projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La lectura de llibres és la quarta activitat cultural que genera més interès
L'any 2011 el Departament de Cultura posa en marxa el Pla nacional de lectura 2012-2016 amb l'objectiu d'augmentar els hàbits lectors de la població i, alhora, ajudar a la recuperació del sector del llibre, tant dels autors com de les editorials i les llibreries.
Transcorreguda la meitat del període d'aplicació d'aquest Pla nacional de lectura, s'ha fet el seguiment dels principals projectes portats a terme i s'han avaluat els indicadors resultants amb els objectius marcats a l'inici.
Aquestes dades, que sintetitzen l'evolució del consum lector i de la indústria editorial, estan recollides a la primera part del treball Pla nacional de lectura 2012-2016.
Estat d'implementació (2012-2014).
Així, es pot veure que l'índex de lectura a Catalunya passa del 61,9 % l'any 2010 al 65,3 % l'any 2013, prop del 68 % de la mitjana europea, xifra que pot ser superada l'any 2016 si se segueix amb la mateixa tendència a l'alça.
Altres valors que es presenten són el nombre de lectors de les biblioteques públiques catalanes, la facturació del sector editorial o la lectura de llibres en format digital, que ha augmentat en 17 punts percentuals fins a situar-se quasi al 65 %.
En la segona part d'aquest document es presenten cadascun dels set plans d'acció i els seus indicadors corresponents, i que són: Autoriactiva, Mediactiva, Xarxactiva, Lecturactiva, Editactiva, Llibreriactiva i Bibliotecativa.
D'altra banda, el treball La lectura de llibres a Catalunya és una anàlisi de les enquestes de participació cultural a Catalunya dels anys 2013 i 2014 pel que fa a la lectura de llibres en temps d'oci entre la població catalana de més de 14 anys.
S'aporta informació sobre el nivell d'interès per la lectura de llibres, la lectura en format digital, els gèneres més llegits, les llibreries i altres canals de compra, i la llengua de lectura.
A la valoració de les tipologies de lector s'hi incorpora una mirada innovadora en clau generacional, que resulta més descriptiva que el concepte d'edat.
La valoració d'aquestes enquestes de participació cultural respecte als hàbits de lectura és un instrument complementari per visualitzar els resultats de les actuacions portades a terme en el marc del Pla nacional de lectura i detectar els punts on cal incidir en el futur.
Catalunya disposa de gairebé 5.000 equipaments culturals
Hi ha 4.804 equipaments culturals públics distribuïts arreu del territori català entre arxius, biblioteques, museus, teatres i auditoris, espais d'arts visuals, cinemes i centres culturals polivalents.
El Departament de Cultura disposa d'un cercador web perquè el ciutadà pugui conèixer quins d'aquests equipaments culturals hi ha al seu municipi o comarca.
L'aplicació en línia compta amb més de 3.500 entrades i permet visualitzar la informació en un mapa.
L'usuari pot fer la cerca per nom i tipus d'equipament, per municipi, per comarca i per província.
La informació del cercador prové del cens d'equipaments culturals de Catalunya, una base de dades que gestiona el Departament de Cultura i que s'actualitza periòdicament amb la informació tècnica que aporten els ajuntaments catalans dels seus municipis.
L'elaboració del cens forma part de les actuacions del Departament de Cultura dirigides a garantir l'accés de la ciutadania a la cultura i fomentar la seva participació en actes i espais culturals.
El Departament planifica i ordena el conjunt dels equipaments a través del Pla d'equipaments Culturals de Catalunya (PECCat 2010-2020).
Aquest Pla garanteix un nivell d'activitat cultural ajustat a les necessitats de cada població i la seva àrea d'influència i estableix les noves directrius per als sectors culturals sense cap marc de regulació.
Podeu trobar més informació sobre les característiques del mapa d'equipaments culturals catalans al nou número de DeCultura i al web www.gencat.cat/equipaments.
Així també, podeu accedir al cercador web a través de pect.cultura.gencat.cat/difusio.
Dos nous estudis subratllen la importància econòmica i el valor del treball voluntari en les associacions culturals del país
Com és el tercer sector cultural a Catalunya?
Com són els seus treballadors i quin tipus de dedicació tenen?
Amb quins pressupostos treballen?
En els darrers anys, cada vegada són més els esforços d'organismes i institucions per a dimensionar l'activitat de l'anomenat "tercer sector cultural" (el conjunt d'associacions que desenvolupen activitats culturals i sense ànim de lucre que no formen part del sector públic) per posar de rellevància el seu impacte econòmic i social.
Amb l'objectiu de conèixer a fons la realitat de les entitats culturals del país, el Departament de Cultura inicia el 2008 les sèries de l'Estadística del tercer sector cultural a Catalunya.
Seguint aquesta tasca, i a fi d'ampliar el coneixement d'aquest àmbit, la capçalera DeCultura presenta dos nous documents.
D'una banda, Associacions culturals a Catalunya 2013 de Núria Mutilva i Marta Llatcha (DeCultura núm.33), i de l'altra, L'impacte econòmic del tercer sector cultural a Catalunya 2013, d'Anna Villarroya (DeCultura núm. 34).
Ambdós treballs es complementen i fan palès el potencial d'un moviment associatiu ric i plural al territori català, que és difusor de la cultura popular i tradicional i, alhora, instrument de cohesió social.
A partir de l'Estadística del tercer sector cultural de Catalunya, Mutilva i Llatcha descriuen les característiques principals del teixit associatiu cultural català.
Amb les dades recollides de la mateixa font, Villarroya fa una anàlisi exploratòria de l'evolució de l'impacte econòmic del sector.
Ja podeu consultar els dos estudis a la capçalera DeCultura, juntament amb la informació complementària dels annexos.
Els equipaments són la partida més afectada per la reducció
Catalunya és la segona comunitat autònoma pel que fa a assignacions de l'Estat durant el període 2011-2016, per sota de la Comunitat de Madrid.
El 72 % d'aquestes subvencions es destinen a edificis que són propietat de l'Estat o que formen part d'òrgans de govern i suposen 11,8 milions d'euros.
D'altra banda, pel que fa al rànquing de despesa per habitant, els catalans es situen en el desè lloc de la llista amb una aportació de 2,2 euros per ciutadà.
L'Estat ha reduït les assignacions nominatives estatals a Catalunya en un 74 % des del 2011.
Pel que fa a la despesa general de l'Estat, durant aquest període s'ha reduït en 313 milions d'euros, fet que significa un pressupost total de 837 milions.
La principal partida afectada per aquesta reducció és la subvenció per a infraestructures, amb un 89 % menys de pressupost.
Tot i així, les subvencions i inversions nominatives per a l'any que ve a Catalunya han augmentat 1,6 milions d'euros.
Els programes Cinematografia i Ordenació i foment de l'edificació són els que presenten un increment significatiu del 47 % i el 33,6 % respectivament per al 2016.
Aquestes i altres dades es recullen al nou número de DeCultura sobre les aportacions de l'Estat en matèria de cultura entre el 2011 i el 2016.
En l'informe podeu trobar una classificació de les dades segons els programes pressupostaris, els ministeris i la destinació territorial del finançament per comunitats autònomes.
L'augment del tipus impositiu de l'Estat espanyol no té ressò en la resta d'estats membres
Comparativa de tipus impositius de productes i serveis culturals a Europa.
2013 es basa en la informació que publica anualment la Comissió Europea sobre els tipus impositius que aplica cada un dels estats membres als productes culturals.
Entre els 28 països de la Unió Europea, i malgrat la diversitat en l'aplicació de l'impost sobre el valor afegit (IVA) en els béns i serveis culturals, en general hi ha dos grups de pressió fiscal: l'equiparat a productes de luxe, amb un tipus impositiu general més elevat, i l'assimilat a articles de primera necessitat, amb un tipus reduït.
Quant al primer grup, l'Estat espanyol grava amb un 21% -molt a prop de la mitjana europea- tant els productes de maquinari i reproductors com l'adquisició d'obres d'art i antiguitats.
En el segon grup, i respecte al llibre, el tipus del 4% aplicat als llibres en paper queda per sota de la mitjana del conjunt d'Europa, que és del 8'5%, mentre que el llibre electrònic està al tipus general.
La diferència més notable de l'Estat espanyol comparat amb la resta de països es troba en les entrades d'espectacles i cinema, amb un tipus general del 21%, allunyat a la banda alta de la mitjana europea del 12'8%.
Només Dinamarca i Hongria tenen el tipus d'IVA més elevat en aquests serveis culturals.
És a dir, que es considera el consum de cinema i espectacles com a bé de luxe i, per tant, no subjecte a cap tipus de foment.
La tendència alcista de l'Estat espanyol del 8% al 21% no troba correspondència en la majoria d'estats membres de la Unió Europea.
Entre 2012 i 2013, vuit països han baixat el tipus impositiu de béns i serveis culturals davant de vuit més que l'han augmentat un punt.
Un increment més dràstic només es produeix a Lituània (3 punts aplicats al llibre) i França, que si bé grava amb 12'6 punts més el llibre electrònic, en canvi baixa els tipus del llibre en paper i el de les entrades d'espectacles i cinema.
El mes gener de 2014, el Govern espanyol ha anunciat la rebaixa al 10% del tipus impositiu aplicat a les obres d'art i antiguitats i està estudiant també reduir progressivament el tipus de la resta de productes i serveis culturals al 10%.
Les plataformes catalanes, líders del sud d'Europa en projectes de cultura i creació
L'estudi del Departament de Cultura "Una aproximació al micromecenatge o crowdfunding: Catalunya, Europa i el món" ofereix una panoràmica d'aquest sistema de finançament col·lectiu tan recent i de la repercussió que està aconseguint, especialment a Catalunya.
El micromecenatge o crowdfunding consisteix en plataformes de finançament col·lectiu a través d'Internet, complementàries al finançament tradicional, de molt diverses iniciatives.
Es concentra sobretot a Estats Units i Europa i el volum total de fons recaptats l'any 2013 es calcula que està al voltant dels 5.100 milions de dòlars.
El nou sistema de finançament de projectes a través de micromecenatge ha crescut exponencialment en els darrers cinc anys davant la situació de crisi econòmica i financera i la reducció de les aportacions de les institucions públiques.
D'altra banda, els projectes amb més èxit de recaptació col·lectiva han estat els vinculats a la cultura i la creació, especialment els projectes editorials, musicals i cinematogràfics.
Catalunya és la comunitat autònoma d'origen de la majoria de les plataformes de l'Estat espanyol i en la qual es presenten més projectes i campanyes.
Les plataformes principals són les catalanes Verkami i Goteo juntament amb Lánzanos, nascuda a Toledo, totes tres dedicades predominantment a projectes de cultura i creació.
La plataforma Verkami, nascuda l'any 2010 a Mataró, es defineix com a "crowdfunding per a amants de la creació" i té una vintena de categories on presentar els projectes.
En tres anys ha reunit 8 milions d'euros per a 1.700 projectes i més de 200.000 mecenes.
Es una referència a Europa pel seu volum de contractació i té el rècord de recaptació (348.830 €) pel projecte de la pel·lícula L'endemà, d'Isona Passola.
Estats Units ja té una normativa de referència, aprovada l'any 2012, per al seu model basat en donacions, però a Europa tot just s'està plantejant la regulació comunitària del model de micromecenatge basat en recompenses (normalment materials) o com a via alternativa de finançament per a petites i mitjanes empreses.
Recentment el Govern espanyol ha avançat la seva intenció de gravar aquest tipus de finançament.
A més, un 60% considera la cultura molt important i un 33,8%, bastant important
Són conclusions que es desprenen de l'Enquesta sobre participació cultural a Catalunya 2013 que ha elaborat el Departament de Cultura amb la col·laboració de la Fundació Audiències de la Comunicació i la Cultura.
L'objectiu d'aquesta enquesta és analitzar les pràctiques culturals i d'oci de la població catalana major de 14 anys, tot relacionant-les amb l'entorn socioeconòmic de la persona entrevistada, la seva edat o la llengua d'ús, entre d'altres variables.
Així, les activitats preferides de la majoria dels catalans són el consum de productes audiovisuals i escoltar música, seguit per la lectura de llibres i el cinema.
Per altra banda, en dos de cada tres enquestats, el principal motiu per assistir a una activitat cultural és l'artista que hi participa, mentre que la primera raó per no anar-hi és el preu.
Les activitats culturals on el català té major penetració són les exposicions i les arts escèniques, mentre que els videojocs, el cinema i la música tenen un percentatge d'ús del català per sota del 10%.
El Departament de Cultura anirà publicant periòdicament d'altres informes específics sobre els resultats d'aquesta enquesta.
La formació en cultura crea nous públics
Una de les maneres més sòlides d'ampliar el públic de les diferents manifestacions culturals és a través de la formació i la participació activa de les persones de tots els grups socials.
Aprendre a tocar un instrument, fer classes de circ després de l'escola, cantar en una coral o formar part d'un grup de teatre amateur són experiències que condueixen a una millor valoració del fet cultural, augmenten els nivells de creació i professionalització dels participants i, alhora, fan créixer el nombre d'assistents i espectadors a les activitats culturals de tota mena.
El treball Ensenyant a gaudir de la cultura.
Nexes de formació mostra amb exemples concrets com, amb les iniciatives adequades, es pot implicar gairebé tota la població a participar activament en el món de la cultura.
El document recull un seguit de projectes per a la formació i el foment de la pràctica en tota mena d'àmbits culturals (teatre, cinema, música, fotografia, etc.) que s'estan portant a terme tant a Catalunya com a nivell europeu, i que són un exemple d'èxit.
Una introducció prèvia als casos analitzats fa un retrat bàsic de la situació de partida en diferents grups de població, des de les activitats extraescolars i els ensenyaments reglats relacionats amb la cultura a les pràctiques artístiques amateurs o els percentatges de població en risc d'exclusió social a Catalunya.
Entre els projectes ressenyats hi ha l' Escola Rogelio Rivel, guanyadora del premi Zirkolika 2013 a la Millor Iniciativa per a la Projecció del Circ a Catalunya; IT Dansa Jove Companyia de l'Institut del Teatre, com a exemple de professionalització dels joves; o el programa Apropa Catalunya, que afavoreix l'accés dels col·lectius en risc d'exclusió social a les activitats de 34 auditoris, festivals i teatres i 6 museus.
I també experiències internacionals com les School Cinema Weeks d'Alemanya o el Norfolk & Norwich Festival d'Anglaterra.
Anualment presenta 11 mil fitxes d'activitats culturals i rep més de 200 mil visites
El web del Departament de Cultura ofereix l'apartat La cultura al teu abast amb l'objectiu de posar a disposició dels ciutadans informació cultural pràctica i actualitzada a través d'una selecció de pàgines web, tant del mateix Departament, com de gencat.cat o d'altres llocs de la xarxa.
El propòsit que ha inspirat La cultura al teu abast és el d'ajudar el visitant a trobar un ampli ventall de possibilitats per tal que pugui escollir segons les seves preferències.
El lloc que aplega la major part de la informació és l'Agenda Cultural, un recull d'activitats destacades que es fan arreu de Catalunya i que té diferents opcions de cerca (per a la família, per al cap de setmana, per àmbit cultural, etc.).
Creada el 1990, està al servei de qualsevol que desitgi conèixer l'oferta cultural disponible i també dels organitzadors que vulguin difondre les seves programacions.
Al voltant de l'Agenda Cultural es presenten els espais següents:
Informació contrastada, seleccionada i fàcil de trobar és el que La cultura al teu abast vol oferir a tots els seus visitants, amb l'opció complementària d'accés a través de les xarxes socials.
Per navegar i gaudir de la cultura.
La taxa d'atur en aquest sector es manté uns 10 punts per sota de la global catalana
Aquest informe d'ocupació en cultura i creació corresponent al primer trimestre de 2014 recull el canvi metodològic que s'ha produït a l'incorporar les noves dades de l'Enquesta de la Població Activa (EPA), calculades sobre el Cens de Població i Habitatges de 2011 en substitució de les anteriors basades en el Cens de 2001.
Per poder mantenir la continuïtat en els resultats històrics i garantir-ne la comparabilitat s'han actualitzat les sèries de població i llars i s'han revisat les dades del període 2010-2013 seguint les recomanacions de l'Oficina d'Estadística de la Unió Europea (EUROSTAT).
De l'estudi de l'EPA es desprèn que l'ocupació en cultura i creació mostra una tendència positiva al llarg de 2013, que continua el primer trimestre de 2014, fet que no passa ni en aquest sector de l'Estat espanyol ni en el total de població ocupada a Catalunya.
D'altra banda, el 22 % dels treballadors en cultura i creació de l'Estat estan ubicats a Catalunya.
Quant a la taxa d'atur en aquest sector, continua sent molt més baixa en relació a la resta de l'economia catalana.
La taxa d'atur femení es manté més alta que la dels homes, a l'inrevés que la taxa general d'atur català mentre que la taxa d'atur juvenil és 23 punts més baixa que la taxa d'atur juvenil general.
L'anàlisi d'hàbits culturals demanda, avui dia, noves metodologies que s'adeqüin al canvi de paradigma
Els analògics, els quotidians, els clàssics, els digitals, els moderns, els inquiets i els apassionats són les set grans categories de catalans que presenta l'informe Els interessos culturals de la població de Catalunya 2013 elaborat pel Departament de Cultura.
Els perfils s'han establert en funció de les preferències dels enquestats a l'hora de decantar-se pels diferents productes i serveis culturals, i mitjançant l'ús de tècniques estadístiques inductives.
L'anàlisi, feta a partir de les dades de l' Enquesta sobre participació cultural a Catalunya 2013, examina, a més, les actituds, les motivacions i les barreres d'accés a la cultura dels catalans.
La metodologia emprada té en consideració les dinàmiques actuals de canvi, determinades per la crisi econòmica i per la irrupció del paradigma digital.
Alhora, distingeix entre la participació cultural (allò que es fa) i l' interès cultural (allò que es voldria fer).
En concret, presta especial atenció a les preferències de consum cultural, una dimensió d'anàlisi que habitualment queda relegada a un segon terme o s'analitza de forma indirecta.
La contraposició entre cultura digital i tradicional, el seguiment de ràdio i televisió, la divisió entre les activitats que es fan fora i dins de la llar, i l'interès per la lectura són les quatre dimensions a partir de les quals s'estructuren els interessos de la població catalana.
L'anàlisi dóna a conèixer les activitats culturals que desperten més interès entre els catalans, i que són veure la televisió, anar al cinema, escoltar la ràdio i llegir llibres.
Tot i així, una de les conclusions que es depenen de l'informe és que els interessos vers la cultura no són homogenis, i que el sexe, l'edat i el nivell d'estudis condicionen aquestes preferències.
El 57 % de la població de Catalunya ha reduït darrerament la despesa en productes i serveis culturals
Segons els últims resultats de les dues enquestes òmnibus de la Generalitat d'enguany, es detecten canvis generals en les prioritats dels catalans amb relació a l'oferta cultural i d'oci avui dia.
Les pautes de consum de la població estan canviant per la situació econòmica actual i per altres factors com la irrupció de la tecnologia digital que afecta les indústries culturals.
En aquest sentit, les preguntes dels darrers sondejos fan referència a l'actitud del consumidor cultural en el context actual en el qual la capacitat adquisitiva de moltes famílies ha disminuït en gran mesura.
Per exemple, els resultats indiquen que gairebé el 60 % de la població cerca descomptes i ofertes especials a l'hora d'anar al teatre, al cinema i als concerts.
Així també, les propostes de baix cost econòmic són les que presenten avui les xifres més elevades de participació.
Del qüestionari també se n'extreuen altres informacions, entre les quals destaca que un 23 % dels catalans pertanyen a alguna associació cultural, o que la meitat de la població coneix la Festa del Cinema, una iniciativa que ofereix entrades a preu reduït durant tres dies consecutius.
D'altra banda, en els darrers anys, Internet ha anat guanyant penetració en el consum cultural de la població.
L'entorn digital ha propiciat l'aparició d'un nou perfil d'audiències que consumeixen i distribueixen continguts per mitjà de nous canals.
Els resultats del qüestionari ratifiquen que, coincidint amb l'actual conjuntura econòmica, s'observa un increment important del consum de continguts culturals gratuïts a la xarxa per damunt dels de pagament.
Tota aquesta informació està disponible en l'últim número de la capçalera De Cultura, que recull la presentació completa dels principals resultats de l'enquesta feta durant els primers mesos de l'any.
A més, s'hi poden trobar altres informacions, com les relatives a la llengua de preferència de la població a l'hora de consumir cultura.
Girona aplega enguany tres grans esdeveniments sobre arxius i indústries culturals
En el marc de difusió de les dades dels Sistema d'Arxius de Catalunya que elabora regularment el Departament de Cultura i, coincidint amb la segona Conferència Anual del Consell Internacional d'Arxius, es publica l'informe Estadística d'arxius, un document detallat que recull les dades dels principals indicadors del sector durant el 2013.
L'informe Estadística d'arxius ofereix una panoràmica sobre la situació actual dels arxius a Catalunya i en repassa l'evolució històrica.
De l'informe se n'extreuen informacions com ara que la majoria dels arxius catalans es van fundar a partir de l'any 1976, amb la necessitat de conservar, inventariar i difondre el patrimoni documental de Catalunya, i que des d'aleshores fins avui se n'ha quadruplicat el nombre fins a arribar a un total de 323 arxius situats per tot el territori català.
Amb més de 250.000 m2 de superfície i més de 1.000 km de prestatgeries, els arxius de Catalunya custodien 836 km de documentació, de la qual es van consultar més d'1,6 milions de documents.
El document també inclou dades sobre la distribució territorial del sector, infraestructura i recursos humans.
A més, recull informació sobre les activitats de difusió organitzades el 2013 i dades com el nombre de documents digitalitzats, la dimensió de les consultes en línia, i els nous canals de difusió i explotació de què disposen els arxivers en la seva tasca de divulgació de la memòria cultural i històrica del país.