La quota íntegra és el resultat d'aplicar sobre la base liquidable la tarifa, calculada segons l'escala de l'impost que sigui vigent el dia que es merita l'impost.
La quota tributària s'obté aplicant sobre la quota íntegra anterior el coeficient multiplicador que hi correspongui en funció de la quantia del patrimoni preexistent de l'adquirent (aquest coeficient s'aplica si la meritació de l'impost s'ha produït a partir de l'1 de maig de 2020) i del grup de parentiu que tingui amb el transmitent.
S'ha de fer una autoliquidació per cada persona obligada a liquidar l'impost, encara que no en resulti cap ingrés.
Podeu consultar més informació sobre les modalitats d'autoliquidació dels diferents models d'autoliquidació, el pagament i presentació, així com la la documentació requerida, en funció de l'operació que vulgueu declarar a:
La quota tributària és el resultat d'aplicar sobre la quota íntegra els coeficients multiplicadors, segons el patrimoni preexistent i el grup de parentiu, vigents en la data de meritació de l'impost.
En el cas que es renunciï a una herència o un llegat a favor d'una persona determinada, la persona que renuncia ha de satisfer l'impost sobre successions, i la persona que rep els béns per causa de la renúncia ha de satisfer l'impost per donació.
Així mateix, qualsevol renúncia feta una vegada hagi prescrit l'impost sobre successions comporta també que l'adquirent de la part renunciada hagi de pagar per la donació.
L'Agència Tributària de Catalunya ofereix un servei d'ajuda per confeccionar autoliquidacions, tant pel que fa a herències i llegats com pel que fa a assegurances sobre la vida.
Poden sol·licitar aquest servei, els contribuents o els seus familiars, que hauran de portar, a més de la seva identificació, el llibre de família o el document que n'acrediti el parentiu, i la documentació necessària per liquidar el tribut.
En els casos d'adquisició per herència, per llegat o per qualsevol altre títol successori, com també en el cas de rebre quantitats com a conseqüència de ser beneficiari d'una assegurança de vida (en casos de defunció), els documents es presenten a l'oficina tributària que correspon a la residència habitual del causant.
Pel que fa a la donació de béns immobles, la documentació es presenta a l'oficina tributària on estigui situat el bé.
Si es tracta de donacions de béns mobles, a l'oficina tributària on resideixi el donatari.
En el cas de successions, el dia de la defunció del causant.
En donacions, el dia en què es formalitza l'acte o el contracte.
Estan subjectes a l'impost les persones físiques següents:
- Les que hagin adquirit béns o drets per herència, llegat o per qualsevol altre títol successori.
- Les que hagin rebut una donació o hagin adquirit béns o drets per qualsevol altre tipus de negoci jurídic entre vius.
- Aquelles que cobrin quantitats per estar designades com a beneficiàries de contractes d'assegurança de vida, sempre que el contractant sigui una persona diferent del beneficiari.
En cas d'adquisició per herència, llegat i per les quantitats que es cobrin a consequencia d'una assegurança de vida, sis mesos des de la data de defunció.
Es pot demanar, dintre dels cinc primers mesos des de la data de defunció una pròrroga del termini per sis mesos més amb l'obligació d'abonar interessos de demora pels dies prorrogats.
En el cas d'herències o de llegats, el termini és de sis mesos a comptar des de la data de la defunció.
Dins els cinc primers mesos, es pot presentar una sol·licitud de pròrroga, i la concessió d'aquesta amplia el termini de presentació fins a sis mesos més.
De tota manera, s'han d'abonar els interessos de demora corresponents pel període prorrogat.
Pel que fa a les donacions, el termini de presentació és d'un mes comptat des de la data de l'acte o el contracte.
En les adquisicions de béns i de drets per la mort d'una altra persona, s'ha de calcular el valor real de tots els béns i drets que constitueixen l'herència.
A aquest valor se suma el parament domèstic del difunt, que es calcula en un 3% de l'import de la suma dels béns declarats.
El càlcul del parament es fa després de deduir les càrregues del valor total dels béns i drets (no s'ha d'incloure en la base de càlcul el valor dels béns addicionals).
Només si hi ha cònjuge sobrevivent, d'aquest càlcul es pot excloure el 3% del valor cadastral de l'habitatge habitual.
La suma del valor real dels béns i drets i de l'aixovar domèstic constitueix la massa hereditària.
De l'import d'aquesta massa hereditària es resten, si n'hi ha:
- Els deutes del causant sempre que es puguin acreditar de manera fefaent.
- Les despeses ocasionades per un litigi de testamentaria o abintestat sempre que s'hagi produït en interès comú de tots els hereus.
- Les despeses d'última malaltia, enterrament i funeral, satisfetes pels hereus.
El resultat obtingut de la resta anterior es denomina massa hereditària neta.
Aquesta massa hereditària neta és l'import que correspon a tota l'herència, per això, cal determinar la part hereditària que correspon a cadascun dels hereus i legataris; segons les disposicions testamentàries o, si la persona difunta no va deixar testament, segons les normes successòries que determina la llei civil.
Si l'hereu o el legatari cobra, a més a més, alguna quantitat derivada d'un contracte d'assegurança sobre la vida del difunt, caldrà sumar a la seva porció hereditària individual l'import que li correspongui per l'assegurança.
També formen part de la base imposable les donacions que hagués fet, als hereus o legataris, la persona morta dins els quatre anys anteriors a la seva defunció tant sols als efectes de calcular el tipus mitjà de la successió.
És imprescindible presentar un document o declaració tributària, sigui escriptura pública o document privat, on es detallin tots els béns i els drets que s'adquireixen per herència o llegat.
Aquesta declaració ha de contenir les dades d'identificació del causant o causants i, en el cas que siguin més d'un, de tots els adquirents; una relació dels béns i drets que es transmeten; el valor que se'ls dóna; les càrregues que graven els béns i els deutes pendents del causant que es considerin deduïbles; i el domicili que hagi estat designat a efectes de notificacions.
Juntament amb el document o la declaració cal presentar també els següents documents:
a) Certificat de defunció de la persona causant de la successió i del Registre d'actes d'últimes voluntats.
b) Una còpia autoritzada del testament, si n'hi ha. Si no hi ha testament haurà de presentar-se l'acta notarial de notorietat si el parentiu entre transmitents i adquirents és el d'ascendents a descendents o a la inversa, o cònjuges entre sí.
En altre cas caldrà presentar un testimoni de la declaració judicial dels hereus.
Si no s'ha fet aquesta declaració, s'ha de presentar una relació dels presumptes hereus en la que s'indiqui el parentiu de cadascun amb el causant.
c) Els contractes de les assegurances o una certificació de la companyia asseguradora en el que s'indiqui la data de contractació de la pòlissa, l'import a percebre en cas de mort i les persones que han estat designades com beneficiàries de l'assegurança.
d) Justificació documental de les dades declarades: càrregues, despeses i deutes dels quals se sol·liciti la deducció; els saldos dels comptes en institucions financeres; i del valor teòric de participacions en el capital social d'entitats que no cotitzen en borsa-
e) Justificació documental del compliment dels requisits per gaudir de les reduccions sol·licitades, tant de les relatives a l'habitatge habitual com dels negocis i participacions.
f) Títol d'adquisició pel causant dels immobles inclosos en la successió.
g) Declaració de l'import del patrimoni preexistent o còpia de la declaració última de l'hereu o legatari.
Si el patrimoni preexistent de l'hereu no supera els 402.700 euros, n'hi ha prou a presentar una declaració que assenyali aquesta circumstància.
h) Identificació de transmitents i adquirents amb original i fotocòpia de DNI, llibre de família o certificat de naixement.
i) Un certificat emès per l'entitat financera corresponent, per cada compte bancari de què fos titular el causant, en el qual han de constar els moviments efectuats en el període de l'any natural anterior a la seva mort.
Sí, e n el cas que entre els béns de l'herència hi hagi diners dipositats en un compte d'una entitat financera col·laboradora, és possible fer el pagament mitjançant càrrec en l'esmentat compte de la persona difunta.
Podeu consultar tota la informació sobre l'impost, els tràmits relacionats, així com la Guia pràctica de l'impost sobre successions i donacions: