I. El present Dictamen té per objecte el Projecte de decret pel qual es crea la Comissió Territorial d'Urbanisme de l'àmbit metropolità de Barcelona i se'n regula la composició i funcionament intern.
El Projecte sotmès a dictamen consta d'un preàmbul i quinze articles, dues disposicions addicionals, tres de transitòries, una de derogatòria i quatre de finals.
En el preàmbul es fa referència a les previsions de la Llei 31/2010, de 3 d'agost, de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, que la norma projectada desplega.
L'article 1 es refereix a l'objecte de la norma; l'article 2 crea la Comissió Territorial esmentada; l'article 3 defineix l'àmbit d'actuació; l'article 4 regula les funcions; l'article 5 fixa la seu de la Comissió; els articles 6 i 9 regulen, respectivament, la composició de la Comissió i de la Ponència Tècnica; l'article 7 estableix la periodicitat de reunions de la Comissió; l'article 8 regula les funcions de la Ponència Tècnica; l'article 10 estableix el règim de suplència; els articles 11, 12 i 13 regulen el funcionament de la Comissió i la Ponència, i els articles 14 i 15 les obligacions i els drets dels seus membres.
Les disposicions addicionals fixen el termini per a la constitució i es refereixen a la perspectiva de gènere.
Les disposicions transitòries regulen determinats aspectes intertemporals.
Les disposicions finals inclouen la modificació de l'àmbit territorial de l'actual Comissió Territorial d'Urbanisme de Barcelona, l'habilitació per a desplegar el Decret i la previsió sobre l'extinció de la nova Comissió.
La intervenció d'aquesta Comissió Jurídica Assessora es produeix a l'empara de l'article 8.2.b) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, de la Comissió Jurídica Assessora, que estableix que li correspon dictaminar preceptivament sobre projectes de disposicions generals que es dictin per a desplegar lleis.
El Decret que es projecta desplega la Llei 31/2010, de 3 d'agost, de l'Àrea Metropolitana de Barcelona.
És doctrina reiterada d'aquesta Comissió que, en l'examen d'un projecte de disposició de caràcter general, l'abast d'actuació d'aquest òrgan consultiu comporta l'estudi de la competència de la Generalitat de Catalunya, l'habilitació legal per a dictar-la, la comprovació que s'hagin seguit els tràmits procedimentals i, especialment, l'anàlisi de la legalitat del contingut del projecte, així com la formulació de suggeriments sobre eventuals deficiències que cal evitar o sobre possibles millores que hi cal introduir.
La Generalitat de Catalunya és competent per a regular la matèria objecte del Projecte de decret sobre el qual es dictamina.
Atès el contingut del Projecte que ara s'analitza, que ha estat descrit en el fonament jurídic I, el títol competencial que fonamenta aquesta disposició normativa és l'article 149.5 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, segons el qual correspon a la Generalitat la competència exclusiva en matèria d'urbanisme.
D'acord amb l'article 110 de l'Estatut, correspon a la Generalitat, en l'àmbit de les competències exclusives, d'una manera íntegra, la potestat legislativa, la potestat reglamentària i la funció executiva.
El Govern compta amb habilitació suficient per a aprovar el Decret pel qual es crea la Comissió Territorial d'Urbanisme de l'àmbit metropolità de Barcelona.
El Govern de la Generalitat té atribuïda directament la potestat reglamentària amb caràcter general per l'article 68.1 de l'Estatut d'autonomia, d'acord amb l'Estatut i les lleis.
L'article 39 de la Llei 13/2008, del president de la Generalitat i del Govern, estableix que correspon al Govern la titularitat de la potestat reglamentària en l'exercici de les competències de la Generalitat.
L'article 40 de la citada llei estableix que les disposicions generals dictades pel Govern han d'adoptar la forma de decret.
En aquest cas, la disposició final primera de la Llei 31/2010, de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, conté una habilitació específica a favor del Govern per a crear per decret la Comissió i determinar-ne la composició i el funcionament.
V. Els documents i les actuacions citats en els antecedents d'aquest Dictamen mostren que la disposició reglamentària projectada ha seguit les pautes procedimentals de tramitació establertes en els articles 63 a 65 de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, vigent en iniciar-se el procediment d'elaboració.
La tramitació és iniciada i impulsada pel centre directiu corresponent, és a dir, la Secretaria per a la Planificació Territorial del Departament de Política Territorial i Obres Públiques.
El primer text de la proposta de disposició, d'acord amb el que estableix l'article 63.2 de la Llei 13/1989, va acompanyat d'una memòria, que justifica suficientment l'oportunitat i l'adequació de les mesures proposades, i inclou una primera enumeració i un tractament adequat de les disposicions afectades.
L'actualització de la memòria i l'elaboració d'una nova llista de disposicions afectades i una taula de vigència s'efectuà després d'acomplir els tràmits de participació.
En l'expedient consta l'estudi econòmic en termes pressupostaris al qual fa referència l'apartat a) de l'article 63.2 de la Llei 13/1989, realitzat d'una manera minuciosa en relació amb els drets d'assistència dels components del nou òrgan.
En canvi, no es fa referència al vessant de cost-benefici, absència que s'ha de valorar a la llum del caràcter merament organitzatiu del contingut del projecte normatiu, de simple desplegament, escassament innovador, de les previsions de la Llei 31/2010.
Aquesta mateixa raó pot donar suport a la manca d'informe sobre l'impacte regulatori.
Consta l'informe preceptiu sobre l'impacte de gènere fet per l'Institut Català de les Dones, exigit per l'article 63.2.d) de la Llei 13/1989.
En l'informe es fan propostes sobre la terminologia i observacions sobre el contingut dirigides a integrar la dimensió de gènere en la composició de la Comissió, les quals han estat valorades i acceptades.
En compliment d'allò que estableix l'article 64 de la Llei 13/1989, el Projecte es va sotmetre a informació pública i a audiència de les entitats afectades per aquesta disposició, la identificació de les quals va ser expressament justificada.
En relació amb aquest tràmit, cal indicar que les observacions presentades afecten la sistemàtica, la composició i les funcions de la Comissió Territorial, i que cada una d'aquestes observacions ha estat valorada per l'aleshores anomenada Secretaria de Planificació Territorial en un informe circumstanciat amb el pronunciament exprés sobre l'acceptació de les propostes o no i les raons que ho avalen.
El Projecte normatiu va ser objecte de debat interdepartamental.
També hi han participat i han expressat una opinió favorable la Direcció General de Modernització de l'Administració i la Direcció General de Pressupostos.
La Comissió del Govern Local informa favorablement sobre el Projecte, si bé no s'ha aportat l'acta de la reunió corresponent, exigència que s'ha anat recordant (dictàmens 4/10, 180/10 i 372/10).
Cal destacar la intervenció que tenen en el procediment l'Oficina del Govern, el Gabinet Jurídic de la Generalitat i l'Assessoria Jurídica del Departament.
L'informe final d'aquesta Assessoria Jurídica conté una valoració específica de la tramitació i del contingut del Projecte.
Com és legalment preceptiu, la tramitació del projecte es conclou amb la intervenció del Consell Tècnic, el qual va informar-ne favorablement en la sessió del dia 30 de novembre de 2010.
La disposició final primera de la Llei 31/2010 regula la creació de la Comissió Territorial d'Urbanisme de l'àmbit metropolità de Barcelona.
Es tracta de la previsió d'un nou òrgan, la desaparició del qual s'estableix en la mateixa disposició de creació: aquesta nova Comissió 'ha de regir fins que es constitueixi la Comissió d'Urbanisme de l'Àrea Metropolitana de Barcelona', prevista en l'article 29 de la llei, i que està caracteritzada, també, com a òrgan urbanístic del departament de l'Administració de la Generalitat competent en matèria d'urbanisme.
L'àmbit territorial d'aquesta darrera i futura Comissió coincideix amb el de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, mentre que l'àmbit de la Comissió Territorial, que ara és objecte de creació, exclou el terme municipal de Barcelona, on subsistirà la Subcomissió d'Urbanisme creada per la Llei 22/1998, de 30 de desembre, de la Carta municipal, i regulada pel Decret 220/1999, de 27 de juliol.
La futura Comissió d'Urbanisme de l'Àrea Metropolitana de Barcelona s'ha de constituir, d'acord amb la disposició addicional novena de la Llei 31/2010, 'en el moment de l'entrada en vigor del Pla director urbanístic metropolità', fet que comportarà l'extinció de la Comissió Territorial que ara es crea, com s'acaba d'indicar, i de la Subcomissió d'Urbanisme del Municipi de Barcelona, segons determina expressament aquesta mateixa disposició.
Pel que fa a les competències de la nova Comissió Territorial, la Llei 31/2010 estableix dues ordenacions diferents: inicialment, li corresponen les competències que la legislació urbanística atribueix a les comissions territorials d'urbanisme; una vegada constituït el Consell Metropolità 'cosa que s'ha de fer un cop realitzades les primeres eleccions locals, una vegada entri en vigor la llei, segons preveu la disposició transitòria cinquena' ha d'exercir les competències que no estan assignades als òrgans de govern de l'Àrea Metropolitana i, a més, o en tot cas, emetre un informe previ a l'aprovació definitiva del Pla director urbanístic metropolità.
Aquesta és l'ordenació establerta, sense suficient claredat, en l'apartat segon de la disposició final primera de la Llei.
L'apartat tercer d'aquesta disposició de la Llei 31/2010 es refereix a la composició de la Comissió Territorial, que és paritària entre l'Administració autonòmica i les entitats locals (10 i 10), amb presidència del conseller competent, el qual designa els 10 vocals de l'Administració de la Generalitat 'cinc del mateix departament i cinc d'altres departaments', mentre que els vocals representants de les entitats locals han de ser designats per la Presidència de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, mentre no s'hagi constituït el Consell Metropolità per les associacions municipalistes.
També es preveu la presència d'un representant de l'Administració estatal.
Finalment, l'apartat cinquè disposa que el Decret de creació de la Comissió Territorial ha de determinar-ne la composició d'acord amb la Llei 31/2010 i 'ha de regular les regles de funcionament intern, en coherència amb les normes reglamentàries que regulen les comissions territorials d'urbanisme'.
A part de la Llei 31/2010, que és la referència legal principal del Projecte sobre el qual s'informa, també s'ha de tenir en compte la regulació de les comissions territorials d'urbanisme.
Els articles 16 i 18 del vigent Text refós de la Llei d'urbanisme, aprovat pel Decret legislatiu 1/2010, contenen l'ordenació de les comissions que són definides com a òrgans urbanístics de la Generalitat, els quals compleixen funcions de caràcter informatiu, consultiu, gestor, resolutiu i, a instàncies dels departaments, poden realitzar també tasques interpretatives.
La disposició final vintena disposa que el Govern pot modificar el nombre i l'abast territorial de les comissions territorials d'urbanisme i la seva composició.
En aquest sentit, es pot recordar que pel Decret 194/2002, de 9 de juliol, es va crear la Comissió Territorial d'Urbanisme de les Terres de l'Ebre; pel Decret 97/2003, de '1 d'abril, la Comissió Territorial d'Urbanisme de la Vall d'Aran 'posteriorment modificat pel Decret 96/2005, de 31 de maig', i pel Decret 139/2008, de 8 de juliol, la Comissió Territorial d'Urbanisme de la Catalunya Central, de manera que l'àmbit de la Comissió Territorial d'Urbanisme de Barcelona va quedar configurat per les comarques de l'Alt Penedès, el Baix Llobregat, el Barcelonès, el Garraf, el Maresme, el Vallès Occidental i el Vallès Oriental, llevat del municipi de Barcelona.
Quant a aquest municipi, d'acord amb l'article 66 de la Llei 22/1998 'modificat per la Llei 11/2006', es va crear la Subcomissió d'Urbanisme de Barcelona amb la funció d'aprovar definitivament el planejament general i aquells plans que alteren les determinacions sobre zones verdes.
Com s'ha indicat abans, l'article 29 de la Llei 31/2010 preveu la creació de la Comissió d'Urbanisme de l'Àrea Metropolitana de Barcelona com a òrgan de l'Administració autonòmica, amb les competències relacionades en l'article 30, si bé en difereix la constitució a l'entrada en vigor del Pla director urbanístic metropolità.
Mentrestant, les competències urbanístiques autonòmiques no reservades al Govern o al conseller competent han de ser exercides per la Comissió Territorial d'Urbanisme corresponent, que avui és la Comissió Territorial d'Urbanisme de Barcelona, llevat de les referides al municipi de Barcelona.
Ara bé, com s'ha indicat, la disposició final primera disposa la creació d'una Comissió Territorial d'Urbanisme de l'àmbit metropolità, amb els municipis inclosos en el territori de l'Àmbit Metropolità de Barcelona, llevat del municipi de Barcelona, amb el redimensionament corresponent de l'àmbit de la Comissió Territorial d'Urbanisme de Barcelona.
Aquest és l'objecte del Projecte normatiu sobre el qual s'informa.
Finalment, cal assenyalar que en el context legal de la nova regulació incideixen d'una manera específica les normes legals reguladores de les administracions públiques i, en concret, la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya i, en allò que sigui bàsica, la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
La Comissió observa que l'aplicació de les previsions legals en aquest moment a la regulació de la nova Comissió Territorial dóna lloc a una regulació altament complexa i règims relatius a aspectes concrets que tindran una vida fugaç.
Exposat el marc legal en què cal situar el Projecte normatiu es passa a examinar-ne el contingut.
A) Pel que fa al preàmbul, es troba a faltar alguna referència a les competències de la Generalitat, i, en concret, a l'article 149.5 de l'Estatut.
En el primer paràgraf, i com a presentació, convindria al·ludir a la naturalesa de la nova Comissió com a òrgan de l'Administració autonòmica.
El segon paràgraf es refereix a les etapes previstes per la Llei per a definir les competències del nou òrgan.
A fi d'una millor intel·ligència d'aquest sistema complex, se suggereix que, en la referència a les competències urbanístiques de la segona etapa, no es barregi l'ordenació de les competències i les regles de caràcter transitori.
Si s'hi vol fer esment, s'hauria de fer d'una manera separada.
El quart paràgraf es limita a reproduir (només substitueix 'creació' per 'constitució') l'apartat 5 de la disposició final primera de la Llei 31/2010.
No sembla que la mera reproducció literal sigui el contingut adequat d'un preàmbul, raó per la qual se suggereix una versió de caràcter explicatiu.
B) L'article 1 del Projecte descriu la doble comesa del projecte normatiu: crear i regular la Comissió Territorial d'Urbanisme de l'àmbit metropolità i modificar l'àmbit territorial d'actuació de la Comissió Territorial d'Urbanisme de Barcelona.
L'article 2 crea la nova Comissió i l'article 3 defineix i precisa l'àmbit territorial, que és el definit en l'article 2 de la Llei 31/2010, amb l'exclusió del municipi de Barcelona.
Es fa una enumeració dels municipis que l'integren, la qual, si bé no era imprescindible, era recomanable i hi afegeix claredat.
La regulació s'adiu a les previsions legals, ja que la integració en la gestió mancomunada del control urbanístic del municipi de Barcelona es farà una vegada s'extingeixi la Comissió que ara es crea i es constitueixi la futura Comissió d'Urbanisme de Barcelona.
En l'article 2 seria convenient afegir una referència a la naturalesa de la nova Comissió i, en aquest sentit, definir-la com a òrgan de l'Administració autonòmica i precisar-ne l'adscripció a l'Administració autonòmica i al departament concret pel qual s'opta.
C) L'article 4 regula les funcions de la nova Comissió Territorial d'Urbanisme.
Aquest precepte s'ha d'estudiar conjuntament amb la disposició transitòria tercera, ja que tots dos contenen la regulació de les etapes evolutives en la definició de les competències.
Mentre no es constitueixin els òrgans de govern de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, i, en concret, el Consell Metropolità, la Comissió Territorial d'Urbanisme de l'àmbit metropolità exerceix les mateixes competències que les altres comissions territorials d'urbanisme.
Una vegada constituït aquell Consell, aquest i els altres òrgans de govern de l'Àrea Metropolitana de Barcelona han d'exercir les competències que la Llei 31/2010 els assigna, amb la reducció corresponent de l'esfera de competències de la nova Comissió Territorial, que, en tot cas, sempre deté la competència consultiva prevista en l'article 4.2 del Projecte.
En aquest esquema, el criteri de dret temporal se situa en la presentació de la sol·licitud de resolució davant l'Administració autonòmica amb anterioritat a la constitució esmentada.
El redactat de l'apartat primer de l'article 4 no és clar, cosa gens sorprenent davant la foscor de l'apartat segon de la disposició final primera de la llei.
Ara bé, de la tramitació es desprèn la voluntat d'establir les dues etapes indicades, que s'inscriuen perfectament en les previsions legals.
En aquest sentit, se suggereix una alteració de la redacció de l'article 4, primer apartat, amb una diferenciació de dos paràgrafs.
En el primer s'hauria de recollir el primer incís de l'actual primer apartat i s'afegiria el final d'etapa de la constitució del Consell Metropolità.
En el segon, s'hauria de constatar que, després, els òrgans de govern de l'Àrea Metropolitana de Barcelona han d'exercir les competències que els assigna la llei; o bé, com a text alternatiu, que la Comissió Territorial d'Urbanisme de l'àmbit metropolità ha de deixar d'exercir les competències que la Llei 31/2010 assigna als òrgans de govern de l'Àmbit Metropolità de Barcelona.
S'insisteix en la conveniència d'esmentar els òrgans de govern de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, i no simplement aquesta, per a incrementar la claredat, i a fi d'impedir qualsevol confusió entre l'Àrea Metropolitana de Barcelona i el Consell Metropolità, que és un òrgan de govern d'aquesta, però no l'únic, ni l'únic que ha d'exercir les competències urbanístiques.
La regulació més precisa que suggereix aquesta Comissió s'adiu perfectament amb la missió de la potestat reglamentària.
L'article 5 es refereix a la seu de la Comissió Territorial d'Urbanisme de l'àmbit metropolità.
D) L'article 6 regula la composició de la Comissió, aspecte expressament remès per la llei al reglament, si bé aquella conté ja la regulació essencial, a la qual abans s'ha fet referència.
El Projecte normatiu afegeix la figura de la Vicepresidència, que ha de ser ocupada per un dels vocals de designació local.
Ara bé, per la redacció de l'article 6.2 sembla que la Vicepresidència només existirà quan s'hagin constituït els òrgans de govern de l'Àrea Metropolitana de Barcelona i no durant el període inicial en què els vocals són designats per les entitats municipalistes.
S'hauria de confirmar quina és l'opció.
Qualsevol de les dues supera el test de legalitat.
Pel que fa al nomenament i la condició dels vocals designats per l'Administració de la Generalitat, el Projecte normatiu no precisa la condició dels vocals proposats pels responsables d'urbanisme dels diversos departaments, i ho difereix a un acord de Govern.
S'ha de recordar que l'article 27 de la Llei 13/1989 'avui derogat' disposava que, en la regulació dels òrgans col·legiats, s'ha de precisar la composició.
En aquest sentit, seria aconsellable indicar els departaments que donen lloc a la configuració de la composició, si bé la fórmula prevista de diferir la identificació a un acord del Govern també és plausible, atès el caràcter intern administratiu de l'òrgan.
Quant als vocals d'extracció local, constituïts els òrgans de govern de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, la designació correspon a la Presidència d'aquesta d'entre els membres del Consell Metropolità.
En el decurs de la tramitació s'ha discutit la inclusió de la condició de membre d'aquest Consell, però l'opció realitzada està expressament i específicament raonada i s'inscriu en allò que és propi del desplegament reglamentari.
El nomenament d'aquests vocals durant l'etapa inicial per les entitats municipalistes està previst en la disposició transitòria segona, apartat primer, del Projecte i respon a les determinacions de la Llei.
La participació d'un representant de l'Administració estatal es recull a l'apartat quart i s'adiu a les prescripcions de la Llei 31/2010.
S'hauria de revisar la redacció de l'apartat vuitè, ja que la Presidència hauria de disposar, i no simplement proposar.
L'article 7 regula la periodicitat de les sessions de la nova Comissió.
S'hauria de ponderar la conveniència de preveure que la sol·licitud prevista en l'apartat segon ha de precisar l'objecte de la convocatòria demanada.
E) L'article 8 preveu la creació d'una Ponència Tècnica de la Comissió Territorial d'Urbanisme de l'àmbit metropolità, seguint el model d'aquests tipus d'òrgans.
L'article 9 en regula la composició.
Aquestes determinacions poden entendre's com un desplegament de la previsió de la disposició final primera, punt 5, de la Llei 31/2010, quan remet al Govern la regulació de les regles de funcionament de la nova Comissió 'en coherència amb les normes reglamentàries que regulen les comissions territorials d'urbanisme'.
La regulació respon a aquests paràmetres, si bé amb l'adaptació a les peculiaritats, d'arrels paritàries, de la nova Comissió Territorial d'Urbanisme.
La previsió de l'article 9.3, sobre incorporació d'altres membres a la Ponència, a fi d'impedir una possible i progressiva desfiguració de l'òrgan, hauria d'estar sempre acotada en el temps o en funció dels assumptes, en comptes de plantejar aquesta com una mera possibilitat.
En l'apartat quart s'hauria de valorar la conveniència de preveure que l'assistència dels tècnics sigui prèvia convocatòria de la presidència de la ponència, tal com es fa a l'article 6.7.
F) Els articles 10, sobre suplències; 11, sobre convocatòries; 12, sobre acords; 13, sobre règim supletori, i 14 i 15, sobre obligacions i drets dels membres de la Comissió i de la Ponència no plantegen qüestions de legalitat.
G) Les disposicions addicionals primera, sobre constitució de la Comissió, i segona, sobre la perspectiva de gènere, no susciten interrogants.
La disposició transitòria primera preveu que, mentre no es constitueixi la nova Comissió, la Comissió Territorial d'Urbanisme de Barcelona ha d'exercir les funcions corresponents en l'àmbit metropolità.
Convindria millorar-ne la redacció per a reflectir més exactament l'objectiu de continuïtat del servei en l'etapa immediata.
La disposició transitòria segona ja ha estat comentada, com també la disposició transitòria tercera, sobre el pas a l'etapa que s'inicia amb la constitució del Consell Metropolità, si bé s'hauria de fer referència a procediments i no a expedients que són el reflex material d'aquells.
L'extensió a la Ponència Tècnica del sistema de designació provisional de membres per part de les entitats municipalistes no planteja cap interrogant de legalitat.
La disposició derogatòria és genèrica i no aporta dades concretes que contribueixin a aclarir la depuració de l'ordenament amb la consegüent millora de la seguretat jurídica.
S'hauria de precisar les derogacions específiques que el Projecte normatiu provocaria.
En aquest sentit, s'hauria de recollir la derogació que de fet preveu la disposició final primera, punt dos.
La disposició final primera disposa la modificació dels articles 3.2 i 8.3 del Decret 194/2002, de 9 de juliol.
La primera redefineix l'àmbit de la Comissió Territorial d'Urbanisme de Barcelona; la segona suprimeix la participació en aquestes de les actuals entitats municipals metropolitanes.
Són dues previsions coherents amb les prescripcions del Projecte normatiu, però se n'hauria d'ajornar l'efectivitat a la constitució de la nova Comissió Territorial d'Urbanisme de l'àmbit metropolità.
La disposició final segona conté una habilitació per a desplegar el futur decret.
Ara bé, s'hauria de revisar la redacció, ja que la competència correspon a l'òrgan i no al titular d'aquest (art. 6 de la Llei 26/2010).
La disposició final tercera es refereix a l'extinció de la Comissió que ara es crea, aspecte al qual ja s'ha fet referència.
La disposició final quarta en preveu l'entrada en vigor immediata, previsió que és coherent amb l'encadenament de canvis organitzatius previstos per la Llei 31/2010.
Respecte del text del Projecte normatiu sotmès a la nostra consideració es poden fer algunes observacions addicionals.
En primer lloc, i d'acord amb les determinacions del Decret 200/2010, de 27 de desembre, de creació, denominació i determinació de l'àmbit de competència dels departaments de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, s'haurien de revisar les denominacions utilitzades al preàmbul, als articles 6, punts 1, 3 i 5; 9.1, 10.2 i a la disposició final segona.
S'hauria de revisar l'article 14.1, que és poc entenedor, i l'article 13, in fine, ja que una referència a futures substitucions normatives és innecessària.
També, s'hauria de preveure la derogació, i no la supressió, de l'article 8.3, al qual al·ludeix la disposició final primera, punt 2, ja que aquest és el procediment per a eliminar una disposició de l'ordenament.
Una vegada considerades les observacions realitzades en el cos d'aquest Dictamen, es pot elevar al Govern el Projecte de decret pel qual es crea la Comissió Territorial d'Urbanisme de l'àmbit metropolità de Barcelona i se'n regula la composició i el funcionament intern per a la seva aprovació.