La present infografia detalla la configuració de la Comissió de Garantia del Dret d'Accés a la Informació Pública, per tal de donar a conèixer la seva composició i el seu funcionament intern.
La Comissió, segons l'article 39.1 de la Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, és l'encarregada de vetllar per la garantia del dret d'accés a la informació pública.
La regulació del funcionament del seu funcionament està prevista al Reglament de la Comissió de Garantia del Dret d'Accés a la Informació Pública, aprovat pel Decret 111/2017, de 18 de juliol.
Destaca de la seva composició que els seus membres són designats per una majoria de 3/5 parts del Parlament de Catalunya, per Decret del President del Govern de la Generalitat, entre juristes especialitzats en dret públic o tècnics en matèria d'arxius o gestió documental.
Els membres de la GAIP es reuneixen en Ple per debatre el fons de les reclamacions interposades, i adopten per majoria simple les resolucions que finalitzen cada procediment de reclamació.
Per més informació sobre el funcionament de la GAIP es pot consultar el Reglament de la Comissió de Garantia del Dret d'Accés a la Informació Pública, que regula en detall les funcions, el règim d'adopció d'acords i altres aspectes de l'organització de la Comissió.
La Comissió de Garantia del Dret d'Accés a la Informació Pública vetlla pel compliment i les garanties del dret d'accés a la informació pública i exerceix les funcions que, de manera sintètica, descriu aquesta infografia, d'acord amb l'article 7 del Reglament de la GAIP, aprovat pel Decret 111/2017, de 18 de juliol.
La Comissió resol les reclamacions contra les resolucions expresses o presumptes i les comunicacions que substitueixin les resolucions en matèria d'accés a la informació pública, ofereix a la persona reclamant la possibilitat de seguir un procediment de mediació (vegeu la infografia sobre el procediment de mediació de la GAIP ) i supervisa el compliment de la legislació vigent en matèria d'accés a la informació pública, sens perjudici de la competència per avaluar el compliment de la Llei atribuïda al Síndic de Greuges.
La GAIP també orienta els subjectes amb obligacions de publicitat activa, impulsa accions de difusió, formació, divulgació i sensibilització del dret d'accés a la informació pública, ja sigui a través de la seva pàgina web, twitter o en col·laboració amb l'Escola d'Administració Pública de Catalunya, i s'encarrega d'atendre les consultes que els subjectes obligats al compliment de la Llei, puguin plantejar sobre transparència i garanties del dret d'accés.
A més, la GAIP també estableix criteris per garantir una aplicació homogènia de la legislació, coordinant-se amb l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades i la Comissió Nacional d'Accés, Avaluació i Tria Documental, i realitza informes sobre els projectes normatius que elaboren les administracions públiques catalanes, sempre que aquests projectes estiguin relacionats amb el dret d'accés a la informació pública, entre d'altres funcions.
Podeu consultar les funcions que corresponen a la Comissió a l'article 7 del Reglament de la GAIP, aprovat pel Decret 111/2017, de 18 de juliol.
En quins casos es pot interposar una reclamació davant la GAIP?
La principal funció de la GAIP és tramitar les reclamacions presentades per la ciutadania en relació amb les sol·licituds d'accés a la informació desateses.
També donar resposta a les consultes que se li adrecen en matèria de dret d'accés.
La present infografia il·lustra els casos en els quals es pot presentar una reclamació davant la GAIP.
Es pot reclamar quan una sol·licitud d'accés a la informació ha estat denegada per part d'una Administració pública, ja sigui totalment o parcialment; quan la informació lliurada no és la que ha estat sol·licitada o és incompleta, o bé, quan s'ha produït silenci administratiu (és a dir, ha transcorregut un mes des de la sol·licitud de la informació i no hi ha hagut resposta).
Les persones afectades per la informació facilitada per l'Administració també poden interposar una reclamació.
El termini per reclamar davant la GAIP és d'un mes i les persones reclamants poden sol·licitar seguir el procediment de mediació de la GAIP.
Podeu consultar la Infografia sobre Terminis per a una informació més detallada.
La presentació d'una reclamació davant la GAIP es pot fer per Internet o presencialment al registre general de documents de la GAIP o a qualsevol altre registre administratiu.
Per a presentar una reclamació de forma electrònica s'han de seguir uns passos, que la infografia detalla:
La reclamació electrònica és obligatòria per a persones jurídiques, professionals col·legiats i entitats sense personalitat jurídica.
En aquests casos és necessari acreditar la representació del reclamant.
Per presentar la reclamació de forma presencial a qualsevol administració pública (o per correu certificat) s'ha d'emplenar i signar el formulari específic, adjuntar els documents annexos i els documents identificatius del reclamant o representant.
En cas que la reclamació la presenti un representant, haurà d'adjuntar els poders o el document que acrediti la representació.
La següent infografia il·lustra algunes característiques del procediment que s'inicia quan es presenta una reclamació davant la GAIP.
Segons les circumstàncies concretes de cada cas, la reclamació seguirà una tramitació més o menys complexa.
Així doncs, si la reclamació no s'acompanya de la documentació necessària, la persona reclamant és requerida per esmenar la documentació aportada, en un termini de deu dies.
En canvi, si la reclamació es presenta correctament, la Comissió sol·licita un informe a l'Administració reclamada, així com l'expedient de la sol·licitud d'accés a la informació pública i la identificació de terceres persones afectades.
Un cop es rep la documentació de l'Administració reclamada, es valora si és necessari demanar informe de l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades (APDCAT) o a d'altres administracions, donar trasllat de la reclamació a terceres persones perquè formulin al·legacions si ho consideren pertinent o bé, donar trasllat de la documentació a la persona reclamant.
En darrer terme, es presenta una proposta de Resolució al Ple de la Comissió, que la discuteix i aprova, i es notifica a les parts del procediment en un termini de 10 dies.
La present infografia il·lustra de manera gràfica quins són els terminis tant per resoldre una sol·licitud d'accés com per reclamar davant la GAIP.
En concret, es distingeix segons si la sol·licitud d'accés a la informació pública, presentada davant d'una Administració pública, ha obtingut resposta dins del termini d'un mes, si la informació demanada ha estat lliurada totalment o parcialment, o si s'ha produït silenci administratiu perquè l'Administració no ha contestat la sol·licitud.
En cas que l'Administració doni resposta a la sol·licitud dins del termini, el termini per a reclamar davant la GAIP és d'un mes.
Si l'Administració no dona resposta a la sol·licitud o bé, aquesta no indica la possibilitat de recórrer davant la Comissió, el termini per a presentar una reclamació resta obert.
En el cas que la persona sol·licitant invoqui la producció del silenci administratiu, l'Administració disposarà del termini de 30 dies hàbils per a lliurar la informació.
La infografia també recull quin és el termini per a reclamar davant la GAIP i quin termini té la Comissió per a resoldre segons si es tramita mitjançant el procediment de mediació o si correspon ampliar o suspendre el termini per a resoldre.
En termes generals, quan es presenta una reclamació davant la GAIP, la Comissió disposa d'un termini de dos mesos per resoldre-la.
Aquest termini es pot ampliar en alguns supòsits: quan la Comissió demana un informe a l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades o quan es demana informes o dades que requereix per a resoldre, que quedarà ampliat en 15 dies.
Quan es sol·licita el procediment de mediació el termini per a resoldre resta suspès durant un mes.
També es suspèn el termini per a resoldre quan s'ha d'esmenar la documentació presentada, tràmit que s'ha de dur a terme en 10 dies.
El procediment de mediació de la GAIP promou el diàleg i facilita la negociació entre l'Administració, la persona reclamant, i les altres persones afectades per la reclamació, en cas que n'hi hagin.
La present infografia il·lustra els trets bàsics del procediment i indica que, per tal de poder seguir el procediment de mediació, la part reclamant i les persones afectades han d'estar d'acord en seguir aquest procediment.
La durada de la mediació no pot ser superior a 1 mes, durant el qual resta suspesa la tramitació del procediment de reclamació.
En cas que no hi hagi acord, el procediment de reclamació finalitza amb una resolució del Ple de la Comissió.
Les resolucions de la GAIP són executives i vinculen l'Administració afectada.
Contra les resolucions de la GAIP es pot interposar un recurs contenciós administratiu davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.
Per obtenir més informació sobre el procediment de mediació de la GAIP, consulteu el Manual de Mediació.
La Comissió vetlla per garantir el dret d'accés a la informació pública, i actua com a òrgan d'assessorament de les administracions públiques, en matèria de transparència i sobre el compliment de les garanties del dret d'accés a la informació pública, de conformitat amb el Reglament de la GAIP.
La present infografia mostra dues funcions concretes de la Comissió: la funció d'aprovar informes sobre els projectes normatius que elaborin les administracions públiques catalanes, que regulin de forma directa el dret d'accés a la informació pública o que, a criteri de l'òrgan impulsor de la norma, puguin tenir-hi una incidència rellevant, i la funció d'aprovar dictàmens quan les administracions públiques i ens públics plantegen consultes generals, en matèria de transparència o dret d'accés a la informació pública, i que requereixen la valoració del Ple de la Comissió.
El procediment per a demanar un informe a la GAIP o l'emissió d'un dictamen requereix que l'Administració pública o l'ens públic formuli una petició formal a la Comissió, i aporti la documentació que se li requereixi.
Així doncs, quan s'ha rebut la petició, la GAIP assigna, entre els seus vocals, un ponent per a l'elaboració d'una proposta, que s'haurà de presentar i debatre al Ple de la Comissió.
Si la proposta és aprovada, es notificarà i publicarà, a través del portal web de la GAIP.
Finalment, i en relació amb les dues funcions esmentades, cal tenir en compte que la Comissió també pot atendre consultes que des de les administracions o per part de la ciutadania se li plantegin per canals electrònics o per telèfon, siguin relatives a la interpretació de la Llei 19/2014, de 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern (LTAIPBG), o bé relacionades amb la tramitació de les reclamacions o el compliment de les obligacions en matèria de dret d'accés de les diferents entitats subjectes a l'àmbit d'aplicació de l'LTAIPBG.
En aquesta infografia queden representats els diferents organismes que vetllen pel compliment del dret d'accés a la informació pública arreu de l'Estat espanyol, així com la llei que els regula.
En concret, existeixen 11 organismes autonòmics (Andalusia, Aragó, Canàries, Castella i Lleó, Catalunya, Galícia, Illes Balears, Múrcia, Navarra, País Basc i País Valencià), i un d'àmbit estatal (Consejo de Transparencia y Buen Gobierno) que és també l'òrgan garantia del dret d'accés de les comunitats autònomes de Madrid, Castella-La Manxa, Cantabria, Extremadura, Astúries, La Rioja, Ceuta i Melilla, les quals no han creat un òrgan propi.
Per a més informació sobre els organismes de dret d'accés podeu consultar l'apartat d'òrgans similars.
Sota el títol 'La GAIP en dades' s'han elaborat diverses infografies que recullen les dades de les que disposa la GAIP, en diferents moments temporals, i sobre els mateixos aspectes.
En concret, aquesta sèrie d'infografies informen als ciutadans sobre quantes reclamacions s'han interposat davant la Comissió en un període temporal concret, quins són els mesos en els què s'interposen més reclamacions, els percentatges dels diferents sentits de les resolucions d'aquell període, la mitjana de temps transcorregut per a resoldre les reclamacions, la tipologia d'administració reclamada, el sexe i la condició de la persona reclamant.
La infografia següent mostra que durant l'any 2018 es van resoldre un total de 437 reclamacions, i que els mesos amb més volum de reclamacions van ser maig i novembre.
En relació amb les dades relatives al sentit de les resolucions, destaca que la pèrdua sobrevinguda de l'objecte de la reclamació va ser la forma més comuna de finalització dels procediments de reclamació, amb un 34% de les resolucions, i que la mitjana de temps transcorregut per a resoldre les reclamacions va ser de 53,29 dies, xifra que suposa una reducció del 13,4% respecte l'any anterior.
També s'exposen dades sobre les administracions més reclamades, essent els ajuntaments els més reclamats, amb un 69,9%, seguits de la Generalitat de Catalunya, amb un 14,3%.
Finalment es faciliten dades sobre el sexe de la persona reclamant (un 69,9% homes i un 30,1% dones), i també sobre les seves diferents tipologies, essent els particulars els més nombrosos, xifra que representa el 39% del total del darrer any.
La segona infografia de 'La GAIP en dades' exposa informació sobre les persones reclamants i les administracions reclamades, de forma més específica.
En primer lloc es presenten dades relatives al tipus de persona reclamant amb una mitjana percentual de 2016 a 2018, on els particulars representen el 40,2% del total del reclamants en aquest període, seguits pels que tenen la condició de càrrecs electes, amb un 32,2%.
Tot seguit, s'exposa quina ha estat la tipologia d'informació reclamada per cada tipus de reclamant, amb dades acumulades fins 2018.
Els reclamants particulars, en un 21,3% dels casos han sol·licitat informació sobre retribucions, mentre que el càrrecs electes ho han fet sobre pressupostos i comptes públics.
La premsa demana informació institucional en un 58,8% dels casos i els sindicats i els representants de treballadors majoritàriament sobre personal de l'Administració Pública (en un 76,3% de les ocasions).
Posteriorment, s'ofereixen dades relatives al sexe de la persona reclamant, de 2016 i 2018 per reflectir l'evolució a nivell temporal.
Les dones, tot i ser les que menys reclamen, han augmentat un 24,8% entre 2016 i 2018, passant d'un 5,3% a un 30,1% del total de reclamants.
Respecte el subjecte passiu, és a dir, l'administració pública reclamada, en mitjana percentual segons les dades de 2016 a 2018, els ajuntaments són les administracions més reclamades, de manera que representen un 69,7% del total.
La Generalitat de Catalunya és la segona administració més reclamada (11,3% dels casos) seguida per les societats vinculades a les Administracions públiques (7,8%).
Finalment es representa un mapa amb el volum de reclamacions segons la província de procedència de la persona reclamant i, una dada sobre la sol·licitud de procediments de mediació: la premsa és la tipologia de reclamant que més sol·licita el procediment de mediació en comparació amb altres col·lectius de persones reclamants, arribant a la xifra del 70,2% dels casos.
La tercera infografia sobre la GAIP en Dades exposa informació sobre les dades estadístiques més destacades del 2019.
En relació amb les reclamacions interposades, el 2019 es van presentar un total de 848, de les quals 709 (un 83,61%) es van resoldre el mateix any 2019.
Els mesos amb més volum de reclamacions van ser setembre i novembre, que representen respectivament un 16% i un 10,5% del total de reclamacions interposades durant l'any.
Seguint la tendència d'aquests darrers anys, les administracions més reclamades han estat els ajuntaments (en un 61,6% dels casos), seguida de la Generalitat de Catalunya (amb un 27,4% del total).
L'11% restant es reparteix entre altres administracions públiques i sector públic local, així com entitats de dret públic i altres organismes.
Quant a les persones reclamants, la tendència es manté relativament estable respecte el 2018, amb un 70,5% d'homes i un 29,5% de dones.
La condició del reclamant predominant segueix essent la dels particulars (62,9%), seguida per la premsa (14,6%), les entitats i fundacions (8,1%), els sindicats i representants de treballadors (5,9%), els càrrecs electes (5,7%) i les empreses privades (2,7%).
Únicament un 0,1% correspon a gremis i col·legis professionals.
Respecte les resolucions aprovades el 2019, un 48,5% van finalitzar per pèrdua sobrevinguda de l'objecte de la reclamació, perquè l'administració estima o facilita la informació extemporàniament, i un 26,8% en estimació o estimació parcial.
Les inadmissions van ascendir fins el 10%, mentre que els desistiments per part de la persona reclamant van mantenir-se en un 6,7% del total de reclamacions.
Finalment, les desestimacions van representar un 4,9%, i la finalització mitjançant acord de mediació un 3,2%, tot i ser l'any amb més acords en xifres absolutes (26).
La mitjana de temps transcorregut per resoldre una reclamació el 2019 ha estat de 47,78 dies, fet que suposa una reducció del temps de tramitació del 10,3% respecte l'any anterior.
D'aquesta forma, la GAIP dona compliment a l'article 42.9 LTAIPBG pel qual les reclamacions s'han de resoldre en un termini de dos mesos.
La GAIP en Dades número quatre exposa dades complementàries d'indicadors de la Comissió durant l'any 2019.
En primer lloc, quant al nombre de reclamacions presentades es mostra una tendència d'augment sostingut que té el seu punt més alt el 2019 amb un total de 848 reclamacions presentades (un 63,4% més que el 2018).
L'origen de les persones reclamants durant el 2019 ha estat menys variat que en d'altres anys.
Es manté un predomini de les sol·licituds de la província del Barcelona (66,3% del total de reclamacions presentades) i la segona província des de la qual s'han interposat més reclamacions és Tarragona (amb un 21,1% del total de reclamacions).
De fora de Catalunya destaquen les sol·licituds provinents de Madrid (3,3% de les reclamacions) i Sevilla (0,5% de les reclamacions interposades).
En relació amb les sol·licituds de mediació, aquestes han baixat en termes relatius (respecte el 2018) però han augmentat en xifres absolutes.
Mentre que el 2018 el procediment de mediació es va sol·licitar en 184 reclamacions (el 35,4%), aquest any s'ha sol·licitat en 218 reclamacions (un 25,7%).
Aquesta disminució en xifres relatives és degut a que durant el 2019 s'han interposat 329 reclamacions més que l'any anterior.
Respecte el canal d'entrada de les reclamacions, el tràmit electrònic ha predominat respecte a d'altres anys, utilitzant-se en un 80% dels casos i per tant han perdut pes altres canals, en especial la interposició presencial, que des del 2016 ha baixat del 69,9% de les reclamacions interposades a representar solament el 19,7% del total el 2019.
Finalment, la temàtica objecte de les reclamacions és en gairebé un 16% dels casos informació de personal (133 reclamacions), seguida de molt de prop per aquelles reclamacions que sol·licitaven informació relativa a ensenyament (111 reclamacions), i llicències (81 reclamacions).
Aquests tres àmbits materials suposen un 38,33% del total de reclamacions interposades l'any 2019.
Els altres temes que són objecte de reclamació davant la Comissió són contractació (5,7%), aigua (4,8%), subvencions (4,8%), urbanisme (4,8%), o pressupostos i comptes públics (4,3%).
En aquesta infografia de la sèrie de 'La GAIP en Dades' es presenten estadístiques relatives a les visites i altres accions que ha rebut el web de la Comissió al llarg de l'any 2019.
Les dades s'han extret i han estat recopilades mitjançant el programari Google Analytics, el qual ofereix la possibilitat d'analitzar diversos indicadors relatius a les visites del web.
És necessari realitzar uns apunts conceptuals per entendre les dades que s'exposen a la infografia.
Per una banda, es comptabilitzen les usuàries i usuaris visitants del web, que són el nombre de persones que han entrat al web a través d'un únic dispositiu electrònic, un cop o més.
Per comptabilitzar la quantitat de cops que un usuari ha entrat al web, s'utilitza la mètrica de sessions.
En relació a les dades que es presenten a la infografia, s'observa que la quantitat d'usuaris ha evolucionat exponencial i positivament des de 2017, data en què la quantitat d'usuaris va situar-se en 4.646, mentre que al 2019 s'arriba a la xifra de 22.547, sent l'any amb més usuaris visitants del web.
Les sessions, és a dir, la quantitat de cops que els usuaris han visitat el web de la GAIP, ha arribat també a les seves xifres més altes de tot el període d'anàlisi, situant-se en un total de 29.510 sessions el 2019.
De totes les visites que ha rebut el web de la Comissió, un 87,1% provenen de Catalunya o la resta d'Espanya (tot i que majoritàriament de la província de Barcelona); la resta de visites són provinents de països estrangers: en primer lloc se situa EUA (38,54% de les visites estrangeres), França (13,72%) i Alemanya (13,11%).
La resta de visites provinents de països estrangers són menys predominants, tal com Regne Unit (9,82%) o Argentina (8,25%) i altres estats que acumulen menys d'un 10% de les visites estrangeres.
Finalment, es mostren dades d'indicadors derivats de les sessions del web: les descàrregues de continguts i l'accés a enllaços externs a través del web.
El 36,1% de les visites va fer alguna descàrrega o va clicar algun enllaç al web; en el cas del primer indicador, un total de 7.981 visites van fer descàrregues i 2.688 van accedir a enllaços.
Aquesta alta quantitat de descàrregues el 2019 es pot explicar per la publicació de 807 resolucions el 2019, per la major difusió de la Memòria 2018, així com per ser l'any en què comencen a difondre's les infografies de la Comissió i en general es fa un esforç important en millorar la qualitat i quantitat dels continguts del web.