projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Es considera deslleial per enganyós promocionar un bé o servei similar al comercialitzat per un determinat empresari o professional per induir de manera deliberada el consumidor o usuari a creure que el bé o servei procedeix d'aquest empresari o professional, no sent cert.
Quan hi hagi indicis de la realització d'un acte de competència deslleial, o la seva imminència, el jutge, a instància de persona legitimada i sota la responsabilitat d'aquesta, pot ordenar la cessació provisional de l'esmentat acte i decretar les altres mesures cautelars que resultin pertinents.
Les mesures previstes a l'apartat anterior són de tramitació preferent.
En cas de perill greu i imminent es poden adoptar sense sentir la part contrària i han de ser dictades dins de les vint-i-quatre hores següents a la presentació de la sol·licitud.
Si les mesures se sol·liciten abans de ser interposada la demanda, també és competent per adoptar-les el jutge del lloc on l'acte de competència deslleial produeixi o pugui produir els seus efectes.
No obstant això, una vegada presentada la demanda principal, el jutge que la conegui és l'únic competent en tot el que fa referència a les mesures adoptades.
Les mesures cautelars, en el que no preveu aquest article, es regeixen pel que estableix l'article 1428 de la Llei d'enjudiciament civil.
Es considera deslleial per enganyós, en qualsevol circumstància, crear, dirigir o promocionar un pla de venda piramidal en el qual el consumidor o usuari realitzi una contraprestació a canvi de l'oportunitat de rebre una compensació derivada fonamentalment de l'entrada d'altres consumidors o usuaris en el pla, i no de la venda o el subministrament de béns o serveis.
El qui pretengui exercitar una acció de competència deslleial pot sol·licitar del jutge la pràctica de diligències per a la comprovació dels fets el coneixement dels quals resulti objectivament indispensable per preparar el judici.
Tals diligències se substancien d'acord amb el que preveuen els article 129 a 132 de la Llei 11/1986, de 20 de març, de patents, i poden estendre's a tot l'àmbit intern de l'empresa.
Sens perjudici del que estableixen els articles 19 i 20 del text refós de la Llei general per a la defensa dels consumidors i usuaris i altres lleis complementàries, únicament tenen la consideració de pràctiques comercials deslleials amb els consumidors i usuaris, les previstes en aquest capítol i en els articles 4, 5, 7 i 8 d'aquesta Llei.
Les pràctiques comercials regulades en els articles 21 a 31, tots dos inclusivament, són en tot cas i en qualsevol circumstància, pràctiques comercials deslleials amb els consumidors.
Qualsevol persona que participi en el mercat, els interessos econòmics del qual resultin directament perjudicats o amenaçats per l'acte de competència deslleial, està legitimada per a l'exercici de les accions previstes en els cinc primers números de l'article anterior.
L'acció d'enriquiment injust només pot ser exercitada pel titular de la posició jurídica violada.
Les accions considerades en els números 1 a 4 de l'article anterior poden exercitar-se a més per les entitats següents:
a ) Les associacions, corporacions professionals o representatives d'interessos econòmics quan resultin afectats els interessos dels seus membres.
b ) Les associacions que, segons els seus estatuts, tinguin per finalitat la protecció del consumidor.
La legitimació queda supeditada en aquest supòsit al fet que l'acte de competència deslleial perseguit afecti directament els interessos dels consumidors.
La publicitat considerada il·lícita per la Llei general de publicitat es considera deslleial.
Contra l'acte de competència deslleial poden exercitar-se les accions següents:
Acció declarativa de la deslleialtat de l'acte, si la pertorbació creada per aquest subsisteix.
Acció de cessació de l'acte, o de prohibició d'aquest, si encara no s'ha posat en pràctica.
Acció de remoció dels efectes produïts per l'acte.
Acció de rectificació de les informacions enganyoses, incorrectes o falses.
Acció de rescabalament dels danys i perjudicis ocasionats per l'acte, si hi ha intervingut dol o culpa de l'agent.
El rescabalament pot incloure la publicació de la sentència.
Acció d'enriquiment injust, que sols escau quan l'acte lesioni una posició jurídica emparada per un dret d'exclusiva o una altra d'anàleg contingut econòmic.
Es considera deslleial la violació de secrets empresarials, que es regeix pel que disposa la legislació de secrets empresarials.
Es considera deslleial la divulgació o explotació, sense autorització del seu titular, de secrets industrials o de qualsevol altra espècie de secrets empresarials als quals s'hagi tingut accés legítimament, però amb deure de reserva, o il·legítimament, a conseqüència d'alguna de les conductes previstes a l'apartat següent o a l'article 14.
Té així mateix la consideració de deslleial l'adquisició de secrets per mitjà d'espionatge o procediment anàleg.
La persecució de les violacions de secrets considerades en els apartats anteriors no necessita la concurrència dels requisits establerts a l'article 2.
No obstant això, cal que la violació hagi estat efectuada amb ànim d'obtenir-ne profit, propi o d'un tercer, o de perjudicar el titular del secret.
La imitació de prestacions i iniciatives empresarials o professionals alienes és lliure, llevat que estiguin emparades per un dret d'exclusiva reconegut per la Llei.
No obstant això, la imitació de prestacions d'un tercer es reputa deslleial quan resulti idònia per generar l'associació per part dels consumidors respecte a la prestació o comporti un aprofitament indegut de la reputació o l'esforç aliè.
Així mateix, té la consideració de deslleial la imitació sistemàtica de les prestacions i iniciatives empresarials o professionals d'un competidor quan aquesta estratègia estigui directament encaminada a impedir o obstaculitzar la seva afirmació al mercat i excedeixi del que, segons les circumstàncies, es pugui considerar una resposta natural del mercat.
La imitació de prestacions i iniciatives empresarials alienes és lliure, llevat que estiguin emparades per un dret d'exclusiva reconegut per la Llei.
No obstant això, la imitació de prestacions d'un tercer es considera deslleial quan resulti idònia per generar l'associació per part dels consumidors respecte a la prestació o comporti un aprofitament indegut de la reputació o l'esforç aliè.
Així mateix, té la consideració de deslleial la imitació sistemàtica de les prestacions i iniciatives empresarials d'un competidor quan l'esmentada estratègia estigui directament encaminada a impedir-ne o obstaculitzar-ne l'afirmació en el mercat i excedeixi el que, segons les circumstàncies, pugui considerar-se una resposta natural del mercat.
f ) La necessitat d'un servei o d'una peça, substitució o reparació.
f ) La necessitat d'un servei o d'una peça, substitució o reparació, i la modificació del preu inicialment informat, llevat que hi hagi un pacte posterior entre les parts en què s'accepti tal modificació.
Es considera deslleial tot comportament que resulti objectivament contrari a les exigències de la bona fe.
Aquesta Llei té per objecte la protecció de la competència en interès de tots els qui participen al mercat, i amb aquesta finalitat estableix la prohibició dels actes de competència deslleial, incloent-hi la publicitat il·lícita en els termes de la Llei general de publicitat.
Aquesta Llei té per objecte la protecció de la competència en interès de tots els qui participen en el mercat, i amb aquesta finalitat estableix la prohibició dels actes de competència deslleial.
Els terminis establerts en aquest Reglament es computen d'acord amb el que disposa l'article 30 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.
Sens perjudici del que preveu la disposició addicional primera, els terminis establerts en aquest Reglament es computen d'acord amb el que disposa l'article 48 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
El personal de la Comissió Nacional de la Competència degudament autoritzat pel director d'Investigació té la condició d'agent de l'autoritat i pot realitzar totes les inspeccions que siguin necessàries a les empreses i associacions d'empresa per a la deguda aplicació d'aquesta Llei.
El personal habilitat amb aquesta finalitat té les següents facultats d'inspecció:
a ) accedir a qualsevol local, terreny i mitjà de transport de les empreses i associacions d'empreses i al domicili particular dels empresaris, administradors i altres membres del personal de les empreses,
b ) verificar els llibres i altres documents relatius a l'activitat empresarial, sigui quin sigui el seu suport material,
c ) fer o obtenir còpies o extractes, en qualsevol format, dels esmentats llibres o documents,
d ) retenir per un termini màxim de 10 dies els llibres o documents esmentats a la lletra b,
e ) precintar tots els locals, llibres o documents i altres béns de l'empresa durant el temps i en la mesura que sigui necessari per a la inspecció,
f ) sol·licitar a qualsevol representant o membre del personal de l'empresa o de l'associació d'empreses explicacions sobre fets o documents relacionats amb l'objecte i la finalitat de la inspecció i guardar constància de les seves respostes.
L'exercici de les facultats descrites a les lletres a i e requereix el consentiment exprés previ de l'afectat o, si no, la corresponent autorització judicial.
Les empreses i associacions d'empreses estan obligades a sotmetre's a les inspeccions que el director d'Investigació hagi autoritzat.
Si l'empresa o associació d'empreses s'oposen a una inspecció ordenada pel director d'Investigació o hi ha el risc d'oposició, aquest ha de sol·licitar la corresponent autorització judicial quan aquesta impliqui restricció de drets fonamentals al jutjat contenciós administratiu, que ha de resoldre en el termini màxim de 48 hores.
Les autoritats públiques han de prestar la protecció i l'auxili necessaris al personal de la Comissió Nacional de la Competència per a l'exercici de les funcions d'inspecció.
Les dades i informacions obtingudes només poden ser utilitzats per a les finalitats previstes en aquesta Llei.
La Direcció d'Investigació és l'òrgan de la Comissió Nacional de la Competència encarregat de la instrucció dels expedients que preveu aquesta Llei.
Són funcions de la Direcció d'Investigació:
a ) Instruir i elevar la corresponent proposta de resolució en els expedients sobre els quals hagi de resoldre el Consell en aplicació d'aquesta Llei.
b ) Resoldre sobre les qüestions incidentals que es puguin suscitar en el marc de la instrucció d'expedients.
c ) Vigilar l'execució i el compliment de les obligacions disposades en aquesta Llei i les seves normes de desplegament, així com de les resolucions i els acords realitzats en aplicació d'aquesta, tant en matèria de conductes restrictives com de control de concentracions.
d ) Aplicar els mecanismes de designació d'òrgan competent, d'acord amb el que estableix la Llei 1/2002, de 21 de febrer, de coordinació de les competències de l'Estat i les comunitats autònomes en matèria de defensa de la competència.
e ) Aplicar els mecanismes de reenviament d'expedients entre la Comissió Nacional de la Competència i la Comissió Europea segons el que preveu l'article 4 del Reglament (CE) núm. 139/2004 del Consell, de 20 de gener de 2004, sobre el control de les concentracions entre empreses.
f ) Requerir d'ofici la notificació d'una concentració d'acord amb el que preveu l'article 9.5.
g ) Requerir el formulari ordinari de notificació de conformitat amb l'article 56.2.
Correspon al director d'Investigació:
a ) Exercir el comandament i la representació de la Direcció, i pot exercir totes les competències que aquesta Llei i les seves normes de desplegament li atribueixen.
b ) Acordar el nomenament i el cessament del personal de la Direcció, d'acord amb les competències atribuïdes per la legislació específica, prèvia consulta al president de la Comissió Nacional de la Competència.
a ) Resoldre i dictaminar en els assumptes que la Comissió Nacional de la Competència té atribuïts per aquesta Llei i, en particular, en els que preveuen els articles 24 a 26 d'aquesta Llei.
b ) Resoldre els procediments sancionadors que preveuen aquesta Llei i les seves normes de desplegament.
c ) Sol·licitar o acordar l'enviament d'expedients de control de concentracions que entrin en l'àmbit d'aplicació d'aquesta Llei a la Comissió Europea segons el que preveuen els articles 9 i 22 del Reglament (CE) núm. 139/2004 del Consell, de 20 de gener, sobre el control de les concentracions entre empreses.
Adoptar les comunicacions previstes a la disposició addicional tercera i les declaracions d'inaplicabilitat que preveu l'article 6.
Sol·licitar la instrucció d'expedients per la Direcció d'Investigació.
Elaborar, si s'escau, el seu reglament de règim interior, en el qual s'ha d'establir el funcionament administratiu i l'organització dels serveis.
Resoldre sobre les recusacions, incompatibilitats i correccions disciplinàries i apreciar la incapacitat i l'incompliment greu de les seves funcions pel president i els consellers.
Nomenar el secretari i acordar-ne el cessament, a proposta del president del Consell.
Aprovar el pressupost de l'organisme.
Elaborar la memòria anual de l'organisme així com els plans anuals o plurianuals d'actuació en què es defineixin objectius i prioritats.
a ) Resoldre i dictaminar sobre els assumptes que la Comissió Nacional de la Competència té atribuïts per aquesta Llei i, en particular, sobre els previstos als articles 24 a 26 d'aquesta Llei.
b ) Resoldre els procediments sancionadors que preveu aquesta Llei i les seves normes de desplegament.
c ) Sol·licitar o acordar l'enviament d'expedients de control de concentracions que entrin en l'àmbit d'aplicació d'aquesta Llei a la Comissió Europea segons el que preveuen els articles 9 i 22 del Reglament (CE) núm. 139/2004 del Consell, de 20 de gener de 2004, sobre el control de les concentracions entre empreses.
Adoptar les comunicacions previstes a la disposició addicional tercera i les declaracions d'inaplicabilitat previstes a l'article 6.
Interessar la instrucció d'expedients per la Direcció d'Investigació.
Elaborar, si s'escau, el seu reglament de règim interior, en què s'ha d'establir el seu funcionament administratiu i l'organització dels seus serveis.
Elegir d'entre els seus membres el vicepresident.
Resoldre sobre les recusacions, incompatibilitats i correccions disciplinàries i apreciar la incapacitat i l'incompliment greu de les seves funcions pel president, vicepresident i consellers.
Aprovar l'avantprojecte de pressupostos de l'organisme.
Elaborar la memòria anual de l'organisme, així com els plans anuals o plurianuals d'actuació en què es defineixin objectius i prioritats.
El Consell, a proposta del president, nomena un secretari no conseller, que té veu però no vot i que exerceix les funcions que preveu l'article 12 de la Llei 2/2011, de 4 de març, d'economia sostenible.
El Consell nomena un secretari, a proposta del president del Consell, que realitza les funcions previstes a la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
Correspon al president de la Comissió Nacional de la Competència:
a ) Tenir la representació legal de l'organisme.
b ) Vigilar el desenvolupament de les activitats de l'organisme, vetllant pel compliment d'aquesta Llei i les seves normes de desplegament.
c ) Mantenir el bon ordre i govern dels òrgans de la Comissió Nacional de la Competència.
d ) Impulsar l'actuació inspectora de la Comissió Nacional de la Competència i l'elaboració de plans anuals o plurianuals d'actuació en què es defineixin objectius i prioritats.
e ) La direcció, coordinació, avaluació i supervisió dels òrgans de la Comissió Nacional de la Competència, en particular, la coordinació del Consell amb la Direcció d'Investigació i la direcció dels serveis comuns, sense perjudici de les competències atribuïdes al director d'Investigació a l'article 35.
f ) Donar compte al ministre d'Economia i Hisenda de les vacants que es produeixin en el Consell de la Comissió Nacional de la Competència.
g ) Exercir funcions de prefectura en relació amb el personal de la Comissió Nacional de la Competència, d'acord amb les competències atribuïdes per la legislació específica i sense perjudici de les competències atribuïdes al director d'Investigació a l'article 35.
h ) Aprovar les despeses i ordenar els pagaments de la Comissió Nacional de la Competència, llevat dels casos reservats a la competència del Govern, i efectuar la rendició de comptes de l'organisme de conformitat amb el que preveu la Llei general pressupostària.
i ) Ser òrgan de contractació de la Comissió Nacional de la Competència.
j ) Presidir el Consell de Defensa de la Competència.
k ) Resoldre les reclamacions prèvies a la via judicial civil o laboral, així com les de responsabilitat patrimonial formulades contra la Comissió Nacional de la Competència.
l ) Resoldre les qüestions no assignades al Consell o a la Direcció d'Investigació.
El president, els consellers i el director d'Investigació de la Comissió Nacional de la Competència, en la seva condició d'alts càrrecs de l'Administració General de l'Estat, han d'exercir la seva funció amb dedicació absoluta i estan sotmesos al règim d'incompatibilitat d'activitats establert amb caràcter general per als alts càrrecs de l'Administració General de l'Estat a la Llei 5/2006, de 10 d'abril, de regulació dels conflictes d'interessos dels membres del Govern i dels alts càrrecs de l'Administració General de l'Estat i en les seves disposicions de desplegament, així com a l'Acord del Consell de Ministres de 18 de febrer de 2005, pel qual s'aprova el Codi de bon govern dels membres del Govern i dels alts càrrecs de l'Administració General de l'Estat.
En cessar en el seu càrrec i durant els dos anys posteriors, el president i els consellers de la Comissió Nacional de la Competència no poden exercir cap activitat professional relacionada amb l'activitat d'aquesta Comissió.
En virtut d'aquesta limitació, en cessar en el càrrec per renúncia, expiració del termini del seu mandat o incapacitat permanent per a l'exercici de les seves funcions, el president i els consellers tenen dret a percebre a partir del mes següent a aquell en què es produeixi el cessament i durant un termini igual al que hauria desenvolupat el seu càrrec amb el límit màxim de dos anys una compensació econòmica mensual igual a la dotzena part del 80 per cent del total de retribucions assignades al càrrec respectiu en el pressupost en vigor durant el termini indicat.
No hi ha lloc a la percepció d'aquesta compensació en cas de desenvolupament, de forma remunerada, de qualsevol lloc de treball, càrrec o activitat en el sector públic o privat.
El president i els consellers de la Comissió Nacional de la Competència cessen en el seu càrrec segons el que preveu l'article 16 de la Llei 2/2011, de 4 de març, d'economia sostenible.
El president i els consellers de la Comissió Nacional de la Competència cessen en el càrrec:
b ) Per expiració del terme del seu mandat.
c ) Per incompatibilitat sobrevinguda.
d ) Per haver estat condemnat per delicte dolós.
f ) Mitjançant separació acordada pel Govern per incompliment greu dels deures del seu càrrec, a proposta de les tres cinquenes parts del Consell de la Comissió Nacional de la Competència.
Els consellers són nomenats pel Govern mitjançant un reial decret a proposta del ministre d'Economia i Hisenda entre juristes, economistes i altres professionals de prestigi reconegut, prèvia compareixença davant la Comissió d'Economia i Hisenda del Congrés dels Diputats, que ha de versar sobre la capacitat i els coneixements tècnics del candidat proposat.
Els consellers són nomenats pel Govern mitjançant reial decret a proposta del ministre d'Economia i Hisenda entre juristes, economistes i altres professionals de prestigi reconegut, amb la compareixença prèvia davant la Comissió d'Economia i Hisenda del Congrés dels Diputats, que ha de versar sobre la capacitat i els coneixements tècnics del candidat proposat.
El Consell ha d'escollir, entre els consellers, un vicepresident.
La Comissió Nacional de la Competència ha de fer públiques totes les resolucions i els acords que es dictin en aplicació d'aquesta Llei i, en particular:
b ) Les resolucions que acordin la imposició de mesures cautelars.
c ) Les resolucions que posin fi a la primera i segona fase en expedients de control de concentracions.
És públic el fet de la iniciació d'un expedient de control de concentracions.
La Comissió Nacional de la Competència ha de fer públics els informes que elabori en aplicació d'aquesta Llei.
a ) Els informes elaborats en el procediment de control de concentracions, una vegada adoptades pel Consell de la Comissió Nacional de la Competència les resolucions corresponents a la primera i la segona fases.
b ) Els informes anuals sobre ajudes públiques, després del seu enviament al Ministeri d'Economia i Hisenda i a la Comissió d'Economia i Hisenda del Congrés dels Diputats i els informes realitzats, o bé d'ofici o a instància de part, sobre els criteris de concessió de les ajudes públiques, després de la seva comunicació als òrgans de les administracions públiques corresponents.
c ) Els informes elaborats sobre projectes normatius o actuacions del sector públic, després de la seva remissió al Ministeri d'Economia i Hisenda i a l'òrgan de les administracions públiques corresponent.
d ) Els informes elaborats sobre l'estructura competitiva de mercats o sectors productius.
Les resolucions, els acords i els informes s'han de fer públics per mitjans informàtics i telemàtics una vegada notificats als interessats, després de resoldre, si s'escau, sobre els aspectes confidencials del seu contingut i prèvia dissociació de les dades de caràcter personal a què es refereix l'article 3.a) de la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal, excepte pel que fa al nom dels infractors.
La Comissió Nacional de la Competència ha de promoure l'existència d'una competència efectiva en els mercats, en particular, mitjançant les actuacions següents:
a ) promoure i realitzar estudis i treballs d'investigació en matèria de competència,
b ) realitzar informes generals sobre sectors, si s'escau, amb propostes de liberalització, desregulació o modificació normativa,
c ) realitzar informes, si s'escau, amb caràcter periòdic sobre l'actuació del sector públic i, en concret, sobre les situacions d'obstaculització del manteniment de la competència efectiva en els mercats que resultin de l'aplicació de normes legals,
d ) realitzar informes generals o puntuals sobre l'impacte de les ajudes públiques sobre la competència efectiva en els mercats,
e ) dirigir a les administracions públiques propostes per a la modificació o supressió de les restriccions a la competència efectiva derivades de la seva actuació, així com, si s'escau, les altres mesures conduents al manteniment o al restabliment de la competència en els mercats,
f ) proposar al ministre d'Economia i Hisenda, per a la seva elevació, si s'escau, al Consell de Ministres, les directrius de política de defensa de la competència en el marc de la política econòmica d'aquell i, en particular, les propostes d'elaboració i reforma normativa corresponents.
La Comissió Nacional de la Competència ha de vetllar per l'aplicació coherent de la normativa de competència en l'àmbit nacional, en particular mitjançant la coordinació de les actuacions dels reguladors sectorials i dels òrgans competents de les comunitats autònomes i la cooperació amb els òrgans jurisdiccionals competents.
La Comissió Nacional de la Competència és l'òrgan de suport del Ministeri d'Economia i Hisenda en la representació d'Espanya en l'àmbit internacional en matèria de competència.