La Comissió es va constituir de conformitat amb l'article 40 de la Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern (en endavant LTAIPBG), que en preveu la composició i els requisits per al nomenament dels seus membres i amb la Moció 179/X del Parlament de Catalunya, sobre les accions per a desplegar aquesta llei, que en va concretar el nombre de membres.
En compliment d'aquests requeriments el Ple del Parlament de 30 d'abril de 2015 va elegir com a membres de la Comissió les persones següents, superant el llindar de la majoria de les 3/5 parts de la Cambra i prèvia avaluació de la idoneïtat professional dels candidats en seu de la Comissió Primera el 28 d'abril de 2015:
El seu nomenament va ser fet pel Decret del President de la Generalitat número 102/2015, d'11 de juny (DOGC 6892, de 15.06.2015) i la presa de possessió va tenir lloc el 15 de juny de 2015, a la seu de la Conselleria de Governació i Relacions Institucionals de la Generalitat.
De conformitat amb l'establert a l'apartat 2 de la Moció 217/X del Parlament de Catalunya, sobre l'aplicació en l'àmbit local de l'LTAIPBG, el mateix dia de la presa de possessió, la GAIP es va constituir en sessió plenària i va elegir per unanimitat la senyora Elisabet Samarra com a presidenta, i el senyor Oriol Mir com a vicepresident, i així ho va comunicar per escrit a la Presidència del Parlament el 17 de juny de 2015.
A la sessió del Ple de 9 de juliol es va acordar adoptar l'acrònim GAIP com a denominació abreujada de la Comissió.
D'acord amb l'article 41 LTAIPBG, correspon a la Generalitat, a través del departament que es determini per Decret, dotar la Comissió dels mitjans personals i materials necessaris per a l'exercici de les seves funcions, sempre respectant-ne la independència orgànica i funcional.
El departament al qual es va assignar al 2015 la provisió de mitjans de la GAIP, mentre no s'aprovés el reglament que havia d'establir-ne l'adscripció formal, va ser el Departament de Governació i Relacions Institucionals, aleshores competent en matèria de transparència.
Actualment, tot i que el reglament de la GAIP continua estant en tràmit d'aprovació per part del Parlament, la Comissió resta adscrita al Departament d'Afers i Relacions Institucionals i Exteriors i Transparència, d'acord amb les previsions dels Decrets 2/2016, de 13 de gener, de creació, denominació i determinació de l'àmbit de competència dels departaments de l'Administració de la Generalitat de Catalunya (DOGC núm. 7037) i 45/2016, de 19 de gener, d'estructuració del Departament.
La GAIP té la seva seu a la planta 4a de l'edifici ubicat al carrer de la Tapineria, número 10, de Barcelona.
La GAIP va ser dotada inicialment, l'any 2015, per part de l'aleshores Departament de Governació i Relacions Institucionals, amb dues places de suport administratiu i una secretaria tècnica, amb el compromís d'incrementar adequadament la dotació de personal tant bon punt la posada en funcionament de l'òrgan permetés disposar d'indicadors de càrrega de treball.
Com a suport provisional, va ser assignada a la GAIP en aquesta etapa inicial una plaça C-18, del Departament de Governació i Relacions Institucionals, que s'ha mantingut al servei de la GAIP fins a la data, tot restant-hi actualment adscrita.
Durant el 2016, primer any complet d'activitat de la Comissió, s'ha enregistrat un increment exponencial de les reclamacions presentades (de 37 al 2015, fins a les 561 del 2016) cosa que ha comportat que la càrrega de feina derivada de la tramitació, resolució, publicació i seguiment de l'execució de les reclamacions presentades a la GAIP s'hagi incrementat de forma molt notòria, tal i com s'analitza a l'apartat de Reclamacions d'aquesta Memòria, tot fent indispensable que la Comissió es dotés de personal de reforç provisional per poder fer-hi front, mentre el Departament no aprovés el dimensionament definitiu de la Relació de Llocs de Treball de la GAIP.
Així, provisionalment, s'ha proveït la GAIP d'una plaça de reforç de tècnic superior jurista per tal de donar suport a la Secretaria Tècnica de la Comissió, així com d'una plaça de reforç administratiu, per donar suport a les tasques de tramitació de les reclamacions.
L'any 2016, doncs, la GAIP ha disposat del personal següent per a al realització de les seves funcions:
1 plaça de tècnic superior A-29
1 plaça de tècnic de reforç A-21
1 plaça de reforç administratiu C-18
1 plaça de reforç administratiu C-13
Aquesta dotació de personal, fins i tot amb les dues places de reforç, esdevé molt insuficient per a atendre correctament l'increment del volum de feina que comporta la tramitació del nombre de reclamacions presentades l'any 2016, tenint en compte que es tracta d'un procediment de tramitació complex com ho mostren els diagrames de flux següents que esquematitzen les actuacions i tràmits que es duen a terme des de la presentació d'una reclamació fins a la finalització del procediment -bé sigui l'ordinari amb resolució o el que incorpora la mediació- a fi de donar les garanties suficients a totes les parts afectades.
En tot cas, cal tenir en compte que aquesta activitat relacionada amb les Reclamacions presentades, tot i constituir el nucli de les funcions que impulsa al GAIP, no esgota la seva activitat, ja que cal afegir-hi altres actuacions que la GAIP també ha realitzat durant l'any 2016, com ara: l'atenció de consultes per part de les administracions o persones en relació amb l'aplicació de la normativa en matèria d'accés a la informació o el procediment de reclamació; l'elaboració de dictàmens a petició dels ens obligats per l'LTAIPBG; les activitats de formació i de difusió del dret d'accés; el manteniment de relacions institucionals amb un ventall ampli d'òrgans; la formulació de criteris generals; la posada en marxa i el manteniment i actualització del web www.gaip.cat; la traducció de les resolucions; l'elaboració de la memòria d'activitats i de resums doctrinals, així com altres actuacions derivades de la gestió interna de la Comissió.
Les despeses de personal i per qualsevol altre concepte derivat de les funcions i activitats de la Comissió han de ser autoritzades prèviament pel departament de la Generalitat d'adscripció, i s'assumeixen amb càrrec al pressupost del departament esmentat.
D'acord amb l'article 44 LTAIPBG, les Resolucions de la GAIP s'han de publicar en el portal web de la Comissió.
Des del febrer de 2016, la Comissió publica el seu web, www.gaip.cat, en el qual es dona difusió de les resolucions que s'aproven setmanalment, de les reclamacions noves que es presenten i de les principals activitats de la GAIP així com informació general sobre l'accés a informació pública i la Comissió i els seus membres.
Des del darrer trimestre del 2016, el web ofereix una versió en castellà, on s'hi publiquen traduïdes totes les Resolucions destacades, els continguts de estables i les notícies.
S'ofereixen la resta de Resolucions en format apte per a ser traduïdes per mitjans electrònics automàtics.
Cal assenyalar que la posada en funcionament i el manteniment del web ha requerit i requereix un esforç molt destacable, atès l'escàs personal amb què està dotada la Comissió i la manca de perfils professionals adients per a l'elaboració, correcció i manteniment dels continguts, que s'actualitzen setmanalment.
La GAIP disposa d'un formulari per a la presentació telemàtica de les reclamacions, accessible des del seu propi web i des de tràmits.gencat.cat, des del mes de novembre de 2015.
Es tracta del formulari genèric de tramitació electrònica corporatiu de la Generalitat, que permet la tramesa annexa de documents al registre electrònic, però que no s'adaptava prou als requeriments de la reclamació davant la GAIP ni resultava prou usable.
Per aquesta raó, durant el segon semestre del 2016 s'ha treballat en la definició d'un formulari específic de reclamació, més simplificat, que es va posar a disposició de la ciutadania el mes de gener de 2017.
Durant l'any 2016 el nombre de reclamacions que s'han rebut per canal electrònic és de 78, sobre un total de 561 reclamacions rebudes aquell mateix any.
La majoria de les reclamacions s'han formalitzat presencialment a un registre administratiu (238 reclamacions); per correu certificat (85 reclamacions) o bé en el registre presencial a la GAIP, a la seva seu de Barcelona.
D'acord amb aquestes xifres, només un 14% de les reclamacions es presenten mitjançant el formulari electrònic i la resta són encara en suport paper.
Tanmateix, la posada en marxa per part del Consorci d'Administració Oberta de Catalunya d'un sistema de signatura digital interoperable molt més accessible i usable per a la ciutadania que els tradicionals, basat en l'enviament d'una contrasenya al telèfon mòbil a partir de l'alta en un registre que es pot fer electrònicament ( IdCAT mòbil ), facilitarà molt l'ús del canal electrònic tant per a sol·licitar informació a les administracions com per presentar reclamacions davant la GAIP, la qual cosa, tenint també en compte les previsions de la nova normativa de procediment administratiu en matèria d'administració electrònica, fa preveure que al 2017 s'incrementi sensiblement el percentatge de tramitació electrònica davant la GAIP.
Per raons d'eficiència dels recursos públics, la GAIP va descartar el desenvolupament d'una eina tecnològica pròpia per a assistir el seu personal en la tramitació de les reclamacions; en el seu lloc, es van avaluar diferents eines de suport a la tramitació existents, del Consorci d'Administració Oberta i de la pròpia Generalitat, per veure quina s'adequava millor a les necessitats de la GAIP i compartir i aprofitar eines corporatives.
Finalment, la GAIP va valorar que l'eina que millor responia a les seves necessitats era el Tramitador genèric de la Generalitat i va demanar que se li permetés fer-ne ús al juliol de 2015.
Es tracta d'una eina de suport que facilita la gestió de les reclamacions, el seguiment dels diversos tràmits i l'accés a les eines de notificació electrònica.
Des del Departament de Governació i Relacions Institucionals, aleshores competent de donar el suport a la GAIP, es va assumir el compromís de permetre a la GAIP fer-ne ús a finals del primer trimestre de 2016, però no es va fer efectiu.
Amb la reorganització de l'Administració de la Generalitat i la reassignació de competències en matèria de transparència, es va produir el canvi de Departament d'adscripció de la GAIP, de manera que es va renovar davant del Departament d'Afers i Relacions Institucionals i Exteriors i Transparència la sol·licitud de disposar d'aquesta eina de suport electrònic a la gestió de les reclamacions, i aquest departament va accedir-hi.
Amb els treballs de definició i configuració del formulari específic realitzats els mesos d'octubre, novembre i desembre de 2016 es van iniciar també les actuacions necessàries per a la implementació del Tramitador genèric com a eina de tramitació integral de les reclamacions amb la corresponent gestió electrònica de tot l'expedient administratiu.
La implementació definitiva del Tramitador genèric es va dur a terme durant les primeres setmanes de l'any 2017; aquest procés ha requerit l'adaptació d'alguns processos interns al nou sistema de gestió documental així com la formació del personal de la Comissió en l'ús d'aquesta nova eina.
Amb aquesta eina de gestió, tramitació i comunicació electrònica amb les persones reclamants, la GAIP s'adequa als requeriments establerts per la Llei 39/2015 de d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, de generalitzar l'ús de mitjans electrònics per part de les administracions amb la finalitat de millorar l'eficàcia i l'eficiència en la mateixa tramitació, d'estalviar costos a ciutadans i a empreses i reforçar les garanties dels interessats i les parts en el procediment, de manera que l'administració es pot veure obligada a practicar electrònicament les notificacions per a determinats procediments i en relació amb col·lectius de persones físiques específics que, per raons de la seva capacitat econòmica, tècnica, dedicació professional o altres motius quedi acreditat que te accés i disponibilitat dels mitjans electrònics necessaris.
Així mateix, amb l'adopció del Tramitador genèric s'incrementa la seguretat jurídica de les parts del procediment amb l'adopció de mesures que garanteixen el coneixement de la posada en disposició de les notificacions electròniques, com ara l'enviament d'avisos als dispositius electrònics assenyalats i l'accés a les notificacions a traves del Punt d'Accés General Electrònic de l'Administració.
En relació amb les Administracions obligades, la GAIP usa sempre els canals electrònics corporatius, de manera que els tràmits amb les administracions locals actualment es realitzen mitjançant la plataforma interoperable EACAT, gestionada pel Consorci d'Administració Oberta de Catalunya i en les seves comunicacions amb la Generalitat utilitza l'eina corporativa e-Valisa.
Pel que fa a la relació electrònica amb les persones reclamants, la GAIP utilitza el servei de notificació electrònica e-NOTUM, que permet un accés fàcil als actes notificats previ avís a un telèfon mòbil o un correu electrònic.
L' agenda institucional de la Comissió es pot consultar al web de la GAIP on es relacionen els actes, seminaris i reunions hagudes.
En ella hi consten les sessions de mediació que es celebren en relació amb les reclamacions que es tramiten mitjançant aquest procediment, que durant l'any 2016 van ser vint-i-sis.
A banda d'això, els membres de la GAIP han participat en diverses jornades i sessions formatives o divulgatives del dret d'accés a la informació pública, d'entre les quals destaquem les següents:
D'altra banda, també s'han mantingut les relacions amb el Parlament de Catalunya en el procés de tramitació del Reglament de la GAIP i amb el Síndic de Greuges o l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades (APDCAT) que es detallen a l'apartat de Relacions externes d'aquesta Memòria d'Activitats.
La Comissió es reuneix setmanalment, sens perjudici de reunions extraordinàries del Ple i de l'assistència ordinària i diària dels membres de la Comissió a la seva seu.
La Comissió, durant l'any 2016, es va reunir en cinquanta-dues ocasions en Ple.
Les actes corresponents a aquestes sessions es fan públiques al web de la GAIP a www.gaip.cat/actes.
Les decisions al Ple es prenen com a òrgan col·legiat i es fa constar expressament si les resolucions majoritàriament o els dictàmens s'ha aprovat per majoria o per unanimitat.
La GAIP primerament va estar adscrita al Departament de Governació i Relacions Institucionals però fruit de la reestructuració del Govern per Decret 2/2016, de 13 de gener, de creació, denominació i determinació de l'àmbit de competència dels departaments de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, l'àmbit de la transparència va restar dins l'àmbit de competència del Departament d'Afers i Relacions Institucionals i Exteriors i Transparència.
Durant l'any 2016 la GAIP ha mantingut diferents reunions amb el Departament d'Afers i Relacions Institucionals i Exteriors i Transparència per establir els primers contactes institucionals amb el nou Departament i la Direcció de Serveis del Departament i per informar de l'estat del Reglament d'organització i funcionament de la GAIP, així com analitzar les necessitats que han anat sorgint a la Comissió fonamentalment degudes a l'increment exponencial del nombre de reclamacions i peticions de dictamen de la Comissió.
Les relacions de la GAIP amb el Consell de Transparència i Bon Govern s'emmarquen en la necessària col·laboració per compartir els criteris d'interpretació de la normativa d'accés a la informació establerts pels diferents òrgans de garantia.
Les reunions es convoquen per part del Consell de Transparència i Bon Govern, òrgan de garantia en relació amb la informació de l'Administració General de l'Estat, a la seva seu de Madrid, i tenen caràcter trimestral.
La primera es va celebrar el 16 de febrer, i va servir per presentar els diferents òrgans de garantia creats a l'empara de les diferents lleis autonòmiques de transparència; posteriorment, el dia 14 d'abril, es va celebrar una segona reunió amb l'objectiu de presentar els treballs de definició i aplicació d'una metodologia per a l'avaluació del grau d'implantació de la transparència, a partir del seguiment de l'aplicació les lleis de transparència, accés a la informació pública i bon govern, tant l'estatal com les de les diverses comunitats autònomes.
Es tracta d'un encàrrec que va fer el Consell de Transparència estatal a l'Agència Estatal d'Avaluació de les Polítiques Públiques i Qualitat dels Serveis per a l'avaluació en matèria de publicitat activa.
La darrera d'aquestes reunions de coordinació, l'any 2016, es va celebrar el 24 d'octubre.
Totes elles van comptar amb la presència de la presidenta de la GAIP.
La GAIP, representada per la seva presidenta, va participar també en la commemoració del Dia Internacional del Dret a Saber organitzada pel Consell de Transparència i Bon Govern, acte en el qual van participar els principals representants dels òrgans independents de garantia de l'accés a la informació, així com altres autoritats i responsables en la matèria, que va tenir lloc a la Residència d'Estudiants de Madrid, com a cloenda d'una jornada en la qual es van realitzar activitats i concursos escolars de difusió del dret a la informació pública.
La Comissió ha participat en jornades i seminaris organitzats en l'àmbit de l'administració local a fi de difondre el dret d'accés i donar a conèixer les seves funcions, el procediment de reclamació i la doctrina que s'ha anat consolidant durant el primer any i mig de funcionament de la GAIP.
En aquest àmbit s'ha organitzat, tal i com s'ha esmentat a l'apartat relatiu a l'agenda institucional, una Jornada dedicada al Dret d'Accés a la Informació Pública, que va tenir lloc el dia 4 de febrer, amb la voluntat d'aprofundir en el contingut i l'exercici d'aquest dret, difondre els primers elements doctrinals elaborats per la Comissió i poder analitzar els principals dubtes i problemes que planteja la nova regulació del dret d'accés a la informació pública en l'àmbit de les administracions locals de Catalunya.
Aquesta sessió va ser organitzada conjuntament amb la Federació de Municipis de Catalunya, la Diputació de Barcelona, l'Associació Catalana de Municipis i el Col·legi de Secretaris, Interventors i Tresorers d'Administració́ Local de Catalunya.
També en l'àmbit local, la presidenta de la Comissió va participar en la Jornada "Aplicació pràctica de la Llei de Transparència per als ens locals", organitzada pel Consorci Administració Oberta de Catalunya (AOC) i la Diputació de Barcelona, amb l'objectiu d'analitzar els conflictes entre el dret d'accés a la informació pública i la protecció de dades personals.
Han tingut lloc també dues sessions formatives a l'Agencia de Transparència de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, amb la participació de la presidenta de la Comissió, el mes de juny de 2016 i del vicepresident el mes de juliol.
El vocal de la Comissió, el senyor Josep Mir, també va participar en el Seminari d'Actualització Jurídica organitzat pel Col·legi de Lleida de Secretaris, Interventors i Tresorers de l'Administració Local, amb una presentació sobre el dret d'accés a la informació pública adreçada específicament a analitzar les particularitats que es presenten en les reclamacions en les quals l'administració reclamada és un ens local i el vicepresident de la Comissió va participar en la segona edició de l'Escola de Governs Locals en un taller dedicat específicament a la publicitat activa i el dret d'accés a la informació pública, organitzat per l'Associació Catalana de Municipis i la Universitat Autònoma de Barcelona.
A banda de la participació en jornades i seminaris, la Comissió manté una relació constant amb les administracions locals, tant en la tramitació de les reclamacions com en l'atenció de les consultes que li plantegen sobre algun aspecte puntual de la normativa o del procediment, tenint en compte que han d'estar acotades a aspectes puntuals i no poden tractar sobre sol·licituds d'accés a informació pública que ja s'hagin plantejat i l'Administració hagi de resoldre, ja que podrien arribar a ser objecte de reclamació davant la Comissió.
En el casos en què una administració local planteja a la GAIP qüestions d'índole general que requereixen un estudi aprofundit sobre algun element de la normativa del dret d'accés a la informació pública, la GAIP emet un dictamen.
L'any 2016 la GAIP ha aprovat, arran d'aquestes peticions, set dictàmens, que s'analitzen i adjunten en un l'apartat específic d'aquesta Memòria d'Activitats.
La GAIP manté una relació estreta amb el Síndic de Greuges per raó de l'exercici de les funcions que corresponen a la institució del Síndic i a la Comissió.
Durant l'any 2016, el Síndic va manifestar la voluntat d'atribuir per conveni a la GAIP la potestat de resoldre sobre les reclamacions que es formulin davant de resolucions d'aquesta institució desestimatòries de l'accés.
Cal recordar que, d'acord amb l'article 74.3 LTAIPBG, la institució del Síndic de Greuges restaria fora de l'àmbit d'actuació de la GAIP, per bé que el mateix article preveu que pugui acollir-s'hi si ho estableix per conveni amb la Comissió.
Durant el 2016 s'ha treballat en la definició del conveni, que preveu també la col·laboració en l'exercici de les seves respectives funcions.
D'altra banda, l'LTAIPBG preveu en el seu títol VIII que el Síndic de Greuges ha d'elaborar un informe anual d'avaluació de l'aplicació de la Llei.
Per al primer informe d'aplicació de la llei, el Síndic va comptar amb la participació de tres docents universitaris de reconegut prestigi i experiència en la matèria: Agustí Cerrillo, de la Universitat Oberta de Catalunya, Manuel Villoria, de la Universitat Rey Juan Carlos, i Juli Ponce, de la Universitat de Barcelona.
Amb ells es va realitzar una reunió de treball juntament amb membres de la Comissió i la gerent del Síndic a fi de copsar la valoració de la GAIP pel que fa a l'aplicació del dret d'accés a la informació pública per part de les administracions catalanes i els organismes i empreses públiques que en depenen, conèixer la seva activitat i compartir la detecció de mancances o d'oportunitats de millora en la garantia real i efectiva d'aquest dret.
L'any 2016 també es va realitzar una sessió de treball amb representants del Síndic de Greuges sobre el dret d'accés a informació relacionada amb el sistema educatiu, a fi de conèixer el posicionament que té la institució en la relació amb la informació pública relativa a resultats als centres educatius i els treballs que s'han dut a terme per part de l'adjunta per a la defensa dels drets dels infants i adolescents i el seu equip.
Finalment cal destacar que el dia 31 de maig, la presidenta de la Comissió va presentar al Síndic de Greuges la Memòria anual d'activitats d'aquest òrgan de garantia de l'accés a la informació corresponent al 2015, corresponent als primers mesos de funcionament de la Comissió en compliment d'allò que disposa l'article 44 de l'LTAIPBG, atès que com s'ha assenyalat correspon a Síndic la competència d'avaluar l'aplicació de l'LTAIPBG, d'acord amb l'article 93.1, i és en el marc d'aquesta funció que la GAIP li ret comptes mitjançant la presentació de la Memòria de 2015 que relata la seva actuació.
Les relacions amb l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades (APDCAT) han estat fluïdes i constants.
Cal tenir en compte que l'article 42.8 LTAIPBG preveu que l'APDCAT emeti informe preceptiu en els casos de reclamacions per desestimació d'accés que l'Administració hagi fonamentat en el dret a la protecció de dades personals.
Un cop rebut l'informe, la GAIP el trasllada a les parts del procediment, a fi que tinguin coneixement del posicionament de l'Autoritat i que puguin formular les seves consideracions o tenir-lo en compte de cara a la sessió de mediació i a la definició de les seves postures.
Durant el 2016, la GAIP ha sol·licitat informe previ a la resolució de reclamacions d'accés a informació que contenia dades de caràcter personal en 43 ocasions.
Cal destacar i posar en valor, en general, la coincidència plena dels criteris de la GAIP i l'APDCAT pel que fa a la ponderació casuística de la protecció de dades personals i el dret d'accés.
La GAIP, a través del seu vicepresident, el senyor Oriol Mir, participa en el Ple de la CNAATD que durant el 2016 s'ha reunit en cinc ocasions.
Destaca, d'entre el contingut d'aquestes reunions, l'aprovació de les taules d'avaluació i accés documental i els treballs per a la modificació del Decret 13/2008, d'accés, avaluació i tria documental per adaptar-lo a la Llei 19/2014 de transparència, accés a la informació pública i bon govern, així com l'actualització del contingut de les seves disposicions.
El 8 de febrer de 2016, la presidenta del Parlament de Catalunya i el seu vicepresident primer es van reunir amb els membres de la GAIP per abordar l'inici dels treballs per a la formalització del conveni pel qual s'atribueixi a la GAIP la resolució de les reclamacions que es formulin contra el Parlament en matèria d'accés a la informació pública, després que el Reglament de la Cambra, d'acord amb la redacció que resulta de la reforma parcial que es va aprovar en sessió de 8 de juliol de 2015, ho prevegi.
Així durant l'any 2016, la GAIP ha proposat un text de conveni, que el Parlament està estudiant.
Igualment, i de conformitat amb la previsió de l'article 44 de la Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, el 30 de maig de 2016 la presidenta del Parlament de Catalunya i el vicepresident primer van rebre de mans de la presidenta de la Comissió la Memòria anual d'activitats d'aquest òrgan de garantia de l'accés a la informació corresponent al 2015, any en què va engegar la seva activitat, amb el compromís de distribuir la memòria als grups parlamentaris.
La presidenta de la Comissió va oferir-se per presentar el balanç del primer any d'activitat en sessió informativa en Comissió, si la Cambra ho considerava adient.
D'altra banda, la presidenta de la Comissió va comparèixer el 27 de setembre de 2016 en sessió informativa davant la Comissió d'Estudi de les Mesures de Lluita Contra la Corrupció per a la Regeneració Democràtica, en el marc del Pla de Treball que aquesta Comissió d'Estudi va aprovar l'1 de març de 2016.
Finalment, cal assenyalar que el 17 de juny la GAIP va adreçar a tots els grups parlamentaris les esmenes, amb la justificació corresponent, que considera necessari introduir en el Projecte de Reglament de la Comissió que el Govern va elaborar i que li va remetre per a la seva aprovació definitiva, de conformitat amb el que disposa l'article 41.2 de l'LTAIPBG.
Emparant-se en els convenis que la Generalitat té subscrits amb les Universitats, la GAIP ha acollit i format estudiants universitaris i de màster en condició de becaris i pràctiques provinents de la Universitat Pompeu Fabra i de la Universitat de Barcelona.
Així, els mesos de juliol i setembre de 2016, dues persones estudiants de quart curs del Grau en Dret de la Universitat Pompeu Fabra van realitzar la seva estada en pràctiques curriculars a la GAIP.
Igualment, els mesos de novembre i desembre de 2016 una persona estudiant del Màster en Anàlisi Política i Assessoria Institucional de la Universitat de Barcelona va realitzar pràctiques extracurriculars a la Comissió.
D'acord amb la previsió continguda a la disposició addiciona sisena de l'LTAIPBG de promoure la coordinació per a l'aplicació de criteris homogenis d'aplicació de la llei en llurs respectius àmbits d'actuació, la GAIP va promoure la creació de la Mesa de Coordinació entre la GAIP, l'APDCAT i la CNAATD com a marc estable per a l'adopció conjunta de criteris, que es va formalitzar l'any 2015, el dia 21 d'octubre.
En aquella data, la GAIP va elaborar i trametre una primera proposta de criteris comuns en relació amb l'accés a informació que conté dades de caràcter personal, sobre els que la CNAATD no s'ha pronunciat encara.
En tot cas, cal destacar que la GAIP manté una relació institucional estable amb cadascuna de les dues institucions al marge de la Mesa de Coordinació, a l'espera que pugui tornar a reunir-se quan la CNAATD ho consideri adient.
Nogensmenys, cal assenyalar que durant l'any 2016 també s'ha mantingut contacte fluid amb l'associació de professionals de l'arxiu i s'ha participat amb una jornada organitzada per l'Associació d'Arxivers i Gestors Documentals de Catalunya.
En concret, la presidenta va participar a la taula rodona: "Coordinació institucional per al règim d'accés", en el marc de la XII Jornada d'estudi i debat: "Assolir la transparència: a qui li pertoca?", organitzada per aquella associació.
Fruit d'aquest contacte amb l'Associació d'Arxivers i Gestors Documentals de Catalunya, des de l'Associació es va impulsar que la Comissió signés l'adhesió a la Declaració Universals sobre els Arxius, cosa que va acordar la GAIP en ple de 6 d'abril.
La Declaració Universal sobre els Arxius va ser adoptada per l'Associació d'Arxivers-Gestors de Documents de Catalunya i ratificada pel Consell Internacional d'Arxius a la seva assemblea general d'Oslo al setembre de 2010 i adoptada per la UNESCO a la seva trenta-sisena Conferència General a París el 10 de novembre de 2011.
L'adhesió de la Comissió a aquesta Declaració palesa la seva convicció que no pot existir un accés efectiu a la informació sense una protecció i garantia de la correcta gestió documental i que, per tant, els arxius són elements indispensables per garantir la transparència de les administracions.
Durant l'any 2016 diversos membres de la Comissió han participat en jornades, seminaris o sessions de formació adreçades a diferents sectors, totes elles amb la voluntat de donar a conèixer l'activitat de la Comissió, la doctrina i el posicionament de l'òrgan de garantia en relació amb el dret d'accés a la informació pública.
En destaquem la Jornada de formació adreçada a secretaris, interventors, tresorers i personal de les administracions locals que es va organitzar el 4 de febrer amb l'objecte aprofundir en la regulació legal del dret d'accés a la informació pública i difondre els criteris adoptats per la GAIP en la resolució de les reclamacions que li havien estat plantejades durant els primers mesos de funcionament de la Comissió.
La Jornada va permetre compartir els dubtes i problemes que planteja la tramitació i la resolució de les sol·licituds d'accés a la informació pública en l'àmbit de les administracions locals de Catalunya.
Les ponències van versar sobre la interpretació i l'aplicació dels límits legals al dret d'accés a la informació pública, l'exercici del dret d'accés i règims especials, el sistema de garanties al dret d'accés i els procediments de mediació i de reclamació davant la GAIP.
També cal assenyalar la participació, el 20 d'abril, en la Jornada sobre la transversalitat de la transparència, celebrada en el marc de la tercera edició del lliurament dels guardons Infoparticipa, organitzades conjuntament entre la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), l'Oficina Antifrau de Catalunya i el Departament d'Afers i Relacions Institucionals i Exteriors i Transparència, que va tenir lloc al Born Centre Cultural.
La presidenta de la Comissió de Garantia del Dret d'Accés a la Informació Pública (GAIP) va destacar la potència i la virtualitat del dret d'accés a la informació pública, va detallar els criteris que han de seguir les administracions públiques en l'atenció de les sol·licituds d'accés, i va exposar les conclusions que resulten de l'activitat de la GAIP durant el primer any de funcionament.
Entre d'altres intervencions que han tingut lloc durant aquest any 2016 per part dels membres de la Comissió, que es relacionen amb més detall a l'apartat Agenda institucional d'aquesta memòria, també es pot destacar la participació en les dues primeres sessions formatives de l'Aula de Transparència de l'Agencia de Transparència de l'AMB per part de la presidenta i del vicepresident de la GAIP, així com la participació d'un vocal de la Comissió en la sessió formativa de l'Escola d'Administració Pública de Catalunya dedicada al dret d'accés a la informació urbanística i al procediment i garanties del dret d'accés a la informació urbanística en el marc del Seminari d'Urbanisme organitzat per l'Escola d'Administració Pública de Catalunya, el dia 8 de juny.
Destaca també la participació de la Comissió, amb les intervencions del vicepresident, en el III Congrés Internacional sobre l'avanç del Govern Obert i I Congrés de Bon Govern i Transparència de la Comunitat Valenciana, organitzat per la Universitat de València, els dies 8 i 9 de setembre i en la Jornada sobre Transparència i Bon Govern organitzada per la Universitat Jaume I a Castelló, el dia 20 d'octubre, amb ponències relatives als aspectes destacats de la doctrina establerta per la GAIP en els seus primers mesos d'activitat així com, la intervenció de la presidenta de la Comissió en les Jornades de transparència: límits de la transparència en el dret d'accés i en la publicitat activa organitzades pel Consejo de Transparencia y Protección de Datos de Andalucía, en col·laboració amb l' Instituto Andaluz de Administración Pública, a Sevilla el dia 30 de novembre.
Finalment també és rellevant assenyalar la participació de la Comissió en la III Jornada Open Government Terrassa organitzada per l'Ajuntament de Terrassa, el dia 1 de desembre i en el Primer Seminari internacional de Transparència", organitzat per l'Agència de Transparència de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, que va tenir lloc el dia 15 de desembre al Col·legi d'Advocats de Barcelona.
L'LTAIPBG va crear la Comissió i estableix unes disposicions molt bàsiques i sumàries per regular la seva organització interna, les seves funcions i les reclamacions que s'hi poden presentar en garantia del dret d'accés a la informació pública, i remet al seu desplegament reglamentari la regulació més detallada d'aquestes qüestions.
Tal i com s'ha assenyalat, el Reglament de creació de la Comissió es troba encara en tramitació parlamentària després de l'aprovació pel Govern a la sessió del 31 de maig de 2016 i per tant, atès que durant aquest primer any i mig de funcionament la Comissió encara no ha estat dotada d'un reglament que reguli el procediment de reclamació i de mediació i el propi funcionament intern de la GAIP, la GAIP s'ha dotat i divulga des del seu web uns manuals que contenen la informació sobre el procediment, tramitació i requeriments de les reclamacions d'accés a informació pública, les normes de funcionament intern per les quals es regeix la Comissió.
Aquestes Normes internes d'organització i funcionament, per una banda, i dels Manuals de reclamació i de mediació, per l'altra, que es van aprovar els dies 15, 17 i 23 de setembre de 2015, respectivament.
Són eines que van aprovar-se amb un cert caràcter de provisionalitat i transitorietat, en la mesura que previsiblement part del seu contingut s'havia d'incorporar als futurs reglaments de desenvolupament de l'LTAIPBG i que es justifiquen en l'objectiu de garantir un funcionament eficaç de la Comissió i d'oferir a la ciutadania previsibilitat i transparència de les seves actuacions mentre els desplegaments reglamentaris esmentats, previstos a l'LTAIPBG, no es produïen.
Les Normes internes d'organització i funcionament de la GAIP s'emparen en la capacitat que la legislació de procediment administratiu atribueix als òrgans col·legiats que no s'integren a l'estructura jeràrquica de les Administracions públiques per regular la seva organització i funcionament interns.
Aquestes Normes fixen qüestions com ara les relatives a com s'han d'organitzar les reunions de la Comissió, a l'existència d'una Presidència i d'altres responsables interns i com s'han d'elegir i a la informació que ha de facilitar a través del seu web, entre altres qüestions.
A diferència de les Normes internes, els manuals de procediment no es poden fonamentar en cap previsió legal que els doni naturalesa i capacitat normativa; no tenen, per tant, força vinculant, són expressió de l'anomenat soft law.
Això no els priva, tanmateix, d'eficàcia ja que la GAIP s'autovincula a respectar el seu contingut i proporcionen a la ciutadania i a les Administracions afectades per l'activitat de la Comissió les pautes idònies per a les seves actuacions.
El Manual de Mediació detalla la manera en què s'ha de conduir un procediment, el de mediació, que a penes té precedents en la resolució de conflictes jurídics entre l'Administració pública i la ciutadania; aquest caràcter innovador de la mediació, afegit a l'interès que aquest procediment ha concitat a bona part de les persones reclamants, fan que aquest Manual resulti especialment útil.
El Manual de Reclamació, de la seva banda, exposa pormenoritzadament el procediment que ha de seguir la tramitació de tota reclamació presentada a la GAIP, des de l'entrada al seu registre, fins a la notificació de la resolució corresponent, connectant-lo, si s'escau, amb el procediment de mediació.
Les reclamacions s'han de conduir amb plenes garanties de participació de la persona reclamant, de l'Administració reclamada i, sovint, de terceres persones amb drets o interessos afectats per la reclamació; això obliga a que els tràmits, inclosos, si escau, els informes preceptius requerits legalment, hagin de ser mesurats i acreditats degudament i a fixar terminis que garanteixin la resolució dins dels dos mesos establerts per l'LTAIPBG.
Aquest és bàsicament l'objecte del Manual de reclamació.
Aquest any 2016 s'han aprovat, el mes de febrer, unes modificacions al text del Manual de mediació fruit de l'experiència del primer any de funcionament de la Comissió.
S'annexen a aquesta Memòria els textos actuals de les Normes i Manuals a què fa referència aquest apartat.
El projecte de Reglament de la GAIP preveu que aquesta Comissió pugui actuar com a òrgan d'assessorament de les administracions públiques en matèria d'interpretació i d'aplicació de la normativa en matèria d'accés a la informació pública.
La Comissió exerceix aquesta funció d'assessorament amb la voluntat de servir i ser d'utilitat a les administracions públiques en la consolidació del dret d'accés i del canvi de paradigma en la cultura administrativa que comporta.
Per això, malgrat que el Reglament de la GAIP encara no està en vigor, la GAIP atén les peticions de dictamen que se li formulen, i que durant l'any 2016 han donat lloc a l'aprovació de set dictàmens, que s'adjunten a aquesta Memòria i que s'inclouen a l'Índex doctrinal que recull la Memòria doctrinal de la Comissió.
Així mateix, els dictàmens són accessibles també a través de la pàgina web a l'apartat específic del web www.gaip.cat.
De la mateixa manera, mitjançant un escrit adreçat als titulars dels ajuntaments, consells comarcals i diputacions, la GAIP es va oferir com a òrgan de consulta sobre l'aplicació de la normativa en l'àmbit de l'accés a la informació pública i ha atès les consultes sobre la interpretació i aplicació de l'LTAIPBG que li han estat formulades través de la Secretaria Tècnica de la Comissió.
Finament, la GAIP atén també aquelles consultes que des de les administracions o per part de la ciutadania li són plantejades per canals electrònics o per telèfon, ja siguin relatives a la interpretació de la Llei, o bé, consultes relacionades amb la tramitació de les reclamacions o el compliment de les obligacions que tenen les diferents entitats subjectes a l'àmbit d'aplicació de la normativa de transparència.
En aquest sentit, s'han atès una trentena de consultes sobre aspectes generals de la normativa o el desenvolupament del procediment de reclamació o mediació, que cal sumar a l'assessorament o l'orientació que s'ha donat a les administracions i a les persones reclamants en relació amb els procediments en curs davant de la GAIP.
El Projecte de decret pel qual s'aprova el Reglament de la Comissió de Garantia del Dret d'Accés a la Informació Pública va ser elaborat per l'aleshores Departament de Governació i Relacions Institucionals el 2015.
Des de l'any 2016 el Departament de d'Afers i Relacions Institucionals i Exteriors i Transparència ha continuat amb la tramitació del projecte de Decret, i l'ha tramès al Parlament de Catalunya el 2 de juny de 2016, ja que correspon a la Cambra pronunciar-s'hi i, eventualment, formular-hi esmenes o recomanacions, de conformitat amb l'article 41.2 LTAIPBG.
La GAIP ha traslladat a ambdós departaments, reiteradament, la conveniència d'introduir-hi modificacions necessàries per a garantir la independència d'aquest òrgan de garantia, la suficiència de mitjans i les millor garanties en el procediment de reclamació, que no han estat majoritàriament ateses.
Per això, la Comissió va aprovar a la reunió plenària de 15 de juny de 2016 adreçar al Parlament un escrit amb la concreció d'aqueles esmenes que considerava prioritari introduir al text, i les va sotmetre a la consideració dels grups parlamentaris.
La tramitació del projecte de Decret en seu parlamentària no ha finalitzat dins del 2016.
D'altra banda, a petició del president de la Comissió Nacional d'Accés, Avaluació i Tria Documental (CNAATD) la GAIP va informar el Projecte d'ordre CLT/ /2016 per la qual s'aproven, es modifiquen i es deroguen taules d'avaluació i accés documental, que recull les propostes de taules d'avaluació i accés documental aprovades per la CNAATD en diverses reunions de desembre de 2014 a octubre de 2015.
L'informe va ser aprovat pel Ple de la GAIP el dia 28 de gener de 2016 i va concloure la seva adequació a les previsions sobre el dret d'accés a la informació pública contingudes a la Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, sempre que es tinguessin en compte les consideracions formulades en el mateix informe.
Finalment, destacar que la GAIP va formular observacions a l'Avantprojecte de Codi ètic i de conducta de l'Ajuntament de Barcelona, que en el seu article 11 establia normes de conducta relatives a la transparència i accés a la informació, que han estat recollides fins ara al Projecte de Codi ètic i de conducta, que es troba actualment en tramitació.
La recepció i la resolució de reclamacions en matèria d'accés a la informació pública és, d'acord amb l'LTAIPBG, la responsabilitat principal de la GAIP.
Durant l'any 2016 s'ha experimentat un creixement exponencial de les reclamacions que s'han interposat davant de la Comissió.
Així, front les 37 reclamacions que van ser presentades durant el segon semestre de l'any 2015, l'any 2016 se n'han rebut 561 reclamacions.
El gràfic següent mostra el nombre de reclamacions presentades a la Comissió, per mesos, i permet apreciar l'increment sostingut de les reclamacions i els pics que aquestes han experimentat durant el tercer trimestre del 2016.
A continuació es detalla, en percentatges, les reclamacions que han estat presentades cada mes respecte el total anual, que va ser de 561:
Percentatge de reclamacions presentades, per mesos, l'any 2016
Les gràfiques mostren de manera fàcilment perceptible que s'ha produït un creixement sostingut i notable del nombre de reclamacions presentades, que es comença a produir des del mes d'abril de 2016 i que durant el primer trimestre de l'any 2017 s'accentua de manera més notable.
Hi ha un nombre significatiu de reclamacions que, malgrat ser interposades l'any 2016, són resoltes durant els primers mesos de l'any 2017.
Exactament 369 reclamacions, de les 561 presentades, són resoltes durant l'any 2016 i la resta ho seran ja en el 2017.
En general, han estat resoltes dins del termini legal de dos mesos -que queda interromput en el cas dels procediments amb mediació fins a un màxim d'un mes més-, tal com preveu l'article 42.4 LTAIPBG.
Tanmateix, en alguns supòsits excepcionals en què s'ha hagut de realitzar un trasllat massiu a una pluralitat d'afectats, o bé s'ha produït una complexitat destacable durant la tramitació del procediment de reclamació, s'ha fet necessària l'ampliació del termini per resoldre.
El gràfic següent indica el nombre de reclamacions resoltes, per mesos, durant l'any 2016, que són un total de 388, atès que s'hi inclouen les 19 reclamacions que van ser presentades el 2015 però resoltes els primers mesos de l'any 2016.
Es pot apreciar l'increment necessari i correlatiu del ritme en la finalització des procediments de reclamació que ha hagut d'adoptar la GAIP, a mesura que s'incrementaven exponencialment les reclamacions presentades.
S'analitza a continuació el procediment de reclamació davant la GAIP respecte l'objectiu d'accedir a la informació que es sol·licitava.
D'acord amb això, es diferencia entre els procediments que han finalitzat en un sentit negatiu, és a dir, aquells la interposició dels quals no ha permès accedir a la informació bé per desistiment de l'acció de la persona reclamant, o perquè s'ha inadmès a tràmit, o perquè s'ha resolt en un sentit desestimatori de l'accés reclamat.
Per contra, es considera que tenen un sentit positiu aquelles finalitzacions del procediment de reclamació si aquest ha permès l'accés a la informació, bé perquè la resolució de la GAIP és estimatòria totalment o parcialment, o bé perquè les parts han assolit un acord d'accés en procediment de mediació, o bé perquè durant la tramitació de la reclamació i arran de l'actuació de la GAIP l'administració ha estimat extemporàniament el dret d'accés o bé, l'ha satisfet extemporàniament amb el lliurament material de la informació que es reclamava.
D'acord amb això, distingim entre procediments de reclamació finalitzats amb un:
Sentit positiu: resolució estimatòria plena, estimatòria parcial, acord de mediació o pèrdua de l'objecte per estimació o satisfacció extemporània
de la sol·licitud per part de l'administració reclamada.
Sentit negatiu: reclamacions que són inadmeses a tràmit, o desestimades,
o en què la part reclamant en desisteix.
Amb més detall, es relacionen a continuació els valors absoluts i els percentatges corresponents a cadascuna de les categories de finalització del procediment de reclamació esmentades, respecte el total de les reclamacions que resoltes per la GAIP al 2016:
Aquestes dades, representades gràficament, es mostren en els dos gràfics, amb xifres absolutes i relatives, respectivament:
Tal i com es mostra en el gràfic i com s'apuntava a l'inici d'aquest apartat, un nombre considerable de reclamacions (41) finalitzen per pèrdua de l'objecte de la reclamació durant la tramitació del procediment de reclamació davant la GAIP.
Es tracta, majoritàriament, de supòsits en què l'administració reclamada no havia resolt o atès la sol·licitud d'accés a informació pública i que tanmateix estima o trasllada la informació un cop la GAIP li ha traslladat la interposició de la reclamació.
Aquestes estimacions o satisfaccions (lliurament material de la informació) extemporànies comporten la pèrdua sobrevinguda de l'objecte de la reclamació, ja que la informació ja s'ha obtingut abans de la resolució de la GAIP, i per tant, la GAIP finalitza el procediment.
Percentualment, les finalitzacions del procediment pel compliment extemporani de l'administració que comporta la pèrdua d'objecte de la reclamació suposen més d'un 10% del total, com es pot veure en el gràfic següent:
El gràfic ens mostra que el 26% de les resolucions de la Comissió estimen plenament el dret d'accés sobre la informació i gairebé el 30% l'estimen parcialment, de manera que les resolucions que tenen un sentit estimatori, total o parcial, superen la meitat de les resolucions de la Comissió.
Si a aquesta xifra hi afegim les resolucions que finalitzen amb l'estimació de l'accés per acord de mediació, en resulta que més del 60% de les resolucions tenen un sentit estimatori i favorable a l'accés a la informació pública.
Si analitzem aquestes mateixes xifres sense considerar les inadmissions -que són reclamacions que no compleixen els requisits per a la seva tramitació-, els desistiments -que són procediments que finalitzen per voluntat de la persona reclamant- ni els acords de mediació -que finalitzen per un acord assolit per les parts en el procés- podem assenyalar que més d'un 90% dels procediments finalitzen mitjançant una resolució favorable per al reclamant, atès que són estimades totalment o parcialment o declaren la finalització per pèrdua de l'objecte de la reclamació perquè la persona reclamant ha pogut accedir a la informació durant la tramitació del procediment.
Atenent la tipologia de la persona que ha presentat la reclamació, podem classificar les resolucions dictades al 2016 de la manera següent:
Sindicats i representants dels treballadors
Empreses, entitats i fundacions
Gremis i Col·legis professionals
Per gènere, tenint en compte únicament aquelles reclamacions que s'han interposat per persones físiques, destaca una majoria molt significativa d'homes respecte de les dones:
Pel que fa al tipus de col·lectiu al qual pertany la persona reclamant, el gràfic següent mostra una escassa presència dels professionals del periodisme que s'hagin identificat com a tals, tot i que actualment s'inicia una tendència creixent d'aquest col·lectiu professional, i en canvi una presència molt destacada de regidors o electes locals, ja sigui en nom propi o en nom del seu grup municipal que acudeixen a la GAIP per reclamar l'accés a informació de la seva corporació local a la qual se'ls ha denegat l'accés.
Cal assenyalar que determinats electes locals i grups municipals han presentat una pluralitat de reclamacions davant la Comissió; això ha dut a la Comissió a resoldre de forma acumulada en moltes ocasions i a tenir un perfil de reclamants que està integrat per pocs reclamants que han presentat més de la meitat de les reclamacions que la Comissió ha tramitat durant l'any 2016.
Aquesta mateixa informació, en dades percentuals, es representen aquí:
La majoria de les reclamacions presentades al 2016 tenien com a subjecte passiu una administració local, o el seu sector públic.
El gràfic ho mostra en termes percentuals:
En relació amb les reclamacions presentades contra l'Administració de la Generalitat, el gràfic següent mostra que en una gran majoria estaven adreçades al departament de Salut, motivat pel fet que un sindicat va demanar accedir a les retribucions del personal directiu de tots els centres sanitaris de Catalunya:
Quant als Ajuntament contra els quals s'han presentat reclamacions al 2016, seguidament s'indiquen aquells que acumulen un major nombre d'elles, per ordre decreixent:
Ajuntament d'Olesa de Bonesvalls
Ajuntament de Sant Hipòlit de Voltregà
Altres ajuntaments diversos (menys de 3 reclamacions)
La informació que amb més freqüència ha estat objecte de reclamació és la relativa a la retribució de personal públic (30%) i la provisió de places públiques (17%), seguit de la informació relativa a la contractació pública (10%) i la relacionada amb expedients urbanístics (7%) i la gestió de recursos públics (7%).
Seguidament, la informació sobre subvencions i els convenis.
El gràfic següent ho representa:
S'han incorporat a l'apartat 2 d'aquesta Memòria d'Activitats els diagrames de flux que mostren la complexitat de la tramitació del procediment ordinari de reclamació davant la Comissió, així com el procediment amb mediació.
Tal i com ja s'ha esmentat, aquesta complexitat és especialment destacable en alguns expedients per la concurrència d'un nombre significatiu de terceres persones interessades a les quals s'han notificat tots els tràmits del procediment corresponent.
En algun cas, el nombre de terceres persones interessades ha estat de centenars, amb tota la càrrega de feina que això suposa pel que fa a la gestió administrativa, notificació de les actuacions, trasllat dels expedients i valoració de les al·legacions.
Durant el 2016, i de conformitat amb la normativa de procediment administratiu de les administracions públiques que preveu la possibilitat d'acumular la tramitació d'un procediment amb d'altres amb els quals tingui una identitat substancial o una connexió íntima, s'ha utilitzat aquesta prerrogativa en força ocasions, acumulant els procediments de reclamació, i si és el cas de mediació, en tots aquells supòsits en què s'ha produït una identitat de les parts, una connexió en l'objecte i/o la finalització de la tramitació en un mateix sentit.
Sens perjudici que s'acumulin o no procediments, totes les reclamacions enceten la tramitació amb un estudi preliminar del compliment dels requisits requerits, de conformitat amb el que estableix l'apartat 13 del Manual de reclamació davant de la GAIP; així, les reclamacions, un cop inscrites al registre de la Comissió, són objecte d'una anàlisi a fi de comprovar que compleixen els requeriments i requisits exigibles pel que fa a la identificació i legitimació de la persona reclamant o la representació que al·lega, la identificació de la resolució desestimatòria prèvia de l'administració contra la que es reclama o de la sol·licitud d'accés presentada a l'administració que no ha obtingut resposta o satisfacció, l'observança del termini per a la interposició de la reclamació i la comprovació que es presenta contra una administració o ens que rau dins l'àmbit d'actuació de la GAIP.
En aquesta fase inicial d'anàlisi de la reclamació presentada es valora també si hi poden concórrer terceres parts afectades en els seus drets o interessos per l'accés que es reclama, o terceres administracions que en resulten implicades, ja sigui per l'àmbit en què recau la informació reclamada o perquè la sol·licitud d'accés va ser derivada d'una administració a una altra de conformitat amb l'article 30 de la Llei de transparència, accés a la informació pública i bon govern.
Pel que fa al procediment de tramitació a seguir, el procediment amb mediació presenta unes especificitats destacables: es tracta d'una prerrogativa que l'LTAIPBG posa a mans de la persona reclamant en la què hi ha de participar obligatòriament l'administració contra la qual es reclama i voluntàriament les terceres persones afectades per la reclamació, si n'hi ha, i que persegueix la resolució de la sol·licitud d'accés amb un acord, que ha de ser unànime i s'ha de produir dins del termini màxim d'un mes.
En aquests casos, per tant, la Comissió no entra en el fons de la reclamació ni declara els drets a estimar, sinó que són les parts les que voluntàriament acorden l'abast i format de l'accés a la informació que es produirà; la Comissió, que dirigeix aquesta mediació, en fa el control de legalitat, però no de la idoneïtat, i si l'acord no és contrari a llei, dicta resolució de finalització del procediment de reclamació un cop s'ha assolit i en fa seguiment de l'execució.
En relació amb les reclamacions en què no s'ha demanat procediment de mediació i que, per tant, es tramiten pel procediment ordinari, així com en els casos en què havent-lo demanat no s'ha assolit un acord de les parts, la GAIP resol sobre el fons de la pretensió, declarant si s'ha d'apreciar el dret d'accés o no, i les condicions, format i abast que ha de tenir.
Durant l'any 2016 de les 388 reclamacions resoltes, 41 varen demanar acollir-se al procediment de mediació, per bé que només es va arribar a celebrar sessió de mediació finalment en relació amb 27 reclamacions, ja que en la resta dels casos o bé la reclamació no es va admetre a tràmit per manca de requisits formals o objectius de la reclamació, o bé la persona reclamant en va desistir, o bé l'Administració va estimar i lliurar la informació que n'era l'objecte abans de la celebració de la mediació.
El gràfic següent representa la finalització de tots aquells procediments que inicialment es va sol·licitar que es tramitessin mitjançant procediment de mediació per la persona reclamant, i permet visualitzar l'alt grau d'èxit d'aquests procediments quant a l'assoliment d'acord unànime entre les parts.
Per al cas que aquest acord no sigui possible i persisteixi el conflicte entre les parts en relació amb l'accés a la informació sol·licitada, en tot o en part, la GAIP passa a resoldre sobre el fons de la pretensió, determinant si s'ha de declarar l'accés o desestimar-lo, i en quines condicions o terminis.
Aquesta circumstància es reflecteix al gràfic com a Estimació, ja que la resolució de la GAIP va ser en aquests casos favorable a l'accés.
Destacar, igualment, que en el procediment amb mediació, com, en general, en els que se segueixen amb procediment ordinari, no són infreqüents els casos en què, un cop presentada la reclamació davant la GAIP i requerida l'Administració per traslladar l'expedient i informar i motivar jurídicament l'oposició a l'accés, es produeix una satisfacció extemporània de la pretensió objecte de reclamació per part de l'Administració, que formalment estima extemporàniament el dret d'accés sol·licitat i fins i tot el satisfà lliurant materialment la informació que era l'objecte de la reclamació, de manera que el procediment es tanca sense necessitat de celebrar la sessió de mediació ni d'ulterior pronunciament de la GAIP.
El gràfic següent ens mostra aquesta mateixa informació relativa als motius de finalització dels procediments de reclamació en què s'ha sol·licitat mediació durant el 2016, amb dades percentuals en relació amb la totalitat de procediments de mediació sol·licitats l'any 2016 i permet apreciar que en un 66% dels casos s'ha assolit l'acord de les parts pel que fa a l'accés.
En relació amb els que no s'ha arribat a un acord de les parts i han finalitzat amb pronunciament de la GAIP sobre el dret d'accés objecte de controvèrsia, la resolució ha estat estimatòria del dret en un 15%, i en la mateixa proporció s'ha produït la pèrdua de l'objecte de la reclamació en haver estat estimat extemporàniament o satisfet amb el lliurament material de la informació durant la tramitació de la reclamació.
D'altra banda, el gràfic següent ens indica, per mesos, el nombre de procediments resolts mitjançant acord de mediació:
Durant el 2016, de les 388 reclamacions que han estat resoltes, 242 han requerit un pronunciament directe de la GAIP sobre la pretensió d'accés a informació.
En canvi, 146 han finalitzat sense pronunciament de la GAIP sobre el fons, bé perquè l'Administració ha satisfet l'accés que es demanava durant el procediment de reclamació i aquesta ha perdut el seu objecte, perquè no han estat admeses a tràmit o perquè la persona reclamant ha desistit del procediment abans de la seva finalització.
En relació amb la resta de procediments de reclamació, aquests 242 assenyalats que han seguit el procediment fins a la finalització amb la resolució de la GAIP dictada durant el 2016, la GAIP ha resolt estimant plenament el dret d'accés en un 42% dels casos, estimant-lo parcialment en un 47% dels casos, i desestimant-lo en un 11%.
La gran majoria de les estimacions parcials i les desestimacions no s'han fonamentat en l'aplicació de límits legals a l'accés, sinó en altres circumstàncies que impedien l'estimació de la pretensió: de manera molt significativa, per infracció de la necessària congruència entre la sol·licitud i la reclamació en els casos en què la reclamació ampliava l'objecte de la sol·licitud d'informació inicial, de manera que la GAIP no podia estimar en via de reclamació allò que no havia estat sol·licitat prèviament a l'Administració; altrament, la desestimació s'ha produït perquè l'objecte de la reclamació no era pròpiament informació pública sotmesa a l'LTAIPBG sinó una consulta jurídica, o informació d'entitats privades, o informació que no era en poder de l'administració per ser inexistent o de futur.
Pel que fa als casos en què la GAIP ha resolt desestimant l'accés a la informació que es reclamava, ja sigui parcialment (estimació parcial), o totalment (desestimació), per aplicació d'algun dels límits legals, de manera molt significativa s'ha fonamentat en la prevalença de la protecció de dades personals en la seva ponderació amb el dret d'accés en el cas concret, especialment quan la divulgació d'aquestes dades personals no s'han demostrat adequada, necessària o proporcionada a la finalitat de l'accés.
Per matèries, la GAIP ha declarat el dret a accedir a informació relacionada amb pressupostos i comptabilitat d'administracions i ens públics, processos de selecció de personal, nomenaments i provisió de llocs de treball de personal funcionari, així com convocatòries i resolucions d'adjudicacions de places de personal laboral d'administracions públiques, expedients de contractació pública de diversa naturalesa, subvencions, retribucions del personal de les administracions públiques i els seus ens instrumentals, relació de llocs de treball i certificació d'altes i baixes de personal d'universitats, entre d'altres.
Per contra, ha desestimat l'accés a dades personals com l'adreça, telèfon, data de naixement, DNI quan aquestes eren redundants de la informació identificativa ja facilitada; al motius de reserva de plaça d'un determinat cos funcionarial i, en relació amb les persones que havien participat en processos de selecció de personal laboral, va desestimar l'accés a les dades personals identificatives d'aquelles que no havien estat finalment seleccionades.
Els elements més destacats de la doctrina establerta per la GAIP a les seves resolucions i la descripció més detallada de la informació pública que han tingut per objecte es pot analitzar en la Memòria Doctrinal.
El procediment de reclamació està previst que sigui un procediment àgil i ràpid en la seva resolució.
Concretament, l'LTAIPBG fixa un termini de dos mesos per a que la GAIP resolgui les reclamacions que li són presentades, transcorregut el qual s'han d'entendre desestimades per silenci negatiu, sens perjudici que depassat aquest termini la GAIP pugui resoldre de manera expressa i en sentit favorable la reclamació.
Es tracta d'un termini sensiblement inferior al que la resta de normatives han establert per als òrgans de garantia i els procediments de reclamació, que és habitualment de tres mesos.
Aquest termini de dos mesos es pot perllongar fins a un màxim de quinze dies més si es requereixi informes externs, singularment el de l'APDCAT.
Igualment, cal tenir en compte que en els casos en què la persona reclamant opta per seguir el procediment de mediació, el termini per resoldre queda interromput mentre dura aquesta mediació fins a un màxim d'un mes, transcorregut el qual sense que s'hagi assolit l'acord el procediment continua amb tramitació ordinària.
Al 2016, i malgrat l'increment exponencial de reclamacions que s'han registrat, la Comissió ha complert amb aquests terminis i ha resolt dins d'ells la majoria de les reclamacions presentades.
Només de manera molt excepcional, aquest termini s'ha vist excedit per raó de la complexitat de procediments puntuals ja siguin de reclamació o de mediació.
Tanmateix, cal dir que l'increment sensible del ritme de presentació de reclamacions enregistrat des del darrer trimestre de 2016 fa molt difícil que la GAIP pugui mantenir al 2017 el compliment d'aquests terminis si no se la proveeix dels recursos humans adients, tenint en compte la complexitat del procediment a tramitar i la migradesa extrema del personal al servei de la GAIP (veure apartat 2.2 d'aquesta Memòria).
El gràfic següent mostra la mitjana de dies que s'ha emprat en la tramitació dels procediments ordinaris de reclamació (sense mediació) des de la seva presentació fins a la resolució de la Comissió:
Per als procediments que es tramiten amb mediació (que, com s'ha dit, interromp el termini de resolució de la GAIP fins a un màxim d'un mes), la mitjana de temps fins a la finalització dels procediments tampoc excedeix del termini legalment fixat, excepte en casos excepcionals en què la complexitat de la tramitació i del tràmit de trasllat a terceres persones han fet inevitable depassar el termini per resoldre:
El canal de presentació de les reclamacions encara és, majoritàriament, el presencial.
El gràfic permet copsar aquest predomini de la presentació presencial de les reclamacions, bé a la mateixa seu de la GAIP o a qualsevol registre administratiu, per bé que aquest percentatge ha disminuït en els primers mesos de 2017:
De conformitat amb el que disposa l'article 44 LTAIPBG, la Comissió ha de publicar en el seu portal les resolucions, assenyalant les que estableixen criteris generals per a la resolució de futures sol·licituds.
Aquestes resolucions es publiquen al web de la GAIP sota l'epígraf de "Resolucions Destacades" per facilitar-ne la localització i afavorir-ne la difusió.
Annex a aquesta memòria s'incorpora un resum d'elles.
Així mateix, la segona part d'aquesta Memòria es dedica a la Memòria Doctrinal, on s'incorpora un índex analític de les qüestions sobre les quals la GAIP, en les seves resolucions o en els dictàmens emesos, s'ha pronunciat, i s'incorpora la transcripció d'una selecció dels fonaments jurídics en els què es tracten les qüestions doctrinals més rellevants.
L'any 2016 la GAIP ha resolt un total de 388 reclamacions, totes elles publicades al web de la GAIP, prèvia anonimització de les dades personals.
Es pot consultar annexa a aquesta Memòria la relació de totes les resolucions aprovades, així com el resum del text íntegre d'aquelles que s'han destacat per l'interès o l'actualitat de la informació demanada o bé, per l'establiment de criteris a seguir en futures resolucions.
Per tal de facilitar la cerca temàtica de Resolucions de la GAIP, s'annexa un índex de matèries on s'indica, per a cada concepte, el número de referència de les resolucions que el tracten.
L'article 43.5 LTAIPBG disposa que les administracions han de comunicar a la Comissió les actuacions fetes per executar els acords de mediació i les resolucions de la GAIP, i coherentment amb això, les resolucions de la GAIP insten a comunicar-li les actuacions dutes a terme en execució de les seves resolucions, quan aquestes comporten l'estimació del dret d'accés i l'obligació de lliurament d'informació per part de l'administració.
Cal dir, però, que no és gens freqüent que les administracions compleixin amb aquest deure d'informació, de manera que a la GAIP li resulta molt difícil fer un seguiment exhaustiu del grau d'execució de les seves resolucions a partir de la informació que li proporcionen les administracions.
Tanmateix, les persones reclamants són especialment convidades a comunicar a la GAIP qualsevol incidència que es produeixi en l'execució de les resolucions que estimen el seu accés a informació pública, i en base a aquestes comunicacions podem oferir les dades de seguiment següents: del total de 216 resolucions que estimaven, totalment o parcialment, el dret d'accés i requerien compliment pel que fa al lliurament d'informació, així com dels 27 acords de mediació, s'han reportat incidències en la seva execució en un 35%.
Això suposa que en un 65% de les resolucions de la GAIP han estat executades inicialment per les administracions en els termes i condicions establertes per la GAIP.
En els casos en què es reben queixes per una manca d'execució de les resolucions (perquè l'Administració no ha donat tota la informació, o l'ha donada de manera deficient, o s'està retardant en el termini assenyalat per fer- ho), la GAIP trasllada la queixa a l'Administració requerint-la a què n'informi, amb l'advertiment que la desatenció dels seus requeriments de compliment de les resolucions o els acords de mediació poden donar lloc, de conformitat amb l'article 43.3 LTAIPBG, a l'exigència de responsabilitats.
En un 94% dels casos, les administracions que han rebut el requeriment d'execució de la GAIP han complert amb l'obligació de facilitar la informació de manera immediata, mentre que, el 6% no han estat complertes.
El grau d'execució de les resolucions de la GAIP, doncs, és notable.
En la secció dedicada a les resolucions i dictàmens del web de la GAIP es fan públics els incompliments total o parcials de les resolucions de la GAIP.
Del total de 243 de la reclamacions resoltes que requereixen un compliment posterior al pronunciament de la Comissió, 159 han estat executades dins del termini establert en la resolució.
En canvi, respecte la resta, que corresponen a 84 reclamacions, el compliment de l'acord o la resolució de la GAIP no s'ha dut a terme inicialment i ha estat necessari requerir l'administració perquè l'executi.
Després de la comunicació dels requeriments d'execució, la major part de les resolucions han estat complertes.
Tal i com mostra el gràfic, hi ha un alt grau de compliment dels requeriments d'execució que la Comissió adreça a les administracions reclamades.
Concretament, de les 84 reclamacions de les quals se n'ha hagut de requerir el compliment, 79 s'han executat sense més incidències.
Un cop finalitzat el seguiment de l'execució de totes les resolucions i acords de la Comissió les resolucions que no han estat executades són únicament 5 i d'aquestes, n'hi ha 1 que s'ha incomplert parcialment, mentre que, les 4 restants s'han incomplert totalment.
El web de la GAIP informa sobre l'estat de compliment de les resolucions i acords de la Comissió.
Les Resolucions de la GAIP poden ser recorregudes davant del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.
L'any 2016 s'han interposat tres recursos contenciosos administratius contra les resolucions de la Comissió següents:
La interposició del recurs no ha comportat la inexecució de les resolucions de la GAIP atacades en el cas dels recursos plantejats per la Diputació de Girona i de l'Hospital Plató.
Sí, en canvi, resta suspesa l'execució de la Resolució relativa a TMB en allò que fa referència al personal fora de conveni d'aquesta empresa pública, en haver demanat els recurrents al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, com a mesura cautelaríssima, la suspensió de l'execució fins a la resolució del recurs per part del tribunal.
La Comissió, que davant del Tribunal està representada pel Gabinet Jurídic de la Generalitat, ha facilitat al Tribunal els expedients corresponents.
Actualment tots els recursos esmentats estan pendents de resoldre.
La GAIP facilita a les persones reclamants que s'hi han relacionat una enquesta de satisfacció, amb la finalitat de conèixer la seva valoració en relació amb el servei rebut i la utilitat del procediment.
L'enquesta consta de 6 indicadors de qualitat que es demana que siguin valorats de l'1 al 5 -on 1 és gens, 2 és poc, 3 és suficientment, 4 és força i 5 és molt-.
L'enquesta facilita, a més, que les persones reclamants puguin plantejar altres aspectes addicionals que vulguin valorar, o exposin suggeriments o propostes sobre qualsevol aspecte.
Les respostes obtingudes a les enquestes de satisfacció tenen, com a mitjana, el resultat següent: la màxima puntuació recau sobre la relació amb la GAIP i la informació que n'ha rebut durant el procediment de tramitació de la reclamació, mentre que la valoració més baixa es mostra en relació la utilitat de la reclamació per obtenir la informació que es demanava.
En tot cas, són valoracions molt altes (cap d'elles se situa per sota del 4,5 sobre 5):
Un dels elements que els usuaris han valorat més positivament ha estat el procediment de mediació.
Es tracta d'un mecanisme innovador en la resolució de conflictes entre els interessats i les administracions, que promou el diàleg obert entre ambdues parts, en el qual la persona mediadora vetlla per crear un clima adient i una comunicació fluïda per tal de garantir que les parts s'expressin i es pugui arribar a un acord consensuat entre totes elles sobre l'abast i la concreció del dret d'accés en el cas de què es tracti.
Finalment, la majoria de suggeriments i propostes de millora adreçats a la GAIP coincideixen en la necessitat de millorar la publicitat i difusió de l'existència i funcions de la Comissió, per tal de que tota la població tingui coneixement de la creació d'un organisme encarregat de vetllar pel compliment del dret d'accés per part de les administracions.
Els resultats de les enquestes es poden consultar també al web de la GAIP, a l'apartat específic Avaluacions de qualitat que, d'aquesta manera, dona compliment també a les obligacions de publicitat activa i de bon govern que exigeix la normativa.
La mostra corresponent a l'any 2016 és de 27 enquestes que han estat contestades per les persones que han utilitzat els serveis de la Comissió i que per tant, han avaluat el seu grau de satisfacció amb l'actuació de la GAIP.