projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Les altes temperatures a l'estiu poden fer malbé ràpidament les fruites i hortalisses fresques, però també poden accelerar el creixement de microorganismes responsables de les intoxicacions alimentàries, especialment en carn i peix.
Per norma general, no es pot deixar MAI la carn fora de la nevera durant més de 2 hores, però a l'estiu que les temperatures són molt altes, l'hem de refrigerar el més aviat possible.
Amb temperatures de 30oC els microorganismes es multipliquen ràpidament.
Si la temperatura exterior és alta hem de pensar que a l'interior d'un cotxe aparcat aquesta temperatura és encara molt més alta, per això a continuació et donem unes recomanacions per mantenir la compra d'aliments durant el viatge en cotxe:
I quan arribeu a casa, poseu la compra (i el aliments sobrers) a la nevera tan aviat com us sigui possible!!!
A l'estiu, els aliments poden fer-se malbé ràpidament
Per a: Agència Catalana de Seguretat Alimentària [ [EMAIL] ]
Hem rebut aquest correu sobre Activia de Danone.
Ens agradaria que ens aclaríssiu l'informació que dona i la seva veracitat.
En relació amb la vostra consulta sobre aquest correu electrònic que circula per Internet, us informem que els termes en que està redactat són inexactes i enganyosos.
L'estudi citat de Didier Raoult, publicat a la revista Nature de setembre de 2009, no és en realitat un estudi sinó una editorial amb el títol "Probiòtics i obesitat: una relació?".
En aquest editorial l'investigador es pregunta si no hi pot haver una relació entre l'ús de probiòtics en l'alimentació del bestiar com a agents per promoure el creixement dels animals i l'epidèmia d'obesitat infantil que existeix en molt països desenvolupats, i reflexiona sobre la necessitat d'estudiar els efectes dels probiòtics en la població pediàtrica.
Respecte d'aquest editorial cal dir que alguns probiòtics són utilitzats en zootècnia pel seu efecte afavoridor d'un millor estat de salut, la qual cosa fa millorar la cria i el creixement del bestiar, és a dir, fa augmentar la mida i el pes dels animals; tanmateix, aquest augment no suposa necessàriament un augment del percentatge de greix corporal.
Els probiòtics poden tenir un efecte de millora de l'eficiència en l'aprofitament dels nutrients de la dieta, de la mateixa manera que també el tenen les vitamines, el minerals i el àcids grassos essencials, així com també la dieta equilibrada o el manteniment d'un estat de salut òptim.
Associar el consum de probiòtics als actuals problemes d'obesitat en els països occidentals és centrar l'atenció en un factor absolutament col·lateral i anecdòtic, ja que aquest problema s'associa actualment a la dieta i el sedentarisme com a principals factors causals.
Així mateix, extrapolar els efectes observats en els animals a les persones i relacionar estudis sobre usos dels probiòtics en el tractament de nens afectats per diarrea amb la epidèmia d'obesitat infantil es una inferència difícil de justificar des del punt de vista científic sense la realització d'estudis més exhaustius.
L'acrilamida és un perill que hem de tenir sota control.
L'acrilamida és una substància química que es forma en cuinar o processar aliments rics en midó, com
com, per exemple, quan es fregeixen o es cuinen al forn.
Aquesta substància pot augmentar el risc de desenvolupar càncer en consumidors de totes les edats.
En aliments que contenen midó cuinats al forn, torrats i fregits.
Les begudes que contenen més de 150 mg de cafeïna per litre (mg/l) han d'estar etiquetades amb frase " contingut elevat de cafeïna " en el mateix camp visual que la denominació de l'aliment.
Aquesta indicació ha d'anar seguida entre parèntesis del contingut en cafeïna expressat en mg/100 ml.
Aquesta normativa no és aplicable en les begudes preparades a base de cafè, te o extractes de cafè o té, la denominació dels quals inclogui el terme cafè o te.
El Reglament (UE) núm. 1169/2011, sobre informació al consumidor, especifica les indicacions obligatòries adreçades a grups vulnerables com les dones embarassades i els nens, relacionades amb la presència de cafeïna com a ingredient en els aliments:
La "Nevera solidaria" és una iniciativa per combatre el malbaratament alimentari impulsada per la Fundació Banc de Recursos, Rezero i Nutrició Sense Fronteres, que compta amb l'assessorament de tècnics de l'Agència de Salut Pública.
La idea és senzilla; tothom que tingui aliments frescos o cuinats que no pugui consumir pot dur-los a la nevera per tal que algú altre els pugui aprofitar.
I qualsevol persona que vulgui aprofitar-los pot endur-se'ls per consumir.
Així es fomenta la consciència contra el malbaratament i alhora la solidaritat entre els veïns i veïnes.
Amb aquest document s'indiquen recomanacions en seguretat alimentària per respectar els productes que hi ha a dins de la nevera solidaria, tant per dipositar com per agafar aliments de la nevera.
Explicació de com s'han de preparar els biberons a la llar atès que les fórmules en pols no són estèrils i, tot i que se'ls aplica un tractament tèrmic durant la fabricació i s'ajusten als criteris microbiològics establerts, ocasionalment poden contenir baixes concentracions de microorganismes.
A més, les fórmules en pols es poden contaminar amb una preparació incorrecta a la llar.
En aquest fullet et donem uns consells perquè puguis preparar els biberons amb seguretat, a fi de prevenir infeccions.
En l'elaboració d'aquests consells que recullen les últimes recomanacions de l'Organització Mundial de la Salut hi han participat societats científiques catalanes.
Primer: Renta't les mans i neteja la superfície de treball abans de preparar el biberó.
No la guardis mai per la presa següent.
Si be tots els grups de població són vulnerables a les malalties transmeses pels aliments, la gent gran és especialment vulnerable a les toxiinfeccions d'origen alimentari.
A edats avançades es produeixen canvis fisiològics en el cos com són una disminució dels sentits del gust i de l'olfacte, de la producció d'acidesa de l'estómac i de la funció del sistema immunitari.
Les dates de marcatge dels aliments et poden ajudar a gestionar millor la teva nevera i el teu rebost per evitar així el malbaratament alimentari.
Si l'aliment porta data de caducitat no has de consumir-lo un cop vençuda perquè l'aliment ja no és segur.
En canvi, si l'aliment porta data de consum preferent, un cop depassada l'aliment encara és segur.
En aquesta infografia, derivada del document del Comitè científic assessor de seguretat alimentària Extensió de la data de consum dels aliment.
Criteris per l'aprofitament segur, es proposen uns terminis de consum sempre que l'aliment s'hagi conservat com diu el fabricant i l'envàs estigui intacte.
Per preparar un gran àpat per a moltes persones al carrer cal tenir en compte una sèrie de qüestions diferents de les que s'han de tenir en compte per preparar‐lo a casa.
Com aquests àpats són a l'aire lliure, s'aconsella aprofitar preferentment aliments que no necessitin conservar‐se refrigerats, ja que són mes segurs microbiològicament, faciliten l'organització de l'àpat i en disminueixen el cost de la infraestructura necessària.
Aquests consells s'adrecen a les persones que organitzen dinars o sopars d'aprofitament d'aliments perquè els preparin de forma segura.
Recordeu les quatre normes per preparar un àpat d'aprofitament amb seguretat:
Després d'un incendi és normal que intentem salvar el que puguem a les llars.
Els aliments poden semblar estar en bon estat; però aquells que hagin estat exposats al foc es poden haver fet malbé per la calor del foc, per substàncies químiques associades a l'extinció del foc o pels gasos del fum.
A continuació presentem un conjunt de consells de seguretat alimentària després d'un incendi.
La listeriosi és una infecció greu causada pel bacteri Listeria monocytogenes.
Es tracta d'un bacteri que pot causar una malaltia transmesa pels aliments anomenada listeriosi, que es relativament poc freqüent però greu, amb taxes de letalitat altes (entre el 10% i el 30%).
Les persones poden patir listeriosi després de menjar aliments contaminats.
La malaltia afecta de forma més greu a determinats grups de risc com són: dones embarassades; nens acabats de néixer; majors de 65 anys i persones immunocompromeses.
Els aliments de major risc són el següents: Llet crua (directa de vaca, ovella o cabra sense tractar ni bullir), formatges tous fets amb llet no pasteuritzada, germinats crus, peix fumat, carns i derivats no cuinats o llescats, fruites i verdures trossejades amb antelació al consum (S'han de rentar, pelar i trossejar just en el moment del consum) i verdures crues que no han estat netejades i desinfectades.
Hi ha tot un conjunt de mesures que cal prendre per prevenir la listeriosi.
No t'arrisquis amb els bolets, no et mengis els que no sàpigues identificar.
Hi ha espècies de bolets tòxiques que es poden confondre molt fàcilment amb altres de comestibles.
Per això, el primer pas és estar segur de la seva identificació.
De vegades, les guies ens poden donar informació incompleta, o bé les podem interpretar malament.
No hi ha regles generals per distingir els bolets tòxics, i, en aquest sentit, les creences populars són falses.
L' acrilamida és una substància química que es forma en cuinar o processar aliments rics en midó, com per exemple patates fregides, pa, brioxeria o productes empanats, quan són sotmesos a altes temperatures com, per exemple, quan es fregeixen o es cuinen al forn.
Aquesta substància pot augmentar el risc de desenvolupar càncer en consumidors de totes les edats.
Es pot trobar en aliments que contenen midó cuinats al forn, torrats i fregits.
Podem reduir el contingut d'acrilamida en els aliments:
La campilobacteriosi en humans està causada pels bacteris Campylobacter subsp. termòfils.
Dins del gènere Campylobacter s'inclouen setze espècies i cinc subespècies, de les quals C. jejuni i C. coli són les causants principals de les infeccions.
Consells preventius per a dones embarassades
Com a mesures de prevenció es recomana abstenir-se de menjar aliments d'origen animal crus (ous, carn, peix i marisc) i seguir les quatre normes d'higiene per garantir la seguretat dels aliments que es preparen en les cuines domèstiques:
Netejar mans, estris i superfícies sovint, sobretot després de tocar la carn crua.
Separar sempre els aliments crus dels cuinats, tant en la cuina com a la nevera.
Refredar tan bon punt sigui possible els aliments, fins i tot els preparats.
Escherichia coli verotoxigen (ECVT) o enterohemorràgic és un grup d' E. coli que es caracteritza per la seva capacitat de produir unes toxines anomenades verocitotoxines.
Com a mesures de prevenció per a dones embarassades es recomana abstenir-se de menjar aliments que continguin carn crua o poc feta i seguir les quatre normes d'higiene per garantir la seguretat dels aliments que es preparen en les cuines domèstiques.
La salmonel·losi és una toxiinfecció alimentària causada per microorganismes del gènere Salmonella.
En general, a la UE els serotips S. enteritidis i S. typhimurium són els més freqüentment associats a malalties humanes.
Consells preventius per a dones embarassades
• És fonamental que cuinin suficientment els aliments, sobretot la carn, el pollastre, els ous i el peix.
• És important que preparin els menjars amb la mínima antelació possible abans de consumir-los.
• S'ha de remarcar que reescalfin bé el menjar.
• S'ha de separar els aliments crus dels cuinats i també dels que es consumeixen crus i ja estan nets.
• S'han de rentar les mans sovint i mantenir netes les superfícies de la cuina.
La toxoplasmosi és una infecció comuna a animals i humans, i d'àmplia distribució mundial.
Està causada per un paràsit protozou, intracel·lular obligat, anomenat Toxoplasma gondii.
Gairebé tots els animals de sang calenta poden actuar com a hostes intermediaris i, d'aquesta manera poden ser portadors de quists en els seus teixits.
Els complements alimentaris són fonts concentrades de nutrients (vitamines, minerals, àcids grassos, etc.) o d'altres substàncies (plantes) amb un efecte nutricional o fisiològic.
La seva finalitat és complementar la dieta normal.
No els utilitzeu com a substituts d'una dieta equilibrada.
Una dieta variada i equilibrada proporciona tots els nutrients necessaris per al desenvolupament i el manteniment normal d'un organisme sa.
Seguiu sempre les instruccions d'ús proporcionades a l'envàs.
No en consumiu en dosis superiors a les que s'indiquen a l'etiqueta, ja que un consum en dosis més altes de les recomanades pot tenir efectes perjudicials per a la salut, sobretot si es prolonga en el temps.
Recordeu que l'expressió "natural" no sempre és sinònima de producte segur.
No substituïu els vostres medicaments habituals per complements alimentaris.
Informeu sempre el vostre metge dels complements alimentaris que estigueu prenent en cas que:
No els doneu als infants sense consultar-ho prèviament amb un professional sanitari.
La majoria d'aquests complements no són adequats per als infants.
Desconfieu dels productes que tenen propietats o efectes increïbles o que són "la solució miracle" per a la salut.
Si cerqueu complements alimentaris per Internet, feu-ho en pàgines d'establiments autoritzats.
En relació amb la vostra consulta, us informem que l'Organització Mundial de la Salut, a través del Comitè Mixt d'Experts en Additius Alimentaris (CMEAA), ha fet diverses avaluacions toxicològiques de l'edulcorant ciclamat, la darrera de les quals ha estat el 1983, i va fixar una ingesta diària admissible d'11 mil·ligrams de ciclamat per quilogram de pes corporal.
El terme ingesta diària admissible (IDA) es defineix com 'la quantitat d'una substància present en els aliments que pot ser ingerida diàriament al llarg de tota la vida d'una persona sense que representi cap risc apreciable per a la salut'.
L'Agència Internacional de Recerca sobre el Càncer (IARC) va avaluar aquesta substància el 1999 i la va classificar en el grup 3, és a dir, en el grup de les substàncies que no són classificables com a carcinògenes per als humans.
La legislació europea sobre additius edulcorants autoritza l'ús del ciclamat i fixa les quantitats que es poden posar en cada tipus d'aliment o beguda, d'acord amb una avaluació del risc en què es té en compte l'IDA i el consum raonable dels productes als quals s'autoritza l'addició d'aquest edulcorant.
Aquestes avaluacions del risc per part d'organismes internacionals independents són posteriors a la prohibició que es va establir als Estats Units els anys setanta per motiu d'un estudi que el va associar a una possible carcinogenicitat.
Atès que posteriors estudis no han permès confirmar aquest efecte, l'FDA americana actualment està portant a terme una reavaluació d'aquest additiu per tal de revisar la prohibició vigent, tal com es recull en el penúltim paràgraf del document de l'FDA, disponible a:
He rebut aquest correu ara mateix.
Com a ciutadà, consumidor, i per pròpia cura de la nostra salut, m'agradaria confirmar si això és veritat.
En relació amb la vostra consulta sobre la informació que circula per Internet relativa al reciclatge de llet caducada, us informem que és falsa i enganyosa.
La normativa comunitària vigent a la UE prohibeix la reutilització d'aliments caducats per al consum humà.
La llet UHT és un producte de llarga durada i de gran consum, cosa que facilita que no es produeixin retorns per motius de caducitat.
Ni la norma general d'etiquetatge, presentació i publicitat dels aliments, ni la normativa específica dels productes lactis estableix l'obligatorietat que figuri un número en la part inferior de l'envàs del producte.
La normativa estableix la informació obligatòria mínima que ha de figurar en l'etiquetatge dels productes i permet que es pugui facilitar informació addicional.
Segons la informació obtinguda de les indústries del sector, aquest número que hi ha en la part inferior d'alguns envasos correspon a un sistema de control de qualitat de l'empresa que fabrica els envasos.
Concretament, els envasos són produïts en grans bobines, cada una de les quals conté cinc rotllos amb seqüències d'envasos.
El número esmentat identifica el rotllo del qual s'ha fabricat l'envàs.
Moltíssimes gràcies per la vostra resposta.
M'he quedat més tranquil perquè m'estava començant a tornar paranoic amb això.
aquest missatge me'l ha enviat una amiga i volia saber què hi ha de cert sobre el glutamat.
En relació amb la vostra consulta sobre aquest correu electrònic que circula per Internet, us informem que el missatge que conté és totalment fals i enganyós.
Les sopes de sobre, com qualsevol altre menjar preparat, poden contenir additius per millorar-ne la conservació o potenciar-ne el sabor i l'aspecte.
La normativa europea regula els additius que es poden incorporar als aliments, i també les seves condicions d'ús.
A Europa, l'ús del glutamat monosòdic i altres sals de l'àcid glutàmic (E620 a E625) està autoritzat per millorar el sabor dels productes elaborats.
Prèviament a la seva autorització d'ús, els additius s'avaluen per determinar-ne la seguretat.
L'Organització Mundial de la Salut, per mitjà del Comitè Mixt d'Experts en Additius Alimentaris (CMEAA), va avaluar el glutamat i les seves sals i va considerar que és una substància segura a les dosis autoritzades.
El glutamat és un aminoàcid no essencial, una substància natural molt abundant en els éssers vius.
El glutamat d'ús alimentari s'obté per hidròlisi de proteïnes vegetals, a partir de llavors de blat i de blat de moro.
També està present de manera natural en alguns aliments com el tomàquet, els xampinyons, els pèsols i alguns formatges curats, en concentracions relativament altes.
Tanmateix, en la cuina asiàtica aquest additiu s'utilitza sovint com a condiment de molts plats i s'ha observat que algunes persones presenten episodis transitoris d'intolerància després d'haver ingerit una gran quantitat d'aquest compost en un sol àpat.
A aquesta intolerància se la coneix amb el nom de síndrome del restaurant xinès i causa mal de cap, rubor, suor, sensació de pressió a la boca i la cara, cansament i palpitacions.
Aquests símptomes desapareixen poques hores després de l'àpat.
Moltíssimes gràcies per la seva resposta.
He rebut aquest correu electrònic sobre el risc d'utilitzar envasos de plàstic i les dioxines que deixen anar quan els congelem o els escalfem.
Què pensa l'autoritat alimentària sobre aquest tema
Les dioxines constitueixen un conjunt de contaminants orgànics ambientals amb una estructura i toxicitat similars, format per més de dos-cents compostos que es poden agrupar en dibenzodioxines policlorades (PCDD) i dibenzofurans policlorats (PCDF).
Són molt lipòfils i persistents en el medi ambient, cosa que en facilita l'acumulació en el teixit adipós d'humans i animals i fa que arribin fàcilment a la cadena alimentària per bioacumulació i biomagnificació.
Es generen de forma no intencionada en els processos de combustió o incineració en presència de clor i en processos de combustió incompleta de matèria orgànica; per exemple, quan es crema un bosc.
Per mitjà de les emissions atmosfèriques, la deposició en sòls, plantes i per mitjà de l'aigua arriben a l'entorn i entren en la cadena alimentària.
La principal via d'exposició de les persones a les dioxines és a través de la dieta (>95%).
El PET o de les ampolles d'aigua i els plàstics en general no conté dioxines.
No formen part d'aquest material ni com a ingredient ni com a additiu.
La congelació no és un procés que generi dioxines.
Aquest és una nova versió d'una cadena similar que es va començar a difondre l'any 2001.
La versió de l'any 2004 va atribuir aquestes afirmacions a la Universitat John Hopkins de Baltimor (EUA) i han estat desmentides per la mateixa Universitat.
En general, cal seguir les recomanacions dels elaboradors quan utilitzem envasos i materials plàstics.
Quan utilitzem materials o envasos plàstics per cuinar al forn i al microones, cal utilitzar els que estan indicats per a aquests usos.
Moltíssimes gràcies per la seva resposta.
La llet crua pot contenir bacteris perjudicials per a la salut, per això és molt important, per prendre la llet amb seguretat, seguir les instruccions indicades en aquesta infografia.
Les dones embarassades, els infants, la gent gran i les persones amb immunitat deprimida són més susceptibles de patir infeccions alimentàries, per aquest motiu, han de tenir especial cura en complir estrictament aquestes mesures.
Amb relació al vostre escrit respecte als rumors que circulen per Internet sobre els possibles danys per a la salut de la beguda energètica Red Bull, les informacions d'aquesta nota són inexactes.
D'acord amb el recent dictamen científic de l'Autoritat Europea de Seguretat Alimentària (EFSA), l'exposició a la taurina i la d-glucuronolactona, dos ingredients utilitzats habitualment en les begudes energètiques, no suposen un risc per a la salut considerant un consum normal del producte.
He rebut aquest "document" adjunt sobre els possibles efectes que pot tenir el consum continuat del producte "Actimel" i altres aliments que continguin elements 'Casei' sobre les persones.
Com consumidor d'aquest producte, voldria fer-los la consulta sobre la possible veracitat de les afirmacions que s'hi escriuen.
En relació amb la vostra consulta sobre la informació anònima que circula a Internet sobre el producte làctic fermentat ACTIMEL, us comuniquem que aquesta nota no té cap base científica i que fa afirmacions que no responen a la realitat.
ACTIMEL, com la resta de productes lactis fermentats que hi ha al mercat, contenen bacteris que poden arribar a formar part de la flora intestinal.
En qualsevol cas, cal remarcar que l'organisme humà no té capacitat per "elaborar" bacteris i, per tant, en cap cas pot "deixar d'elaborar-los".
En definitiva, el producte a què fa referència aquesta informació és similar a d'altres presents en el mercat i, com a aliment de consum ordinari, no s'han establert limitacions al consum.
Moltíssimes gràcies per la seva resposta.
Les fórmules líquides són preparats líquids a punt per consumir que han estat esterilitzats comercialment.
Les poden prendre qualsevol nadó, però estan especialment indicades per a nadons prematurs o amb greus problemes de salut.
En canvi, les fórmules en pols no són estèrils i, tot i que se'ls aplica un tractament tèrmic durant la fabricació i s'ajusten als criteris microbiològics establerts, ocasionalment poden contenir baixes concentracions de microorganismes, entre els quals es poden trobar patògens com ara:
Durant la fabricació, els microorganismes es poden introduir en els preparats en pols a través dels ingredients afegits en les operacions de mescla en sec o a partir de l'ambient en l'etapa d'assecatge o en la d'envasatge.
A més, les fórmules en pols es poden contaminar amb una preparació incorrecta a la llar.
La producció i la distribució d'aquests productes a gran escala i el baix nombre d'infeccions en nens lactants, indiquen que els productes són normalment segurs.
Els microorganismes patògens més importants que s'han trobat en aquests productes són Cronobacter sakazakii i Salmonella enterica.
Aquests microorganismes no són capaços de multiplicar-se en les preparacions en pols seques, però poden sobreviure-hi durant llargs períodes de temps, fins i tot superiors a un any.
En canvi, la preparació reconstituïda ofereix un medi idoni perquè hi proliferin.
La infecció per Cronobacter sakazakii és poc comuna arreu del món, però presenta una elevada proporció de casos amb complicacions neurològiques i de mort.
La infecció cursa amb enteritis diarreica, que sovint es transforma en sangonosa i, en alguns casos, es pot complicar amb una meningitis que deixi seqüeles neurològiques o acabi en mort.
La infecció per Salmonella enterica és més comuna i sol cursar amb una enteritis diarreica, que de vegades es pot complicar amb una septicèmia.
Tot i que tots els lactants són vulnerables a aquests dos microorganismes, els que corren més risc són els lactants menors de dos mesos, els nadons amb pes baix en néixer (< 2,5 kg), els prematurs i els immunodeprimits.