projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
L'article 147 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya estableix, a l'apartat 1, que correspon a la Generalitat de Catalunya, en matèria de notaries i de registres públics de la propietat, mercantils i de béns mobles, la competència executiva que inclou, en tot cas:
a) El nomenament dels notaris i els registradors de la propietat, mercantils i de béns mobles, per mitjà de la convocatòria, l'administració i la resolució de les oposicions lliures i restringides i dels concursos, que ha de convocar i portar a terme fins a la formalització dels nomenaments.
Per a la provisió de les notaries i dels registres, els candidats han de ser admesos en igualtat de drets i han d'acreditar el coneixement de la llengua i del dret catalans de la manera i amb l'abast que estableixen l'Estatut i les lleis.
b) La participació en l'elaboració dels programes d'accés als cossos de notaris i registradors de la propietat, mercantils i de béns mobles d'Espanya, a l'efecte de l'acreditació del coneixement del dret català.
c) L'establiment de les demarcacions notarials i registrals, incloent-hi la determinació dels districtes hipotecaris i dels districtes de competència territorial dels notaris.
d) El nomenament de notaris arxivers de protocols de districte i la guàrdia i custodia dels llibres de comptadoria d'hipoteques.
Per tal que es procedeixi a l'exercici efectiu de les competències que estableix el precepte estatutari esmentat, pel que fa a les notaries i els registres de la propietat, mercantils i de béns mobles;
De conformitat amb l'article 9.1 de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, per tal d'establir per decret l'àmbit de competència respectiva dels departaments en què s'estructura l'Administració de la Generalitat,
Correspon al Departament de Justícia l'exercici de les atribucions pròpies de l'Administració de la Generalitat de Catalunya en matèria de notaries i registres públics de la propietat, mercantils i de béns mobles.
Aquest Decret entra en vigor l'endemà de la publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Barcelona, 30 d'octubre de 2006
Si l'autoritat governativa considera que hi ha raons fonamentades que facin preveure alteracions de l'ordre públic, amb perill per a les persones o els béns, pot prohibir la reunió o la manifestació o, si s'escau, proposar la modificació de la data, el lloc, la durada o l'itinerari de la reunió o la manifestació.
La resolució s'ha d'adoptar en forma motivada i s'ha de notificar en el termini màxim de setanta-dues hores des de la comunicació que preveu l'article 8, d'acord amb els requisits que estableix la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
Si l'autoritat governativa considera que hi ha raons fundades que es puguin produir alteracions de l'ordre públic, amb perill per a persones o béns, pot prohibir la reunió o manifestació o, si s'escau, proposar la modificació de la data, lloc, durada o itinerari de la reunió o manifestació.
La resolució s'ha d'adoptar en forma motivada, i notificar en el termini màxim de quaranta-vuit hores des de la comunicació prevista a l'article 8è, d'acord amb els requisits que estableix la Llei de procediment administratiu.
a ) El nom, els cognoms, el domicili i el document oficial d'identificació de l'organitzador o els organitzadors o del seu representant, en el cas de persones jurídiques, i també la denominació, la naturalesa i el domicili d'aquestes.
d) L'itinerari projectat, quan es prevegi circular per les vies públiques.
e ) Les mesures de seguretat previstes pels organitzadors o que se sol•licitin a l'autoritat governativa.
L'autoritat governativa ha de notificar a l'ajuntament afectat les dades que conté l'escrit de comunicació, llevat si es tracta d'una convocatòria urgent de les que preveu el paràgraf segon de l'article anterior, a fi que l'ajuntament informi en un termini de vint-i-quatre hores sobre les circumstàncies del recorregut proposat.
L'informe s'ha de referir a causes objectives, com ara l'estat dels llocs on es pretén dur a terme, la concurrència amb altres actes, les condicions de seguretat dels llocs d'acord amb la normativa vigent i altres d'anàlogues d'índole tècnica.
En tot cas, l'informe no té caràcter vinculant i ha de ser motivat.
a ) Nom, cognoms, domicili i document oficial d'identificació de l'organitzador o organitzadors o del seu representant, en cas de persones jurídiques, i també s'hi ha de consignar la denominació.
Naturalesa i domicili d'aquestes.
d ) Itinerari projectat, quan es prevegi la circulació per les vies públiques.
e ) M Mesures de seguretat previstes pels organitzadors o que se sol·licitin de l'autoritat governativa.
Els participants en reunions o manifestacions que causin un dany a tercers, n'han de respondre directament.
Subsidiàriament, les persones naturals o jurídiques organitzadores o promotores de reunions o manifestacions han de respondre dels danys que els participants causin a tercers, sense perjudici que puguin reclamar-los a aquells, llevat que hagin posat tots els mitjans raonables al seu abast per evitar-los.
Les persones naturals o jurídiques que figurin com a organitzadores o promotores de reunions o manifestacions només han de respondre civilment dels danys que els participants causin a tercers quan hagin omès la diligència raonablement exigible per prevenir el dany causat.
L'acció de cessament quan una publicitat sigui considerada il·lícita perquè afecta la utilització vexatòria o discriminatòria de la imatge de la dona, s'ha d'exercir en la forma i els termes previstos als articles 26 i 29, excepte en matèria de legitimació que la tenen, a més del ministeri fiscal, les persones i les institucions a què es refereix l'article 25.1 bis d'aquesta Llei.
Els recursos contra sentències en les matèries a què es refereix l'article 38 tenen tramitació preferent tant davant les audiències provincials, com davant els tribunals superiors.
En els processos que comportin el llançament, no es poden admetre al demandat els recursos d'apel·lació i de cassació, quan siguin procedents, si a l'hora d'interposar-los no acredita que ha satisfet les rendes vençudes i les que d'acord amb el contracte hagi de pagar avançades, o si no les consigna judicialment o notarialment.
Si l'arrendatari no compleix això, la sentència es considera ferma i s'ha de procedir a la seva execució, sempre que, requerit pel jutge o el tribunal que conegui d'aquests processos, no compleix la seva obligació de pagament o consignació en el termini de cinc dies.
També es considera desert el recurs de cassació o apel·lació interposat per l'arrendatari, sigui quin sigui l'estat en què es trobi, si durant la substanciació d'aquest recurs aquell deixa de pagar els terminis que vencin o els que hagi d'avançar.
Tanmateix, l'arrendatari pot avançar o consignar cautelarment el pagament de diversos períodes no vençuts, que s'han de subjectar a liquidació una vegada sigui ferma la sentència.
En tot cas, l'abonament d'aquests imports no es considera novació contractual.
Els recursos contra sentències en les matèries a què es refereix l'article 38 tenen una tramitació preferent tant davant les audiències provincials com davant els tribunals superiors.
Els articles 1566 i 1567 de la Llei d'enjudiciament civil queden redactats de la manera següent:
En cap cas no s'admeten al demandat els recursos d'apel·lació i de cassació, quan siguin procedents, si en interposar-los no acredita que ha satisfet les rendes vençudes i les que d'acord amb el contracte hagi de pagar avançades, o si no les consigna judicialment o notarialment.
Si l'arrendatari no compleix el que preveu l'article anterior, es la sentència es considera ferma i es procedeix a la seva execució, sempre que requerit pel jutge o tribunal que conegui d'aquests no compleix la seva obligació de pagament o consignació en el termini de cinc dies.
També es considera desert el recurs de cassació o apel·lació interposat per l'arrendatari, sigui quin sigui l'estat en què es trobi, si durant la seva substanciació aquell deixa de pagar els terminis que vencin o els que hagi d'avançar.
Tanmateix, l'arrendatari pot avançar o consignar cautelarment el pagament de diversos períodes no vençuts, els quals s'han de subjectar a liquidació una vegada ferma la sentència.
En tot cas, l'abonament dels imports esmentats no s'entén com a novació contractual.»
L'actor pot acumular les accions que l'assisteixin contra diferents arrendataris d'una mateixa finca, encara que ho siguin per contractes diferents, sempre que aquelles es fonamentin en fets comunes a tots els demandats.
De la mateixa manera, els diferents arrendataris d'una mateixa finca poden acumular les accions que els assisteixin contra el mateix arrendador, sempre que es fonamentin en fets comuns.
El que disposa el paràgraf anterior no s'aplica als judicis de desnonament.
L'arrendador, en els supòsits de resolució del contracte per falta de pagament, pot exercir acumuladament i simultàniament l'acció de resolució del contracte i la reclamació de les quantitats degudes.
La tramitació d'aquests processos s'ha de fer de conformitat amb les normes reguladores del judici de cognició.
Els processos judicials sobre litigis relatius als contractes que regula aquesta Llei es regeixen per les normes processals comunes amb les modificacions que es deriven del que aquesta disposa.
Els litigis esmentats se substancien per les normes del judici de cognició, llevat de les excepcions dels apartats 3 i 4 d'aquest article.
Es tramiten pel procediment que per al judici de desnonament estableixen els articles 1570 i següents de la Llei d'enjudiciament civil les demandes que s'interposin per precari, per extinció del termini de l'arrendament o per resolució d'aquest per falta de pagament de les quantitats a què es refereix la causa primera de l'apartat 2 de l'article 27 d'aquesta Llei.
Quan s'exerceixin exclusivament accions per determinar rendes o imports que, de conformitat amb aquesta Llei, correspongui abonar a l'arrendatari, s'ha de decidir en un procediment verbal, sigui quina sigui la quantia litigiosa.
Les parts poden pactar la submissió dels litigis als tribunals arbitrals, de conformitat amb el que estableix la Llei 36/1988, de 5 de desembre.
Quan alguna de les parts contractuals no tingui el seu domicili dins la demarcació judicial on radiqui la finca, es pot designar un domicili radicat en aquesta a l'efecte de rebre qualsevol notificació vinculada als drets i obligacions que reconeix aquesta Llei.
Però cada vegada que l'arrendament es prorrogui, l'arrendador pot exigir que la fiança sigui incrementada, o l'arrendatari que disminueixi, fins que es faci igual a una o dues mensualitats de la renda vigent, segons que correspongui, en el moment de la pròrroga.
Queden exceptuades de l'obligació de prestar la fiança l'Administració General de l'Estat, les administracions de les comunitats autònomes i les entitats que integren l'Administració local, els organismes autònoms, les entitats públiques empresarials i altres ens públics vinculats o que en depenen, i les mútues col·laboradores amb la Seguretat Social en la seva funció pública de col·laboració en la gestió de la Seguretat Social, així com els seus centres mancomunats, quan la renda s'hagi de satisfer amb càrrec als seus pressupostos respectius.
Però cada vegada que l'arrendament es prorrogui, l'arrendador pot
exigir que la fiança sigui incrementada, o l'arrendatari que disminueixi, fins que es faci igual a una o dues mensualitats de la renda vigent, segons que correspongui, en el moment de la pròrroga.
Queden exceptuades de l'obligació de prestar la fiança l'Administració General de l'Estat, les administracions de les comunitats autònomes i les entitats que integren l'Administració local, els organismes autònoms, les entitats públiques empresarials i altres ens públics vinculats o que en depenen, i les mútues d'accidents de treball i malalties professionals de la Seguretat Social en la seva funció pública de col·laboració en la gestió de la Seguretat Social, així com els seus centres i entitats mancomunats, quan la renda s'hagi de satisfer amb càrrec als seus pressupostos respectius.
Queden exceptuades de l'obligació de prestar fiança les administracions públiques, l'Administració General de l'Estat, les administracions de les comunitats autònomes i les entitats que integren l'Administració local, així com els organismes autònoms, entitats de dret públic i altres ens públics que en depenen, quan la renda s'hagi de satisfer amb càrrec als seus respectius pressupostos.
L'arrendador pot resoldre de ple dret el contracte per les causes previstes a les lletres a), b), d) i e) de l'apartat 2 de l'article 27 i per la cessió o subarrendament del local que incompleix el que disposa l'article 32.
L'arrendador pot resoldre de ple dret el contracte per les causes que preveuen les lletres a), b) i e) de l'article 27.2 i per la cessió o subarrendament del local que incompleix el que disposa l'article 32.
No escauen els drets de tempteig o retracte quan l'habitatge arrendat es vengui conjuntament amb els altres habitatges o locals propietat de l'arrendador que formin part d'un mateix immoble ni tampoc quan venguin de manera conjunta diferents propietaris a un mateix comprador la totalitat dels pisos i locals de l'immoble.
El pacte pel qual l'arrendatari renuncia als drets de tempteig i retracte és vàlid en contractes de durada pactada superior a cinc anys.
L'arrendatari, prèvia notificació escrita a l'arrendador, pot fer a l'interior de l'habitatge les obres o actuacions necessàries perquè pugui ser utilitzat de manera adequada i d'acord amb la discapacitat o amb l'edat superior a setanta anys, tant del mateix arrendatari com del seu cònjuge, de la persona amb qui convisqui de manera permanent en una relació d'afectivitat anàloga, amb independència de la seva orientació sexual, o dels seus familiars que amb algun d'ells convisquin de manera permanent, sempre que no afectin elements o serveis comuns de l'edifici ni provoquin una disminució en la seva estabilitat o seguretat.
L'arrendatari està obligat, al terme del contracte, a reposar l'habitatge a l'estat anterior, si així ho exigeix l'arrendador.
L'arrendatari, amb la notificació escrita prèvia a l'arrendador, pot fer en l'habitatge les obres que siguin necessàries per adequar-lo a la seva condició de minusvàlid o a la del seu cònjuge o de la persona amb qui convisqui de manera permanent en una relació d'afectivitat anàloga, amb independència de la seva orientació sexual, o a la dels familiars que convisquin amb ell.
L'arrendatari està obligat, en finalitzar el contracte, a reposar l'habitatge a l'estat anterior, si ho exigeix l'arrendador.
Les despeses de gestió immobiliària i de formalització del contracte són a càrrec de l'arrendador, quan aquest sigui una persona jurídica.
Durant els tres primers anys de vigència del contracte, la suma que l'arrendatari ha d'abonar pel concepte a què es refereix l'apartat anterior, amb excepció dels tributs, només es pot incrementar, per acord de les parts, anualment, i mai en un percentatge superior al doble d'aquell en què es pot incrementar la renda d'acord amb el que disposa l'apartat 1 de l'article 18.
Durant els cinc primers anys de vigència del contracte, la suma que l'arrendatari hagi d'abonar pel concepte a què es refereix l'apartat anterior, a excepció dels tributs, només es pot incrementar anualment, i mai en un percentatge superior al doble d'aquell en què es pugui incrementar la renda de conformitat amb el que disposa l'article 18.1.
Per calcular del capital invertit, s'han de descomptar les subvencions públiques obtingudes per a la realització de l'obra.
La realització per l'arrendador d'obres de millora, transcorreguts cinc anys de durada del contracte, li dóna dret, llevat que hi hagi un pacte en contra, a elevar la renda anual en la quantia que resulti d'aplicar al capital invertit en la millora el tipus d'interès legal del diner en el moment de l'acabament de les obres incrementat en tres punts, sense que pugui excedir l'augment del 20 per 100 de la renda vigent en aquell moment.
Per al càlcul del capital invertit, s'han de descomptar les subvencions públiques obtingudes per a la realització de l'obra.
En arrendaments amb una durada inicial superior a cinc anys, o set anys si l'arrendador és una persona jurídica, les parts poden pactar que no hi hagi dret de subrogació en cas de defunció de l'arrendatari, quan aquesta tingui lloc transcorreguts els cinc primers anys de durada de l'arrendament, o els set primers anys si l'arrendador és una persona jurídica, o que l'arrendament s'extingeixi al cap de cinc anys quan la defunció s'hagi produït abans, o al cap de set anys si l'arrendador és una persona jurídica.
En tot cas, no es pot pactar aquesta renúncia al dret de subrogació en cas que les persones que puguin exercir aquest dret en virtut del que disposa l'apartat 1 d'aquest article estiguin en una situació de vulnerabilitat especial i afecti menors d'edat, persones amb discapacitat o persones de més de 65 anys.
En arrendaments la durada inicial dels quals és superior a cinc anys, o set anys si l'arrendador és una persona jurídica, les parts poden pactar que no hi hagi dret de subrogació en cas de defunció de l'arrendatari, quan aquesta tingui lloc transcorreguts els cinc primers anys de durada de l'arrendament, o els set primers anys si l'arrendador és una persona jurídica, o que l'arrendament s'extingeixi al cap de cinc anys quan la mort s'hagi produït amb anterioritat, o al cap de set anys si l'arrendador és una persona jurídica.
En arrendaments la durada inicial dels quals sigui superior a cinc anys, les parts poden pactar que no hi hagi dret de subrogació en cas de mort de l'arrendatari, quan aquest tingui lloc transcorreguts els cinc primers anys de durada de l'arrendament, o que l'arrendament s'extingeixi al cap de cinc anys quan la mort s'hagi produït amb anterioritat.
L'adquirent d'un habitatge arrendat queda subrogat en els drets i les obligacions de l'arrendador durant els cinc primers anys de vigència del contracte, o set anys si l'arrendador anterior és una persona jurídica, encara que concorrin en ell els requisits de l'article 34 de la Llei hipotecària.
Si la durada pactada és superior a cinc anys, o superior a set anys si l'arrendador anterior és una persona jurídica, l'adquirent queda subrogat per la totalitat de la durada pactada, tret que concorrin en ell els requisits de l'article 34 de la Llei hipotecària.
En aquest cas, l'adquirent només ha de suportar l'arrendament durant el temps que resti per al transcurs del termini de cinc anys, o set anys en cas d'una persona jurídica, i l'alienador ha d'indemnitzar l'arrendatari amb una quantitat equivalent a una mensualitat de la renda en vigor per cada any del contracte que, en excés del termini esmentat de cinc anys, o set anys si l'arrendador anterior és una persona jurídica, resti per complir.
Quan les parts hagin estipulat que l'alienació de l'habitatge extingeix l'arrendament, l'adquirent només ha de suportar l'arrendament durant el temps que resti per al transcurs del termini de cinc anys, o set anys si l'arrendador anterior és una persona jurídica.
L'adquirent d'una finca inscrita en el Registre de la Propietat, arrendada com a habitatge en tot o en part, que reuneixi els requisits que exigeix l'article 34 de la Llei hipotecària, només queda subrogat en els drets i obligacions de l'arrendador si l'arrendament es troba inscrit, conforme al que disposen els articles 7 i 10 d'aquesta Llei, amb anterioritat a la transmissió de la finca.
Si la finca no està inscrita en el Registre de la Propietat, s'ha d'aplicar el que disposa el paràgraf primer de l'article 1571 del Codi civil.
Si l'adquirent fa ús del dret reconegut per aquest article, l'arrendatari pot exigir que se'l deixi continuar durant tres mesos, des que l'adquirent li notifiqui fefaentment el seu propòsit, durant els quals ha de satisfer la renda i altres quantitats que es meritin a l'adquirent.
Pot exigir, a més, al venedor, que li indemnitzi els danys i perjudicis que se li causin.
L'adquirent d'un habitatge arrendat queda subrogat en els drets i obligacions de l'arrendador durant els cinc primers anys de vigència del contracte, encara que hi concorrin els requisits de l'article 34 de la Llei hipotecària.
Si la durada pactada és superior a cinc anys, l'adquirent queda subrogat per la totalitat de la durada pactada, llevat que hi concorrin els requisits de l'article 34 de la Llei hipotecària.
En aquest cas, l'adquirent només ha de suportar l'arrendament durant el temps que resti per al transcurs del termini de cinc anys, i l'alienant ha d'indemnitzar l'arrendatari amb una quantitat equivalent a una mensualitat de la renda en vigor per cada any del contracte que excedeixi el termini esmentat de cinc anys i resti per complir.
Quan les parts hagin estipulat que l'alienació de l'habitatge extingeix l'arrendament, l'adquirent només ha de suportar l'arrendament durant el temps que resti per al transcurs del termini de cinc anys.
L'arrendatari pot desistir del contracte d'arrendament, una vegada hagin transcorregut almenys sis mesos, sempre que ho comuniqui a l'arrendador amb una antelació mínima de trenta dies.
Les parts poden pactar en el contracte que, per al cas de desistiment, l'arrendatari hagi d'indemnitzar l'arrendador amb una quantitat equivalent a una mensualitat de la renda en vigor per cada any del contracte que resti per complir.
En arrendaments d'una durada pactada superior a cinc anys, l'arrendatari pot desistir del contracte sempre que aquest hagi durat almenys cinc anys i doni el preavís corresponent a l'arrendador amb una antelació mínima de dos mesos.
Les parts poden pactar en el contracte que, per al cas de desistiment, l'arrendatari hagi d'indemnitzar l'arrendador amb una quantitat equivalent a una mensualitat de la renda en vigor per cada any del contracte que resti de complir.
Si arribada la data de venciment del contracte, o de qualsevol de les seves pròrrogues, una vegada transcorreguts com a mínim cinc anys de durada d'aquell, o set anys si l'arrendador és una persona jurídica, cap de les parts ha notificat a l'altra, almenys amb quatre mesos d'antelació a aquella data en el cas de l'arrendador i almenys amb dos mesos d'antelació en el cas de l'arrendatari, la seva voluntat de no renovar-lo, el contracte es prorroga obligatòriament per terminis anuals fins a un màxim de tres anys més, tret que l'arrendatari manifesti a l'arrendador amb un mes d'antelació a la data de finalització de qualsevol de les anualitats la seva voluntat de no renovar el contracte.
Al contracte prorrogat li segueix sent aplicable el règim legal i convencional al qual estigui sotmès.
Si arribada la data de venciment del contracte, o de qualsevol de les seves pròrrogues, una vegada transcorreguts com a mínim cinc anys de durada, o set anys si l'arrendador és una persona jurídica, cap de les parts ha notificat a l'altra, almenys amb trenta dies d'antelació a aquella data, la voluntat de no renovar-lo, el contracte es prorroga necessàriament durant tres anys més.
Una vegada inscrit el contracte d'arrendament, el dret de pròrroga que estableix l'article 9, així com la pròrroga de tres anys a la qual es refereix l'apartat anterior, s'han d'imposar en relació amb tercers adquirents que reuneixin les condicions de l'article 34 de la Llei hipotecària.
Al contracte prorrogat, li segueix sent aplicable el règim legal i convencional al qual estava sotmès.
Si arribada la data de venciment del contracte, una vegada transcorreguts com a mínim cinc anys de durada d'aquell, cap de les parts ha notificat a l'altra, almenys amb un mes d'antelació a aquella data, la voluntat de no renovar-lo, el contracte es prorroga obligatòriament per terminis anuals fins a un màxim de tres anys més, llevat que l'arrendatari manifesti a l'arrendador amb un mes d'antelació a la data de terminació de qualsevol de les anualitats la seva voluntat de no renovar el contracte.
Segueix sent aplicable al contracte prorrogat el règim legal i convencional al qual estigui sotmès.