projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El comissari de l'Any Panikkar i de l'exposició "Kosmos Panikkar", Ignasi Moreta, pronunciarà la conferència "Pensar amb Raimon Panikkar", la primera activitat del cicle de conferències i taules rodones que s'ha programat al Palau Robert, coincidint amb la mostra "Kosmos Panikkar".
La conferència tindrà lloc a les 19 hores, a la Sala d'Actes.
Presentarà l'acte Montse Castellà Olivé, i hi haurà l'actuació musical de Sara Hamann Julià i Laura Hamann Julià.
Aquest cicle de conferències l'organitza la Casa de l'Ésser, amb la col·laboració del Palau Robert i Fragmenta Editorial.
L'objectiu el cicle és reflexionar sobre la seva obra i trajectòria, però també repensar, en diàleg (crític), aquells temes que el van inspirar.
I tot això, amb la mirada posada també en un aplicació pràctica d'aquest pensament.
L'exposició "Kosmos Panikkar" pretén difondre i debatre entre la ciutadania, amb un discurs pedagògic i creatiu, l'obra excepcional i poc coneguda d'un filòsof que ha aprofundit en temes com la interculturalitat, el diàleg interreligiós i l'espiritualitat.
El director de la Institució de les Lletres Catalanes, Joan-Elies Adell, va afirmar que l'exposició dedicada a Panikkar al Palau Robert pot fer que el gran públic conegui millor l'obra de Panikkar, l'autor català contemporani amb més projecció internacional, en l'acte inaugural de l'exposició "Kosmos Panikkar", que va tenir lloc el 10 d'octubre.
Joan-Elies Adell va afirmar que la paraula és el misteri central que se situa en el mateix cor de la realitat i va destacar que l'exposició recull exclusivament les paraules del filòsof i teòleg per aproximar-se a les seves reflexions i pensament d'una manera directa.
Al seu torn, el comissari de l'Any Panikkar i cocomissari de l'exposició del Palau Robert, Ignasi Moreta, va explicar que la Generalitat s'ha compromès a fons amb l'Any Panikkar, que pretén donar a conèixer el pensament del filòsof.
Moreta va recomanar escoltar-lo d'una manera crítica per veure fins a qui punt les reflexions i intuïcions de Panikkar són útils per pensar el nostre món.
També va destacar que Panikkar deixa una obra molt extensa que ens ajuda a pensar i que la seva pretensió era incidir en la seva societat.
Xavier Serra, cocomissari de l'exposició, va centrar la seva intervenció en la proposta expositiva, detallant-ne el contingut i les diverses facetes del personatge.
Serra va remarcar que les tres dimensions de les quals parla Panikkar, la còsmica (naturalesa), la humana (ésser humà) i la divina (Déu) s'han d'integrar, en contra del que s'ha fet en el món contemporani, que les ha dispersat.
Aquesta és una de les activitats programades amb motiu de l'Any Panikkar, la commemoració del centenari del naixement del filòsof que han impulsat la Generalitat de Catalunya i l'Ajuntament de Barcelona, amb Ignasi Moreta com a comissari.
Xavier Serra Narciso i el mateix Ignasi Moreta comissarien també l'exposició, organitzada per la Institució de les Lletres Catalanes i el Palau Robert, que es pot visitar de l'11 d'octubre al 3 de febrer.
Panikkar és, al costat de Ramon Llull, una de les figures més rellevants que ha donat el pensament català al món.
Les reflexions de Panikkar sobre el diàleg intercultural i interreligiós contribueixen de manera decisiva a l'entesa i la comprensió entre persones que pertanyen a cosmovisions diferents, motiu pel qual afavorir la lectura de Panikkar és també afavorir la cohesió social.
El director general de Difusió, Ignasi Genovès, ha destacat que la Generalitat tenia un deute en forma d'exposició amb Carme Solé Vendrell, que afegeix la seva mostra a les presentades per Pilarín Bayès i Roser Capdevila al Palau Robert.
Genovès les va definir com les tres "sopranos" més potents de la il·lustració catalana amb una notable projecció internacional, en la inauguració de l'exposició "Per què?
Carme Solé Vendrell" el 19 d'abril.
Ignasi Genovès també ha fet esment del vessant social de la Carme amb la campanya Why?, de defensa dels drets dels infants, que li ha servit per portar l'art amb missatge de denúncia al carrer, convertint la ciutat en un espai expositiu.
Al seu torn, Carme Solé Vendrell va expressar la seva satisfacció per una exposició que explica la seva trajectòria personal i professional i que pot servir perquè moltes persones recordin el "món intern" de petits que van viure amb la seva obra.
Carme Solé Vendrell", organitzada per la Generalitat de Catalunya, explica el recorregut vital de Carme Solé Vendrell com a persona i artista, i descobreix l'entrellat de l'ofici de la il·lustració a través dels seus dibuixos, mostrant com són els personatges de les històries, com vesteixen, què fan, què senten, on són... tot allò que fa que llegir un llibre narratiu il·lustrat sigui com assistir a una representació teatral.
L'exposició, que es pot visitar a la Sala 1 del 20 d'abril al 24 de setembre, es planteja a partir d'un guió i textos de l'experta en literatura infantil Teresa Duran i de Carme Solé Vendrell, amb l'assessorament del cantautor i escriptor Jaume Escala.
Carme Solé Vendrell va néixer a Barcelona el 1944, i va estudiar pintura a l'Escola Massana de Barcelona.
Ha il·lustrat més de 800 llibres, alguns amb textos propis, d'ençà de l'edició del primer llibre el 1968, amb un estil i una marca molt concrets, amb una aposta per la creació artística vinculada a la capacitat de commoure i sacsejar les consciències en un món convuls i injust.
El Jardí del Palau Robert acollirà ràdio en directe amb RAC1, la venda i la signatura de llibres amb la il·lustradora Carme Solé Vendrell i la fotògrafa Joana Biarnés, i la presència de la Confraria del Cava, durant el dilluns 23 d'abril, de les 9 a les 20 hores.
La programació de RAC1 que s'emetrà en directe serà:
-El món a RAC1, amb Jordi Basté (8-12 h)
-La competència, amb Òscar Dalmau i Òscar Andreu (12-13 h)
-La segona hora, amb Quim Morales (13-14 h)
-Tot és possible, amb Elisenda Camps (15-16 h)
-Versió RAC1, amb Toni Clapés (16-19 h)
-Islàndia, amb Albert Om (19-20.30 h)
La venda de llibres anirà a càrrec de l'Editorial Claret i de la Fundació Photographic Social Vision.
La Fundació posarà a la venda llibres de fotografies.
Els beneficis es destinaran a projectes de fotografia documental.
Les protagonistes de la signatura de llibres seran Carme Solé Vendrell, de la qual el Palau Robert presenta una exposició que repassa els 50 anys dedicats a la il·lustració, amb una notable projecció internacional, del 20 d'abril al 24 de setembre al Palau Robert.
L'horari en què atendrà els lectors serà de les 12 a les 14 h i de les 16 a les 19 h.
D'altra banda, la fotògrafa Joana Biarnés, que també ha exposat recentment al Palau Robert, farà dedicatòries del seu llibre "Disparant amb el cor" de 14 a 15 h i de 18 a 19 h, al punt de venda de la Fundació Photographic Social Vision.
També al esmentar la presència de la Confraria del Cava, que participa en la festa amb la col·laboració del Gremi de Llibreters de Catalunya.
Les persones que comprin algun llibre a les parades del Palau Robert o parades properes al centre seran obsequiades amb un punt del llibre de la Confraria, amb un dibuix de Juan Carlos Ramis.
Finalment, l'artista catalana Marta Arañó, artista catalana especialista en la "Pintura amb vi", dibuixarà roses a l'Oficina de Turisme.
Els ciutadans que vinguin al Palau Robert també podran visitar les exposicions "Per què?
(R)evolució de les dones en la música" (Sala 3); "Testimonis de l'oblit" (Sala 4) i "Temps d'il·lusió, temps de reflexió.
Festivals d'estiu de música clàssica" (Jardí).
El director general de Difusió, Ignasi Genovès, va destacar l'atreviment i la gosadia de Joana Biarnés com a fotoreportera en un món d'homes, aportant la mirada i la sensibilitat femenina, en la inauguració de l'exposició "Joana Biarnés.
A contracorrent", que va tenir lloc el 26 d'octubre, al Jardí.
Genovés va parlar del Palau Robert com "la casa de la fotografia" i va destacar l'especial sensibilitat del centre per donar-li suport, recordant l'etapa de La Vitrina del Fotògraf, un espai pel qual van passat els fotògrafs més importants del país, i també exposicions rellevants com ara les dedicades a Jaume de Laiguana, Manuel Outumuro, Premis Prix Pictet, Premis Lux, Gervasio Sánchez, entre molts altres projectes.
També va afirmar que l'exposició serveix per recuperar un personatge tan important i entranyable en el món de la fotografia com Joana Biarnés i una obra rellevant que podran conèixer millor els ciutadans gràcies a aquesta exposició.
Finalment, va fer esment de la gravetat del moment polític que es viu a Catalunya i va tenir un record especial per la situació dels presos polítics Jordi Cuixart i Jordi Sánchez, presidents d'Òmnium Cultural i de l'Assemblea Nacional Catalana.
En una intervenció prèvia, Joana Biarnés va expressar la seva satisfacció per la possibilitat de presentar la seva obra al Palau Robert i va recordar que el centre li va servir d'escenari per a moltes de les fotos de moda que va fer en uns anys concrets de la seva vida professional.
També va destacar les dificultats que va haver de superar en la seva vida professional pel fet de ser dona en el món de la fotografia.
"La dona –va assenyalar– sempre ha de demostrar més".
Biarnés també va remarcar que la fotografia està al carrer,i que cadascú té la seva peculiar mirada.
"El millor diàleg amb la imatge –va afirmar– el tenia a l'exterior.
També van parlar en l'acte el comissari de la mostra, Chema Conesa, i la responsable d'exposicions de La Fábrica, Ana Berruguete.
En aquesta exposició, Joana Biarnés presenta una selecció de 90 fotografies del seu ampli arxiu fotogràfic que mostren l'Espanya de la postguerra civil amb posicions immobilistes i terriblement masculinitzades.
Les fotografies corresponen a l'època en què Joana Biarnés va treballar al diari de tarda "Pueblo", des del 1963 fins al 1973.
A contracorrent", produïda per la promotora cultural La Fábrica amb el suport de la Fundació Photographic Social Vision, es pot visitar fins al 2 d'abril a la Sala 1.
Joana Biarnés presenta una selecció de 90 fotografies del seu ampli arxiu fotogràfic que mostren l'Espanya de la postguerra civil amb posicions immobilistes i terriblement masculinitzades en una exposició al Palau Robert de Barcelona.
A contracorrent", comissariada pel fotògraf Chema Conesa i produïda per la promotora cultural La Fábrica amb el suport de la Fundació Photographic Social Vision, es pot visitar del 27 d'octubre al 2 d'abril a la Sala 1.
Joan Biarnés (Terrassa, 1935) és la primera fotorreportera del periodisme català i espanyol que va anar "a contracorrent" amb valentia en una època de pensament únic i en un ofici amb presència majoritàriament masculina.
El seu llegat fotogràfic, que va des de l'esport fins al reportatge social passant per accidents i catàstrofes, mostra una etapa clau del segle XX: els anys de l'Espanya trista i empobrida del franquisme i els inicis de la democràcia, amb aspiracions de llibertat i obertura d'una societat que recuperava la il·lusió.
Joana Biarnés també va saber utilitzar el seu enginy i empatia per connectar amb la faràndula de l'època: va guiar a Serrat en els seus primers passos per Madrid, va fotografiar a Raphael en les seves gires, va acompanyar a Massiel a comprar el vestit per al festival d'Eurovisió i va aconseguir fotografiar els Beatles al seu hotel de Barcelona.
Els col·legis, casals d'estiu i altres entitats que vulguin visitar l'exposició dedicada al Club Super3 poden consultar la Guia "Tots som súpers!
Orientacions didàctiques per a escoles" per aprofundir en els continguts de la mostra.
La Guia conté tres propostes; cadascuna d'elles específica per a cada cicle de primària, amb activitats per realitzar a l'aula abans i després de visitar l'exposició.L'objectiu d'aquest recurs és conèixer la història del Club Super3, un fenomen social al llarg de 25 anys, i realitzar activitats vinculades amb les diverses temporades del Club, amb els dibuixos animats i amb els diversos canals (televisió, revista, web, música i esdeveniments) des dels quals es fa arribar la informació als més petits.
A la mateixa exposició s'hi pot trobar un joc de pistes amb dos tipus de targetes/qüestionaris que animen els visitants a trobar les respostes als "superenigmes" que s'hi plantegen.
Aquells que encertin tots els enigmes poden participar en un sorteig mensual organitzat pel Club.
Per participar-hi han de dipositar les targetes emplenades amb les respostes i les seves dades en la bústia que poden trobar al final del recorregut de l'exposició.
Els nens i nenes que visiten l'exposició tenen l'oportunitat de fer-se el carnet de súpers els dissabtes d'11 a 13.30 hores i de 16 a 19 hores, i els diumenges, d'11 a 13.30 hores.
L'Associació per als Drets Humans a l'Afganistan (ASDHA) posa a disposició dels alumnes de tercer i quart d'ESO i de primer i segon de Batxillerat una "Guia pedagògica" sobre l'exposició "Dones.
La Guia proposa activitats per dur a terme a l'aula abans de visitar l'exposició.
L'objectiu d'aquesta pràctica és treballar les idees preconcebudes o la informació que l 'alumnat pugui tenir sobre l'Afganistan i sobre la situació de la dona per analitzar-les i contrastar-les.
Un altre apartat de la Guia detalla una sèrie d'activitats que es poden dur a terme durant la visita a l'exposició.
Activitats que es relacionen amb la lectura de determinats textos i l'observació de les fotografies.
Finalment, la Guia suggereix activitats per dur a terme a l'aula després de la visita a l'exposició: un debat sobre la situació dels homes i les dones a l'Afganistan i les fotografies que més han impactat.
Exposició oberta al públic del 23 de maig fins al 25 de juny de 2000
Ernest Costa i Savoia (Bescanó 1940)
161 plantes d'anomenada del Pla de l'Estany; Porqueres.
Rutes a peu i Viatges amb els pastors transhumants, que guanya el Premi CEC el 1984.
Participa, amb les seves fotografies, en títols com El temps del carbó; Espais naturals dels Països Catalans; Mediterrània; Història Natural dels Països Catalans; Geografia General dels Països Catalans; Comprendre la Natura; Guia dels Parcs de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, entre d'altres.
És autor d'una sèrie de 50 reportatges referits a espais poc coneguts dels Països Catalans, al diari "Avui", i col·labora habitualment a la revista "Descobrir Catalunya".
El 1996 guanya el Previ Cavall Fort amb la sèrie "Naturalesa i homes, constructors de paisatges".
Assessor de la sèrie de Televisió "Geografia de Catalunya", és també autor d'una trentena de muntatges audiovisuals i de l'espai "Paisatges al punt" a Catalunya Ràdio i El Periódico.
Exposició oberta al públic del 27 d'abril al 22 de maig de 2000
Graduat en disseny d'interiors, inicia la seva carrera fotogràfica el 1978.
Més de trenta llibres han estat il·lustrats amb les seves fotografies, així com nombrosos reportatges en revistes nacionals i internacionals on, sovint, n'era també autor dels textos.
El 1985 enceta la col·lecció de reportatges geogràfics de Catalunya a Edicions Terra Nostra, amb títols com Alfarería catalana; Espejismos de Cadaqués; El Pantocrátor románico en Gerona; La Rambla y sus misterios; Leyenda de Montserrat; Visión de la Alta Garrotxa; El Montsec; i el Monasterio de Pedralbes entre d'altres.
El 1998 Lunwerg el contracta per a la realització de Parques Nacionales de España.
A partir d'aquesta data i utilitzant la fotografia i el paisatge per descobrir-se a si mateix, el seu objectiu capta imatges d'una exquisida sensibilitat i plenes de matisos: Doñana Parque Nacional; Barcelona XX siglos; el río Llobregat; Retevisión, un viaje por España; Parque Nacional de Ordesa; Covadonga, Parque Nacional; el Montseny, reserva de la Biosfera; Parques Nacionales de España; Tierras de Lérida; El Pirineo; Sant Llorenç del Munt i l'Obac en són tan sols una mostra.
L'any 1996 prepara les col·leccions La Catalunya Màgica i La España Mágica amb títols com El Cadaqués de Pla; Parque Nacional de Ordesa y Monte Perdido; Casas de los Pirineos; Sentir las Islas; Luces yvisiones de la Cerdaña; Albarracín, un mundo de ensueño; El Canigó; Lleida a cel obert; Costa Brava.
Els seus darrers treballs editats han estat La Selva, terra d'aigua i Montblanc, història viva.
Exposició oberta al públic del 15 de març fins al 26 d'abril de 2000
El 1954 guanya el seu primer premi al Saló Nacional de Fotografia Moderna.
Al llarg de la seva vida participa en diverses exposicions i col·labora en nombroses revistes.
Serà també cofundador i primer professor de fotografia de l'Escola "Eina".
El 1964 publica el llibre Barcelona, blanc i negre (Aymà), i el 1966 Costa Brava Show (Kairós).
Il·lustrador d'obres vàries, com Los cachorros; Conversaciones en Cataluña; Arte Pre-románico asturiano; Conversaciones en Madrid; La arquitectura mozárabe; España y los españoles; Andalucía barroca; Catalunya des del mar; Catalunya a vol d'ocell; Ara Barcelona; Les altres capitals; Barcelona a vol d'ocell; Passeig de Mar; Els barcelonins; Les Barcelones del Món; Metros i Metròpolis; Gran Teatre del Liceu; Girona i l'Empordà, llibre de meravelles, entre d'altres.
El 1998, poc abans de la seva mort, guanya el Premi Gaziel amb el llibre de memòries Fulls de contactes.
Exposició oberta al públic del 10 de gener al 12 de febrer de 2001
Estudià Periodisme i es dedicà al reportatge gràfic de premsa durant molts anys.
La sèrie de fotografies de l'actuació policíaca contra una manifestació pacífica a favor de l'Estatut, el febrer del 76, va donar la volta al món i foren publicades al Newsweek, Time, The New York Times, Stern, Spiegel, Paris Match, Le Figaro, etc. També il·lustren alguns títols com la Historia de la fotografía en España, Història del Fotoperiodisme a Catalunya, Història de la Cultura Catalana...
El 78-79 va ser corresponsal gràfic als Estats Units i Amèrica Central per a les revistes Interviu i Primera Plana.
Va ser enviat com a periodista gràfic a l'Àsia, Amèrica, Europa i Àfrica.
El New York Times li encaregà una sèrie de fotografies de Salvador Dalí i Joan Miró.
Però la llarga convalescència que es veié obligat a fer com a conseqüència d'un greu accident que patí el 1982, el portà a realitzar treballs de fotografia d'il·lustració, creativa i d'arquitectura.
És en aquests moments que captura els espais del terrat de La Pedrera, on té l'estudi.
El resultat fou el magníficl llibre que l'escriptor i poeta Pere Gimferrer titularia El Jardí dels Guerrers (Lunwerg 1987).
A banda de nombroses exposicions individuals i col·lectives, la seva obra il·lustra els següents títols: Sefarad, Sefarad; Artesanía de España; Palace-Hotel; Gaudí, temps-obra; Geografía de España; Historia de España; Barcelona, fuente a fuente; Guía de Catalunya; Kaito; El Palau Sant Jordi de Isozaki; Domus-Isozaki.
LLLa Coruña; Historia de la Cultura Catalana; La Casa de Convalescència; Historia de la Música; Castells habitats de Catalunya.
Ha col·laborat en diverses revistes d'art i arquitectura a Espapnya, França, Alemanya i Japó, i és autor de la coberta d'un centenar de CD's.
Les escoles i casals d'estiu que vulguin fer visites lliures en grup a l'exposició "Tots som súpers!" han de comunicar-ho, amb antelació, per evitar la coincidència de grups el mateix dia i hora.
Per a les visites es pot utilitzar la guia "Tots som súpers!
Orientacions didàctiques per a escoles".
Les reserves per a visites d'escoles es poden fer a l'adreça de correu electrònic
D'altra banda, les reserves per als casals d'estiu per al juliol del 2016 s'han de demanar al correu [EMAIL]
Cal destacar que els nens i nenes que visiten l'exposició tenen l'oportunitat de fer-se el carnet de súpers els dissabtes d'11 a 13.30 h. i de 16 a 19 hores, i els diumenges, d'11 a 13.30 hores.
Quan era nen m'agradava viatjar sobre els mapes de l'atles i contemplar els llibres vells de geografia il·lustrada.
Somiava veient les fotografies dels velers àrabs.
Un agost, els zíngars van projectar Les aventures de Simbad a la plaça del poble.
"Un dia", em vaig dir, "m'embarcaré en un d'aquests vaixells rumb a Masqat, Socotra o Zanzíbar", indrets de noms poderosos com mantres, la mera evocació dels quals em permetia escapar d'aquella societat trista i grisa dels anys cinquanta.
A les acaballes de la dècada dels setanta, després d'un viatge pels pantans del Sudd, al Sudan més profund, em vaig deixar endur per un impuls i vaig partir a la recerca d'aquells mariners àrabs que solcaven l'oceà Índic amb els seus velers, propulsats pels monsons, seguint rutes que amb prou feines havien variat des de l'època del mariner de Les mil i una nits.
Vaig recórrer la costa sudanesa del mar Roig i la del Iemen del Nord, però la situació geopolítica em va impedir prosseguir cap al Iemen del Sud i arribar a Oman, el país de Simbad.
Vint-i-cinc anys més tard vaig decidir partir a la recerca d'aquell vell somni.
M'assaltava un dubte: si en el meu primer viatge amb prou feines havia pogut entrar en contacte amb un món que s'esvaïa, què en quedaria ara, a l'era de la globalització?
Potser el món havia canviat i tot havia esdevingut més homogeni i menys interessant, però estava convençut que en algun port d'Aràbia o a les illes de Lamu o Zanzíbar encara hi devien quedar vells navegants amb històries per explicar.
Vaig recollir les meves experiències, vaig recopilar els relats de marins i mercaders, vaig estudiar la seva història i ho he compilat tot al llibre Los árabes del mar.
Intencionadament no hi he inclòs cap fotografia per tal de no condicionar el lector i que pogués imaginar-se els paisatges i rostres de la narració.
No obstant això, no vaig oblidar les velles Nikon.
Vaig fotografiar moments i rostres.
Aquí en teniu algunes de les imatges, des de les que vaig fer al Sudan a les acaballes dels anys setanta, fins a les de Socotra d'aquest mateix any.
No són meres il·lustracions del meu llibre; tenen vida pròpia.
És per això que les considero el making of del llibre que he escrit; les fotografies fetes "entre bastidors".
Educat en un entorn artístic, Robert Descharnes es va dedicar molt aviat a la fotografia, primer com a aficionat, des de mitjan anys trenta.
Durant l'ocupació, quan era un jove estudiant d'arquitectura, els alemanys el van detenir el 1941 per participar en la resistència.
Un cop de sort va impedir que el deportessin a un camp de concentració.
Alliberat en mal estat de salut, va consagrar una llarga convalescència a dibuixar, pintar i gravar.
Alhora, va començar una autèntica activitat en el camp de la fotografia, que aviat es va convertir en una passió i després en una professió.
Fotògraf independent, les seves imatges d'artistes apareixen publicades en les grans revistes europees i americanes, amb les redaccions de les quals manté unes relacions privilegiades.
Paral·lelament al món de l'art contemporani pròpiament dit, Robert Descharnes fa uns reportatges sobre arquitectura i escultura, que són objecte d'obres signades amb famosos escriptors, com ara Michel Déon, André Fraigneau, Pierre Gaxotte i Jacques de Lacretelle.
Viatja i acumula material fotogràfic sobre Versalles, Florència i Itàlia, Andalusia, Grècia, l'Àfrica, el Japó i l'Índia, on fa quatre llargues estades i recorre desenes de milers de quilòmetres amb cotxe.
El 1950, a bord del paquebot S. S. America, coneix Dalí i Gala a la seva arribada a França procedent dels Estats Units.
Robert Descharnes no podia imaginar-se aleshores que aquesta trobada de l'endemà seria l'inici d'una col·laboració ininterrompuda de quaranta anys.
Va esdevenir així un dels fotògrafs privilegiats del gran pintor, juntament amb Cecil Beaton, Brassaï, Philippe Halsman, Marc Lacroix, Irving Penn i d'altres.
Descharnes va fotografiar Dalí a París, el va acompanyar regularment a Nova York i va passar llargues temporades a Cadaqués durant tots aquests anys.
Avui els arxius fotogràfics Dalí del fons Descharnes contenen aproximadament 60.000 clixés.
Gestionats per la societat Descharnes & Descharnes, reuneixen la documentació més completa que existeix sobre el personatge, la seva obra i el seu entorn.