom del responsable de l'oficina de la delegada del Govern, en Pep Mas, el nostre agraïment per la col·laboració institucional vers la Delegació del Govern a la Catalunya Central.
Malauradament, durant l'any i mig que he estat al capdavant de la delegació no ens ha estat possible desplegar tot el pla de mandat que teníem plantejat, però malgrat tot esperem haver-vos estat útils. "
Des de temps immemorial, els humans celebrem els solsticis, d'estiu i d'hivern, que és quan comencen a incrementar o a disminuir les hores de claror de dia.
Amb el pas del temps, i al voltant del solstici d'hivern, les tradicions culturals, tant religioses com laiques, han conformat un extens calendari d'activitats.
A la nostra cultura, la data d'arrencada és el primer dia del mes, quan comença l'advent, i continua el dia de la Puríssima, quan es comença a muntar el pessebre ─on no hi poden faltar el naixement, els reis, els pastors i el caganer─, i el dia de Santa Llúcia, en què podem veure les fires i mercats de Nadal.
La nit de Nadal es fa cagar el tió per a la quitxalla i es celebra la missa del Gall, amb el posterior ressopó que enceta la mitja dotzena d'àpats familiars en què acumulem energia per passar l'hivern.
L'escudella i la carn d'olla s'han convertit en l'essència del dinar de Nadal a Catalunya, i van acompanyats de les neules i els torrons.
Amb la panxa plena, la tarda del dia de Nadal s'acostumava a anar a veure la representació dels Pastorets o bé els pessebres vivents.
L'endemà del dia de Nadal torna a ser festa ─Sant Esteve─, i és quan es pot reunir la resta de la família amb qui no s'ha pogut passar el dia de Nadal, en un dinar on la tradició marca que s'aprofiten les restes del dinar de Nadal, i per això se solen fer canelons.
L'any acaba amb el dia dels Sants Innocents, dia en què la mainada fa bromes innocents i divertides penjant llufes o ninots de paper, i el dia de l'Home dels nassos, en què surt al carrer una persona que té tants nassos com dies queden per acabar l'any i que, en algunes ocasions, també participa en alguna de les curses de Sant Silvestre que s'organitzen.
I els darrers anys ens han portat una nova tradició per al darrer dia de l'any: el sorteig de la Grossa de Cap d'Any.
La nit de Cap d'Any i el dia de Cap d'Any serveixen per fer balanç i propòsits de millora, i la cavalcada de Reis assenyala les darreres hores de les festes, que culminen amb el dia de Reis, on els petits de cada família gaudeixen obrint regals mentre els més grans intenten evitar que els toqui la fava del tortell.
En definitiva, uns dies en què es trenca la quotidinitat, i en què aprofitem per estar més temps amb la família i per assimilar que encara queden tres mesos per a les properes minivacances.