És obligatori indicar el país d'origen en l'etiquetatge en:
i en els casos en què no ho fer podia comportar un engany al consumidor.
Quan es mencioni el país d'origen o lloc de procedència d'un aliment i aquest no sigui el mateix que el seu ingredient primari s'ha d'indicar aquesta diferència d'acord al Reglament d'Execució(UE) 2018/775 del Comitè, de 28 de maig de 2018, per a l'establiment de l'aplicació de l'article 26, apartat 3 del Reglament (UE) no 1169/2011 del Parlament Europeu i del Consell, sobre la informació alimentària facilitada al consumidor, pel que fa a les normes per indicar el país d'origen o el lloc de procedència de l'ingredient primari d'un aliment.
El 30 de gener de 2020, la Comissió Europea ha publicat un conjunt de preguntes i respostes: Comunicació de la Comissió relativa a l'aplicació de les disposicions de l'article 26, apartat 3, del Reglament (UE) núm 1169/2011.
La Comissió Europea va publicar, el 20 de maig de 2015, dos informes sobre l'etiquetatge d'origen obligatori, d'acord amb la sol·licitud del Consell i el Parlament Europeu sobre la Informació alimentaria facilitada al consumidor (Reglament (UE) 1169/2011).
Tots dos conclouen que els beneficis d'imposar obligatòriament l'etiquetatge d'origen per a aquests productes no superarien clarament als costos i que les normes d'etiquetatge voluntàries semblen la solució més adequada.
Aquests informes es transmetran ara al Parlament Europeu i al Consell que decidiran si ampliar o no l'obligatorietat d'aquesta indicació.
L'etiqueta de la carn destinada al subministrament al consumidor final o a les col·lectivitats s'ha d'indicar, de manera obligatòria, el país de cria i el país de sacrifici de la carn fresca, refrigerada o congelada de porcí, oví, cabrum i aviram, a més del codi del lot que identifica la carn subministrada al consumidor o a les col·lectivitats, ( Reglament d'execució (UE) núm. 1337/2013 ) d'acord amb un conjunt de regles detallat, que és el següent:
País de cria: S'ha d'indicar l'estat membre o país tercer en el qual hagi tingut lloc la cria precedit de la menció "país de cria: [nom de l'estat membre o país tercer]", d'acord amb els criteris següents:
En cas que l'animal sacrificat tingui més de sis mesos d'edat, l'estat membre o país tercer en el qual hagi tingut lloc l'últim període de cria d'almenys quatre mesos.
En cas que l'animal sacrificat tingui menys de sis mesos d'edat i tingui un pes viu d'almenys 80 kg, l'estat membre o país tercer en el qual hagi tingut lloc el període de cria després que l'animal hagués assolit els 30 kg.
En cas que l'animal sacrificat tingui menys de sis mesos d'edat i tingui un pes viu inferior a 80 kg, l'estat membre o país tercer en el qual hagi tingut lloc el període de cria complet.
L'estat membre o país tercer en el qual hagi tingut lloc l'últim període de cria d'almenys sis mesos o, en cas que l'animal sacrificat tingui menys de sis mesos d'edat, l'estat membre o país tercer en el qual hagi tingut lloc el període de cria complet.
L'estat membre o país tercer en el qual hagi tingut lloc l'últim període de cria d'almenys un mes o, en cas que l'animal sacrificat tingui menys d'un mes d'edat, l'estat membre o país tercer en el qual hagi tingut lloc el període de cria complet després de l'engreixament.
País de sacrifici: S'ha d'indicar l'estat membre o país tercer en el qual hagi tingut lloc el sacrifici precedit de la menció "país de sacrifici: [nom de l'estat membre o país tercer]".
D'aquest sistema d'etiquetatge han quedat descartats els models de carn de boví ( Reial Decret 1698/2003, de 12 de desembre, pel qual s'estableixen disposicions d'aplicació dels Reglaments comunitaris sobre el sistema d'etiquetatge de la carn de boví), que ja disposen d'una normativa pròpia.
A més, amb caràcter voluntari, els animals nascuts, criats i sacrificats en el mateix estat membre es poden etiquetar, de manera voluntària, amb el terme "origen: estat membre (o país tercer)".
El Reglament també recull unes excepcions per a la carn picada i els retalls de carn.
El Reial decret 1181/2018, de 21 de setembre, relatiu a la indicació de l'origen de la llet utilitzada com a ingredient en l'etiquetatge de la llet i els productes lactis té com objecte regular la indicació obligatòria de l'origen de la llet utilitzada com a ingredient en l'etiquetatge de la llet i dels productes lactis elaborats a Espanya que es comercialitzen al territori espanyol, identificant el "país de munyida" i el "país de transformació" de la llet utilitzada com a matèria primera.
El Reial decret te caràcter experimental, ja que s'aplicarà durant un període de dos anys, en línia amb regulacions similars establertes en altres Estats membres com França, Itàlia i Portugal, de manera que la Indústria làctia tindrà temps en adaptar-se.
El Reial decret és aplicable a l'etiquetatge dels següents tipus de llet i productes lactis, que es comercialitzin envasats:
Inclou la llet procedent de totes les espècies d'animals d'abastament.
S'ha d'indicar l'origen de la llet utilitzada com a ingredient que representi un percentatge superior al 50 %, expressat en pes, respecte al total d'ingredients utilitzats.
L'etiqueta de la llet i productes lactis, destinats al consumidor final o a les col·lectivitats, inclourà les següents indicacions obligatòries, relatives a la llet utilitzada com a ingredient:
Quan les operacions de munyir i transformació ocorrin en un mateix país, les mencions dels apartats a) i b) es podran substituir per la menció «Origen de la llet: (lloc on la llet ha estat munyida i transformada)».
El lloc de munyida i el lloc de transformació s'indicaran mitjançant referència a una de les zones geogràfiques següents:
1r Estat (s) membre (s) o tercer (us) país (és); o
3r «Espanya», sempre que el país de munyida o de transformació sigui exclusivament Espanya, no podent substituir-se per l'expressió «UE».