Objecte, finalitat i àmbit d'aplicació
Compromís amb el principi d'estabilitat pressupostària
Criteris per al compliment de l'estabilitat pressupostària
Principis d'estabilitat pressupostària i saldo estructural
El títol VI de l'Estatut d'autonomia de Catalunya regula de manera molt concreta les finances de la Generalitat, i l'article 201, específicament, estableix els principis del seu finançament: suficiència de recursos, responsabilitat fiscal, equitat i lleialtat institucionals, però també autonomia financera, coordinació, solidaritat i transparència.
Els ingressos que es consignen al pressupost anual de la Generalitat han de servir per a proveir els serveis que té encomanats l'Administració, entre els quals el capítol I del títol I de l'Estatut recull els que es coneixen com a integrants de l'estat del benestar.
Així mateix, la planificació, ordenació i promoció de l'activitat econòmica; les polítiques de recerca i desenvolupament tecnològic i d'obres públiques; la promoció, la difusió i l'accés a la cultura, i les altres matèries de les competències de la Generalitat que estableix el capítol II del llibre IV de l'Estatut, que també exigeixen un important finançament, són un requisit imprescindible per a assolir el creixement i la plenitud nacional.
Per a garantir el manteniment d'aquestes prestacions al llarg del temps, cal, d'una banda, comptar amb un nivell d'ingressos suficient, la qual cosa demana l'establiment d'un nou marc de finançament que permeti disposar d'uns fonaments de suficiència en els ingressos i de la coresponsabilitat de l'Estat, i cal també, d'altra banda, que les despeses s'ajustin als ingressos, amb la finalitat d'acotar la necessitat d'endeutament.
Així, per a garantir aquesta estabilitat i en coherència amb l'article 214 de l'Estatut, que atribueix a la Generalitat l'assoliment dels objectius d'estabilitat pressupostària, atenent els principis de la Unió Europea, entre d'altres, es fa necessària l'aprovació d'aquesta llei.
En aquest sentit, aquesta previsió a mitjà termini també podrà desenvolupar una funció addicional: reflectir la voluntat del Govern pel que fa l'evolució de les futures partides previstes de despesa i d'ingrés.
Aquesta llei s'aplica a l'Administració de la Generalitat i als ens que en depenen, si bé l'objectiu és global i no individualitzat.
Aquesta llei té per objecte l'assoliment per la Generalitat dels objectius d'estabilitat pressupostària, en compliment de l'article 214 de l'Estatut, atenent el Tractat de funcionament de la Unió Europea, el Protocol sobre el procediment aplicable en cas de dèficit excessiu i els altres acords i normes de la Unió Europea sobre aquest objecte.
La finalitat d'aquesta llei és preservar l'autonomia financera de la Generalitat i garantir-ne, per mitjà de l'assoliment dels objectius de consolidació fiscal, la sostenibilitat econòmica.
L'àmbit d'aplicació d'aquesta llei comprèn l'Administració de la Generalitat i els ens i organismes que en depenen.
El compromís en l'assoliment dels objectius de consolidació fiscal pretén preservar la viabilitat econòmica de la Generalitat, l'equitat intergeneracional i intrageneracional de les seves polítiques i la seva autonomia financera.
El compromís d'estabilitat pressupostària afecta el conjunt dels ens inclosos en l'àmbit d'aplicació d'aquesta llei, que no poden depassar, globalment, els límits de dèficit estructural i de volum de deute que siguin fixats en virtut d'aquesta llei.
Els criteris per al compliment de l'estabilitat pressupostària són els que estableixen l'Estat i la Unió Europea i, especialment, el Tractat de funcionament de la Unió Europea, el Protocol sobre el procediment aplicable en cas de dèficit excessiu i el Pacte d'estabilitat i creixement.
S'entén per estabilitat pressupostària de la Generalitat i dels ens i organismes que en depenen l'equilibri o el superàvit estructurals, computats en termes de capacitat de finançament, d'acord amb la definició continguda en el Sistema Europeu de Comptes Nacionals i Regionals.
L'indicador per a avaluar la salvaguarda i sostenibilitat de les finances de la Generalitat, d'acord amb les línies marcades per la Unió Europea, és el saldo pressupostari estructural o ajustat al cicle econòmic amb relació al producte interior brut català.
Als efectes d'aquesta llei, s'entén per saldo estructural el saldo pressupostari que es produiria si l'economia es mantingués en la senda de creixement tendencial.
Correspon al departament competent en matèria de finances, amb el suport de l'Institut d'Estadística de Catalunya, de fixar, amb caràcter global, el component cíclic i el component estructural del saldo pressupostari de l'Administració de la Generalitat i dels ens i organismes que en depenen.
Es constitueix un fons de reserva de la Generalitat, integrat per l'excedent dels exercicis en què els ingressos superin la tendència dels ingressos estructurals.
Aquest fons de reserva, que té per objectiu millorar la sostenibilitat de les finances de la Generalitat, es pot destinar a cancel·lar deute o a evitar noves operacions de crèdit.
Per a garantir la sostenibilitat de les finances de la Generalitat, l'objectiu d'estabilitat pressupostària s'estableix en un dèficit estructural del 0,14% del producte interior brut català, que s'ha de complir l'any 2019.
L'execució dels crèdits pressupostaris destinats a satisfer els interessos i el capital del deute públic de la Generalitat té prioritat absoluta sobre qualsevol altra partida pressupostària de despesa.
Els límits respecte al dèficit estructural i el deute de la Generalitat es poden revisar en situacions legalment declarades de catàstrofes naturals, de recessió econòmica o d'emergència, sempre que aquestes situacions incideixin de manera notable en els comptes de la Generalitat i que aquesta incidència sigui apreciada pel Parlament.
En els supòsits a què fa referència l'apartat 1, el Govern ha d'aprovar un pla de reequilibrament que permeti la correcció del dèficit estructural, tenint en compte la circumstància excepcional que hagi originat l'incompliment, i ho ha de comunicar al Parlament.
Els comptes de la Generalitat corresponents al període 2012-2018 s'han d'elaborar ajustant-se a la senda que ha de permetre assolir l'objectiu de dèficit estructural l'any 2019 i d'acord amb el punt 1 b de la disposició transitòria primera de la Llei orgànica 2/2012, del 27 d'abril, d'estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera.
El departament competent en matèria de finances ha d'elaborar un informe anual de caràcter específic sobre les càrregues financeres de la Generalitat, i l'ha de lliurar al Parlament integrat dins l'Informe econòmic i financer que acompanya el projecte de llei de pressupostos de la Generalitat.
El Govern ha de presentar al Parlament abans del 31 de juliol de cada any el límit màxim de despesa no financera, que ha d'ésser coherent amb l'objectiu d'estabilitat pressupostària.
Aquest límit marcarà el sostre d'assignació de recursos dels pressupostos de la Generalitat per a l'any següent.
El Govern ha d'elaborar i presentar al Parlament un marc pressupostari a mitjà termini, que abasti un període de com a mínim tres anys i com a màxim cinc, el qual ha d'establir una programació coherent amb els objectius d'estabilitat pressupostària i ha de contenir:
a) Els objectius d'estabilitat pressupostària de la Generalitat i dels ens i organismes que en depenen.
b) Les projeccions de les principals partides d'ingressos i despeses, tenint en compte tant l'evolució tendencial, és a dir les polítiques no subjectes a modificacions, com l'impacte de les mesures previstes per al període considerat.
c) Els principals supòsits en què es basaran les projeccions d'ingressos i despeses.
Dins el marc pressupostari a mitjà termini a què fa referència l'article 12, la recuperació de la despesa pública s'ha de vincular al restabliment de les cobertures socials en els àmbits educatius, sanitaris i socials, per preservar els drets dels col·lectius socials més vulnerables i amb major risc d'exclusió social, amb l'objectiu de garantir el principi d'igualtat d'oportunitats, i s'ha de vincular també a polítiques d'estímul que promoguin la generació de nova ocupació i l'activitat econòmica.
En qualsevol cas, el Govern ha de buscar el màxim consens en l'elaboració del marc pressupostari a mitjà termini.
L'àmbit d'aplicació que estableix l'article 1.3 queda subjecte transitòriament, fins que no es defineixi altrament, a la normativa del sistema europeu de comptes.
Es deroguen totes les disposicions de rang igual o inferior que s'oposin a aquesta llei o que la contradiguin.
La lletra t de l'article 10 de la Llei 23/1998, del 30 de desembre, d'estadística de Catalunya, passa a ésser la lletra u, i la nova lletra t resta redactada de la manera següent:
"t) Coadjuvar amb el departament de la Generalitat competent en matèria de finances en la determinació del component cíclic i el component estructural dels comptes de la Generalitat i dels ens que en depenen considerats globalment."