La sortida a través de l'Acord de retirada adoptat facilita una sortida ordenada del Regne Unit de la UE i permet assegurar el manteniment dels drets dels ciutadans residents tant a la UE com al Regne Unit, evitar una frontera dura entre la República d'Irlanda i Irlanda del Nord i garantir que el Regne Unit compleixi les obligacions financeres adquirides mentre era membre de la Unió.
L'acord també un període de transició que s'inicia l'1 de febrer de 2020 i finalitza fins al 31 de desembre de 2020 amb la finalitat de negociar la futura relació entre el Regne Unit i la UE.
Aquest període, però, podrà ser prorrogat un sol cop, durant un o dos anys en virtut d'una decisió que, com a molt tard, podrà ser adoptada abans de l'1 de juliol de 2020.
Des del punt de vist formal, el text de l'acord d'estructura en un preàmbul i sis parts, dedicades, respectivament, a les disposicions comunes i generals, als drets dels ciutadans, a les disposicions específiques sobre la separació, al període de transició, a les disposicions financeres i a les disposicions institucionals i finals.
Així mateix, l'acord també inclou tres protocols addicionals: sobre Irlanda i Irlanda del Nord, sobre les zones de sobirania del Regne Unit a Xipre i sobre Gibraltar.
Els principis bàsics sobre els quals s'articula tot l'Acord asseguren que durant tot el període transitori la legislació de la UE segueix essent aplicable al i en el Regne Unit; que el Regne Unit continuarà formant part de la unió duanera i del mercat únic i que seguirà estant vinculat per les obligacions derivades de tots els acords internacionals de la UE.
Finalment, i en aquest cas a partir de l'entrada en vigor de l'Acord, el Regne Unit deixarà de estar representat en les institucions i organismes de la UE.
D'altra banda, i acompanyant l'Acord de retirada, el Regne Unit i la Unió Europea han acordat també una Declaració política que estableix els principis bàsics sobre els quals es podran assentar les relacions futures del Regne Unit amb la Unió Europea.
La finalitat de les disposicions inicials de l'Acord (1a part) és permetre una comprensió general del text, de les seves finalitats i objectius i de la seva posada en pràctica des d'una perspectiva tècnica i jurídica.
En aquest sentit cal destacar els aspectes següents:
Les disposicions de l'Acord o les del dret de la Unió que, a partir de l'Acord, siguin d'aplicació, han de produir els mateixos efectes jurídics per al Regne Unit i en el seu territori, que els que produeixin en la Unió i els seus estats membres,
La possibilitat que els particulars puguin invocar directament les disposicions de l'Acord, sempre que compleixin les condicions que el dret de la Unió estableix perquè per que aquesta possibilitat (denominada tradicionalment "principi d'efecte directe)" pugui tenir lloc.
Les disposicions de l'Acord que es refereixin al dret de la Unió s'interpretaran i aplicaran d'acord amb la jurisprudència corresponent del Tribunal de Justícia de la Unió Europea emesa abans del final del període transitori i que aquesta jurisprudència haurà de ser tinguda en compte pels tribunals britànics a l'hora d'interpretar i aplicar l'Acord també un cop hagi finalitzat el període transitori.
En aquest àmbit, la segona part de l'Acord estableix que tots els ciutadans de la UE que resideixin legalment al Regne Unit i tots els ciutadans del Regne Unit que resideixin legalment en un estat membre de la Unió en el moment de la retirada gaudiran de tots els drets que es recullen en l'Acord de retirada tal com estableix el dret de la Unió i la interpretació del Tribunal de Justícia de la Unió Europea
L'acord també cobreix els drets dels familiars, futurs fills i treballadors de frontera.
També s'inclou a estudiants, treballadors per compte aliè i autònoms.
Queden exclosos d'aquests drets, però, els enllaços matrimonials futurs i els nacionals de països tercers en procés d'aplicació de visats i persones refugiades o apàtrides.
L'acord protegeix el dret de residència, és a dir, el dret a continuar vivint al país en les mateixes condicions i a adquirir la residència permanent al cap de cinc anys.
Garanteix també els drets d'entrada i sortida, l'accés al mercat de treball i l'exercici de l'activitat econòmica a les persones que ja en disposen en l'actualitat o els puguin adquirir fins l'acabament del període transitori.
En aquests mateixos termes, es protegeix també el sistema actual de reconeixement de les qualificacions professionals,
A més, l'acord preveu que es mantindran els drets vinculats amb el sistema de la seguretat social, com el dret a l'assistència sanitària, a les pensions i a altres beneficis de la seguretat social.de seguretat social en virtut del dret de la Unió, incloent-hi totes les prestacions exportables.
Finalment, l'acord estableix el manteniment de per vida del conjunt dels drets esmentats als ciutadans europeus i britànics que els puguin acreditar fins a l'acabament del període transitori.
En aquesta part de l'Acord (3a.
Part), s'hi regulen de manera específica diversos àmbits relacionats amb el funcionament del mercat únic com ara la lliure circulació de mercaderies, el règim duaner, la propietat intel·lectual, (indicacions geogràfiques i denominacions d'origen protegides, per exemple) el tractament de dades i informació,), la contractació pública i la cooperació judicial i policial en curs, entre d'altres.
En relació a tots aquests aspectes, de manera general, es preveu que la relació comercial entre la UE i el Regne Unit es mantindrà similar a l'actual fins a la fi del període de transició.
Els béns que es comercialitzen entre tots dos territoris continuaran circulant lliurement sense necessitat de reetiquetatge.
Igualment, es mantindrà la protecció dels drets de propietat intel·lectual dels productes, marques i dissenys ja registrats sota la legislació de la UE.
Les més de 3.000 IGP existents actualment a la UE continuaran sent protegides al Regne Unit sota legislació nacional.
Així mateix, tots els procediments de contractació pública en curs abans del Brexit hauran de concloure tal com estableix la legislació de la UE.
Pel que fa a la cooperació judicial i policial en afers que estan en curs, s'aplicarà la legislació actual fins al final del període transitori
La quarta part de l'Acord preveu l'establiment d'un període transitori fins al 31 de desembre de 2020.
Durant aquest període, les normes de la UE es continuaran aplicant al Regne Unit com si fos un estat membre que, no obstant això, ja no estarà representat en les institucions europees i tampoc no prendrà part en el procés de presa de decisions de la UE.
Igualment, en relació al conjunt de disposicions previstes per l'Acord, i fins l'acabament del període transitori, el Regne Unit continuarà subjecte a la jurisdicció del Tribunal de Justícia de la Unió Europea.
L'acord de retirada també preveu la possibilitat que el període transitori previst es pugui estendre, una sola vegada i per un període d'un o dos anys, més enllà de la data esmentada.
Aquesta decisió, però, hauria de ser adoptada, com a molt tard, abans de l'1 de juliol de 2020.
En aquest cas, el Regne Unit podrà participar en programes del Marc Financer Pluriennal com a país tercer, i també haurà de contribuir al pressupost de la UE.
La part cinquena de l'Acord estableix, la metodologia per calcular les obligacions econòmiques del Regne Unit amb relació al Marc Financer Pluriennal 2014-2020, als fons fiduciaris, al Banc d'Inversions Europeu, al Banc Central Europeu, a les agències de la UE i al Fons Europeu de Desenvolupament.
L'acord, però, no estableix la quantitat exacta ni tampoc indica una data límit per fer front a les seves obligacions.
Els principis sobre els quals s'ha assentat aquest part de l'acord son que cap estat no ha de pagar més ni rebre menys pel motiu de la retirada; que el Regne Unit haurà de satisfer tots els seus compromisos adquirits abans de la retirada, i que tampoc no haurà de pagar ni més ni abans que si hagués continuat essent un estat membre de la Unió.
En relació als projectes i programes finançats sota el Marc Financer Pluriennal (2014-2020) no patiran cap modificació.
D'aquesta manera s'assegura la plena continuïtat dels programes finançats a càrrec del pressupost de la UE fins la seva conclusió.
D'aquesta previsió se'n beneficiaran tant els ciutadans i institucions europees com britànics que hi participen.
Aquesta situació, però, experimentarà canvis a partir de l'adopció dels nous instruments financers derivats a partir del marc financer pluriennal que s'iniciarà amb l'any 2021.
Part) preveu la formació d'un Comitè Mixt, integrat per representants de la UE i del Regne Unit, com a òrgan responsable d'assegurar l'aplicació de l'acord.
Així mateix, el comitè mixt establirà una llista de 25 representants de la UE i del Regne Unit per conformar un panell d'arbitratge per al cas que sorgeixin disputes respecte de la interpretació de l'acord.
La finalitat dels arbitratges serà comprovar el compliment dels acords assolits.
En el cas de no compliment, el comitè podrà imposar una sanció o fins i tot suspendre l'aplicació de l'acord de retirada, exceptuant l'apartat dels drets dels ciutadans.
Tanmateix si una controvèrsia sotmesa al panell d'arbitratge planteja qüestions relacionades amb la interpretació d'una norma del dret de la Unió, el panell no podrà prendre cap decisió al respecte i s'haurà de limitar a demanar la seva resolució al Tribunal de Justícia de la Unió Europea, el qual tindrà jurisdicció per emetre una resolució de caràcter vinculant.
El protocol sobre Irlanda/Irlanda del Nord estableix les mesures necessàries per tractar les circumstàncies excepcionals de l'illa d'Irlanda, tot respectant el denominat Acord del Divendres Sant, o Acord de Belfast, de 10 d'abril de 1998, entre els governs del Regne Unit i d'Irlanda en totes les seves dimensions, incloent-hi l'evitació d'un frontera física, en especial d'infraestructures físiques, inspeccions i controls, entre les dues irlandes.
Amb aquesta finalitat, el protocol ofereix una solució operativa de naturalesa jurídica per evitar que, com a conseqüència de la retirada de la UE del Regne Unit, s'estableixi una frontera física a l'interior de l'Illa d'Irlanda, una part de la qual continuarà a l'interior de la Unió Europea (la República d'Irlanda) i una altra part de la qual en restarà fora (Irlanda del Nord, com a part del Regne Unit).
Al mateix temps, el protocol adoptat evitarà també que s'estableixin fronteres duaneres en el conjunt de l'Illa d'Irlanda, tot permetent, alhora, que Irlanda del Nord continuï formant part del territori duaner i del mercat interior del Regne Unit, tot beneficiant-se de la seva participació en la política comercial independent.
A més d'això, el protocol reconeix que els ciutadans irlandesos d'Irlanda del Nord seguiran gaudint, exercint i tenint accés a determinats drets, oportunitats i beneficis en virtut de la seva ciutadania de la Unió i que a més caldrà respectar també les oportunitats i la identitat que emana d'aquesta ciutadania per a la població d'Irlanda del Nord que decideixi exercir el seu dret a la ciutadania irlandesa.
Les disposicions que conté el protocol tenen caràcter permanent llevat que no obtingui el suport democràtic de l'Assemblea d'Irlanda del Nord, la qual serà convidada a expressar-lo o rebutjar-lo quatre anys després de la finalització del període transitori i, posteriorment, també cada 4 anys.