projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Els drets del cònjuge vidu o del convivent en parella estable supervivent en la successió intestada s'han d'atribuir expressament en les declaracions d'hereu abintestat, que es poden fer, en ambdós casos, per acta notarial de notorietat.
Els drets del cònjuge vidu o del convivent en unió estable de parella supervivent en la successió intestada s'han d'atribuir expressament en les declaracions d'hereu abintestat, que es poden fer, en ambdós casos, per acta notarial de notorietat.
El cònjuge vidu o el convivent en parella estable supervivent pot optar per commutar l'usdefruit universal per l'atribució d'una quarta part alíquota de l'herència i, a més, l'usdefruit de l'habitatge conjugal o familiar.
L'opció de commutació de l'usdefruit universal es pot exercir en el termini d'un any a comptar de la mort del causant i s'extingeix si el cònjuge vidu o el convivent en parella estable supervivent accepta de manera expressa l'adjudicació de l'usdefruit universal.
El cònjuge vidu o el convivent en parella estable supervivent només pot demanar l'atribució de l'usdefruit de l'habitatge conjugal o familiar si aquest bé forma part de l'actiu hereditari i el causant no n'ha disposat en codicil o en pacte successori.
Per a calcular la quarta part alíquota de l'herència, es parteix del valor dels béns de l'actiu hereditari líquid en el moment de la mort del causant i se'n descompten els béns disposats en codicil o pacte successori i, si escau, el valor de l'usdefruit de l'habitatge que també s'atribueix al cònjuge vidu o al convivent en parella estable supervivent, però no les llegítimes.
El cònjuge vidu o el convivent en unió estable de parella supervivent pot optar per commutar l'usdefruit universal per l'atribució d'una quarta part alíquota de l'herència i, a més, l'usdefruit de l'habitatge conjugal o familiar.
L'opció de commutació de l'usdefruit universal es pot exercir en el termini d'un any a comptar de la mort del causant i s'extingeix si el cònjuge vidu o el convivent en unió estable de parella supervivent accepta de manera expressa l'adjudicació de l'usdefruit universal.
El cònjuge vidu o el convivent en unió estable de parella supervivent només pot demanar l'atribució de l'usdefruit de l'habitatge conjugal o familiar si aquest bé forma part de l'actiu hereditari i el causant no n'ha disposat en codicil o en pacte successori.
Per a calcular la quarta part alíquota de l'herència, es parteix del valor dels béns de l'actiu hereditari líquid en el moment de la mort del causant i se'n descompten els béns disposats en codicil o pacte successori i, si escau, el valor de l'usdefruit de l'habitatge que també s'atribueix al cònjuge vidu o al convivent en unió estable de parella supervivent, però no les llegítimes.
L'usdefruit universal del cònjuge o del convivent en parella estable s'estén a les llegítimes, però no als llegats ordenats en codicil, a les atribucions particulars ordenades en pacte successori a favor d'altres persones ni a les donacions per causa de mort.
Si el cònjuge vidu o el convivent en parella estable supervivent concorre a la successió amb hereus menors d'edat dels quals és representant legal, pot exercir llur representació per a l'acceptació de l'herència, sense que calgui la intervenció d'un defensor judicial, i adjudicar-se l'usdefruit universal.
L'usdefruit universal del cònjuge o del convivent en unió estable de parella s'estén a les llegítimes, però no als llegats ordenats en codicil, a les atribucions particulars ordenades en pacte successori a favor d'altres persones ni a les donacions per causa de mort.
Si el cònjuge vidu o el convivent en unió estable de parella supervivent concorre a la successió amb hereus menors d'edat dels quals és representant legal, pot exercir llur representació per a l'acceptació de l'herència, sense que calgui la intervenció d'un defensor judicial, i adjudicar-se l'usdefruit universal.
El cònjuge vidu o el convivent en parella estable supervivent, si concorre a la successió amb fills del causant o descendents d'aquests, té dret a l'usdefruit universal de l'herència, lliure de fiança, si bé pot exercir l'opció de commutació que li reconeix l'article 442-5.
Si el causant mor sense fills ni altres descendents, l'herència es defereix al cònjuge vidu o al convivent en parella estable supervivent.
El cònjuge vidu o el convivent en unió estable de parella supervivent, si concorre a la successió amb fills del causant o descendents d'aquests, té dret a l'usdefruit universal de l'herència, lliure de fiança, si bé pot exercir l'opció de commutació que li reconeix l'article 442-5.
Si el causant mor sense fills ni altres descendents, l'herència es defereix al cònjuge vidu o al convivent en unió estable de parella supervivent.
L'herència no es defereix als néts o descendents de grau ulterior si tots els fills del causant la repudien, en vida del cònjuge o del convivent en parella estable, i aquest n'és el progenitor comú.
L'herència no es defereix als néts o descendents de grau ulterior si tots els fills del causant la repudien, en vida del cònjuge o del convivent en unió estable de parella, i aquest n'és el progenitor comú.
En la successió intestada, l'herència es defereix primerament als fills del causant, per dret propi, i a llurs descendents per dret de representació, sens perjudici, si escau, dels drets del cònjuge vidu o del convivent en parella estable supervivent.
En la successió intestada, l'herència es defereix primerament als fills del causant, per dret propi, i a llurs descendents per dret de representació, sens perjudici, si escau, dels drets del cònjuge vidu o del convivent en unió estable de parella supervivent.
En la successió intestada, la llei crida com a hereus del causant els parents per consanguinitat i per adopció i el cònjuge vidu o el convivent en parella estable supervivent en els termes, amb els límits i en els ordres que estableix aquest codi, sens perjudici, si escau, de les llegítimes.
El cònjuge vidu o el convivent en parella estable supervivent, si no li correspon d'ésser hereu, adquireix els drets que estableix l'article 442-3.1.
En la successió intestada, la llei crida com a hereus del causant els parents per consanguinitat i per adopció i el cònjuge vidu o el convivent en unió estable de parella supervivent en els termes, amb els límits i en els ordres que estableix aquest codi, sens perjudici, si escau, de les llegítimes.
El cònjuge vidu o el convivent en unió estable de parella supervivent, si no li correspon d'ésser hereu, adquireix els drets que estableix l'article 442-3.1.
Com a excepció al que estableix l'apartat 1, els heretaments o les atribucions particulars fetes a favor del cònjuge o del convivent en parella estable, o dels parents d'aquests, esdevenen ineficaços en els supòsits que regula l'article 422-13.1, 2 i 4, llevat que s'hagi convingut el contrari o que això resulti del context del pacte.
Com a excepció al que estableix l'apartat 1, els heretaments o les atribucions particulars fetes a favor del cònjuge o del convivent en parella estable, o dels parents d'aquests, esdevenen ineficaces en els supòsits que regula l'article 422-13.1 i 2, llevat que s'hagi convingut el contrari o això resulti del context del pacte.
La nul·litat del matrimoni, la separació matrimonial i el divorci, o bé l'extinció d'una unió estable de parella, de qualsevol dels atorgants no altera l'eficàcia dels pactes successoris, llevat que s'hagi pactat una altra cosa.
Com a excepció al que estableix l'apartat 1, els heretaments o les atribucions particulars fetes a favor del cònjuge o del convivent en unió estable de parella, o dels parents d'aquests, esdevenen ineficaces en els supòsits que regula l'article 422-13.1 i 2, llevat que s'hagi convingut el contrari o això resulti del context del pacte.
Si manquen aquestes persones, correspon al cònjuge o convivent en parella estable que sigui usufructuari universal o, si no n'hi ha, als parents als quals correspondria en cada moment fer l'elecció o la distribució.
Si manquen aquestes persones, correspon al cònjuge o convivent en unió estable de parella que sigui usufructuari universal o, si no n'hi ha, als parents als quals correspondria en cada moment fer l'elecció o la distribució.
El testador pot instituir hereu un o més descendents que siguin elegits per dos parents pròxims designats directament per ell o d'acord amb el que estableix l'article 424-6.1.a, encara que no hagi fet ús de la facultat de confiar l'elecció al cònjuge o al convivent en parella estable.
El testador pot instituir hereu un o més descendents que siguin elegits per dos parents pròxims designats directament per ell o d'acord amb el que estableix l'article 424-6.1.a, encara que no hagi fet ús de la facultat de confiar l'elecció al cònjuge o al convivent en unió estable de parella.
El testador pot instituir hereu el descendent que el seu cònjuge o convivent en parella estable supervivent elegeixi entre els fills comuns i llurs descendents, encara que visqui el seu ascendent, o els pot instituir en les parts iguals o desiguals que el cònjuge o convivent supervivent estimi convenients.
El testador pot instituir hereu el descendent que el seu cònjuge o convivent en unió estable de parella supervivent elegeixi entre els fills comuns i llurs descendents, encara que visqui el seu ascendent, o els pot instituir en les parts iguals o desiguals que el cònjuge o convivent supervivent estimi convenients.
Si el testador crida els seus hereus o legataris sense designació de noms, mitjançant les expressions hereus meus, hereus legítims, hereus intestats, parents més pròxims, parents, successors, aquells a qui per dret correspongui o els meus, o emprant expressions semblants, s'entén que són cridats com a hereus testamentaris o legataris els parents que, en el moment de deferir-se l'herència o el llegat, haurien succeït abintestat al testador, d'acord amb l'ordre legal de crides, inclòs el cònjuge o el convivent en parella estable, i amb el límit del quart grau, llevat que s'infereixi que la seva voluntat és una altra.
Si el testador crida els seus hereus o legataris sense designació de noms, mitjançant les expressions hereus meus, hereus legítims, hereus intestats, parents més pròxims, parents, successors, aquells a qui per dret correspongui o els meus, o emprant expressions semblants, s'entén que són cridats com a hereus testamentaris o legataris els parents que, en el moment de deferir-se l'herència o el llegat, haurien succeït abintestat al testador, d'acord amb l'ordre legal de crides, inclòs el cònjuge o el convivent en unió estable de parella, i amb el límit del quart grau, llevat que s'infereixi que la seva voluntat és una altra.
Aquest article també s'aplica als parents que només ho siguin del cònjuge o convivent, en línia directa o en línia col·lateral dins del quart grau, tant per consanguinitat com per afinitat.
Les disposicions a favor del convivent en unió estable de parella esdevenen ineficaces si, després d'haver estat atorgades, els convivents se separen de fet, llevat que reprenguin la convivència, o s'extingeix la unió per una causa que no sigui la defunció d'un dels membres de la parella o el matrimoni entre ambdós.
Les disposicions a favor del cònjuge o del convivent en unió estable de parella mantenen l'eficàcia si del context del testament, el codicil o la memòria testamentària resulta que el testador les hauria ordenades fins i tot en els casos que regulen els apartats 1 i 2.
a) El notari que autoritza l'instrument successori, el seu cònjuge, la persona amb qui conviu en parella estable i els parents del notari dins del quart grau de consanguinitat i el segon d'afinitat.
a) El notari que autoritza l'instrument successori, el seu cònjuge, la persona amb qui conviu en unió estable i els parents del notari dins del quart grau de consanguinitat i el segon d'afinitat.
a) El qui ha estat condemnat per sentència ferma dictada en judici penal per haver matat o haver intentat matar dolosament el causant, el seu cònjuge, la persona amb qui convivia en parella estable o algun descendent o ascendent del causant.
b) El qui ha estat condemnat per sentència ferma dictada en judici penal per haver comès dolosament delictes de lesions greus, contra la llibertat, de tortures, contra la integritat moral o contra la llibertat i la indemnitat sexuals, si la persona agreujada és el causant, el seu cònjuge, la persona amb qui convivia en parella estable o algun descendent o ascendent del causant.
a) El qui ha estat condemnat per sentència ferma dictada en judici penal per haver matat o haver intentat matar dolosament el causant, el seu cònjuge, la persona amb qui convivia en unió estable o algun descendent o ascendent del causant.
b) El qui ha estat condemnat per sentència ferma dictada en judici penal per haver comès dolosament delictes de lesions greus, contra la llibertat, de tortures, contra la integritat moral o contra la llibertat i la indemnitat sexuals, si la persona agreujada és el causant, el seu cònjuge, la persona amb qui convivia en unió estable o algun descendent o ascendent del causant.
La Llei 16/1990, de 13 de juliol, sobre el règim especial d'Era Val d'Aran, estableix al seu article 20.3 que la Generalitat ha de cedir al Consell General competències i serveis sobre diverses matèries, entre les quals hi ha el turisme.
Atès que el Ple de la Comissió de Govern Generalitat-Consell General d'Aran, en data 14 de juliol de 2000, ha adoptat un acord sobre el traspàs de competències en matèria de turisme, de conformitat amb el procediment que preveu el Decret 275/1991, d'11 de desembre, pel qual es despleguen la composició, l'organització i el funcionament de l'esmentada Comissió, modificat pel Decret 70/2000, de 8 febrer;
A proposta dels consellers de Governació i Relacions Institucionals i d'Indústria, Comerç i Turisme, i d'acord amb el Govern,
Aprovar l'acord de transferències de l'Administració de la Generalitat al Consell General d'Aran en matèria de turisme, adoptat pel Ple de la Comissió de Govern Generalitat-Consell General d'Aran en la sessió de 14 de juliol de 2000.
Es transfereixen al Consell General d'Aran les competències en matèria d'inspecció de disciplina turística i de procediment, així com l'exercici de la potestat sancionadora fins a un milió de pessetes (6.010,12 euros), amb la finalitat de comprovar, investigar i controlar l'adequació dels establiments i serveis turístics a les disposicions sobre ordenació turística i defensa dels drets i interessos dels usuaris turístics, així com la de corregir punitivament les infraccions que es cometin.
Així mateix, la potestat sancionadora transferida comporta el tancament de les instal·lacions dels establiments turístics que no disposin de les autoritzacions o els registres preceptius, o la suspensió del seu funcionament fins que es rectifiquin els defectes o es compleixin els requisits exigibles.
També es transfereix la imposició de multa coercitiva fins a 100.000 pessetes (601,01 euros), un cop fet el requeriment d'execució dels actes i de les resolucions administratives encaminades al compliment del que disposa la normativa turística.
La dotació econòmica de les transferències per a l'exercici econòmic de 2000 es fixa en la quantitat de 3.000.000 pessetes (18.030,36 euros).
Per a cada exercici, els criteris d'actualització de la dotació econòmica són els de l'increment que s'estableixi oficialment en l'índex de preus al consum.
Com a complement d'aquesta transferència i per tal de possibilitar l'efectiva i necessària coordinació de les competències transferides amb les de la resta del territori de Catalunya, caldrà atenir-se al que determini el conveni de col·laboració.
—1 Aquest Decret entrarà en vigor l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
—2 Es faculta el conseller d'Indústria, Comerç i Turisme per al desplegament i l'execució d'aquest Decret.
Barcelona, 24 de juliol de 2000
Conseller de Governació i Relacions Institucionals
La Llei 2/2007, de 5 de juny, regula el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC) com a servei públic d'accés universal i gratuït, i dota de caràcter oficial, de plena autenticitat i de validesa jurídica l'edició del diari en suport digital.
L'article 3.1 de la Llei determina que el DOGC s'edita en suport digital i que les edicions o reproduccions en suports físics deriven de l'edició digital, que n'és el prototip i és el garant de l'autenticitat i la validesa jurídica de la publicació.
Això no obstant, la disposició transitòria segona de la Llei estableix que l'edició del DOGC en suport paper es continuarà publicant, amb el mateix caràcter oficial que l'edició digital, fins a la data que el Govern determini, mitjançant un acord que s'haurà de publicar en el DOGC, data que no pot ser en cap cas posterior al 31 de desembre de 2007.
Un cop la Llei ha estat publicada i ha entrat en vigor, i, en conseqüència, un cop l'edició digital del DOGC ha adquirit caràcter oficial, es considera que a partir del proper dia 1 de juliol de 2007 ja no és necessari mantenir l'edició oficial del DOGC en suport paper.
Per tot això, el Govern, a proposta del titular del Departament de la Presidència,
Acorda:.1 El dia 30 de juny de 2007 es deixarà de publicar la versió oficial del DOGC en suport paper, i, en conseqüència, a partir del dia 1 de juliol de 2007 la versió digital del DOGC serà l'única que tindrà caràcter oficial..2 Aquest Acord s'ha de publicar al DOGC.
El Reglament orgànic i de funcionament del Consell de l'Audiovisual de Catalunya ha de regular el procediment de les dues primeres renovacions parcials d'entre els nou membres del Consell designats pel Parlament, que s'han de fer el segon i el quart anys d'haver estat constituït el Consell, de conformitat amb el sistema establert per l'article 5 d'aquesta Llei.
Els membres cessats en aplicació d'aquesta disposició transitòria, excepcionalment i per una única vegada, poden ésser objecte de nova elecció, per a un nou mandat.
El Consell de l'Audiovisual de Catalunya s'ha de constituir en el termini d'un mes a partir de l'entrada en vigor d'aquesta Llei.
Mentre no es constitueixi el nou Consell, continua en les funcions establertes per la Llei 8/1996, de 5 de juliol, el Consell establert per l'article 12 de la dita Llei.
La desatenció dels requeriments formulats en virtut del que estableix la lletra h de l'article 10 d'aquesta Llei és una infracció lleu i ha d'ésser sancionada amb una multa de fins a 30.000 euros, en el marc de les competències del Consell de l'Audiovisual de Catalunya, sens perjudici del que estableix l'apartat 1.
S'han d'aplicar les sancions fixades per l'article 14.b de la Llei 8/1996, del 5 de juliol, de regulació de la programació audiovisual distribuïda per cable, a l'incompliment de les obligacions establertes per als operadors audiovisuals a la legislació de política lingüística.
Sens perjudici del que estableix el paràgraf anterior, en el marc de les competències del Consell de l'Audiovisual de Catalunya, la desatenció dels requeriments formulats en virtut del que estableix la lletra h de l'article 10 d'aquesta Llei és una infracció lleu i ha d'ésser sancionada d'acord amb el que estableix l'apartat 2 de l'article 82 de la Llei de l'Estat 11/1998, del 24 d'abril, general de telecomunicacions.
a) Emetre un informe previ pel que fa als avantprojectes de llei i els projectes de disposicions de caràcter general que continguin normes relatives al sector audiovisual i llurs modificacions eventuals, i també elaborar informes i dictàmens a iniciativa pròpia o a instància del Parlament o del Govern.
b) Informar, amb caràcter preceptiu i vinculant, sobre la proposta del plec de condicions formulada pel Govern, prèviament a la convocatòria de cada concurs d'adjudicació de concessions.
c) Informar, amb caràcter preceptiu i vinculant, sobre les propostes presentades en els concursos d'atorgament de concessions per a la gestió d'emissores de radiodifusió sonora i de televisió.
També ha d'informar, amb caràcter preceptiu i vinculant, sobre les peticions de renovació de les concessions, els expedients de modificació del capital social de les empreses titulars de la concessió, els expedients de transmissió de les concessions i les revocacions d'aquestes.
g bis) Procedir a l'execució forçosa dels actes que adopti, davant la inactivitat de la persona obligada i després d'haver-ne fet l'advertiment corresponent.
Aquesta facultat pot comportar la imposició de multes coercitives per un import de fins a 1.000 euros diaris.
o) Disposar el cessament o la rectificació pel que fa a les emissions de publicitat il·lícita o prohibida, de conformitat amb la legislació aplicable i en els supòsits que aquesta estableix.
q bis) Exercir, a instància de les parts en conflicte, i dins l'àmbit de les seves competències, funcions arbitrals i de mediació en el sector audiovisual.
a) Emetre informe previ pel que fa als projectes i les disposicions de caràcter general relatius al sector audiovisual i llurs eventuals modificacions, i també elaborar informes i dictàmens a iniciativa pròpia o a instància del Parlament o del Govern.
b) Informar preceptivament sobre la proposta del plec de condicions formulada pel Govern amb caràcter previ a la convocatòria de cada concurs d'adjudicació de concessions.
c) Informar preceptivament sobre les propostes presentades en els concursos d'atorgament de concessions per a la gestió d'emissores de radiodifusió sonora i de televisió, pel que fa a la composició accionarial dels licitadors, a fi de garantir el pluralisme i la lliure competència en aquest sector, per tal de prevenir situacions de concentració de mitjans i abús de posició dominant.
També ha d'informar sobre les peticions de renovació de les concessions, els expedients de modificació de capital social de les empreses titulars de la concessió i els expedients de transmissió de les concessions, amb la mateixa finalitat i amb la de vetllar, si escau, perquè els operadors observin i compleixin les condicions de la concessió referents al que estableix la lletra e.
o).Disposar el cessament o la rectificació pel que fa a les emissions de publicitat il·lícita o prohibida, de conformitat amb la legislació aplicable i en els supòsits que aquesta estableix.
En cas de vacant sobrevinguda en el càrrec de president o presidenta del Consell, s'ha de nomenar una altra persona d'acord amb el procediment que estableix l'article 4.3.
En cas de vacant sobrevinguda en el càrrec de president o presidenta del Consell, s'ha de nomenar una altra persona d'acord amb el procediment que estableix l'article 4.4.
El càrrec del president o presidenta del Consell té una durada de sis anys.
La durada del mandat dels membres elegits pel Parlament és de sis anys, i cada dos anys se n'ha de fer la renovació parcial d'un terç.
El càrrec de president o presidenta i el mandat de la resta de membres del Consell no són renovables.
En cas de vacant sobrevinguda en el càrrec de president o presidenta del Consell, s'hi ha de nomenar una altra persona d'acord amb el procediment que estableix l'article 4 i el que determina l'apartat 1 d'aquest article.
En cas de vacant sobrevinguda del mandat d'un membre d'elecció parlamentària, s'ha de nomenar un nou membre de conformitat amb el que estableix l'article 4 per la resta del mandat.
Els membres que ocupin una vacant quan s'hagi exhaurit la meitat o més del mandat poden optar excepcionalment i per una única vegada a la renovació del mandat.
El càrrec de la presidència del Consell s'ha de renovar cada sis anys.
La durada del mandat de la resta de membres és de sis anys, i cada dos anys se n'ha de fer la renovació parcial d'un terç.
En tot cas, cap dels membres del Consell no pot renovar el mandat.
En cas de vacant sobrevinguda abans de sis mesos de l'acabament del mandat, s'ha de nomenar el nou membre de conformitat amb el que estableix l'apartat 1, el mandat del qual fineix en la data en què hauria acabat el mandat del membre que substitueixi.