Dels clubs i les associacions esportius
De l'administració esportiva de la Generalitat
De la gestió de l'educació física i l'esport
De l'educació i l'esport, les activitats esportives especials i el control i la recerca mèdics
De les comissions antidopatge i contra la violència en l'esport de Catalunya
L'esport s'ha convertit cada dia més en un fenomen social universal i actualment és per a la nostra societat un instrument d'equilibri, de relació i d'integració de l'home envers el món que l'envolta.
A Catalunya, l'any 1876 es fundà l'Associació Catalanista d'Excursions Científiques, veritable primer club esportiu català i el 1888 l'Exposició Universal a Barcelona centralitzà en aquesta capital tot un moviment d'avantguarda esportiva que donà lloc a la introducció a tot l'Estat, a través de Catalunya, de molts dels diversos esports.
La Generalitat també creà, pel Decret del 27 d'agost de 1936, desenvolupat per l'Ordre del 27 d'octubre del mateix any, el Comissariat d'Esports de Catalunya, ens representatiu de l'esport català, com a organisme d'enllaç i suport de l'Administració envers les entitats i les federacions esportives catalanes.
La Generalitat de Catalunya té competència exclusiva en el camp de l'esport i el lleure, tal com s'estableix en l'article 9.
En el territori de l'Estat, l'esport i la cultura física es regulen per la Llei 13/1980, del 31 de març (General de la Cultura Física y el Deporte) i per un conjunt de disposicions que la desenvolupen.
Així mateix, la Generalitat, mitjançant els Reials Decrets, 1668/1980, del 31 de juliol, i 2608/1982, del 24 de setembre, va assumir els serveis i les instal·lacions que van ésser objecte de traspassos de l'Estat a la Generalitat i van constituir els seus mitjans operatius inicials.
Aquesta Llei s'estructura amb un títol preliminar relatiu als principis rectors de la política esportiva de la Generalitat i quatre títols que regulen, respectivament, les entitats esportives (I), l'organització administrativa de l'esport català (II), la gestió de l'educació física i l'esport (III) i la disciplina esportiva (IV)
Dins el conjunt d'objectius de la Llei, que és on s'estableix la veritable filosofia que aquesta pretén, s'esmenta la voluntat general de fomentar, implantar, divulgar, planificar, executar, coordinar i assessorar, en tots els aspectes necessaris, l'activitat física i l'esport arreu de Catalunya, amb la finalitat bàsica de fer realitat el dret social de tot ciutadà a desenvolupar i exercitar les seves facultats físiques, intel·lectuals i morals, mitjançant un fàcil i lliure accés a l'activitat física i al coneixement i a la pràctica de l'esport, i amb la voluntat que els Jocs Olímpics del 1992 siguin el catalitzador de la llarga i creixent tradició esportiva de Catalunya, en què els ideals del moviment olímpic trobaran llur marc adequat.
Per aconseguir aquest fi bàsic, la Llei proposa el desenvolupament d'una política esportiva tenint present un conjunt de principis rectors.
En relació amb l'organització institucional de l'esport a Catalunya, es remarquen el principi de coordinació amb les entitats locals -municipis i comarques- i amb els òrgans esportius de l'Estat, i el principi de participació i col·laboració d'associacions -clubs-, federacions i altres entitats públiques o privades.