La formació referida específicament al lloc de treball o la funció de cada treballador ha d'incloure formació teòrica i pràctica en matèria preventiva, suficient i adequada, que s'ha d'adaptar a l'evolució dels riscos i a l'aparició d'altres de nous, tal com indica l' article 19 de la Llei 31/1995, de 8 de novembre, de prevenció de riscos laborals (LPRL).
Amb caràcter general, la formació als treballadors en matèria preventiva referida al lloc de treball o la funció que tenen s'ha de facilitar durant la jornada laboral.
Excepcionalment, quan es donin causes que ho justifiquin, com per exemple la manca de disponibilitat dels formadors o per garantir la presència de tots els treballadors, es podria dur a terme aquesta formació fora de l'horari habitual del treballador, sempre que l'empresari estableixi els mecanismes de compensació adients.
En tot cas, l'empresari és qui ha d'assumir el cost econòmic de la formació dels treballadors en matèria preventiva que estableix l'article 19 de la Llei de prevenció de riscos laborals.
La formació destinada als treballadors que regula l'article 19 de l'LPRL l'ha d'impartir l'organització preventiva de l'empresa (servei de prevenció propi o mancomunat, treballador designat, el mateix empresari o el servei de prevenció aliè) en funció de la modalitat d'organització preventiva triada per l'empresa.
Qui imparteixi la formació que preveu l'article 19 de l'LPRL ha de tenir formació en prevenció de riscos laborals de nivell intermedi o superior.
No s'admet que aquesta formació l'imparteixi algú que no pertanyi a l'organització preventiva de l'empresa.
Ara bé, l'article 19 de l'LPRL no concreta les condicions i els requisits que ha de reunir aquesta formació, més enllà de dir que ha de ser "teòrica i pràctica, suficient i adequada" i centrar-se "específicament en el lloc de treball o la funció de cada treballador".
En aquest sentit, els encarregats o caps d'equip, en tant que persones que coneixen perfectament la feina, els riscos i com són els treballadors del seu equip, poden tenir un paper rellevant en la identificació de les necessitats formatives, així com, si escau, col·laborar en el disseny o fins i tot en la tasca d'impartir la formació.
També poden ajudar a fer el seguiment i l'avaluació dels canvis actitudinals dels seus treballadors, un cop ja han rebut la formació necessària.
Cal distingir dos tipus de formació: la formació mínima necessària per manipular la màquina o equip de treball i la formació mínima necessària sobre els riscos del lloc de treball on s'utilitzarà l'equip.
Respecte al primer tipus, l'objectiu és facilitar la correcta manipulació de l'equip de treball, així com el coneixement dels riscos inherents a la seva utilització.
La normativa estableix que el contingut mínim d'aquest tipus de formació ha d'incloure indicacions sobre les condicions i la utilització de forma correcta dels equips de treball, tenint en compte les instruccions del fabricant, així com les situacions o formes d'utilització anormals i perilloses que es puguin preveure.
Així mateix, també ha d'incloure les conclusions que, si escau, es puguin obtenir de l'experiència adquirida en la utilització dels equips de treball i qualsevol altra informació d'utilitat preventiva.
Respecte a la formació relativa al lloc de treball, que regula l'article 19 de la Llei de prevenció de riscos laborals, aquesta ha de ser adequada i suficient, centrada en el lloc de treball, i ha de cobrir aspectes teòrics i pràctics.
Aquesta formació és la que ha de rebre el treballador sobre els riscos i condicions del lloc de treball on desenvolupa la seva tasca amb l'equip de treball.
La planificació i el disseny d'aquesta formació l'ha de fer l'organització preventiva de l'empresa, a partir dels resultats de l'avaluació de riscos del lloc de treball i tenint en compte la persona que l'ocupa.
- Mitjançant un curs específic de nivell bàsic.
A més a més, hi ha altres vies per les quals també s'obté la capacitació per exercir les funcions de nivell bàsic, que són a través de la formació professional:
Les persones que disposen de qualsevol dels títols que regula la Llei orgànica d'educació (LOE) sobre la formació professional, tant de grau mitjà com superior, estan habilitades per desenvolupar les funcions de nivell bàsic.
Aquests tècnics poden acreditar que disposen de la formació corresponent en el nivell bàsic mitjançant el títol del cicle formatiu, sense que sigui necessària una acreditació específica.
Cal destacar, a més, que els cicles formatius d'FP de l'àmbit de la construcció capaciten per dur a terme les funcions de nivell bàsic corresponents a l'apartat A de l'annex IV del Reial decret 39/1997, i que aquesta formació compleix els criteris que estableix el VI Conveni col·lectiu general del sector de la construcció.
En canvi, només alguns dels cicles formatius d'FP que regula la Llei orgànica general del sistema educatiu (LOGSE) habiliten per desenvolupar les funcions de nivell bàsic.
Les persones que disposen de mòduls formatius o unitats formatives dels certificats de professionalitat estan habilitades per desenvolupar les funcions de nivell bàsic.
Podeu consultar aquí la relació de mòduls formatius o unitats formatives de certificats de professionalitat que inclouen la formació bàsica en prevenció de riscos laborals.
Així mateix habilita per desenvolupar les funcions de nivell bàsic el diploma que certifica l'assistència amb aprofitament emès pel Servei Públic d'Ocupació de Catalunya que inclogui el mòdul de formació complementària obligatòria FCOS02 Bàsic de Prevenció de Riscos Laborals de 30 hores.
Podeu trobar més informació sobre la formació de nivell bàsic a l'apartat de nivells de formació tècnica:
Atesa la imprecisió de la norma que regula aquesta matèria quant als requisits que han de complir les entitats que vulguin acreditar aquesta formació, l'ICSSL entén per capacitat l'aptitud, la suficiència i els coneixements per ensenyar prevenció de riscos laborals, amb experiència professional suficient en cadascuna de les matèries que s'imparteixen.
Així, tindrien capacitat per acreditar-la les entitats (persones jurídiques o persones físiques amb treballadors a càrrec seu) que disposin de personal que compleixi aquests requisits.
Des del punt de vista dels recursos materials, haurien de comptar amb els mitjans i elements de suport necessaris per realitzar tasques formatives, així com amb el material didàctic i tota la infraestructura imprescindible per garantir l'eficàcia de la seva gestió (registre, còmput d'hores d'assistència, programes formatius, programació d'activitats, etc.).
No és necessària cap autorització d'aquestes entitats per part de l'autoritat laboral.
Hi ha sectors concrets en què s'ha regulat més específicament, mitjançant un conveni col·lectiu, la manera d'impartir la formació de nivell bàsic.
Aquest és el cas, per exemple, del sector de la construcció i el del metall, on s'ha establert que la formació en prevenció de riscos laborals establerta al conveni la poden impartir entitats homologades per la Fundació Laboral de la Construcció i la Fundació del Metall per a la Formació, Qualificació i Ocupació, respectivament.
El nivell de formació en prevenció que ha de tenir el treballador designat per l'empresari per assumir les funcions de l'organització preventiva de l'empresa varia segons les accions preventives que calgui realitzar.
Els articles 35 al 37 del Reial decret 39/1997, pel qual s'aprova el Reglament dels serveis de prevenció, estableixen les funcions que es poden assumir amb les capacitats i aptituds aconseguides amb els nivells bàsic, intermedi i superior de formació en prevenció de riscos laborals.
Així, per exemple, si cal assumir l'avaluació de riscos que requereixi l'establiment d'una estratègia de mesura és necessari comptar amb formació de nivell superior.
Les persones amb formació de nivell intermedi poden assumir, entre altres funcions, la informació i formació bàsica de treballadors.
Aquelles activitats preventives que no pugui realitzar el treballador designat pel seu nivell de formació, es poden concertar amb un servei de prevenció aliè.
Podeu trobar més informació sobre els nivells de formació en prevenció a l'enllaç següent:
Perquè un empresari pugui dur a terme la gestió de la prevenció a la seva empresa cal que l'activitat econòmica de l'empresa compleixi els requisits següents: no estar inclosa a l'annex I del Reial decret 39/1997, de 17 de gener, pel qual s'aprova el Reglament dels serveis de prevenció (que recull les activitats especialment perilloses); tenir fins a 10 treballadors, o bé fins a 25 en cas que l'empresa tingui un únic centre de treball; i que l'empresari dugui a terme de manera habitual la seva activitat al centre de treball.
El nivell de formació en prevenció que ha de tenir l'empresari varia segons les funcions que calgui assumir, d'acord amb el que estableix el capítol VI del Reial decret esmentat.
En cada cas concret s'ha de verificar si les accions preventives que cal realitzar són assumibles amb les capacitats i aptituds aconseguides amb els nivells bàsic, intermedi i superior de formació en prevenció de riscos laborals, respectivament.
Cadascun d'aquests nivells formatius capaciten per a unes determinades funcions especificades als articles 35 al 37 del Reial decret 39/1997.
Així, si cal assumir la planificació de l'activitat preventiva, és necessari comptar amb formació de nivell superior.
Les persones amb formació de nivell intermedi poden assumir entre d'altres funcions la informació i formació bàsica de treballadors.
Ara bé, en el cas que a l'avaluació inicial de riscos no es detecti cap risc o aquests s'hagin esmenat i, per tant, no calgui realitzar la planificació de l'activitat preventiva ni d'altres funcions que requereixen un altre tipus de formació, llavors el mateix empresari podria assumir la prevenció tot i comptar només amb la formació de nivell bàsic.
L'empresa ha de recórrer a un servei de prevenció aliè en totes aquelles activitats o funcions no assumides per l'empresari.
Així mateix, ha de sotmetre el sistema de gestió de la prevenció implantat a l'empresa al control d'una auditoria o avaluació externa.
Cal tenir present, però, que les empreses de fins a 50 treballadors les activitats de les quals no estiguin incloses a l'annex I del Reial decret 39/1997 (activitats especialment perilloses), que duguin a terme les actuacions de prevenció amb recursos propis i en les quals l'eficàcia del sistema preventiu resulti evident sense necessitat de recórrer a una auditoria pel limitat nombre de treballadors i l'escassa complexitat de les activitats preventives, poden demanar l'exempció d'auditoria a l'autoritat laboral.
Aquestes empreses, però, han d'emplenar i remetre a l'autoritat laboral una notificació sobre la concurrència de les condicions que fan innecessària l'auditoria de l'organització preventiva.
La persona o persones encarregades de la coordinació d'activitats preventives han d'estar en possessió de la formació preventiva corresponent, com a mínim, en les funcions del nivell intermedi, tal com estableix l' article 14.4 del Reial decret 171/2004, de 30 de gener, en matèria de coordinació d'activitats.
La seva funció és vigilar el compliment de les mesures preventives incloses en l'avaluació de riscos o en el pla de seguretat i salut (en el cas d'obres de construcció), així com la seva eficàcia i amb aquesta finalitat han d'estar presents al lloc on es desenvolupen les feines, en els supòsits determinats a la normativa.
Aquestes funcions les han de desenvolupar persones que tinguin la consideració de recurs preventiu, és a dir, que formin part de l'organització preventiva de l'empresa com a treballadors assignats, integrants del servei de prevenció propi o del servei de prevenció aliè.
Ara bé, l'empresari també pot assignar la presència amb aquesta finalitat a un treballador que no formi part de l'organització preventiva de l'empresa, en atenció a la seva experiència i capacitat.
Els treballadors als quals s'hagin assignat aquestes funcions sense formar part de l'organització preventiva interna de l'empresa han de col·laborar en l'organització preventiva de l'empresa.
Tant els treballadors esmentats com els que siguin pròpiament un recurs preventiu han de tenir com a mínim la formació de nivell bàsic en prevenció de riscos laborals.
En tot cas, és a l'avaluació de riscos laborals o al pla de seguretat i salut (en el cas d'obres de construcció) on s'ha d'establir la manera en què s'ha de dur a terme la presència dels recursos preventius.
Aquests documents també han d'especificar els requisits de capacitat i, per tant, de formació, que han de tenir les persones que actuen com a recurs preventiu per poder realitzar les funcions que tenen encomanades, en funció de la naturalesa i gravetat del risc en cada cas concret.
Les titulacions acadèmiques i professionals que habiliten per desenvolupar la funció de coordinador de seguretat i salut a les obres d'edificació, durant l'elaboració del projecte i l'execució de l'obra, són les d'arquitecte, arquitecte tècnic, enginyer o enginyer tècnic, d'acord amb les seves competències i especialitats, tal com estableix la Llei 38/1999, de 5 de novembre, d'ordenació de l'edificació.
Aquesta norma només es refereix a les obres d'edificació però no hi ha cap altra norma que exigeixi altres requisits per obres d'altre tipus (enginyeria civil), tot i que per analogia s'aplica sovint el mateix criteri.
Es recomana també que la formació preventiva del tècnic competent per desenvolupar les dites funcions sigui com a mínim la que s'indica a l'apèndix 2 de la Guia tècnica per a l'avaluació i prevenció dels riscos relatius a les obres de construcció, elaborada per l'Institut Nacional de Seguretat i Salut en el Treball, que estableix recomanacions per a l'aplicació del Reial decret 1627/1997, de 24 d'octubre, sobre seguretat i salut en les obres de construcció, que té una durada prevista de 200 hores.
L'empresari ha de proporcionar als delegats de prevenció els mitjans i la formació en matèria preventiva que resultin necessaris per a l'exercici de les seves funcions, d'acord amb l'article 37.2 de la Llei 31/1995, de 8 de novembre, de prevenció de riscos laborals.
El contingut específic d'aquesta formació no està establert a la normativa, però en tot cas la formació ha de ser suficient i adequada perquè els delegats de prevenció disposin dels coneixements tècnics, la competència i les habilitats necessàries que els permetin desenvolupar les seves funcions de vigilància i control, així com la resta de funcions que tenen assignades.
S'entén que aquesta formació no ha de coincidir en la seva totalitat amb els continguts de la formació per desenvolupar les funcions de nivell bàsic, ja que pot resultar convenient incloure continguts relacionats amb els fonaments de l'acció preventiva, l'organització i gestió de la prevenció a l'empresa, aspectes específics en relació amb els riscos existents a l'empresa o sector d'activitat, així com tècniques de negociació, entre d'altres.
Quant a la periodicitat d'aquesta formació, la normativa estableix que s'ha de repetir quan es consideri necessari en funció de l'aparició de nous riscos associats a l'activitat de l'empresa.
Finalment, s'han de tenir en compte les previsions sobre això que es puguin fer en els convenis que siguin d'aplicació a cada empresa.
Per exemple, el VI Conveni col·lectiu general del sector de la construcció estableix per als delegats de prevenció una formació d'una durada mínima de 70 hores i, en concret, els seus continguts.
En el VI Conveni col·lectiu general del sector de la construcció es regula la formació específica per lloc de treball o ofici amb un contingut de 20 hores, que té la seva equivalència amb el contingut bàsic i obligatori de la formació que exigeix l'article 19 de la Llei 31/1995, de 8 de novembre, de prevenció de riscos laborals.
Però només es pot considerar complerta aquesta obligació empresarial si el treballador realitza els treballs corresponents a l'especialitat de la qual ha rebut la formació de lloc de treball o ofici.
Per exemple, la formació rebuda per desenvolupar treballs de paleta no seria suficient per dur a terme la tasca d'encofrador.
Actualment la capacitació per desenvolupar les funcions corresponents al nivell intermedi només es pot obtenir mitjançant el cicle formatiu de grau superior de prevenció de riscos professionals.
Al web de formació professional del Departament d'Educació hi trobareu informació sobre les diferents vies per obtenir el títol de tècnic superior de prevenció de riscos professionals (presencial, a distància, proves d'obtenció del títol, convalidació de l'experiència professional, etc.), que habilita per desenvolupar les funcions de nivell intermedi establertes al Reglament de serveis de prevenció.
Podeu trobar més informació sobre la formació de nivell intermedi a l'apartat de nivells de formació tècnica:
No totes, només les persones que disposen d'un títol regulat per la Llei orgànica d'educació (LOE) de formació professional (FP), tant de grau mitjà com superior.
Aquests títols capaciten per desenvolupar les funcions de nivell bàsic que estableix l'article 35 del Reial decret 39/1997.
Aquests tècnics poden acreditar que disposen de la formació corresponent al nivell bàsic mitjançant el títol del cicle formatiu, sense que sigui necessària una acreditació específica.
Cal destacar, a més, que els cicles formatius d'FP de l'àmbit de la construcció capaciten per desenvolupar les funcions de nivell bàsic corresponents a l'apartat A de l'annex IV del Reial decret 39/1997, i que aquesta formació compleix els criteris que estableix el VI Conveni col·lectiu general del sector de la construcció.
En canvi, només alguns dels cicles formatius d'FP regulats per la Llei anterior, la Llei orgànica general del sistema educatiu (LOGSE), habiliten per desenvolupar les funcions de nivell bàsic.
Sí, tots els tècnics de prevenció de riscos laborals que abans de l'entrada en vigor del Reial decret 337/2010, de 19 de març, comptaven amb la certificació de formació necessària per exercir de tècnic en prevenció de riscos laborals, segueixen tenint plena capacitat per exercir les seves funcions.
Per tant, l'establiment de cicles formatius i de titulació universitària oficial en prevenció de riscos laborals, que actualment són la via per obtenir els títols de tècnic en prevenció de riscos laborals (nivell intermedi i superior, respectivament), no implica en cap cas que els tècnics que ja ho eren abans de l'entrada en vigor del Reial decret 337/2010 hagin de convalidar la seva formació.
El nivell superior en prevenció de riscos laborals es pot obtenir actualment amb els títols següents:
Una titulació universitària oficial acompanyada d'un màster universitari en Prevenció de Riscos Laborals que contingui el programa a què es refereix l'annex VI del Reial decret 39/1997, de 17 de gener, pel qual s'aprova el Reglament dels serveis de prevenció.
Grau de Prevenció i Seguretat Integral de la UAB (per acreditar-se com a tècnic superior en riscos laborals s'han d'haver cursat les tres especialitats: menció de seguretat laboral i les assignatures optatives de Seguretat de Transports i Infraestructures, Pràctiques Externes i Treball de Fi de Grau en aquest àmbit).
En aquest Registre només figuren inscrites les persones que hagin superat algun dels cursos en prevenció de riscos laborals en els nivells intermedi i/o superior en un centre de formació que hagi estat autoritzat per la Direcció General de Relacions Laborals i Qualitat en el Treball del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies.
Actualment aquest registre només emet certificats que acrediten la inscripció en aquest registre i que la persona inscrita ha realitzat la formació en prevenció de riscos necessària per desenvolupar tasques en les funcions de nivell intermedi i superior.
Podeu trobar informació sobre el tràmit per obtenir el certificat de registre a l'enllaç següent:
Podeu trobar més informació sobre formació en el sector de la construcció a l'apartat de construcció de les preguntes freqüents: