La leucèmia és la forma de càncer més freqüent en els nens: 1 de cada 3 nens amb càncer té leucèmia.
Es tracta d'una malaltia de la sang que s'origina a la medul·la òssia (un teixit esponjós que es troba en l'interior dels ossos).
A la medul·la òssia es formen les cèl·lules sanguínies, a partir de les cèl·lules mare.
Hi ha tres tipus de cèl·lules sanguínies:
En la leucèmia es produeix una proliferació incontrolada de "blastos" dins de la medul·la òssia.
Els blastos són una forma immadura de cèl·lules, és a dir, que no han finalitzat el seu procés de formació.
Aquest creixement continu i incontrolat desplaça les cèl·lules normals que es troben a la medul·la.
En la major part dels casos, la leucèmia passa a la sang circulant (perifèrica) de forma ràpida i es pot disseminar a altres parts del cos, com els ganglis limfàtics, la melsa, el fetge, el sistema nerviós central (cervell i medul·la espinal), els testicles o altres òrgans.
Hi ha altres tipus de tumors infantils, com el neuroblastoma o el tumor de Wilms, que s'originen en altres òrgans i es poden disseminar a la medul·la òssia, però aquest no són leucèmia.
Les leucèmies es poden dividir en agudes o cròniques, depenent de com es comporta la malaltia.
La major part de les leucèmies en els nens són agudes i solen presentar un ràpid creixement.
Aquesta forma de leucèmia és molt més comú en adults que en nens.
Quan es dóna en els infants, la més freqüent és la leucèmia mieloide crònica (LMC).
Aquest és un tipus de leucèmia molt poc comú i no és ni aguda ni crònica.
S'inicia a partir de les cèl·lules mieloides, però no creix ràpidament com en la leucèmia aguda mieloblàstica, ni lentament com en el cas de la leucèmia mieloide crònica.
Es presenta amb més freqüència en els nens més petits, generalment menors de 4 anys.
Els símptomes inclouen pal·lidesa, febre, tos, presència d'hematomes, augment de la mida de la melsa i dels ganglis limfàtics.
No totes les proves es fan a tots els nens o joves, depèn de factors com l'estat de salut, el tipus de càncer, la gravetat dels símptomes i els resultats de proves anteriors.
En el cas de la leucèmia generalment es realitzen les proves següents:
La quimioteràpia constitueix l'eix fonamental en el tractament de les leucèmies.
Algunes característiques en el moment del diagnòstic permeten determinar la intensitat necessària del tractament i establir un pronòstic adequat, com ara: l'edat, el recompte inicial dels glòbuls blancs, l'afectació del sistema nerviós i les anàlisi específiques (citogenètic i estudis de biologia moleculars).
Tractament de la leucèmia aguda limfoblàstica (LAL)
Es caracteritza per tres fases: la quimioteràpia d'inducció, de consolidació i de manteniment.
Tractament de la leucèmia aguda mieloblàstica (LAM)
Es caracteritza per tres fases: la quimioteràpia d'inducció, de consolidació i d'intensificació.
L'objectiu de la quimioteràpia d'inducció és destruir els blastos i eliminar tots els signes de la malaltia durant un llarg període de temps.
També són necessàries les quimioteràpies de consolidació i intensificació, que inclouen el trasplantament de medul·la òssia (autotrasplant, trasplantament familiar idèntic i trasplantament de donant no emparentat).
El subtipus de leucèmia aguda mielobàstica M3 té un pronòstic excel·lent, després d'haver-se introduït l'àcid transretinoic, amb el qual es requereix un tractament diferenciat en relació amb la resta de les leucèmies agudes mieloblàstiques.
Dades sobre supervivència per les leucèmies agudes en els infants
Les estadístiques de supervivència poden ser d'utilitat com a guia general, però poden no representar de forma precisa el pronòstic d'un nen.
Existeixen una sèrie de factors, com l'edat del nen i les característiques del tumor, entre d'altres, que poden afectar el pronòstic.
La supervivència global per als nens amb leucèmia aguda limfoblàstica (LAL) i leucèmia aguda mieloblàstica (LAM) ha augmentat en els darrers 5 anys, sent d'un 80% i un 60% respectivament.
Els nens que no presenten la malaltia després de 5 anys tenen una elevada tasa de curació, atès que és molt poc comú la reaparició després d'aquest període de temps.