Resolució 353/2018, de 21 de novembre
Administració: Universitat Pompeu Fabra (UPF)
Documentació relativa a l'aplicació de mitjans electrònics en els procediments tramitats per la Universitat.
No correspon a la GAIP determinar quines són les obligacions de les universitats públiques en matèria d'administració electrònica i, en conseqüència, no té capacitat jurídica per a declarar si la UPF té o no té l'obligació d'elaborar un pla d'actuació per a la seva adequació a la introducció progressiva dels mitjans electrònics als seus procediments administratius.
Sembla ajustada al dret d' accés a la informació pública la part de la seva resolució impugnada per la qual es desestimen els dos primers apartats de la sol·licitud d'informació, ja que difícilment se li pot exigir informació que no es troba en el seu poder i, por això, procedeix declarar també la desestimació parcial de la part de la Reclamació referida a aquests.
Número d'expedient de la Reclamació: 382/2018
Sentit de la resolució: Desestimació parcial i pèrdua sobrevinguda de l'objecte de la Reclamació
Els antecedents posen de manifest que part de la informació sol·licitada (la dels dos primers apartats de la sol·licitud: les còpies del pla d'actuació referit en dos dates diferents) no existeix en poder de la UPF.
La Universitat justifica aquesta inexistència de la informació en la consideració de que la normativa de la Generalitat de Catalunya no l'obliga a confeccionar el citat pla, mentre que la persona reclamant insisteix en requerir aquests documents ja que considera que la Universitat està obligada jurídicament a disposar del pla en qüestió.
No li correspon a la GAIP determinar quines són les obligacions de les universitats públiques en matèria d'administració electrònica i, en conseqüència, no té capacitat jurídica per a declarar si la UPF té o no té l'obligació d'elaborar un pla d'actuació per a la seva adequació a la introducció progressiva dels mitjans electrònics als seus procediments administratius.
En qualsevol cas, sigui incomplint o no les seves obligacions en matèria d'administració electrònica, el cert és que la UPF ha deixat constància en aquest procediment que no s'ha sentit requerida a confeccionar el citat pla, pel que s'ha de deduir que no el disposa.
En conseqüència, sembla ajustada al dret d'accés a la informació pública la part de la seva resolució impugnada per la que desestima els dos primers apartats de la sol·licitud d'informació, ja que difícilment se li pot exigir informació que no es troba en el seu poder i, por això, procedeix declarar també la desestimació parcial de la part de la Reclamació referida a aquests.
D'altra banda, l'informe de la UPF emès per aquest procediment, i que ha estat traslladat a la persona reclamant, facilita la informació demanada pel tercer apartat de la sol·licitud, fet que constitueix una estimació extemporània de la mateixa.
Aquest fet comporta la pèrdua sobrevinguda de l'objecte de la Reclamació en relació amb el citat tercer apartat, ja que s'ha satisfet la pretensió de la persona reclamant plantejada en la seva Reclamació; en aquestes circumstàncies, procedeix declarar la finalització d'aquesta part de la Reclamació, sense necessitat de formular cap declaració sobre l'abast del dret d'accés a la informació concernida.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 21 de novembre de 2018, resol:
Contra aquesta resolució, que posa fi a la via administrativa, es pot interposar recurs contenciós administratiu davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya en un termini de dos mesos, a comptar de l'endemà de la notificació de la resolució, d'acord amb la Llei 19/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa.