projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Cal comunicar i difondre la figura del voluntari als centres i programes i a la societat en general, i reconèixer i posar en valor la seva capacitat de transformar la societat.
Així mateix, és important incidir en la sensibilització dels professionals santaris al voltant de la tasca, la cultura i els valors del voluntariat, amb una implicació de les direccions i una major integració dins dels equips.
Els centres haurien d'incloure la divulgació de les accions del voluntariat dins dels plans de comunicació, amb una estratègia clara de visibilitat, sensibilització i potenciació del voluntariat.
Aquesta comunicació hauria de ser:
Altres accions de divulgació que es poden dur a terme són:
A més, reconèixer la tasca del voluntariat és fonamental per posar en valor la seva contribució i perquè les persones que la duen a terme desenvolupin un sentiment de pertinença i vinculació envers els centres a través d'aquest element de motivació.
Per exemple, és recomanable realitzar accions que en fomentin el reconeixement públic i potenciar la seva participació en les activitats del centre.
Els professionals sanitaris desenvolupen una funció rellevant en cadascuna de les fases de la gestió del voluntariat (des de la detecció de necessitats fins a la seva integració, acollida, seguiment i desvinculació).
En aquest sentit, el fet que acceptin els programes de voluntariat i s'hi impliquin és un dels factors clau per garantir-ne l'èxit.
Per aquest motiu, és prioritari desenvolupar accions de comunicació i sensibilització adreçades als professionals sanitaris dels centres.
Aquestes accions han d'incloure:
D'altra banda, cal impulsar mesures que facilitin el treball en equip entre professionals i voluntaris, com ara:
Algunes actuacions que poden ajudar al reconeixement del voluntari i de la seva tasca i afermar el seu compromís són:
També cal considerar la possibilitat d'establir acords per al reconeixement social de l'expertesa adquirida pel voluntari.
En el cas dels estudiants universitaris, seria convenient que s'expedís un certificat d'hores d'acció voluntària i de formació rebuda en voluntariat.
Com ja es fa en altres països, aquest reconeixement també s'ha de fer extensiu a l'àmbit laboral, per tal que les experiències de voluntariat siguin un valor afegit des del punt de vista curricular.
La missió del voluntariat en l'àmbit de la salut és donar suport afectiu i acompanyament a les persones ateses per raons de salut i el seu entorn significatiu, per millorar el seu benestar i proporcionar una atenció més humanitzada.
S'entén per entorn significatiu aquelles persones properes al pacient perquè hi tenen una relació familiar, d'amistat, veïnatge, etc.
Registra't i consulta les propostes
La tasca del voluntariat en l'àmbit de la salut es fonamenta en:
Aquesta tasca del voluntariat permet:
D'altra banda, tots els agents implicats en el voluntariat han de compartir un seguit de valors:
Es poden diferenciar dos tipus no excloents de voluntariat en l'àmbit de la salut:
Voluntariat de contacte directe (o de relació directa amb el pacient)
Les funcions principals que exerceix aquest tipus de voluntariat són:
Voluntariat de gestió o sensibilització
Algunes de les funcions que exerceix aquest tipus de voluntariat són:
Aquestes accions es poden realitzar dins o fora del centre i també de forma no presencial a través de les noves tecnologies.
Cal diferenciar quatre grans tipus d'actors, que es troben en interacció constant:
En el cas de l'àmbit de la salut, es vol fer èmfasi en tres tipus de límits a la tasca del voluntariat:
El referent de voluntariat al centre o programa, d'acord amb el coordinador de voluntariat de l'entitat amb la qual s'hagi signat l'acord de col·laboració/conveni, ha de vetllar perquè l'equip de voluntaris compleixi els compromisos assumits i respecti els límits exposats.
En cas d'incompliment d'aquests compromisos o de manca de respecte als límits establerts es podrà acordar la finalització de la participació de la persona que els incompleixi.
Els programes de voluntariat en l'àmbit de la salut han de fer una selecció acurada dels voluntaris, a partir d'uns requisits mínims, atesa la situació de vulnerabilitat de les persones que han d'atendre, especialment en els àmbits de la salut mental i l'atenció domiciliària.
Els requisits principals que ha de complir una persona per formar part del voluntariat són:
(*)Tot i que s'estableix com a criteri general per poder ser voluntari els 16 anys, en els cas dels menors d'edat, cal tenir en compte les limitacions legals quant a la seva capacitat d'obrar, així com els criteris específics que estableixin els centres i les entitats.
La Carta del voluntariat en l'àmbit de la salut (2019) és un document elaborat pel Departament de Salut, en col·laboració amb les diferents institucions de l'entorn de la salut, que revisa el paper i la dimensió de la figura del voluntari en el sector sanitari, en reconeixement a la seva tasca i d'acord amb l'evolució del model actual.
Es tracta, doncs, d'una eina que pretén contribuir al canvi de paradigma en el sistema sanitari, avançar cap a un model centrat en la persona, amb una ciutadania més apoderada, informada i exigent que demana més participació.
El document substitueix la Carta del voluntariat en l'àmbit de la salut de l'any 2010, i es complementa amb la Llei 25/2015, del 30 de juliol, del voluntariat i de foment de l'associacionisme.
L'elaboració de la Carta del voluntariat en l'àmbit de la salut (2019) dona resposta al Marc de la participació ciutadana en salut (marc de la PCS, 2018), que estableix com una de les prioritats per als propers anys el reconeixement i la promoció del voluntariat en el sistema de salut, fomentant així la seva participació en el sistema sanitari públic.
Aquest procés de treball busca la complementarietat amb la Llei 25/2015, del 30 de juliol, del voluntariat i de foment de l'associacionisme, promoguda pel Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, que regula el model amb la finalitat de divulgar, fomentar el reconeixement i protegir l'associacionisme i el voluntariat.
Així mateix, la nova Carta del voluntariat en l'àmbit de la salut assumeix els continguts exposats a la Carta de drets i deures de la ciutadania en relació amb la salut i l'atenció sanitària, aprovada pel Departament de Salut.
Aquest document, que es va elaborar de forma participativa, fixa uns principis i valors comuns i dona resposta a la realitat social marcada, principalment, pel paper cada vegada més actiu de les persones en relació amb la seva salut.
La 1a edició de la Carta del voluntariat en l'àmbit de la salut (2010) va reflectir una sèrie de recomanacions per a les accions del voluntariat en els centres hospitalaris i centres sociosanitaris, tenint en compte la situació i l'entorn d'aquells anys.
Aquesta 2a edició de la Carta (2019):
L'elaboració de la Carta del voluntariat ha implicat més de 100 persones amb experiència en temes de voluntariat i en la gestió dels diferents serveis de salut.
Aquest procés s'ha desenvolupat en quatre etapes:
La participació de les persones té impacte en diferents àmbits, com ara en el foment de la presa de decisions compartides i l'apoderament del pacient per fer-se càrrec de la seva salut (nivell micro), en l'organització i la prestació de serveis a les comunitats properes (nivell meso) i en el disseny, el desenvolupament i l'avaluació de les polítiques públiques (nivell macro).
Aquesta participació es fa factible a través de diferents mecanismes, d'entre els quals en destaquem cinc:
És el punt nuclear de la participació ciutadana en salut i fa referència a la dinàmica de comunicació, col·laboració i corresponsabilitat en la relació entre els professionals assistencials i els pacients, les famílies i el seu entorn.
Són els instruments que l'Administració i els proveïdors de salut utilitzen per captar de forma proactiva o reactiva les opinions, les preferències i les aportacions de la ciutadania amb relació a les diferents polítiques de salut, els serveis assistencials i les pràctiques clíniques.
Són instruments que tenen com a objectiu implicar la ciutadania en el desplegament i la millora dels serveis, amb la lògica de la gestió col·laborativa.
També incorporen instruments que serveixen per fomentar, facilitar i canalitzar la participació de les persones voluntàries en temes de salut.
Tots aquests instruments es desenvolupen normalment a través d'entitats o associacions de tipologia diversa.
Són dinàmiques temporals de participació, amb data d'inici i de final, que donen resposta a temàtiques concretes i que integren actors diversos.
Tenen una metodologia concreta i uns objectius explícits, transparents i acceptats pel conjunt dels participants.
Són estructures formals de participació permanents en el temps que donen resposta a temàtiques transversals, sectorials i/o territorials i que integren col·lectius de la societat civil organitzada.
Molts d'aquests espais estan normativament regulats i la seva composició està basada en criteris de representativitat.
La participació ciutadana en salut es caracteritza per:
El debat aprofundit i l'intercanvi d'opinions i arguments entre diferents actors facilita la presa de decisions compartides i perdurables al llarg del temps.
L'objectiu principal és donar veu a la diversitat ciutadana, tant individual com col·lectiva.
Es vol compartir i aprofitar la riquesa de les diferents percepcions i opinions.
La participació aporta coneixement, arguments i prioritats per poder prendre decisions més intel·ligents, sense substituir la responsabilitat dels decisors públics a l'hora de prendre les decisions finals sobre les quals han de retre comptes.
La participació ha de tenir necessàriament conseqüències transformadores.
Cal avançar progressivament cap a mecanismes de codecisió, amb la corresponsabilitat dels diferents actors, i informar adequadament els ciutadans dels efectes que ha tingut la seva participació en la presa de decisions i en els resultats.
El canvi de paradigma en la cultura participativa requereix temps: d'una banda, cal sensibilització i formació dels professionals i dels gestors públics; de l'altra, cal voluntat i empenta en els diferents centres sanitaris i administracions.
La participació ciutadana és el mecanisme per incorporar de manera transparent i ordenada les persones i la societat civil en la presa de decisions públiques.
Cal afegir que, en l'àmbit de la salut, la participació ciutadana té en consideració, a més del que recull la definició general, el desenvolupament de la participació individual dels ciutadans en la pròpia salut i la relació directa amb els professionals que els atenen i els serveis que es generen.
El marc de participació ciutadana engloba tant aquella que és promoguda i/o vehiculada des de les administracions públiques com la que és producte de la iniciativa de la societat civil, a la qual l'Administració s'incorpora i contribueix.
Qualsevol tema, independentment de la complexitat tècnica o del contingut que tracti, pot ser objecte de participació ciutadana, sempre que es respectin els criteris següents:
Els objectius de la participació ciutadana en salut són els següents:
La participació ciutadana permet deliberar i aportar coneixement sobre qüestions d'importància per al ciutadà, tant amb relació a la seva salut com amb els serveis que rep en primera persona.
Així, la presa de decisions que afecta la salut individual i la gestió pública es veu enriquida per la visió de la ciutadania, que complementa el coneixement tècnic dels professionals de la salut i de les organitzacions.
La participació ha de ser un instrument que permeti que les polítiques i les prioritats de salut incorporin les percepcions sentides i les opinions expressades per la ciutadania.
D'aquesta manera, es poden oferir uns serveis de salut que realment tinguin com a eix central la persona, la família i el seu entorn comunitari.
L'impuls i la consolidació de la participació ciutadana també té per objectiu aconseguir un rol més actiu de la ciutadania en els aspectes relacionats amb la promoció de la salut, la prevenció de la malaltia i l'educació en salut, amb la finalitat de generar o reforçar xarxes entre diferents actors, orientades a promoure hàbits per a una vida més saludable.
Incorporar a les polítiques públiques el coneixement que genera la diversitat de la societat civil acostuma a tenir com a conseqüència que la presa de decisions per part dels diferents implicats sigui més rica i argumentada, fet que augmenta la possibilitat de perdurabilitat.
A més, la possibilitat de col·laborar en l'impuls, la implementació i l'avaluació de polítiques i serveis de salut permet crear sinergies entre Administració i societat civil i aprofitar més els recursos i coneixements que pot aportar cada implicat.
La ciutadania, com a propietària del sistema de salut, ha d'estar present allà on es decideixin els assumptes que l'afecten.
La participació fa real per a la ciutadania la possibilitat de prendre part de les decisions finals, evita la sensació de discrecionalitat, redueix la distància entre els ciutadans i els seus representants polítics i gestors públics, estableix mecanismes de presa de decisions més transparents i implica la societat civil en els objectius col·lectius.
La participació ciutadana en salut ha de permetre incorporar la percepció, els arguments i les prioritats de la ciutadania a tres àmbits diferents: en la relació professional-pacient (micro), en la prestació de serveis sanitaris (meso) i en la definició de les polítiques de salut (macro).
Això comporta una millor pràctica democràtica, promou models deliberatius de presa de decisions i aporta transparència a tot el sistema de salut.
El Fòrum de Diàleg Professional conclou el primer full de ruta de polítiques de professionals de salut de Catalunya.
El III Fòrum de Diàleg Professional es va celebrar el 4 de novembre de 2019 i va reunir representants de 80 entitats de del sector de la salut: col·legis professionals, agrupacions de pacients, societats científiques, organitzacions sanitàries, docents i sindicats, així com representants del Departament.
En aquest espai estratègic de reflexió i treball, que té per objectiu abordar els reptes professionals de present i de futur del sistema sanitari català, s'hi van presentar 185 accions per als propers quatre anys, fruit del treball desenvolupat durant els darrers sis mesos.
Un dels aspectes més destacats del document de conclusions és la necessitat d'enfortir les professions existents en l'àmbit de l'atenció primària i comunitària, així com potenciar-ne de noves, amb la voluntat de convertir aquest nivell assistencial en l'eix vertebrador del sistema de salut.
També pel que fa a la primària, els acords que s'han pres al Fòrum implicaran redefinir i reordenar els rols de totes professions sanitàries, com ara els que cal que pivotin entre metges i infermeres per donar resposta a les necessitats de la ciutadania.
L'altre focus rellevant d'aquest full de ruta posa l'accent en la formació, que sobretot se centra en treballar per a l'adquisició de valors, tant professionals com humanístics, dels programes de grau que condueixen a professions sanitàries.
En aquest sentit, es valorarà la possible implantació d'una prova d'aptitud personal, que aplicarien els centres formatius i que serviria per seleccionar les i els estudiants amb un perfil de valors més humanístics en l'admissió a aquests graus sanitaris.
A més, també es treballarà per planificar, juntament amb el sistema universitari, el nombre d'estudiants dels seus graus, er garantir les necessitats de professionals del sistema de salut queden cobertes a mig i llarg termini.
Els Grups de Treball celebren les primeres reunions operatives
D'acord amb el calendari previst, aquest mes d'abril s'han portat a terme les primeres reunions dels Grups de Treball que es van constituir per donar resposta als 17 reptes acordats en el Fòrum de Diàleg Professional.
Aquestes primeres sessions s'emmarquen dins de la fase d'anàlisi dels reptes i tenen com a objectiu concretar els continguts que cada Grup de Treball tractarà durant els propers mesos.
Consisteix, doncs, en un primer estadi per a la comprensió del repte, on es preveu que els membres dels grups, juntament amb les seves entitats, presentin de manera justificada els temes imprescindibles a treballar per donar resposta a les necessitats detectades.
Finalitzada aquesta primera fase, durant el mes de maig es preveu que els Grups de Treball iniciïn les activitats deliberatives que conduiran el procés exploratori per a la proposta de solucions.
El Comitè Executiu del Fòrum de Diàleg Professional, que es va constituir el 30 de maig, té l'objectiu de compartir l'evolució dels diferents Grups de Treball dels 17 Reptes, coordinar les actuacions conjuntes i socialitzar documentació, continguts i informació d'interès transversal.
El Comitè està format pel membres del Grup Promotor i les persones al capdavant de les coordinacions i secretaries tècniques dels Grups de Treball.
L'equip, de poc més d'una trentena de persones, vetllarà pel seguiment i l'assoliment dels objectius encarregats als 17 reptes.
Durant la celebració del plenari la consellera de Salut, Alba Vergés, va anunciar la creació de l'Observatori de les professions sanitàries per fer seguiment dels acords del Fòrum de diàleg professional
El II Fòrum de Diàleg Professional es va celebrar el 5 de març de 2018 a l'Espai BITAL de l'Hospitalet de Llobregat i va reunir prop d'un centenar de professionals del sector de la salut: representants de col·legis professionals, entitats de pacients, societats científiques, organitzacions sanitàries i docents, sindicats i representants del Departament.
S'hi van presentar els 17 reptes, de present i de futur, per abordar les necessitats dels professionals a Catalunya que es van consensuar amb el sector:
Per cercar solucions a aquests reptes, durant els propers mesos es crearan diferents comissions de treball, integrades per professionals de perfils diversos: infermeres, metges, farmacèutics, fisioterapeutes, treballadors socials, odontòlegs, psicòlegs, òptics-optometristes, dietistes i nutricionistes, podòlegs, terapeutes ocupacionals, logopedes, biòlegs, higienistes i protètics dentals.
La següent etapa del diàleg serà la celebració del III Fòrum, previst per al mes de setembre, que haurà de servir per definir les accions i mesures que permetran abordar les necessitats dels professionals a Catalunya.
Un cop completat el procés per obtenir un marc comú de la diagnosi de les professions sanitàries, el Fòrum de Diàleg Professional (FDP) va encetar, amb la jornada de treball del passat 22 de gener, la seva tercera fase que té per objectiu identificar clarament els principals reptes a què han de fer front les professions sanitàries en el marc del sistema sanitari català.
Els reptes que es van sotmetre a consideració de les entitats participants a la jornada de treball del passat 22 de gener, constitueixen una síntesi de les 42 propostes de línies de treball que es van debatre durant l'anterior jornada de treball, celebrada el 28 de novembre de 2018.
L'objectiu específic que l'equip de coordinació de l'FDP es va plantejar per a la sessió del 22 de gener era arribar a un acord transversal sobre la proposta de reptes que s'hauran d'abordar en una fase posterior.
És a dir, acordar, en la mesura del possible, el redactat concret del repte i, per tant, també el seu enfocament.
Assolir aquest consens esdevé un pas imprescindible per assegurar que, un cop completada la fase actual i en el període que ens hem marcat fins al mes de setembre d'enguany, el debat que s'origini en cada un d'aquests reptes doni lloc a conclusions operativitzables i transformadores.
Per tant, vindran mesos en què s'hauran d'abordar els continguts de cada repte que es planteja i fer les propostes que es considerin adients per resoldre'ls.
El I Fòrum de Diagnòstic Professional es va celebrar el 19 de setembre de 2018 a l'espai BITAL de l'Hospitalet de Llobregat i va reunir prop d'un centenar de professionals del sector de la salut, des de representants de col·legis professionals, entitats de pacients, societats científiques, organitzacions sanitàries i docents fins a sindicats i representants de diferents departaments del Govern.
Punt de partida: diagnòstic del Departament de Salut
Durant aquesta primera reunió plenària es va presentar un diagnòstic inicial del sistema sanitari, elaborat pel Departament, com a punt de partida del procés conjunt de definició dels reptes de futur durant el proper any.
Aquest diagnòstic incorporava diversos reptes:
Durant la celebració del I Fòrum, 40 entitats i organitzacions del sector emplenen el qüestionari per identificar les prioritats.
En total s'identifiquen 132 propostes, que queden sintetitzades en 55 prioritats distribuïdes en 8 grans àmbits:
Reconeixement de la necessitat de nous perfils professionals i desplegament de competències.
Cal, entre d'altres mesures, incorporar noves professions i nous rols a l'atenció primària i altres professionals als equips de salut, com ara terapeutes ocupacionals, logopedes, podòlegs, fisioterapeutes i dietistes-nutricionistes, desenvolupar la prescripció infermera, i desplegar i reconèixer les especialitats infermeres.
Formació universitària i formació professional.
És necessari millorar la coordinació entre les universitats, el sistema de salut i els respectius departaments i adequar els plans d'estudi de les professions sanitàries a les noves necessitats i realitats.
Els models d'organització s'han d'adaptar a les noves necessitats i als models d'atenció, cal evitar la sobrecàrrega assistencial, promoure la captació i la retenció de talents i incorporar de forma immediata infermeres en llocs de decisió.
Formació sanitària especialitzada.
Algunes de les necessitats identificades han estat tenir en compte els professionals estrangers sense especialitat i amb formació diferent, reconèixer la tasca docent dels centres sanitaris i dels seus professionals i revisar el sistema MIR.
És fonamental promoure i reconèixer el procés de manteniment i millora de les competències professionals, així com repensar i integrar els models de desenvolupament professional i l'acreditació.
En relació amb el Fòrum de Diàleg Professional.
El Fòrum de Diàleg Professional ha d'elaborar un diagnòstic honest de la situació, amb propòsits i principis clars i satisfer les necessitats més urgents abans del termini establert.
Cal crear, a més, un observatori de les professions sanitàries.
S'han de millorar i homogeneïtzar les condicions laborals dels professionals sanitaris (combatre la temporalitat, facilitar la conciliació personal, laboral i la familiar, revisar els salaris, etc.).
Es proposa caminar cap a un model d'atenció integral social i sanitària, que se centri en el pacient i que prioritzi l'atenció primària i comunitària, enfortir la participació ciutadana en els processos i crear una xarxa única de professionals sanitaris per a la comunicació i informació.