Per rebre assistència sanitària a qualsevol centre de la xarxa sanitària pública cal presentar la targeta sanitària individual.
La persona desplaçada ha de constar d'alta en el Sistema Nacional de Salut.
Per a qualsevol procés amb hospitalització o procediment ambulatori NO URGENT caldrà sol·licitar prèviament la derivació des de l'hospital de referència del SISCAT amb la seva inclusió en el sistema d'informació del Fons de cohesió i la posterior autorització de la Gerència d'Atenció Ciutadana del CatSalut.
En estades temporals a algun dels països de la Unió Europea, de l'Espai Econòmic Europeu i a Suïssa, es té dret a la cobertura sanitària pública del país receptor.
Per accedir-hi, s'ha de portar la targeta sanitària europea, una targeta individual que lliura l'Institut Nacional de la Seguretat Social (INSS), o del certificat provisional substitutori (CPS), i presentar-lo amb un document acreditatiu d'identitat (passaport, DNI, etc.).
La targeta sanitària europea es pot sol·licitar a l'INSS a través de la seva seu electrònica, tot i que en alguns supòsits cal fer-ho presencialment a qualsevol centre d'atenció i informació de la Seguretat Social.
Aquesta targeta té una vigència de 2 anys i no serveix si el motiu del desplaçament a un altre país és per rebre un tractament mèdic específic.
Quan es resideix de forma habitual en un país de la UE o de l'EEE s'ha d'acreditar el dret a les prestacions sanitàries amb algun dels models oficials específics expedits per l'Institut Nacional de la Seguretat Social, que donen assistència sanitària depenent dels motius d'estada.
Aquests documents s'han de lliurar a l'entitat sanitària corresponent, que validarà i informarà com obtenir l'assistència sanitària.
Si es viatja a un país que no forma part de la Unió Europea ni de l'Espai Econòmic Europeu, cal informar-se si aquest país té un conveni bilateral amb l'Estat espanyol que inclogui l'atenció sanitària.
Si l'Estat espanyol té un conveni amb el país que es vol visitar, qui hi viatgi té dret a la mateixa assistència que els ciutadans i ciutadanes d'aquell país amb dret a l'atenció sanitària pública.
Actualment, l'Estat espanyol té establert convenis bilaterals d'assistència sanitària amb Andorra, Xile i Brasil.
En els països amb què no s'ha establert cap conveni, qualsevol forma d'assistència sanitària anirà, inicialment, a càrrec del pacient.
Si el país que visitareu no té cap conveni amb l'Estat espanyol, és recomanable fer-se una assegurança privada.
Un tractament específic de salut a l'estranger es considera una prestació excepcional.
Per això, el primer requisit perquè una persona assegurada a Catalunya pugui rebre'l és que ho indiqui un professional mèdic (cap del servei corresponent d'un hospital de tercer nivell o centre de referència en la patologia a tractar de la xarxa sanitària pública), que ha de tramitar una sol·licitud d'autorització de la prestació assistencial a la Unitat d'Atenció al Ciutadà de la regió sanitària corresponent del CatSalut.
La Comissió d'Assistència Sanitària per a Convenis Internacionals i Prestacions Excepcionals del CatSalut resol aquesta sol·licitud i la regió sanitària notifica a la persona interessada, a la persona responsable del centre sanitari públic que va formular la sol·licitud i a l'Institut Nacional de la Seguretat Social (INSS) si el tractament a l'estranger ha estat autoritzat.
Si la resposta és positiva per a un estat de l'Espai Econòmic Europeu, l'INSS emet un document, el model S2 (antic E112) (Certificació sobre el manteniment de les prestacions en curs de l'assegurança de malaltia-maternitat), que la persona assegurada pel CatSalut haurà de presentar al centre de destinació en el moment de l'ingrés o inici del tractament ambulatori.
En aquest document consta el país que ha de prestar l'assistència i el període que cobreix.
El professional mèdic que hagi sol·licitat l'autorització és qui s'encarregarà, també, de contactar prèviament amb el centre de destinació per garantir la recepció de la persona.
En els desplaçaments autoritzats a l'estranger per rebre un tractament de salut, les persones usuàries rebran la mateixa assistència que els ciutadans i ciutadanes d'aquell país.
Així doncs, si existeix un cànon, tiquet moderador o taxa per a determinats serveis, la persona usuària ha d'abonar-lo sense dret a rescabalament.
En el cas de persones assegurades CatSalut derivades a centres sanitaris de països que no pertanyen a la UE, cal igualment l'autorització de la Comissió d'Assistència Sanitària per a Convenis Internacionals i Prestacions Excepcionals (CASCIPE).
La diferència és que l'INSS no pot emetre el formulari S2 (antic E112).
L'autorització a proposta de la CASCIPE garanteix el cobrament posterior de l'hospital de derivació a càrrec del CatSalut.