L'Inspector del Grup d'Homicidis dels Mossos d'Esquadra Milo Malart ha de resoldre un seguit d'assassinats que succeeixen en una Barcelona actual, assetjada per la ferotge crisi amb la que ens ha tocat conviure els darrers anys.
Quan vàrem descobrir l'Inspector Malart en el seu primer cas a 'L'Assassí de la Pedrera' ens va sorprendre.
Ara, en aquesta segona novel·la, ens deixa bocabadats.
El passat dijous dia 30 de març ens vàrem trobar novament a l'antiga llibreria Negra i Criminal, reconvertida en sala de petit format per a les reunions del Club.
En aquesta ocasió ens va acompanyar l'escriptor Aro Sáinz de la Maza per comentar el seu darrer llibre publicat, El ángulo muerto.
La seva presència ens va servir per descobrir petites intimitats de l'autor: es considera una persona tímida i poc 'preguntona', així que pràcticament tota la documentació per fer la novel·la la va fer a través de retalls publicats a la premsa.
Va confessar que a l'hora de parlar dels Mossos d'Esquadra, on el seu personatge de ficció l'inspector Milo Malart n'és el cap d'homicidis a Barcelona, havia decidit ser imaginatiu i no emprar les sigles i els acrònims del Cos, que considera poc literaris.
La personalitat de l'Inspector Malart és que el que generar més debat al club.
L'autor en va defensar la seva personalitat argumentat que és una persona lleial i sincera, qualitats que són poc habituals en la societat actual.
Aro va confessar que comparteix amb en Milo alguna de les seves activitats, com banyar-se de matinada al mar durant els dies d'hivern.
També sobre la crisi econòmica, present al llarg de tot el llibre amb nombroses referències i vivències dels personatges que hi surten, Aro Sáinz va dir que pretenia sacsejar, pertorbar i agitar al lector, fer-lo sortir de la seva zona de confort.
Després de la signatura i dedicatòria de llibres, vàrem acabar sopant amb l'autor en un restaurant a la mateixa Barceloneta –recomenació del nostre estimat Paco Camarasa- on va continuar l'agradable conversa, ara ja més distesa, entre rialles i copes de vi.
"El Blasi s'ajupí, i, agafant-la pels cabells, va arrossegar-la.
Després, va arrencar-li les faldilles i les calces i es posà a pessigar-li les cuixes, el ventre, els mugrons.
Va voler tapar-li la boca amb una mà, però ella va mossegar-lo.
Rabiós, el Blasi va tornar a agafar-la pels cabells i, a plom, l'aixecà.
Rítmicament, ara, se les va emprendre contra el cos nu, fins que la noia li va caure als peus, estenallada, sense sentits."
Es vessa una sang fàcil, escrita el 1952 i publicada el 1954, és una de les primeres —i millors— obres del gènere negre en català.
Com confessa Àlex Martín al pròleg: "Es vessa una sang fàcil és un text experimental i gens canònic, ben arriscat.
El lector hi trobarà els millors ingredients d'aquest tipus de narracions: traïcions, venjances, persecucions, assassinats, pallisses i robatoris."
Reedició de la novel·la publicada el 1954, on destaca l'ambientació històrica de la Barcelona de la postguerra.
EL PRIMER CAS DELS MOSSOS D'ESQUADRA Barcelona, 1991.
Una reclusa ha mort a la presó de Wad-Ras i tot apunta a una sobredosi d'heroïna.
Inesperadament, el jutge encarrega la investigació als Mossos d'Esquadra.
És la primera vegada que se'ls assigna un cas com a policia judicial, des de la reinstauració del cos, i la decisió no agrada a tothom.
Basada en el cas real investigat per l'autor com a mosso d'esquadra, Wad-Ras és una novel·la apassionant en la trama i també quan recrea, amb una evocació no exempta d'humor, un país, una època i una policia -només vint-i-cinc anys enrere- que semblen molt llunyans.
Novel·la guanyadora de la IX Edició Crims de Tinta