Resolució 88/2018, de 25 d'abril
Administración: Secretaria d'Administració i Funció Pública
La informació relativa a les retribucions percebudes per les persones al servei de la Generalitat i del seu sector públic que tenen un salari superior al que cobren els consellers i les conselleres del Govern és una informació pública i és evident el seu interès públic, de manera que procedeix declarar el dret de la persona reclamant a accedir-hi, i més si tenim en compte que la persona reclamant és un periodista i que aquesta informació té també un evident interès informatiu, ja que des de 2014 és vigent una disposició legal que estableix que el salari dels consellers és el topall màxim de les retribucions en l'àmbit de la Generalitat i del seu sector públic.
En el context d'aquesta Reclamació, la referència feta per la sol·licitud a les retribucions dels alts càrrecs i directius s'ha d'entendre en un sentit obert, comprensiu de tot el personal al servei de la Generalitat i del seu sector públic, ja que és evident que l'objecte de la sol·licitud és identificar totes les persones al servei de la Generalitat i del seu sector públic que cobren més que els membres del Govern, que si es fa esment a la condició d'alt càrrec o directiu és perquè és normal que a una persona no experta ni tan sols li passi pel cap que algú pugui cobrar més que un conseller sense ser directiu, i perquè no és admissible remetre's a un debat estèril sobre el concepte ambigu de directiu per limitar injustificadament l'abast material de la sol·licitud, amb infracció de l'article 20.2 LTAIPBG.
És procedent la derivació de la sol·licitud d'informació a cada empresa o entitat afectada, ja que el detall de la informació sol·licitada només pot ser atès per les empreses o entitats que paguen les retribucions.
La derivació regulada per l'article 30.1 LTAIPBG comporta que la persona sol·licitant en té prou amb la presentació que ja ha fet de la sol·licitud, de manera que la derivació vincularà directament totes i cada una de les empreses, consorcis i entitats derivades (que, segons estableix el mandat de retrotreure el procediment de tramitació de la sol·licitud d'informació establert per aquesta resolució, han de ser totes les que poden tenir personal amb retribucions superiors a les dels membres del Govern), que en virtut de la derivació esdevindran obligades a facilitar la informació sol·licitada respectiva a la persona reclamant, i si no ho fan aquesta persona podrà formular les reclamacions que corresponguin.
Reclamació contra estimació parcial.
Número d'expedient de la Reclamació: 83/2018
La retribució dels consellers, que seria el topall retributiu màxim dins del sector públic de la Generalitat, per a l'any 2017 se situaria en 110.759,94 €, un cop aplicat l'increment de l'1% establert pels Pressupostos Generals de l'Estat.
La informació sobre alts càrrecs i personal directiu de què té constància el Departament de Governació que excediria aquest topall presten els seus serveis a l'Agència Catalana de l'Aigua, a l'Agència de Residus de Catalunya i a l'Institut Català del Sòl i figura al Portal Govern Obert gencat, amb l'històric des de 2015, i s'adjunta en document Excel a títol d'annex.
Pel que fa a la informació demanada respecte del reglament que regula el règim retributiu del personal directiu de les entitats del sector públic i el règim d'adaptació de les retribucions que els superin interessada pel sol·licitant, és de significar que aquesta Secretaria era la unitat directiva competent que tramitava la iniciativa.
Fruit del decaïment de la legislatura, sense que hagués conclòs el procediment d'instrucció legalment per ser aprovada pel Govern de la Generalitat, a l'empara del que disposa l'article 26.e de la Llei 13/2008, de 5 de novembre, de la presidència de la Generalitat i del Govern, dependrà del nou executiu el capteniment respecte la iniciativa decaiguda per finiment de la legislatura.
Atès que bona part de la informació sol·licitada no estaria en poder de l'SFAP (com seria el cas de la disgregació de les retribucions segons els conceptes retributius, si fos el cas; les dietes, si n'hi hagués, i tot amb un històric de 10 anys), en aplicació de l'article 30.1 LTAIPBG és procedent derivar la sol·licitud a les entitats corresponents (que serien únicament l'Agència catalana de l'aigua, ACA, l'Institut català del sòl, INCASOL, i l'Agència de residus de Catalunya, ARC, ja que són aquelles de les que té coneixement l'SFAP de què incompleixen el topall retributiu indicat a la sol·licitud).
A partir de les consideracions anteriors, la resolució de l'SAFP decideix:
- Estimar la sol·licitud d'informació indicada a l'antecedent 2 en allò que fa referència al reglament promogut per aquest òrgan per aplicar mesures limitatives de les retribucions dels alts càrrecs i directius del sector públic de la Generalitat i considerar que s'ha facilitat la informació demanada en el tercer paràgraf anterior.
- Derivar la sol·licitud d'informació a les entitats afectades corresponents (ACA, INCASOL i ARC), per tal que siguin elles les que facin arribar a la persona sol·licitant la informació retributiva respectiva demanada.
- Comunicar a la persona reclamant que la derivació s'ha fet en la mateixa data de la resolució (20 de febrer) i que pot contactar amb les entitats derivades a través de les adreces de tota mena facilitades en el mateix annex.
El portal de transparència de la Generalitat publica periòdicament taules retributives del personal directiu de les entitats del seu sector públic on hi consten moltes retribucions que superen el topall de la retribució dels consellers, a més de les tres entitats a què es referia la resposta donada per l'SAFP.
A la persona reclamant li consta que, a més de la informació publicada al portal de transparència de la Generalitat, hi ha en el seu sector públic diverses persones que superen la retribució dels consellers i de les quals no se'n dona publicitat.
Cita alguns casos a títol d'exemple.
Argumenta sobre la base de resolucions de la GAIP que, a efectes de la legislació de transparència, la informació pública hauria d'incloure la totalitat dels salaris dels equips directius de les empreses públiques de la Generalitat.
Considera que donada la quantitat d'organismes inclosos en el sector públic de la Generalitat de Catalunya, a aquest reclamant li resultaria materialment impossible realitzar peticions de dret d'accés a la informació pública organisme per organisme amb l'objectiu d'aconseguir la relació de salaris dels seus equips directius.
Davant d'aquesta consideració, argumenta que, al seu entendre i ateses les atribucions de l'SAFP, que enumera, aquest òrgan hauria de tenir-la i facilitar-li-la.
Sobre la base d'aquestes consideracions, demana a la GAIP l'estimació de la Reclamació i la declaració del seu dret a la informació íntegra sol·licitada.
La sol·licitud d'informació pública de la que deriva aquesta Reclamació demana la relació d'alts càrrecs i de directius del sector públic de la Generalitat que perceben una retribució anual superior als 109.663 €, xifra que la persona reclamant creu que és la que correspon al sou d'un conseller o d'una consellera del Govern.
Una primera precisió que cal fer és que, segons indica l'informe de l'SAFP aportat a aquest procediment, la quantitat citada al paràgraf anterior correspondria al 2017, mentre que per al 2018 s'hauria incrementat en un 1 %, de manera que la retribució anual actual dels membres del Govern seria de 110.759,94 €.
Si bé aquesta precisió sembla pertinent, és preferible mantenir la literalitat de la sol·licitud, ja que al 2018 encara no hi ha Govern, ni Pressupostos de la Generalitat, que podrien fixar una retribució diferent per als seus membres.
Està clar a la motivació de la sol·licitud d'informació pública de la que deriva aquesta Reclamació que per a la persona reclamant l'interès informatiu de la qüestió rau en l'eventual obtenció d'una llista més o menys llarga de persones que presten els seus serveis a la Generalitat o al seu sector públic i que perceben una retribució superior als consellers o conselleres, quan hi ha vigent una llei des del 2014 que fixa el sou d'aquests membres del Govern com a topall retributiu màxim en l'àmbit de la Generalitat i del seu sector públic.
El que es demana és sens dubte informació pública, en el sentit que dóna a aquest concepte l'article 2.b LTAIPBG (la informació elaborada per l'Administració o que aquesta té a les seves mans com a conseqüència de la seva activitat).
Per tant, en principi qualsevol persona tindria dret a accedir-hi, atesa la formulació que fan del dret d'accés a la informació pública els articles 18 i 20 LTAIPBG, a no ser que concorrin límits legals que ho impedeixin.
Per les raons que s'exposen tot seguit, no sembla que concorrin en aquest cas límits que justifiquin la denegació de la informació sol·licitada.
I en tot cas no s'invoquen, de manera que procediria declarar el dret de la persona reclamant a la informació sol·licitada, conclusió que sembla compartida per la resolució de l'SAFP de 20 de febrer de 2018, si bé en limita injustificadament el seu abast, com es veurà seguidament.
En el cas dels alts càrrecs i directius del sector públic, la informació sol·licitada que els afecta ha de ser objecte de publicitat activa, per imperatiu de l'article 11.1.b LTAIPBG, de manera que amb més raó encara pot ser objecte del dret d'accés a la informació pública.
Però encara que no concorri la circumstància de ser alt càrrec o directiu del sector públic, el fet de demanar les retribucions que excedeixen les dels membres del Govern és indiciari de prou rellevància pública com per haver de declarar el dret a aquesta informació.
La informació retributiva de qualsevol persona al servei de l'Administració de la Generalitat o del seu sector públic, sigui quin sigui el seu càrrec o lloc de treball, que cobri més que un conseller o una consellera, és una dada d'indiscutible interès públic, tant pel seu impacte en els recursos públics, com per la seva significació, ja que cal suposar que una retribució d'aquest tipus anirà associada al desenvolupament de tasques d'especial responsabilitat, pròpies dels alts càrrecs i dels directius, i segurament serà el resultat de decisions discrecionals, ja que no és plausible que una retribució similar resulti de l'aplicació de les taules salarials del personal de l'Administració i del seu sector públic.
L'interès públic en aquesta mena d'informació retributiva ha estat reconegut per un informe conjunt del Consell de transparència i bon govern de l'Estat i l'Agència espanyola de protecció de dades, de 23 de març de 2015, que conclou que en el cas dels càrrecs de sots direcció general, personal eventual i personal de lliure designació, ha de prevaldre el dret d'accés a la informació retributiva sobre la protecció de les dades personals afectades.
Així mateix, la resolució de la GAIP de 7 de juliol de 2016, sobre la Reclamació 19/2016, amb l'informe favorable de l'Autoritat catalana de protecció de dades, va donar accés a la informació retributiva de tot el personal fora de conveni de Transports metropolitans de Barcelona (més de 800 persones), sobre la base d'una circumstància (el fet d'estar fora de conveni) molt menys indiciària d'interès públic que el fet de cobrar més que un membre del Govern.
A aquest interès públic indiscutible, s'hi afegeix en aquest cas un evident interès informatiu, tant perquè qui sol·licita la informació és un periodista, com pel fet que les dades demanades li han de servir per valorar l'eficàcia d'una mesura legal limitativa de les retribucions públiques; aquest interès informatiu reforça el dret d'accés a la informació demanada, ja que al dret reconegut per l'LTAIPBG hi afegeix el dret a la informació establert per l'article 20 de la Constitució.
La formulació literal de la sol·licitud d'informació de la que deriva aquesta Reclamació fa referència al topall retributiu establert per "la Llei de Pressupostos del 2014" i demana les retribucions d'alts càrrecs i de directius que el superin.
Cal fer algunes consideracions sobre aquestes referències perquè són utilitzades per l'SAFP per restringir l'abast de la sol·licitud.
El topall retributiu referenciat al sou dels consellers i conselleres del Govern va ser establert per l'apartat 2.2 de la disposició addicional 21a de la Llei 2/2014, de 27 de gener (de mesures fiscals i administratives "d'acompanyament" dels pressupostos de la Generalitat), que disposa el següent: "L'estructura retributiva dels directius d'aquestes entitats (que són els organismes i empreses del sector públic de la Generalitat) ha d'estar formada per una assignació bàsica, un complement de càrrec i, si escau, una retribució variable en funció dels objectius assolits o els resultats fixats.
Les retribucions íntegres anuals globals del personal directiu, inclosos tots els conceptes, llevat, si s'escau, de les retribucions variables, no poden ésser en cap cas superiors a les fixades per al càrrec de conseller del Govern de la Generalitat o les que es determinin anualment en les lleis de pressupostos, i s'han d'assimilar, amb caràcter general, a les retribucions fixades per als alts càrrecs o càrrecs de comandament al servei de la Generalitat".
La persona reclamant fa referència a aquesta disposició, en el marc dels antecedents i motivació de la seva sol·licitud, però la informació que demana és "una relació de tots els alts càrrecs de la Generalitat que percebin una retribució superior als 109.663 euros anuals".
Dels factors que s'acaben de citar l'SAFP n'infereix que el sol·licitat són les retribucions subjectes al règim retributiu establert per l'apartat 2.2 de la disposició addicional 21a de la Llei 2/2014 que infringeixen el topall establert per aquesta disposició i a partir d'aquesta presumpció argumenta que hi hauria diverses disposicions que permeten justificar que aquest topall només vincula el personal de determinades entitats o empreses (sumant aquesta consideració a la informació que diu disposar l'SAFP a través del Portal Govern Obert, només tres entitats o organismes de la Generalitat tindrien retribucions superiors al topall indicat: ACA, INCASOL i ARC).
Davant d'aquesta resposta de l'SFAP cal constatar que la persona reclamant en cap moment no ha demanat a qui vincula la disposició addicional 21a de la Llei 2/2014, ni qui incompleix indegudament el topall establert per ella, ni cap debat ni pronunciament jurídic sobre aquestes qüestions.
El que demana, simplement, és la dada objectiva de la relació d'alts càrrecs i directius de l'Administració de la Generalitat i del seu sector públic que cobren més de 109.663 euros l'any, amb total independència de què gaudeixin o no de suport legal per cobrar-ho legítimament.
Aquesta interpretació feta per l'SAFP és del tot injustificada, atesos els termes de la sol·licitud, i té uns efectes de limitació del tot improcedent de l'àmbit de la sol·licitud.
Les entitats i empreses afectades per la sol·licitud d'informació de la que deriva aquesta Reclamació són totes les del sector públic de la Generalitat, estiguin o no estiguin jurídicament vinculades a la disposició addicional 21a de la Llei 2/2014.
I figurin o no figurin al Portal Govern Obert gencat (que segons la resposta de l'SAFP condicionaria el seu coneixement sobre la informació retributiva demanada), perquè, sens perjudici del que es dirà en el fonament jurídic següent sobre els subjectes responsables a facilitar la informació sol·licitada, la sol·licitud és prou clara en la seva amplitud d'objectius com per entendre que el que vol la persona reclamant és la informació retributiva demanada en relació amb tot el sector públic de la Generalitat, sense delimitacions ni restriccions de cap mena.
Per una altra banda, la referència feta per la sol·licitud als alts càrrecs i al personal directiu del sector públic s'ha d'entendre en un sentit obert, i en cap cas limitatiu.
L'informe de l'SAFP considera que la referència que la sol·licitud fa a les retribucions del personal directiu s'ha d'interpretar en el sentit que només afectaria el personal que reuneixi les condicions de directiu establertes per l'apartat 1.2 de la mateixa disposició addicional 21a de la Llei 2/2014 que estableix el topall retributiu a què ens venim referint, i que serien únicament els directors executius de l'ACA, l'INCASOL i l'ARC.
Com han posat de manifest nombroses resolucions de la GAIP, començant per la ja citada de 12 de juliol de 2016, sobre la Reclamació 19/2016, el concepte de personal directiu del sector públic és poc definit per la legislació vigent, cosa que comporta inevitables dubtes i debats interpretatius en atenció a les nombroses situacions reals que s'aplica.
La GAIP ve entenent que, als efectes de l'aplicació de la legislació de transparència i accés a la informació pública, el concepte més aviat restrictiu de l'apartat 1.2 de la disposició addicional 21a de la Llei 2/2014 s'ha de completar amb altres elements i considerar que, com a mínim, s'ha de donar aquesta condició als membres dels equips de direcció de les empreses i entitats del sector públic.
En front d'aquests criteris, es pot considerar que la interpretació restrictiva aplicada per l'SAFP infringeix el que estableix l'article 20.2 LTAIPBG, en el sentit que les limitacions legals al dret d'accés a la informació pública "s'han d'interpretar sempre restrictivament en benefici d'aquest dret".
De totes maneres, no té sentit aprofundir en aquesta resolució sobre el contingut que cal atribuir al concepte de personal directiu del sector públic.
En part, perquè si bé aquest concepte pot ser rellevant als efectes d'establir les obligacions de publicitat activa dels organismes, empreses i entitats del sector públic (interpretació de l'abast que cal donar a l'article 11.1.b LTAIPBG), no és aquesta la qüestió sobre la que s'ha de pronunciar aquesta resolució, ja que l'abast de les obligacions de publicitat activa és quelcom que queda al marge de les competències de la GAIP i l'abast del dret a la informació, com s'ha dit més amunt, abasta sense cap mena de dubte les retribucions de tot el personal amb salaris superiors als dels membres del Govern, tinguin o no tinguin la condició de directiu o d'alt càrrec.
I en part, i principalment, perquè en la lògica de la sol·licitud d'informació de la que deriva aquesta Reclamació l'ús dels termes "alts càrrecs" i "directius" en cap cas no pot tenir un sentit restrictiu de la sol·licitud, ja que és evident que l'objectiu d'ella és conèixer el personal de la Generalitat que cobra més que un conseller, i si fa referència a aquestes categories és perquè a qualsevol persona externa a l'Administració o no experta no és fàcil que se li acudeixi pensar que hi pugui haver persones que cobrin més que un membre del Govern sense ser, com a mínim, directius o alts càrrecs.
A partir d'aquestes consideracions, pretendre limitar l'abast de la sol·licitud amb remissió a un debat secundari (i estèril als efectes de determinar l'abast del dret d'accés a la informació pública, com s'ha dit més amunt) sobre el concepte de directiu, com fa l'SAFP, no és més que una mera operació restrictiva del dret d'accés a la informació pública, que infringeix clarament l'article 20.2 LTAIPBG, i que per tant ha de ser refusada declarant que el sentit de la sol·licitud no pot ser altre que el d'afectar tot el personal de les empreses, consorcis, organismes i entitats del sector públic de la Generalitat que cobrin més que un conseller o que una consellera, tinguin el càrrec o la responsabilitat que tinguin.
Per tot el que s'acaba de dir s'ha de concloure que la persona reclamant té dret a la informació relativa a les retribucions percebudes pels alts càrrecs i personal directiu (i, en general, de qualsevol empleat o empleada, sigui la que sigui la seva categoria professional) de l'Administració de la Generalitat i de totes les empreses i entitats del seu sector públic, si aquestes retribucions superen els 109.663 euros anuals, i amb la concreció de les dades requerides a la sol·licitud.
A més de les consideracions fetes al fonament anterior, una altra qüestió plantejada per la Reclamació fa referència a qui hauria de facilitar o d'estar en condicions d'oferir la informació sol·licitada.
Les circumstàncies del cas requereixen diverses consideracions sobre aquesta qüestió.
La persona reclamant fa la seva sol·licitud amb el formulari de "sol·licitud d'accés a la informació pública (SAIP)" que ofereix el portal de transparència de la Generalitat.
Aquest formulari no li demana que identifiqui obligatòriament l'òrgan o entitat a qui adreça la seva sol·licitud, sinó només el tema (que la persona reclamant identifica com "Administració pública"), l'assumpte (que és assenyalat com la relació d'alts càrrecs i directius del sector públic amb un sou anual superior a 109.663 euros) i el contingut de la sol·licitud; opcionalment, la persona reclamant identifica com a destinatari de la seva sol·licitud d'informació el Departament de Governació i Administracions públiques.
Es pot deduir d'aquestes referències que, per a la persona reclamant, l'element fonamental de la sol·licitud és el seu objecte, és a dir, la informació demanada, que sens dubte afecta tot el sector públic de la Generalitat, i no només un dels seus departaments, i que si adreça la sol·licitud al Departament de Governació és perquè deu considerar que és qui millor pot tenir la informació demanada..
A la vista de la sol·licitud d'informació, és normal que l'SAFP la derivi a les empreses i entitats afectades.
L'article 30.1 LTAIPBG estableix que "en el supòsit que la sol·licitud d'accés a la informació es dirigeixi a una entitat o òrgan administratiu que no disposi de la informació, aquest ha de derivar-la a l'entitat o l'òrgan que en disposi, si el coneix, o a l'oficina responsable de la informació pública que correspongui, en un termini de quinze dies naturals, i comunicar al sol·licitant a quin òrgan s'ha derivat la sol·licitud i les dades per contactar-hi".
En aquest cas és comprensible que l'SAFP no disposi del detall de la informació demanada: nom i càrrec o responsabilitat del perceptor, retribució percebuda els darrers deu anys i desglossament del total anual de la retribució en els conceptes de salari fix, variable, complements de qualsevol tipus i dietes.
Tant pel lapse temporal demanat, com pel concret del desglossament requerit, el més probable és que només tinguin aquesta informació les empreses o entitats que abonen la retribució.
Per tant, el recurs a la derivació prevista per l'article 30.1 és el que procedeix en aquests casos.
El que és improcedent, per les raons exposades anteriorment, és limitar aquesta derivació a les tres úniques entitats de les que l'SAFP té coneixement positiu de què estarien infringint la disposició addicional 21a de la Llei 2/2014.
Efectivament, l'SAFP aplica tres factors sumats, cada un d'ells amb efectes restrictius, que la porten a derivar la sol·licitud d'informació, injustificadament, a només els tres organismes assenyalats; aquests tres factors restrictius són els següents:
- Limitar la sol·licitud als casos en què, a parer de l'SAFP, la percepció de retribucions superiors al sou de conseller o consellera no tindria cobertura legal, quan aquesta restricció no es pot deduir dels termes de la sol·licitud, com s'ha indicat al fonament jurídic anterior.
- Limitar la sol·licitud a les persones que tenen la condició d'alt càrrec o directiu, aplicant a més un concepte restrictiu de directiu, quan ja s'ha argumentat que aquesta referència feta per la sol·licitud s'ha d'interpretar en sentit obert, comprensiva de qualsevol persona que presti els seus serveis al sector públic de la Generalitat, amb independència del seu càrrec o responsabilitat.
- Limitar la sol·licitud a aquells organismes que publiquen retribucions d'alts càrrecs o directius respectius amb retribucions superiors a 109.663 euros al Portal Govern Obert, qual el que demana la persona sol·licitant és els que de fet superen aquesta retribució i, d'aquests, és lògic suposar que els que menys li interessen són els que tenen les seves dades publicades al Portal citat,
La raó que sembla donar en el seu informe l'SAFP per limitar la derivació de la sol·licitud a únicament l'ACA, l'INCASOL i l'ARC és que només tindria coneixement de la informació sol·licitada si ha estat publicada al Portal citat.
Acceptant que, efectivament, l'SAFP no té perquè conèixer necessàriament les retribucions aplicades per les diverses entitats del sector públic de la Generalitat, si es limita a derivar la sol·licitud únicament a les tres entitats de les que sap positivament que tenen retribucions superiors als 109.663 euros, restringeix injustificadament la possibilitat de què aflorin altres retribucions del sector públic superiors a aquesta quantitat, ja que pels mateixos arguments que ha donat no sembla que tingui manera de saber a través del Portal Govern Obert si hi ha empreses o entitats del sector públic que tenen retribucions no publicades al Portal Govern Obert superiors als 109.663 euros.
Per tant, si l'SAFP considera, justificadament, que el detall d'informació demanada per la persona reclamant només pot ser conegut per l'empresa o entitat que abona les retribucions concernides, i si es té en compte que la persona reclamant demana les retribucions superiors a 109.663 euros en l'àmbit de tot el sector públic de la Generalitat, el que ha de fer la SAFT és derivar la sol·licitud d'informació a totes i cada una de les empreses, entitats, organismes o consorcis del sector públic de la Generalitat, i no només a les tres a les que ha derivat.
En una primera conclusió, cal assenyalar que la derivació de l'SAFP ha de ser a totes i cada una de les empreses, consorcis, organismes i entitats de tota mena del sector públic de la Generalitat que puguin pagar als seus càrrecs o personal de qualsevol categoria retribucions superiors als 109.663 euros anuals.
Una llista mínima per determinar-los és la que inclouen els Pressupostos de la Generalitat, que en principi estan obligats a incorporar o informar dels relatius a totes les empreses i entitats del seu sector públic, però no es pot descartar que n'hi hagi més.
Cal fer algunes precisions sobre aquestes derivacions, als efectes de garantir el dret d'accés de la persona reclamant a la informació sol·licitada.
En primer lloc, s'ha d'entendre que les derivacions regulades per l'article 30.1, que són les que corresponen al cas que ens ocupa, comporten continuïtat del procediment iniciat amb la sol·licitud d'informació pública presentada per la persona reclamant, que no ha de presentar noves sol·licituds a cada una de les empreses, consorcis o entitats afectades.
La conseqüència de la derivació és que la responsabilitat de facilitar la informació sol·licitada es trasllada, per efecte de la derivació, a l'òrgan o entitat derivat (en aquest cas, derivats, ja que són més d'un).
L'Administració que deriva (en aquest cas, l'SAFP), a més de trametre la sol·licitud a cada una de les empreses, consorcis o entitats derivades, ha d'informar-ne a la persona sol·licitant, indicant la data, el destinatari de la derivació i les dades de contacte (com correctament ha fet en aquest cas l'SAFP, si bé a un nombre massa limitat d'entitats).
Se suposa que les entitats derivades lliuraran directament la informació sol·licitada a la persona reclamant i, si no ho fan, aquesta pot reclamar respecte de cada una de les incomplidores davant de la GAIP.
Una altra qüestió rellevant que cal definir és el termini dins del qual les entitats derivades han de resoldre la sol·licitud, en allò que les afecta.
Amb caràcter general, i si no hi ha reclamació a la GAIP, la derivació de les sol·licituds afegeix quinze dies naturals al més establert per l'article 33 LTAIPBG per resoldre les sol·licituds d'informació pública, de manera que el termini per resoldre la sol·licitud per cada una de les entitats derivades seria un mes i mig des de la presentació de la sol·licitud a l'Administració derivant.
En aquest cas, atès que aquesta derivació és requerida per una resolució de la GAIP, i tenint en compte la tasca de recopilació i gestió de les derivacions que haurà de fer l'SAFP, el termini indicat d'un mes i mig comença a partir de la notificació d'aquesta resolució a l'SAFP.
Si escau, a més, les empreses o entitats concernides poden ampliar aquest termini en un màxim de quinze dies, en aplicació de l'article 31 LTAIPBG, si la informació retributiva demanada és relativa a personal seu la identitat del qual no ha estat difosa al seu web o a través del Portal Govern Obert gencat, i per aquest motiu cal donar-los audiència als efectes que puguin al·legar el que considerin pertinent als efectes de protegir els seus interessos.
Aquestes darreres consideracions no afecten la informació que amb caràcter immediat han de donar l'ACA, l'INCASOL i l'ARC, en compliment de la derivació efectuada per l'SAFP, que és plenament eficaç, sens perjudici que procedeixi ampliar-la també en relació amb aquestes tres entitats, en atenció a la possibilitat que puguin tenir altre personal, a més del director executiu corresponent, que també pugui percebre retribucions superiors als 109.663 euros.
Finalment, i ateses les dificultats d'interpretació a què fan referència aquest i l'anterior fonament jurídic, cal que la derivació concreti degudament l'abast de la sol·licitud.
A aquests efectes, és convenient que la derivació contingui la sol·licitud d'informació presentada l'1 de febrer de 2018 per la persona reclamant, l'expedient generat per ella i una còpia d'aquesta Resolució de la GAIP, i que s'indiqui de forma clara i en el mateix escrit de la derivació que la informació que cada una de les entitats, consorcis, organismes i altres entitats derivades ha de facilitar a la persona reclamant és la següent:
- Relació de les persones al seu servei (siguin alts càrrecs o directius, o no ho siguin) que perceben actualment retribucions anuals superiors a 109.663 euros, amb indicació de la seva identitat (nom i cognoms) i del càrrec o lloc de treball que ocupen.
- Per a cada una de les persones de la relació anterior, han d'indicar la retribució anual percebuda cada un dels darrers deu anys, desglossant a cada exercici les quantitats corresponents a salari fix, salari variable, complements de qualsevol tipus i dietes, si n'hi ha.
- Si no tenen persones al seu servei que superin la retribució anual de 109.663 euros, cal que ho diguin expressament, i així garantir l'exactitud de la informació donada.
L'escrit de derivació també ha d'indicar que la resolució o comunicació de dades de cada una de les empreses o entitats ha de ser tramesa directament a la persona reclamant, de qui s'han de facilitar les dades de contacte, i assenyalar el termini màxim de què disposen per notificar-les (un mes i mig a partir de la data de la notificació d'aquesta Resolució a l'SAFP, data que també cal indicar en el mateix escrit de derivació).
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 25 d'abril de 2018, resol per unanimitat: