El gran col·laborador del Club de Lectura de mossos ha mort el dilluns 2 d'abril
Molt conegut entre nosaltres per haver estat coordinador del Club de Lectura de mossos i sempre un actiu col·laborador destacat, va ser també l'impulsor del certamen BCNegra i propietari de "Negre i Criminal", l'única llibreria especialitzada en aquest gènere que hi havia a Barcelona.
En la xerrada que vam compartir amb el Paco Camarasa per la nostra Revista, de la qual reproduïm un petit resum, ens va explicar l'auge de la novel·la negra en els darrers anys, que el cos de mossos és el que més ha aportat a aquest gènere, com va sorgir la idea de BCNegra i el perquè Barcelona és la capital del crim literari:
Com va sorgir fa vuit anys la idea de muntar la trobada BCNegra?
El 2005 l'Ajuntament de Barcelona va fer una cosa fantàstica que va ser dedicar tot l'any al llibre i la lectura.
Es van fer una sèrie d'actes, entre ells un homenatge a Vázquez Montalbán i va ser una sorpresa l'acollida que tenien les taules rodones sobre la seva novel·la negra.
Com que Barcelona és la capital editorial i del crim literari es va pensar en fer un festival d'aquest tipus, perquè s'havia comprovat que hi havia públic i els lectors ho volien.
Fins aleshores només hi havia un festival de novel·la negra que era la setmana negra de Gijón.
En canvi, a França n'hi ha uns 80, a Itàlia uns 40, a Alemanya i Anglaterra també n'hi ha molts i molt potents.
Vam convèncer l'ajuntament de fer una cosa una mica diferent.
Combinar el sector públic amb el sector privat.
L'ajuntament posa el que té: biblioteques, Institut de Cultura, dissenyadors, cartells i les editorials venen el que fan normalment, que ve un autor i fa una presentació, al cap d'unes setmanes un altre amb un altre llibre.
Recollir les novetats de finals de l'any anterior i del gener presentar-ho tot en un BCNegra.
Què vol dir que Barcelona és la capital del crim literari?
En novel·la negra i policíaca, des del punt de vista policíac, de saber qui és el culpable després de la guerra ja era la capital editorial, la ciutat on es traduïen més els escriptors britànics.
A principis dels seixanta hi va haver la primera col·lecció, en català i molt important, La cua de palla.
A principis dels setanta els dos autors que renoven el gènere tant en català com en castellà són Jaume Fuster i Manuel Vázquez Montalbán, tots dos de Barcelona.
A partir d'aquí és la capital que més protagonistes té, Petra Delicado, Méndez, Carvalho...
I a més a més dels autors que també estan aquí i continuen amb les mateixes editorials, sobretot, té una xarxa de biblioteques molt dedicades.
No hi ha cap ciutat Europa que tingui tants clubs de lectura exclusivament dedicats a novel·la negra com Barcelona i l'àrea metropolitana.
M'agradaria destacar que el CME és el cos policial més jove, des de la seva refundació, però és el que més ha aportat a la novel·la policíaca espanyola.
Comparat amb la Guàrdia Civil que té més de cent anys tenim més protagonistes, l'Albert Espinosa de Salvador Balcells, els de l'Eduard Pascual...
Tenim més mossos protagonistes i més mossos que escriuen.
Destacar que els mossos són una realitat a nivell de novel·les i de presència editorial.
Els Mossos d'Esquadra és el cos que més ha aportat a la novel·la negra espanyola.
Tenim més mossos protagonistes i més mossos que escriuen