projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Un Pla Empresarial de Prevenció ha de constar com a mínim la següent informació:
A partir de l'1 de gener de 2013 tant la presentació del PEP com dels informes de seguiment serà telemàtica dins l'entorn SDR (Sistema Documental de Residus).
Per poder presentar tant el PEP com els informes de seguiment, prèviament caldrà haver presentat la DAE (Declaració Anual d'Envasos) a través del SDR.
Des de la pantalla de la DAE l'usuari podrà crear directament el PEP i els informes de seguiment.
És important comprovar que les dades introduïdes en la DAE són correctes ja que aquestes quedaran vinculades al PEP.
El Programa de gestió de residus municipals de Catalunya 2001-2006 (PROGREMIC) estableix la prevenció com una estratègia prioritària de gestió per aquells residus de difícil aprofitament, superflus o nocius per a les persones i el medi.
En aquest marc, l'any 2002 l'Agència de Residus de Catalunya va promoure la signatura d'un conveni de col·laboració amb diferents associacions i entitats de Catalunya, els objectius del qual són fomentar la prevenció dels residus municipals mitjançant l'adhesió de projectes específics, facilitar eines per a la seva aplicació i definir i aplicar les accions de prevenció prioritàries que cal impulsar des dels ens locals i les entitats públiques i privades.
Des de l'Agència de Residus de Catalunya i amb el doble objectiu d'impulsar la prevenció de residus municipals i facilitar una eina per el desenvolupament de les actuacions de prevenció, es vol posar a disposició dels ens locals i entitats de Catalunya un conjunt d'elements de comunicació, formació i divulgació per tal de prevenir la generació dels residus municipals.
Els elements tipus s'han reunit en un únic CD i es poden personalitzar amb el logotip de cada ens local o entitat pública o privada i editar-se de forma senzilla.
Dins el CD els 24 elements que el configuren s'han agrupat segons els diferents receptors a qui van dirigits:
Els ens locals o entitats públiques i privades que vulguin utilitzar tots o alguns dels elements del cd-rom per impulsar una campanya de prevenció en el seu àmbit, s'hauran d'adherir al Conveni de prevenció de residus municipals amb un projecte específic i posar-se en contacte amb l'Agència de Residus de Catalunya
Els treballs que conté el cd-rom són propietat de l'Agència de Residus de Catalunya.
Es prohibeix modificar la forma, els continguts o el disseny dels elements així com la seva posterior difusió no autoritzada.
Programa general de prevenció i gestió de residus i recursos de Catalunya
Té com a objectiu prevenir el malbaratament alimentari a Catalunya en tots els sectors de la cadena alimentària.
Ha estat dissenyat a través d'un procés de governança compartida amb empreses, entitats socials i ambientals, universitats i administracions públiques.
Inclou aportacions de 47 organitzacions.
S'ha elaborat en el marc del projecte Interreg Europe Ecowaste4food, on participen 7 regions i ciutats europees, i coordinat per l'Agència de Residus de Catalunya, soci català del projecte.
Se sustenta en el Programa Operatiu FEDER de Catalunya 2014-2020 i en el Programa general de prevenció i gestió de residus i recursos de Catalunya 2013-2020 (PRECAT20).
Les principals funcions del comitè estratègic català en el projecte Ecowaste4food són:
El Pla d'acció s'ha elaborat en el marc del projecte Ecowaste4food, finançat pel programa de cooperació interregional Interreg Europe i amb la participació d'administracions locals i regionals de set estats per desenvolupar i implantar iniciatives ecoinnovadores de prevenció del malbaratament alimentari.
El projecte se centra en el nexe entre seguretat alimentària, eficiència de recursos, economia circular i governabilitat territorial i els seus resultats aportaran informació per al debat de les prioritats futures del Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER).
L'Organització de les Nacions Unides per a l'Alimentació i l'Agricultura calcula que un terç dels aliments produïts anualment al món es llencen (FAO, 2011).
A la Unió Europea, cada any es descarten 88 milions de tones d'aliments, amb un cost de 143 bilions d'euros.
Aquesta quantitat equival al 20% de la producció alimentària total (FUSIONS, 2012).
A Catalunya, les llars, els comerços i la restauració generen unes 262.000 tones de malbaratament cada any o, el que és el mateix, uns 35kg/persona (ARC i UAB, 2012).
La Directiva (UE) 2018/851 del Parlament Europeu i del Consell, de 30 de maig, per la qual es modifica la Directiva 2008/98/CE determina que per a l'any 2019 la CE publicarà unes pautes generals de com reportar els residus alimentaris i per a l'any 2023 els estats membres hauran de reportar les dades i començar a incorporar mesures concretes per prevenir-los i reduir-los.
Així, el 3 de maig de 2019, es va fer pública la Decisió Delegada de la Comissió de 3.05.19 per la que es complementa la Directiva 2008/98/CE del Parlament Europeu i del Consell pel que fa a una metodologia comuna i als requisits mínims de qualitat per a la mesura uniforme dels residus alimentaris.
Des de l'any 2012, l'ARC mesura el malbaratament alimentari en les caracteritzacions habituals dels circuïts de recollida selectiva de la fracció orgànica dels residus municipals.
En el següent gràfic es pot veure l'evolució del malbaratament alimentari en aquests circuïts, de 2012 a 2108:
(1) Suma del malbaratament trobat a la FORM i del malbaratament trobat als impropis.
Aquestes caracteritzacions s'han fet sobre mostres de fracció orgànica dels residus municipals homogeneïtzades i quartejades, el fa pensar que el malbaratament real en aquests circuïts sigui superior.
Durant la setmana es duen a terme campanyes de sensibilització, xerrades sobre compostatge, tallers de reparació, conferències, concursos d'idees, exposicions, jocs didàctics, etc.
A l'apartat de destacats, hi ha el Catàleg interactiu de fitxes, una eina de recerca per obtenir les fitxes més adients per realitzar activitats a la Setmana Europea de la prevenció de residus.
La cerca pot ser per eix, públic objectiu i/o temàtica.
El resultat obtingut és una llista de fitxes que compleixen els requisits de la cerca, per poder accedir-hi cal anar al full Fitxes del mateix Llibre d'Excel, on trobareu els enllaços, ordenats numèricament, de les accions de la Setmana.
A continuació es mostren el conjunt de fitxes temàtiques, agrupades per temàtiques, i el llistat d'idees per activitats amb l'objectiu de fomentar la conscienciació pública sobre la prevenció dels residus, per a ser desenvolupades pels diferents responsables de projecte (administracions o autoritats públiques, associacions/ONG, empreses/indústria, entitats educatives, etc.
L'objectiu de la Setmana Europea de la Prevenció de Residus és organitzar durant una mateixa setmana i arreu d'Europa, accions de sensibilització sobre la prevenció de residus.
En aquest apartat podeu trobar totes les accions, vídeos, resums de totes les edicions realitzades fins ara.
Accés a documentació i vídeos dels dies temàtics de totes les edicions
Informe de resultats de la Setmana Europea de la Prevenció de Residus (EWWR)
La Setmana Europea de la Prevenció de Residus neix d'un projecte de 3 anys que rep el suport del programa LIFE+ de la Comissió Europea.
L'objectiu és organitzar durant una mateixa setmana i arreu d'Europa, accions de sensibilització sobre la prevenció de residus.
Aquesta edició se celebrarà del 21 al 29 de novembre de 2020.
Vídeo promocional per participar a l'edició 2020
Consulta d'activitats previstes
Els Ens locals amb competències sobre la gestió de residus municipals són els encarregats de definir el model de recollida més adequat, considerant les característiques pròpies de cada municipi o agrupació municipal.
Així, els models de recollida de residus municipals i assimilables aplicats actualment a Catalunya es poden classificar segons:
Cada model de segregació de residus es combina amb un o diversos dels sistemes de recollida segons les característiques i preferències de cada municipi.
D'altra banda, i pel que fa als residus generats per comerços, serveis i indústries assimilables a municipals (orgànica, paper i cartró, vidre, envasos lleugers i resta), poden recollir-se a través del servei municipal o bé amb la contractació d'un servei privat de recollida comercial, segons el que estableixi l'ordenança municipal del municipi on estiguin ubicats.
En el cas de disposar d'un servei privat, el model de recollida comercial és el porta a porta, ja sigui a través de circuits individuals (que recullen tan sols els residus d'un productor) o bé itinerants (recull a més d'un productor).
Cinc fraccions - Residu mínim - Multiproducte
Contenidors de superfície - Contenidors soterrats - Porta a porta - Pneumàtica
Es consideren residus de la construcció, d'acord amb la normativa, aquells residus que es generen en una obra de construcció o demolició.
El volum de residus de la construcció generats a Catalunya és important tot i que, per les seves característiques, tenen un gran potencial pel que fa a la reutilització i el reciclatge.
Per la seva rellevància, doncs, aquests residus disposen d'un programa de gestió i d'un model de gestió específics que, superant una etapa de consolidació en la que es pretenia aconseguir una gestió finalista correcta, s'orienten a la prevenció, al reciclatge i a l'impuls dels mercats per a materials reciclats.
Preguntes i respostes freqüents sobre la gestió de runes, terres i altres residus de la construcció
Es fonamenta en les accions de prevenció i en la reutilització i valorització material màxima dels residus.
Estableix el principi de responsabilitat del productor i es fixa com a objectiu reciclar el 50% d'aquests residus l'any 2012.
Cal accedir a l'entorn de l'SDR amb perfil de GESTOR
Tota la informació referent a la DARIG
Plantes de reciclatge i dipòsits controlats
Les dejeccions ramaderes són els excrements i residus excretats pel bestiar o barreges de llit amb material residuals encara que s'hagin transformat.
Normalment es distingeixen diferents tipus de dejeccions ramaderes (fems, purins, gallinassa) segons la procedència i el contingut de matèria seca.
Un dels destins majoritaris de les dejeccions ramaderes és la seva aplicació als sòls agrícoles com a fertilitzant orgànic, atès que constitueix, en la major part dels casos, un instrument per al manteniment/increment del contingut de matèria orgànica del sòl (i, indirectament, de la seva fertilitat física) així com una font d'elements nutritius per als cultius.
La gestió de les dejeccions ramaderes en una explotació es pot fer dins del marc agrari, fora del marc agrari o una combinació dels dos tipus de gestió:
Preguntes i respostes freqüents
Introducció - Guia interactiva de les tecnologies per al tractament - Proveïdors de tecnologia - Proveïdors de tecnologia - Suggeriments o observacions
1 Es considera que aproximadament un 40 % delpaper i cartró general és envàs o embalatge.
2 75 % paper i cartró total (envàs i no envàs)
1.- Envasos de plàstic: Els plàstics són compostos polimèrics naturals o artificials (la gran majoria), transformats mitjançant l'aplicació de calor i de pressió.
La gran diversitat de plàstics utilitzats per a la fabricació d'envasos en dificulta tant la seva identificació com el seu reciclatge.
La longitud, estructura i elements de la cadena molecular juntament amb els additius determinen les característiques del plàstic utilitzat per l'envàs.
La Directiva 2004/12/CE que modifica la Directiva europea d'envasos i residus d'envasos 94/62/CE, diu textualment:
"Per tal de facilitar la recollida, reutilització i valorització, inclòs el reciclatge, dels envasos, s'indicarà en l'envàs la naturalesa del material o dels materials d'envàs utilitzats, per tal que la indústria de què es tracti pugui identificar-los i classificar, d'acord amb la Decisió"
Per aquest motiu en molts productes envasats es pot identificar, mitjançant una numeració i unes sigles, al envàs la informació de les diferents tipologies de plàstics de la qual han estan fabricats.
2.- Els envasos metàl·lics: Bàsicament formen part d'aquest grup les llaunes fèrriques o de llautói les d'alumini que normalment contenen productes alimentaris.
Enaquest grup també s'inclouen els esprais.
3.- Cartró per begudes: Aquests envasos estan compostos majoritàriament per cartró i amb d'altres capes amb unes fraccions minoritàries de plàstic i/o alumini.
El següents envasos lleugers poden lliurar-se en la recollida selectiva: Envasos de plàstic.
Els principals residus d'envasos són ampolles i pots de plàstic (p.e. per a aigua, iogurts...), llaunes de conserves i refrescos, cartró per begudes, tapes metàl·liques, safates de porexpan.
Aquesta fracció té una densitat entre 25 i 28 kg/m3.
No s'han de lliurar envasos plens, ni altres envasos com pots metàl·lics de pintures o productes químics, el destí dels quals ha de ser la deixalleria.
Tampoc pneumàtics, petits electrodomèstics o productes d'informàtica que continguin tinta.
Cal recordar, que els envasos lleugers també es poden lliurar a la deixalleria.
És la Fracció Orgànica dels Residus Municipals fonamentalment constituïda per restes de menjar i restes vegetals de mida petita que poden ser recollides selectivament i susceptibles de degradar-se biològicament.
La FORM és la fracció més inestable dels residus municipals, degut al seu elevat contingut en aigua (al voltant del 80% en pes) i en matèria orgànica (hidrats de carboni, proteïnes i greixos).
Aquestes restes orgàniques són fàcilment degradables pels microorganismes.
Per això, és necessari que aquesta fracció es reculli i gestioni el més ràpidament possible, per tal d'evitar la generació de lixiviats i de males olors.
La fracció orgànica té una densitat força elevada però variable (aproximadament 0,5-0,6 T/m 3 ), la qual cosa fa que pesi molt i ocupi poc espai.
Les característiques de la FORM són:
Aquesta fracció orgànica recollida selectivament s'ha de valoritzar per tal de reduir el seu impacte ambiental sobre el territori (generació de lixiviats, emissió de gasos...).
Concretament, la Llei 9/2008 que modifica Llei de residus 6/93, fent que la recollida selectiva sigui obligatòria per tots els municipis de Catalunya.
També la normativa europea obliga al compliment d'uns objectius de reducció dels residus municipals biodegradables que van als dipòsits controlats, que difícilment es podran assolir si no es valoritza.
Amb l'entrada en vigor a Catalunya de la llei del cànon per a la deposició de residus, els municipis que realitzen la recollida selectiva de la FORM poden sol·licitar una part dels fons recaptats per tal de finançar el cost de la gestió dels seus residus i fomentar la seva valorització.
La FORM representa la fracció més important dels residus municipals.
Aproximadament representa un 36 % en pes del total d'aquests residus, tot i que aquest valor varia per a cada ens local segons quines siguin les característiques socials, culturals, urbanístiques, territorials i econòmiques del municipi.
En la generació de la FORM podem diferenciar clarament dos grups:
És la FORM que generem a les nostres llars.
La major part d'aquestes restes orgàniques es produeixen a la cuina, però també en altres indrets, com per exemple, al balcó, al terrat o al jardí, pel que fa a les petites restes vegetals.
És la FORM generada per l'activitat pròpia dels comerços, fruiteries i verduleries, l'hostaleria, els bars i restaurants, els mercats, els menjadors col·lectius (de centres educatius, empreses o hospitals), etc.
Aquests residus orgànics procedeixen principalment de:
Els comerços poden gestionar la matèria orgànica mitjançant el servei públic de recollida de residus comercials en cas que l'Ens Local l'ofereixi, o bé, amb un sistema privat a través d'un gestor autoritzat inscrit en el registre de persones gestores de residus de Catalunya.
En el cas de gestionar la fracció orgànica amb un sistema privat, caldrà disposar d'un circuit comercial mitjançant l'SDR per tal de documentar l'origen i destinació d'aquesta fracció, garantint la seva valorització.
Circuit privat per la Fracció Orgànica
La recollida selectiva consisteix en la separació i la classificació dels residus per facilitar-ne la seva valorització i/o correcta gestió.
Aquesta recollida selectiva ha d'iniciar-se correctament en origen (a les llars i als comerços), per tal que després les diferents fraccions separades siguin recollides per mitjans específics al carrer i transportades a les diferents instal·lacions de tractament.
Un punt clau per a la correcta gestió i valorització de la matèria orgànica dels residus municipals és la seva correcta separació en origen, això permetrà obtenir un compost de qualitat.
Alguns consells per a una separació millor de la fracció orgànica de residus municipals (FORM) són:
Beneficis d'una adequada separació de la FORM en origen:
El model àrea de vorera (AV): Contenidors de superfície o soterrats, recollida pneumàtica
La gestió de la matèria orgànica requereix la utilització d'indicadors per a analitzar la seva evolució i per a planificar els criteris de la gestió futura.
L'avaluació de la gestió de la fracció orgànica es pot realitzar mitjançant les dades quantitatives i les qualitatives de la seva recollida selectiva.
Per a consultar i per a descarregar els butlletins de la caracterització de la FORM s'ha d'accedir a la part pública del Sistema Documental dels Residus (SDR) de l'Agència de Residus de Catalunya (ARC); per accedir a aquesta informació no cal disposar d'usuari ni de contrasenya.
Els butlletins de la caracterització es poden cercar per diversos criteris: per ens local titular de la recollida, per instal·lació de la caracterització, per data, per nom del circuit, per empresa caracteritzadora, etc.
Aquest aplicatiu també permet fer estadístiques de circuits i dels resultats de les caracteritzacions escollint els diversos criteris com: el municipi, la comarca, la instal·lació de la caracterització i l'ens local titular de la recollida.
Els envasos de vidre i el vidre pla precisen una recollida selectiva diferent.
La recollida selectiva de carrer admet solament el vidre procedent d'envasos amb la l'objectiu de reciclar-lo per a finalitats similars.
Els contenidors de vidre només s'ha de dipositar ampolles de vidre i pots de vidre sense tapa.
El vidre pla procedent de finestres, miralls, plats, gerros, ceràmica s'ha de portar a la deixalleria per a poder realitzar un correcte reciclatge i els envasos buits que hagi contingut medicaments s'han de dipositar a les farmàcies que disposen d'un contenidor específic.
Tampoc poden formar en cap cas part de la recollida selectiva de vidre els taps de les ampolles i dels pots, les bombetes i fluorescents.
El vidre va ser el primer material a ser recollit selectivament.
Es tracta d'un residu no compactable i un cop recollit presenta una densitat que pot variar en un rang de 180-480 Kg/m3 depenent de la tipologia.
Actualment, tot el vidre recollit es lliura a empreses encarregades del seu reciclatge segons el conveni amb el sistema integrat Ecovidrio.
La recollida de vidre pla es realitza per canals diferents que la recollida selectiva d'envasos de vidre, concretament són les deixalleries les encarregades de la seva gestió.
El Reial Decret 20/2017, de 20 de gener, sobre els vehicles al final de la seva vida útil, té per objecte establir mesures destinades a la prevenció de la generació de residus procedents de vehicles i a la recollida, a la preparació per a la reutilització, al reciclatge i altres formes de valorització dels vehicles al final de la seva vida útil, inclosos els seus components, per així reduir l'eliminació de residus i millorar l'eficàcia en la protecció de la salut humana i del medi ambient al llarg del cicle de vida dels vehicles.
La Llei estatal 9/2006, de 28 d'abril, sobre avaluació dels efectes de determinats plans i programes en el medi ambient en la seva disposició final cinquena modifica l'apartat 1 de l'article 2 de la Llei estatal 11/1997, de 24 d'abril, d'envasos i residus d'envasos, pel que fa referència a la definició d'envàs.
En aquest sentit, la nova definició queda redactada de la següent manera:
"Article 2.1 Envàs: Tot producte fabricat amb materials de qualsevol naturalesa i que s'utilitzi per contenir, protegir, manipular, distribuir i presentar mercaderies, des de matèries primeres fins a articles acabats, en qualsevol fase de la cadena de fabricació, distribució i consum.
Es consideren també envasos tots els articles eliminables utilitzats per aquesta mateixa finalitat.
Dins d'aquest concepte s'inclou únicament els envasos de venda a primaris, els envasos col·lectius o secundaris i els envasos de transport o terciaris.
Es consideraran envasos els articles que s'ajustin a la definició mencionada anteriorment sense perjudici d'altres funcions que l'envàs també pugui desenvolupar, tret que l'article formi part integrant d'un producte durant tota la seva vida útil, i tots els seus elements estiguin destinats a ser usats, consumits o eliminats conjuntament.
Es consideren envasos els articles dissenyats i destinats a ser omplerts en el punt de venda i els articles eliminables venuts plens o dissenyats i destinats a l'omplenat en el punt de venda, a condició de que desenvolupin la funció d'envàs.
Els elements de l'envàs i els elements auxiliars integrats en ell es consideraran part de l'envàs al que van units; els elements auxiliars directament penjats del producte o lligats a ell i que desenvolupin la funció d'envàs es consideraran envasos, tret que formin part integrant del producte i tots els seus elements estiguin destinats a ser consumits conjuntament.
Es consideren envasos industrials o comercials aquells que siguin d'ús i consum exclusiu en les indústries, comerços, serveis o explotacions agrícoles i ramaderes i que per tant, no siguin susceptibles d'ús i consum ordinari en els domicilis particulars."
L'article 15 del Reglament per al desenvolupament i execució de la Llei 11/1997, de 24 d'abril, d'envasos i residus d'envasos estableix la informació que els agents econòmics hauran de subministrar a les administracions públiques.
Sistema de dipòsit Devolució i Retorn (SDDR) - Sistema Integrats de Gestió (SIG) - Estudi sobre la viabilitat per la implantació d'un SDDR
Aquesta normativa estableix diverses obligacions, com per exemple:
A més, el Reglament 2019/1021 de la Unió Europea, que aplica el Conveni d'Estocolm sobre contaminants orgànics persistents a la UE, estableix que els estats identificaran i enretiraran els aparells amb més de 50 ppm de PCB i més de 0,05 dm 3 de volum, com a molt tard el 31 de desembre de 2025, concretant, doncs, una vida útil específica per a aquest tipus d'aparells, en aplicació del Conveni d'Estocolm a la Unió Europea.
Cal tenir en compte que un equip fabricat sense PCB ni PCT no està necessàriament exempt de ser declarat, ja que aquells aparells que han patit operacions de manteniment poden estar contaminats.
Per aquest motiu, cal inventariar els aparells que han estat manipulats fins que es pot comprovar que aquesta contaminació no s'ha produït.
D'acord amb el Catàleg Europeu de Residus
Preguntes i respostes més freqüents sobre la gestió dels PCB/PCT
Els posseïdors d'aparells amb PCB/PCT han d'elaborar una declaració d'aquests.
Els frigorífics s'han de tractar perquè contenen CFC al circuit generador de fred i a les escumes aïllants situades a tot el perímetre de la carcassa.
Al circuit de fred el fluid refrigerant és el CFC R-12.
Al material aïllant les escumes estan expandides pel CFC R-11.
Els CFC són uns compostos organoclorats de gran estabilitat i escassa toxicitat que, des del 1930 aproximadament, han tingut un gran èxit comercial per a múltiples usos com per exemple: refrigerants, expansors d'escumes, propulsors d'espais...
La principal proporció de CFC pertany a dos tipus: el CFC R11 i el CFC R12.
Aquests compostos, si arriben a l'estratosfera, provoquen la destrucció de la capa d'ozó a causa de l'impacte dels raigs ultraviolats del sol.
Els Frigorífics i altres aparells amb CFC estan inclosos dins de la categoria de Residus d'aparells elèctrics i electrònics (RAEE) i es gestionen amb els SIG'S autoritzats per a la Categoria 1