projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Els mètodes utilitzats per combatre plagues s'han basat des de l'inici en la utilització d'agents químics d'acció insecticida, raticida, acaricida o d'altres, en funció de l'organisme causant de la plaga.
Els primers insecticides de síntesi que van sorgir van ser el grup dels organoclorats, que es caracteritzen per tenir una gran persistència en el medi, la qual cosa té com a conseqüència la contaminació ambiental del sòl, de l'aigua i de l'atmosfera i la presència de residus tòxics en aliments i aigua de beguda.
Això ha donat peu a la prohibició actual de la majoria d'aquests compostos.
Després van aparèixer el grup dels organofosforats i dels carbamats, productes químics d'impacte ambiental més suau i de toxicitat bastant variable, i els piretroides, que tenen el seu origen en les piretrines naturals (extretes de la flor dels crisantems).
La principal problemàtica de tots aquests compostos és la seva toxicitat inespecífica, que es tradueix en:
Un altre aspecte important dels productes emprats en el control químic convencional és que els insectes hi desenvolupen resistències.
Cal tenir present, a més a més, que aquestes resistències es transmeten als descendents i això agreuja substancialment el problema.
Avui en dia, la solució d'aquesta situació requereix la rotació de productes o la utilització de mètodes alternatius que no produeixin aquest efecte.
La constatació de tots aquests problemes i l'intent de trobar-hi solucions adequades ha motivat en els darrers anys la investigació de nous productes biocides i, en general, de nous sistemes de control de plagues.
La filosofia que actualment s'està imposant per al control de plagues es basa en el que s'anomena el control integrat.
El control integrat significa controlar els organismes perjudicials utilitzant els mètodes que satisfacin millor les exigències toxicològiques, econòmiques i ecològiques, prioritzant l'ús dels elements naturals de control i tenint en compte els límits de tolerància.
El control integrat es basa en uns principis fonamentals:
S'han encetat diverses línies d'investigació sobre mètodes alternatius, uns basats en la modificació de processos específics dels insectes, com ara la formació de la cutícula, la biosíntesi d'hormones juvenils i els mecanismes de comunicació per feromones (insecticides bioracionals), i altres basats en el control amb insecticides biològics (paràsits i depredadors).
Cal tenir en compte que els nous sistemes de control bioracional que estan apareixent en el mercat permeten evitar l'ús preventiu dels insecticides convencionals i utilitzar els nous compostos per detectar i avaluar la magnitud d'una plaga o bé per estudiar-ne el moviment.
Aquest apartat pretén aprofundir una mica més en la manera com portar a terme i valorar els controls que s'han de realitzar en les diferents fases d'elaboració dels menjars.
A continuació s'indiquen alguns dels possibles sistemes que cal seguir per controlar diferents aspectes que s'han exposat; això no vol dir que no n'hi pugui haver d'altres d'igualment útils i vàlids.
També s'indiquen criteris sanitaris per decidir si els resultats de determinats controls són satisfactoris.
Molts d'aquests criteris estan regulats expressament en la normativa vigent i d'altres són bones pràctiques higièniques de manipulació reconegudes pels estudis i les publicacions que s'han fet fins ara sobre aquesta matèria.
Els locals on es preparen menjars han de complir les exigències i característiques assenyalades en la legislació vigent: Reglament (CE) núm. 852/2004 del Parlament Europeu i del Consell relatiu a la higiene dels productes alimentaris, annex II.
Les superfícies de les taules o de qualsevol altre element en contacte amb els aliments han de ser de materials inalterables, llises, polides i no poroses, per evitar el dipòsit i l'acumulació de partícules d'aliments, bactèries o insectes.
Aquestes característiques de les taules també en faciliten la neteja.
S'aconsella utilitzar preferentment utillatge d'acer inoxidable.
Els de coure o fusta presenten problemes importants.
S'han de retirar del servei plats, plàteres, copes i vasos que estiguin esquerdats o escrostonats, perquè poden tenir un doble perill: retenir la brutícia i provocar lesions.
Si un estri cau a terra, no s'utilitzarà mai sense haver-lo rentat.
La maquinària ha de ser fàcil de netejar i desmuntar.
És important prestar una atenció especial a la neteja de les batedores i de les picadores de carn.
La tècnica per a la neteja de les cuines i estris està basada en dos principis:
Els residus químics que es generen al centre sanitari han de ser segregats en origen, d'acord amb els criteris següents:
També és aconsellable que la segregació en origen es faci tenint en compte que cal:
La segregació en origen té entre els seus principals objectius evitar:
La taula següent conté un llistat dels agents que s'han de segregar amb cura i que mai no s'han de barrejar:
Quan es planifica la segregació en origen dels residus químics, també s'ha de tenir en compte que és perillós barrejar agents oxidants i reductors:
Els residus químics s'han classificat en nou grups diferents tenint en compte els criteris esmentats abans.
En qualsevol cas, cada generador ha de dissenyar, d'acord amb el gestor autoritzat que farà la recollida dels residus, un programa de segregació que s'ajusti a les seves necessitats i característiques particulars.
En el cas particular dels laboratoris, a més dels residus químics generats en quantitats importants (p.e. xilol, formol, líquids concentrats dels analitzadors, etc.), es produeix una miscel·lània de residus que es generen en petites quantitats, la qual cosa fa molt difícil recollir-los en envasos diferents.
És molt important determinar quins d'aquests residus són compatibles i es poden barrejar i envasar junts, i quins necessiten un envàs només per a ells.
Aquestes barreges es classificaran com a pertanyents a un grup determinat, en funció del component majoritari; per exemple, si aquest és un compost halogenat, la barreja s'haurà de classificar com a grup A.
Si un professional sanitari detecta qualsevol anomalia o incident amb un producte sanitari, ha d'aplicar el procediment acordat entre les comunitats autònomes i l'Agència Espanyola de Medicaments i Productes Sanitaris (AEMPS), que es descriu a la Nota informativa que consta a continuació.
Aquest procediment també descriu les actuacions posteriors de registre i avaluació de cada incident, l'adopció de mesures per a la protecció de la salut, i la comunicació i difusió d'aquestes mesures als agents sanitaris interessats.
Així com també, diversos aspectes relacionats amb la designació, per part dels centres sanitaris, d'un responsable de vigilància de productes sanitaris que es preveu a l'article 32 del Reial decret 1591/2009, com són: quin tipus de centres sanitaris han de designar expressament un responsable de vigilància, quin perfil professional han de tenir les persones que es designin com a tals, quines són les seves funcions i responsabilitats i el procediment per a la seva designació per part d'aquests centres sanitaris i comunicació a les autoritats sanitàries.
Les dades de contacte perquè un professional sanitari pugui notificar qualsevol incident relacionat amb un producte sanitari a Catalunya són:
Servei de Control Farmacèutic i Productes Sanitaris
Pel que fa a la designació del responsable de vigilància i les posteriors modificacions que hi pugui haver, la direcció dels centres sanitaris que han de designar-lo expressament (centres sanitaris amb internament —hospitals— i centres sanitaris especialitzats sense internament —centres de cirurgia major ambulatòria—), han de fer arribar el document de comunicació de la designació del responsable de vigilància que s'inclou com a annex VI de la Nota informativa, degudament emplenat i signat, al Servei de Control Farmacèutic i Productes Sanitaris de la Subdirecció General de Farmàcia i Productes Sanitaris per fax al número 93 227 29 90 o per correu electrònic a [EMAIL].
En el cas dels centres sanitaris que no siguin dels tipus esmentats abans, no han de fer aquesta comunicació i la responsabilitat de la vigilància de productes sanitaris en el centre recau en el director mèdic i/o responsable sanitari del centre.
El 13 de desembre de 2005, el Govern de Catalunya va aprovar el Decret 265/2005, pel qual s'estableixen els requisits per a l'atorgament de l'autorització sanitària de funcionament a les persones fabricants de productes sanitàries ortoprotètics a mida.
Les condicions en què s'autoritzen els fabricants de productes sanitaris ortoprotètics a mida són les que queden recollides en la llicència que s'adjunta a la resolució d'autorització emesa pel director general de Recursos Sanitaris, condicions que han de ser respectades per part del titular d'aquesta autorització a l'hora d'exercir l'activitat.
Entre les condicions que hi consten, hi ha les referents al tipus de productes sanitaris ortopèdics a mida els quals el titular de l'autorització pot contractar a una altra empresa fabricant de productes sanitaris ortopèdics a mida, i concretament, a qui es pot contractar aquesta fabricació.
Així doncs, com que les condicions per a la fabricació venen establertes específicament en l'autorització emesa per la Direcció General de Recursos Sanitaris (DGRS), us recordem que, en el cas concret de la contractació de la fabricació d'un producte sanitari ortoprotètic a mida a una altra empresa fabricant de productes sanitaris ortoprotètics a mida:
Aquestes mateixes consideracions serien també aplicables a les llicències de funcionament atorgades per la Direcció General de Farmàcia i Productes Sanitaris del Ministeri de Sanitat, Política Social i Igualtat o l'Agència Espanyola de Medicaments i Productes Sanitaris.
En aquests casos, i d'acord amb el que s'estableix a la disposició transitòria única del Reial decret 437/2002, qualsevol modificació s'ha de sol·licitar a la Direcció General de Recursos Sanitaris d'aquest Departament.
Aprofitem per recordar-vos que l'incompliment d'aquesta obligació pot constituir la infracció greu establerta en l'article 33.2.1a del Reial decret 414/1996, d'1 de març, pel qual es regulen els productes sanitaris, en relació amb l'article 35 de la Llei 14/1986, general de sanitat, infracció que pot ser sancionada, d'acord amb l'article 36 de l'esmentada Llei, amb sancions compreses entre els 3.006 als 15.025 euros.
El dia 10 de novembre de 2009, el Govern de la Generalitat va aprovar l'Estratègia integrada per a l'aplicació del Reglament relatiu al registre, l'avaluació, l'autorització i la restricció de les substàncies i preparats químics (REACH) per al període 2007-2011.
Aquest pla vol facilitar a les empreses l'adopció d'aquesta nova normativa europea, que té com a objectiu incrementar el nivell de protecció de la seguretat i la salut de les persones i del medi ambient davant dels riscos associats a la fabricació, la importació, la distribució i la utilització de substàncies i mescles químiques.
L'estratègia integrada del Govern es basa en quatre eixos directors:
Aquests quatre eixos desenvolupen setze plans d'actuació estructurats en sis àmbits d'actuació horitzontal:
Els proveïdors de substàncies i preparats han de facilitar als usuaris prou informació per utilitzar i manipular les substàncies químiques amb seguretat per a les persones i el medi ambient.
Aquesta informació s'ha de facilitar a través de les fitxes de dades de seguretat (FDS) o per altres mitjans.
El Reglament REACH entén com a proveïdor de substàncies o preparats 'tot fabricant, importador, usuari intermedi o distribuïdor que comercialitza una substància com a tal o en forma de preparat, o un preparat'.
El Reglament REACH estableix que la FDS s'ha d'elaborar en els casos següents:
Les FDS s'han d'elaborar d'acord amb l'annex II del Reglament REACH.
El contingut d'aquest annex ha estat actualitzat pel Reglament (UE) núm. 453/2010 de la Comissió, de 20 de maig, pel qual es modifica el Reglament (CE) núm. 1907/2006 (REACH).
Els agents de la cadena de subministrament que han d'elaborar escenaris d'exposició els han d'adjuntar a la FDS (fitxa ampliada).
Aquests escenaris han de descriure els perills associats a cada substància i les mesures de control de risc per aconseguir un ús segur de la substància.
Les FDS s'han de facilitar en un idioma oficial de l'Estat o estats membres en què es comercialitzi la substància o preparat.
A l'Estat espanyol, i d'acord amb el Reial decret 1802/2008, de 3 de novembre, la FDS ha d'estar redactada almenys en la llengua oficial de l'Estat.
La FDS constitueix una eina important de comunicació i de gestió de la informació dins de la cadena de subministrament industrial.
Es considera com un "document viu" que ha de ser actualitzat quan una substància o mescla es reclassifiqui i reetiqueti d'acord amb el CLP o quan es disposi de nova informació sobre els perills.
Per a les substàncies en què no és obligatori elaborar una FDS, s'ha de subministrar la informació suficient per poder aplicar les mesures oportunes de gestió de riscos.
Els proveïdors d'articles que continguin substàncies sotmeses a autorització en concentracions determinades estan obligats a proporcionar informació als destinataris i als consumidors que ho sol·licitin que permeti un ús segur de l'article.
El procediment de restricció té la finalitat de regular la fabricació, la comercialització i/o l'ús de substàncies determinades que poden comportar un risc inacceptable per a la salut humana o el medi ambient.
Les restriccions es poden aplicar a substàncies que estiguin exemptes de registre i/o que es comercialitzin en un volum inferior a 1 tona/any.
Les substàncies sotmeses a restriccions són totes les incloses a l'annex XVII del Reglament REACH.
Qualsevol substància que es trobi en aquest annex només pot ser fabricada, comercialitzada o usada si compleix les condicions i/o limitacions indicades en el Reglament.
El Reglament REACH preveu un procediment d'introducció de noves restriccions o de modificacions de les que presenta l'annex XVII.
La versió actual d'aquest annex correspon a la modificació aprovada pel Reglament (CE) núm. 552/2009.
El Reglament REACH preveu un procediment d'autorització per poder fabricar, importar o utilitzar les substàncies extremament preocupants, independentment del tonatge.
L'objectiu de l'autorització és garantir que els riscos derivats d'aquestes substàncies estiguin correctament controlats i potenciar la substitució de substàncies amb riscos elevats per a la salut i el medi ambient.
Les substàncies extremament preocupants subjectes a autorització s'han d'incloure progressivament a l'annex XIV del REACH.
Els criteris genèrics d'identificació de les substàncies extremament preocupants són:
Les substàncies incloses en l'annex XIV del Reglament REACH no es poden comercialitzar ni utilitzar sense l'autorització corresponent.
Les substàncies no autoritzades no poden romandre en el mercat.
Els fabricants, els importadors o els usuaris intermedis que vulguin comercialitzar i/o utilitzar aquestes substàncies han de presentar una sol·licitud a l'ECHA i demostrar que els riscos per als éssers humans i el medi ambient estan degudament controlats, o bé que es pugui demostrar l'existència de beneficis socioeconòmics importants o la no possibilitat de substitució.
Algunes substàncies extremament preocupants estan incloses en l'annex XIV a partir de la publicació del Reglament (UE) núm. 143/2011.
Les empreses no poden comercialitzar ni utilitzar aquestes substàncies més enllà dels terminis establerts a la normativa, tret que disposin d'una autorització expressa.
Han de complir els criteris indicats en el títol VII del Reglament REACH.
D'altres substàncies estan incloses en la llista de substàncies candidates per a la inclusió en l'annex XIV del Reglament que publica i actualitza periòdicament l'Agència i que es pot consultar en el web.
La inclusió d'una substància en aquesta llista comporta una sèrie d'obligacions per als diferents actors implicats en el REACH:
L'Agència ha de dur a terme un procés d'avaluació dels expedients de registre que s'ha d'iniciar dos anys després d'haver finalitzat cada període de registre.
En aquest procés s'ha de fer una comprovació de la qualitat de determinades parts dels dossiers de registre i s'han de valorar les propostes d'assaig.
D'altra banda, l'avaluació de les substàncies l'han de dur a terme les autoritats competents dels estats membres.
L'ECHA ha d'establir els criteris per prioritzar l'avaluació de les substàncies atenent criteris basats en el risc per a la salut humana i el medi ambient, i ha d'adoptar les decisions finals relacionades amb l'avaluació de les substàncies.
La finalitat principal del Reglament REACH és garantir un alt nivell de protecció de la salut humana i del medi ambient.
Els objectius més concrets del REACH són:
Pel que fa a l'àmbit d'aplicació, el Reglament preveu diverses exempcions totals i parcials:
Quant a les exempcions totals, les substàncies que estan totalment excloses del Reglament són les següents:
Pel que fa a les exempcions parcials, destaquen les següents:
Les substàncies exemptes de registre, avaluació i autorització són les que s'utilitzen en:
Les substàncies exemptes de registre i avaluació són:
Les substàncies exemptes parcialment de registre i autorització són:
Les substàncies exemptes de registre són:
Més de 300 professionals sanitaris es van reunir a Tortosa per compartir diferents experiències impulsades en el marc del Pla de salut a la Regió Sanitària Terres de l'Ebre.
Durant dos dies, el 13 i el 14 de juny, es van presentar alguns dels projectes que es duen a terme al territori amb l'objectiu de millorar l'atenció sanitària, la qualitat de vida de les persones i la sostenibilitat del sistema sanitari.
Es va fer èmfasi en els acords establerts entre proveïdors per adequar els serveis a les necessitats del territori demostrant que quan diferents organitzacions treballen conjuntament tenen més bons resultats que quan treballen per separat.
Els projectes d'atenció a la cronicitat estan fent guanyar resolució a l'atenció primària quan metges de capçalera, infermers, personal administratiu i especialistes es coordinen després d'haver consensuat unes accions i condicions en què intervé cada professional.
Un bon indicador d'aquesta resolució és la disminució d'un 10% de les urgències hospitalàries cada any.
També es van presentar projectes en què es guanya en resolució quan s'elaboren protocols d'actuació i circuits per gestionar millor els recursos i trobar un equilibri entre despeses per a una atenció centrada en la persona.
L'evolució positiva dels projectes impulsa a continuar treballant en la mateixa línia i a obrir nous fronts de treball en més llocs i àmbits.
El dia 5 de novembre de 2013 ha tingut lloc la Jornada del Pla de salut de la Regió Sanitària Barcelona, àmbit metropolità, que ha reunit fins a 400 professionals sanitaris en aquest àmbit territorial i s'han presentat alguns dels projectes que es duen a terme al territori per tal de millorar l'atenció sanitària, la qualitat de vida de les persones i la sostenibilitat del sistema sanitari.
El professionals de la Regió Sanitària Barcelona i dels diferents proveïdors han exposat les seves experiències sobre com es pot integrar la salut pública comunitària en el model assistencial, la millora de la resolució en l'atenció primària, les aliances estratègiques entre hospitals, l'atenció a la cronicitat, el major enfocament cap als pacients o les famílies i la transformació del model.
El 19 de març de 2014 ha tingut lloc a l'Auditori Pau Casals del Vendrell la II Jornada sobre la implementació del Pla de salut a la Regió Sanitària Camp de Tarragona, que ha reunit més de 200 professionals que han posat en comú les experiències implantades i desenvolupades els darrers anys
El 6 de març de 2013, els professionals de la Regió Sanitària Camp de Tarragona i dels diferents proveïdors han exposat les seves experiències que tenen relació amb el Pla de salut de Catalunya 2011-2015.
La sessió s'ha centrat en com es pot integrar la salut pública comunitària en el model assistencial, sobre la millora de la resolució en l'atenció primària, les aliances estratègiques entre hospitals, l'atenció a la cronicitat, un enfocament de l'atenció més centrat en els pacients o les famílies i la transformació del model.
Les conclusions principals que s'extreuen de les presentacions són les següents:
• Interès per canviar el model.
• Compromís dels professionals.
• Aliances i diàleg com a metodologia de treball.
Experiències a la Regió Sanitària Camp de Tarragona
Durant l'any 2015 les regions sanitàries del Servei Català de la Salut organitzen jornades sobre la implementació territorial del Pla de Salut.
A diferència d'anys anteriors, les sessions estan organitzades conjuntament entre vàries regions i es centren sobre temes concrets donant especial valor a les experiències més destacades de cada territori.
Resultats i impacte del cribratge de càncer de còlon i recte
Avenços en l'atenció a la cronicitat
Sant Cugat del Vallès, 6 de juliol de 2015
"El Pla de Salut de Catalunya és l'estratègia del Govern de la Generalitat per abordar el manteniment i la millora de l'estat de salut de la població.
Els Quaderns del Pla de salut són una col·lecció de documents que pretén destacar alguns aspectes clau del mateix Pla de salut, d'accions que s'estan duent a terme dins del seu context o elements rellevants del nostre sistema públic de salut que són essencials per avançar cap els objectius de salut i qualitat de vida formulats.
És, per tant, una col·lecció que cerca oferir una informació útil al lector, generar opinió i mantenir un contacte més estret entre els diferents agents del sistema."
En la 4a Jornada del Pla de Salut, celebrada el 27 i 28 de novembre de 2014 sota el lema "Fem salut, construïm futur", es va proposar fer una reflexió dels canvis que han succeït en el sistema en els darrers anys i formular unes propostes de futur.
En aquest informe es resumeixen els temes tractats durant la sessió de treball i es descriuen les principals propostes que es van consensuar en cada grup i que han de servir per a l'elaboració del proper Pla de salut de Catalunya 2016-2020
Una de les iniciatives més importants que el Departament de Salut ha endegat per conèixer les experiències dels professionals ha estat la convocatòria de cartells en les tres jornades anuals del Pla de salut.
En aquestes jornades s'ha arribat a una participació de 2.031 cartells, fet que mostra un alt grau de participació dels professionals del conjunt del sistema.
En aquest quadern del Pla de salut s'analitza com ha estat la participació i quins temes són els que més preocupen als professionals del sistema sanitari.
El Pla de salut de Catalunya 2011-2015 es va definir com el full de ruta del canvi en el model d'atenció del Departament de Salut durant el període de vigència de cinc any.
El Departament i el CatSalut han estat els responsables de l'execució i l'avaluació dels objectius que es van definir en termes de salut i de procés i, en aquest sentit, es van comprometre a implantar els projectes dissenyats, a monitorar anualment els indicadors dels objectius, també amb una periodicitat anual, a fer-ne una avaluació pública amb la publicació de documents com ara l'Informe de salut i en presentacions en jornades o en el Parlament.
Un cop finalitzat el període de vigència del Pla de salut de Catalunya 2011-2015, i després de recollir més de tres mil experiències que, en format de cartell, s'han presentat a les jornades que s'han celebrat anualment a Sitges, és l'hora de fer-ne un balanç global.
En aquest quadern, es vol fer una anàlisi més qualitativa sobre els continguts de les experiències presentades durant aquest període i una interpretació del que el Pla de salut ha representat en el dia a dia del sistema de salut.