projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El soci o socis que posseeixin, individualment o conjuntament, una participació que els permeti sol·licitar la convocatòria de la junta general, poden entaular l'acció de responsabilitat en defensa de l'interès social quan els administradors no hagin convocat la junta general sol·licitada amb aquesta finalitat, quan la societat no l'hagi entaulat dins del termini d'un mes, comptat des de la data d'adopció de l'acord corresponent, o bé quan aquest hagi estat contrari a l'exigència de responsabilitat.
El soci o els socis a què es refereix el paràgraf anterior poden exercir directament l'acció social de responsabilitat quan es fonamenti en la infracció del deure de lleialtat sense necessitat de sotmetre la decisió a la junta general.
En cas d'estimació total o parcial de la demanda, la societat està obligada a reembossar a la part actora les despeses necessàries en què hagi incorregut amb els límits que preveu l'article 394 de la Llei 1/2000, de 7 de gener, d'enjudiciament civil, llevat que aquesta hagi obtingut el reembossament d'aquestes despeses o l'oferiment de reembossament de les despeses hagi estat incondicional.
Els socis que representin, almenys, el cinc per cent del capital social poden sol·licitar la convocatòria de la junta general perquè aquesta decideixi sobre l'exercici de l'acció de responsabilitat.
Poden també entaular conjuntament l'acció de responsabilitat en defensa de l'interès social quan els administradors no convoquin la junta general sol·licitada amb aquesta finalitat, quan la societat no l'entauli dins el termini d'un mes, comptat des de la data d'adopció de l'acord corresponent, o bé quan aquest hagi estat contrari a l'exigència de responsabilitat.
Els administradors responen davant la societat, davant els socis i davant els creditors socials, del dany que causin per actes o omissions contraris a la llei o als estatuts o pels duts a terme incomplint els deures inherents a l'exercici del càrrec, sempre que hi hagi intervingut dol o culpa.
La culpabilitat es presumeix, llevat que hi hagi una prova en contra, quan l'acte sigui contrari a la llei o als estatuts socials.
En cap cas exonera de responsabilitat la circumstància que l'acte o acord lesiu s'hagi adoptat, autoritzat o ratificat per part de la junta general.
La responsabilitat dels administradors s'estén igualment als administradors de fet.
Amb aquesta finalitat, té la consideració d'administrador de fet tant la persona que en la realitat del trànsit exerceixi sense títol, amb un títol nul o extingit, o amb un altre títol les funcions pròpies d'administrador, com ara, si s'escau, una funció sota les instruccions de la qual actuïn els administradors de la societat.
Quan no existeixi delegació permanent de facultats del consell en un o diversos consellers delegats, totes les disposicions sobre deures i responsabilitat dels administradors són aplicables a la persona, independentment de la seva denominació, que tingui atribuïdes facultats de més alta direcció de la societat, sense perjudici de les accions de la societat basades en la seva relació jurídica amb aquesta.
La persona física designada per a l'exercici permanent de les funcions pròpies del càrrec d'administrador persona jurídica ha de reunir els requisits legals establerts per als administradors, està sotmesa als mateixos deures i respon solidàriament amb la persona jurídica administrador.
Els administradors de dret o de fet, com a tals, han de respondre davant de la societat, davant dels socis i davant dels creditors socials del dany que causin per actes o omissions contraris a la llei o als estatuts o pels realitzats incomplint els deures inherents a l'exercici del càrrec.
En cap cas exonera de responsabilitat la circumstància que l'acte o acord lesiu l'hagi adoptat, autoritzat o ratificat la junta general.
L'exercici de l'acció de responsabilitat que preveuen els articles 236 i següents no obsta perquè s'exerceixin les accions d'impugnació, cessació, remoció d'efectes i, si s'escau, anul·lació dels actes i contractes subscrits pels administradors amb violació del seu deure de lleialtat.
Els administradors, fins i tot després de cessar en les seves funcions, han de guardar secret de les informacions de caràcter confidencial, i estan obligats a guardar reserva de les informacions, dades, informes o antecedents que coneguin com a conseqüència de l'exercici del càrrec, sense que aquests puguin ser comunicats a tercers o ser objecte de divulgació quan puguin tenir conseqüències perjudicials per a l'interès social.
S'exceptuen del deure a què es refereix l'apartat anterior els supòsits en què les lleis en permetin la comunicació o divulgació a tercers o que, si s'escau, siguin requerits o hagin de remetre a les autoritats de supervisió respectives, cas en què la cessió d'informació s'ha d'ajustar al que disposen les lleis.
Quan l'administrador sigui persona jurídica, el deure de secret recau sobre el seu representant, sense perjudici del compliment de l'obligació que tinguin d'informar-la.
El règim relatiu al deure de lleialtat i a la responsabilitat per la seva infracció és imperatiu.
No són vàlides les disposicions estatutàries que el limitin o siguin contràries a aquest.
Malgrat el que disposa l'apartat precedent, la societat pot dispensar les prohibicions que conté l'article anterior en casos singulars autoritzant la realització per part d'un administrador o una persona vinculada d'una determinada transacció amb la societat, l'ús de certs actius socials, l'aprofitament d'una oportunitat de negoci concreta, l'obtenció d'un avantatge o remuneració d'un tercer.
L'autorització ha de ser acordada necessàriament per la junta general quan tingui per objecte la dispensa de la prohibició d'obtenir un avantatge o remuneració de tercers, o afecti una transacció el valor de la qual sigui superior al deu per cent dels actius socials.
En les societats de responsabilitat limitada, també s'ha d'atorgar per part de la junta general l'autorització quan es refereixi a la prestació de qualsevol classe d'assistència financera, incloses garanties de la societat a favor de l'administrador o quan es dirigeixi a l'establiment amb la societat d'una relació de serveis o obra.
En els altres casos, l'autorització també pot ser atorgada per l'òrgan d'administració sempre que quedi garantida la independència dels membres que la concedeixen respecte de l'administrador dispensat.
A més, és necessari assegurar la innocuïtat de l'operació autoritzada per al patrimoni social o, si s'escau, la seva realització en condicions de mercat i la transparència del procés.
L'obligació de no competir amb la societat només pot ser objecte de dispensa en el supòsit que no s'esperi cap dany per a la societat o el que es pugui esperar es vegi compensat pels beneficis que es preveu obtenir de la dispensa.
La dispensa es concedeix mitjançant un acord exprés i separat de la junta general.
En tot cas, a instància de qualsevol soci, la junta general ha de resoldre sobre el cessament de l'administrador que dugui a terme activitats competitives quan el risc de perjudici per a la societat hagi esdevingut rellevant.
Els administradors no es poden dedicar, per compte propi o aliè, al mateix gènere d'activitat que constitueixi l'objecte social, o a un d'anàleg o complementari, llevat d'autorització expressa de la societat, mitjançant acord de la junta general, a l'efecte de la qual han de realitzar la comunicació que preveu l'article anterior.
A la societat de responsabilitat limitada qualsevol soci pot sol·licitar del jutge mercantil del domicili social el cessament de l'administrador que hagi infringit la prohibició anterior.
A la societat anònima, a petició de qualsevol accionista, la junta general resol sobre el cessament dels administradors que ho siguin d'una altra societat competidora.
En particular, el deure d'evitar situacions de conflicte d'interès a què es refereix la lletra e) de l'article 228 anterior obliga l'administrador a abstenir-se de fer el següent:
a ) Efectuar transaccions amb la societat, excepte que es tracti d'operacions ordinàries, fetes en condicions estàndard per als clients i d'escassa rellevància; s'entenen com a tals les transaccions la informació de les quals no sigui necessària per expressar la imatge fidel del patrimoni, de la situació financera i dels resultats de l'entitat.
b ) Utilitzar el nom de la societat o invocar la seva condició d'administrador per influir indegudament en la realització d'operacions privades.
c ) Fer ús dels actius socials, inclosa la informació confidencial de la companyia, amb fins privats.
d ) Aprofitar-se de les oportunitats de negoci de la societat.
e ) Obtenir avantatges o remuneracions de tercers diferents de la societat i el seu grup associades a l'exercici del seu càrrec, llevat que es tracti d'atencions de mera cortesia.
f ) Dur a terme activitats per compte propi o compte d'altri que comportin una competència efectiva, sigui actual o potencial, amb la societat o que, de qualsevol altra manera, el situïn en un conflicte permanent amb els interessos de la societat.
Les previsions anteriors són aplicables també en cas que el beneficiari dels actes o de les activitats prohibides sigui una persona vinculada a l'administrador.
En tot cas, els administradors han de comunicar als altres administradors i, si s'escau, al consell d'administració o, en cas que es tracti d'un administrador únic, a la junta general, qualsevol situació de conflicte, directe o indirecte, que ells o persones vinculades a ells puguin tenir amb l'interès de la societat.
Les situacions de conflicte d'interès en què incorrin els administradors són objecte d'informació a la memòria a què es refereix l'article 259.
Els administradors han de comunicar al consell d'administració i, si no n'hi ha, als altres administradors o, en cas d'administrador únic, a la junta general qualsevol situació de conflicte, directe o indirecte, que puguin tenir amb l'interès de la societat.
L'administrador afectat s'ha d'abstenir d'intervenir en els acords o decisions relatius a l'operació a què el conflicte es refereixi.
Els administradors, així mateix, han de comunicar la participació directa o indirecta que, tant ells com les persones vinculades a què es refereix l'article 231, tinguin en el capital d'una societat amb el mateix gènere d'activitat que constitueixi l'objecte social, o un d'anàleg o complementari, i han de comunicar igualment els càrrecs o les funcions que hi exerceixin.
Les situacions de conflicte d'interessos que preveuen els apartats anteriors han de ser objecte d'informació en la memòria.
En particular, el deure de lleialtat obliga l'administrador a:
a ) No exercir les seves facultats amb fins diferents d'aquells per als quals li han estat concedides.
b ) Guardar secret sobre les informacions, dades, informes o antecedents als quals hagi tingut accés en l'exercici del seu càrrec, fins i tot quan hagi cessat en aquest, excepte en els casos en què la llei ho permeti o requereixi.
c ) Abstenir-se de participar en la deliberació i votació d'acords o decisions en què ell o una persona vinculada tingui un conflicte d'interessos, directe o indirecte.
S'exclouen d'aquesta obligació d'abstenció els acords o decisions que l'afectin en la seva condició d'administrador, com ara la seva designació o revocació per a càrrecs a l'òrgan d'administració o altres de significat anàleg.
d ) Exercir les seves funcions sota el principi de responsabilitat personal amb llibertat de criteri o judici i independència respecte d'instruccions i vinculacions de tercers.
e ) Adoptar les mesures necessàries per evitar incórrer en situacions en què els seus interessos, siguin per compte propi o d'altri, puguin entrar en conflicte amb l'interès social i amb els seus deures amb la societat.
Cap administrador pot realitzar, en benefici propi o de persones vinculades a ell, inversions o qualssevol operacions relacionades amb els béns de la societat, de les quals hagi tingut coneixement en ocasió de l'exercici del càrrec, quan la inversió o l'operació s'hagi ofert a la societat o la societat hi tingui interès, sempre que la societat no hagi desestimat aquesta inversió o operació sense que hi hagi influència de l'administrador.
Els administradors han d'exercir el càrrec amb la lleialtat d'un representant fidel, obrant de bona fe i en el millor interès de la societat.
La infracció del deure de lleialtat no només determina l'obligació d'indemnitzar el dany causat al patrimoni social, sinó també la de tornar a la societat l'enriquiment injust obtingut per l'administrador.
Els administradors no poden utilitzar el nom de la societat ni invocar la condició d'administradors d'aquesta societat per a la realització d'operacions per compte propi o de persones vinculades a ells.
En l'àmbit de les decisions estratègiques i de negoci, subjectes a la discrecionalitat empresarial, l'estàndard de diligència d'un empresari ordenat s'entén complert quan l'administrador hagi actuat de bona fe, sense interès personal en l'afer objecte de decisió, amb informació suficient i d'acord amb un procediment de decisió adequat.
No s'entenen incloses dins de l'àmbit de la discrecionalitat empresarial les decisions que afectin personalment altres administradors i persones vinculades i, en particular, les que tinguin per objecte autoritzar les operacions que preveu l'article 230.
Els administradors han d'exercir el càrrec com un representant lleial en defensa de l'interès social, entès com a interès de la societat, i han de complir els deures que imposen les lleis i els estatuts.
Els administradors han d'exercir el càrrec i complir els deures que imposen les lleis i els estatuts amb la diligència d'un empresari ordenat, tenint en compte la naturalesa del càrrec i les funcions atribuïdes a cadascun d'aquests.
Els administradors han de tenir la dedicació adequada i adoptar les mesures necessàries per a la bona direcció i el control de la societat.
En l'exercici de les seves funcions, l'administrador té el deure d'exigir i el dret d'obtenir de la societat la informació adequada i necessària que li serveixi per complir les seves obligacions.
Els administradors han d'exercir el càrrec amb la diligència d'un empresari ordenat.
Cadascun dels administradors s'ha d'informar diligentment de la marxa de la societat.
En cas de ser nomenat administrador una persona jurídica, és necessari que aquesta designi una sola persona natural per a l'exercici permanent de les funcions pròpies del càrrec.
La revocació del seu representant per la persona jurídica administradora no produeix efecte mentre no designi la persona que el substitueixi.
Aquesta designació s'ha d'inscriure en el Registre Mercantil en els termes que preveu l'article 215.
Per a la impugnació dels acords socials estan legitimats qualsevol dels administradors, els tercers que acreditin un interès legítim i els socis que hagin adquirit aquesta condició abans de l'adopció de l'acord, sempre que representin, individualment o conjuntament, almenys l'u per cent del capital.
Els estatuts poden reduir els percentatges de capital indicats i, en tot cas, els socis que no els assoleixin tenen dret al rescabalament del dany que els hagi ocasionat l'acord impugnable.
Per a la impugnació dels acords que siguin contraris a l'ordre públic està legitimat qualsevol soci, encara que hagi adquirit aquesta condició després de l'acord, administrador o tercer.
Quan l'actor tingui la representació exclusiva de la societat i la junta no hagi designat ningú a aquest efecte, el jutge que conegui de la impugnació ha de nomenar la persona que l'hagi de representar en el procés, entre els socis que hagin votat a favor de l'acord impugnat.
No pot al·legar defectes de forma en el procés d'adopció de l'acord qui hagi tingut l'ocasió de denunciar-los en el moment oportú i no ho hagi fet.
Per a la impugnació dels acords nuls estan legitimats tots els socis, els administradors i qualsevol tercer que acrediti interès legítim.
Per a la impugnació d'acords anul·lables estan legitimats els socis assistents a la junta que hagin fet constar en acta la seva oposició a l'acord, els absents i els que hagin estat il·legítimament privats del vot, així com els administradors.
Quan l'actor tingui la representació exclusiva de la societat i la junta no hagi designat ningú a aquest efecte, el jutge ha de nomenar la persona que l'ha de representar en el procés, entre els socis que hagin votat a favor de l'acord impugnat.
L'acció d'impugnació dels acords socials caduca en el termini d'un any, llevat que tingui per objecte acords que per les seves circumstàncies, causa o contingut siguin contraris a l'ordre públic; en aquest cas l'acció no caduca ni prescriu.
El termini de caducitat es computa des de la data d'adopció de l'acord si s'ha adoptat en junta de socis o en reunió del consell d'administració, i des de la data de recepció de la còpia de l'acta si l'acord s'ha adoptat per escrit.
Si l'acord s'ha inscrit, el termini de caducitat es computa des de la data d'oposabilitat de la inscripció.
L'acció d'impugnació dels acords nuls caduca en el termini d'un any.
Queden exceptuats d'aquesta regla els acords que per la seva causa o contingut siguin contraris a l'ordre públic.
L'acció d'impugnació dels acords anul·lables caduca als quaranta dies.
Els terminis de caducitat que preveuen els apartats anteriors es computen des de la data d'adopció de l'acord i, si són inscriptibles, des de la data de la seva publicació en el Butlletí Oficial del Registre Mercantil.
Són impugnables els acords socials que siguin contraris a la llei, s'oposin als estatuts o al reglament de la junta de la societat o lesionin l'interès social en benefici d'un o de diversos socis o de tercers.
La lesió de l'interès social es produeix també quan l'acord, encara que no causi dany al patrimoni social, s'imposa de manera abusiva per la majoria.
S'entén que l'acord s'imposa de manera abusiva quan, sense respondre a una necessitat raonable de la societat, s'adopta per la majoria en interès propi i en detriment injustificat dels altres socis.
No és procedent la impugnació d'un acord social quan s'hagi deixat sense efecte o s'hagi substituït vàlidament per un altre adoptat abans que s'hagi interposat la demanda d'impugnació.
Si la revocació o substitució ha tingut lloc després de la interposició, el jutge dicta la interlocutòria de terminació del procediment per desaparició sobrevinguda de l'objecte.
El que disposa aquest apartat s'entén sense perjudici del dret del que impugni a instar l'eliminació dels efectes o la reparació dels danys que l'acord li hagi ocasionat mentre estava en vigor.
Tampoc és procedent la impugnació d'acords basada en els motius següents:
a ) La infracció de requisits merament procedimentals que estableixen la llei, els estatuts o els reglaments de la junta i del consell, per a la convocatòria o la constitució de l'òrgan o per a l'adopció de l'acord, llevat que es tracti d'una infracció relativa a la forma i el termini previ de la convocatòria, a les regles essencials de constitució de l'òrgan o a les majories necessàries per a l'adopció dels acords, així com qualsevol altra que tingui caràcter rellevant.
b ) La incorrecció o insuficiència de la informació facilitada per la societat en resposta a l'exercici del dret d'informació amb anterioritat a la junta, llevat que la informació incorrecta o no facilitada hagués estat essencial per a l'exercici raonable per part de l'accionista o soci mitjà, del dret de vot o de qualsevol dels altres drets de participació.
c ) La participació en la reunió de persones no legitimades, llevat que aquesta participació hagués estat determinant per a la constitució de l'òrgan.
d ) La invalidesa d'un o de diversos vots o el còmput erroni dels emesos, llevat que el vot invàlid o l'error de còmput haguessin estat determinants per a la consecució de la majoria exigible.
Un cop presentada la demanda, la qüestió sobre el caràcter essencial o determinant dels motius d'impugnació que preveu aquest apartat es planteja com a qüestió incidental de pronunciament previ.
Són impugnables els acords socials que siguin contraris a la llei, s'oposin als estatuts o lesionin l'interès social en benefici d'un o diversos socis o de tercers.
Són nuls els acords contraris a la llei.
Els altres acords a què es refereix l'apartat anterior són anul·lables.
No és procedent la impugnació d'un acord social quan s'hagi deixat sense efecte o s'hagi substituït vàlidament per un altre.
En les societats anònimes, els acords socials s'adopten per majoria simple dels vots dels accionistes presents o representats a la junta, i un acord s'entén adoptat quan obtingui més vots a favor que en contra del capital present o representat.
Per a l'adopció dels acords a què es refereix l'article 194, si el capital present o representat supera el cinquanta per cent, n'hi ha prou que l'acord s'adopti per majoria absoluta.
Tanmateix, es requereix el vot favorable dels dos terços del capital present o representat a la junta quan en segona convocatòria concorrin accionistes que representin el vint-i-cinc per cent o més del capital subscrit amb dret de vot sense assolir el cinquanta per cent.
A la societat anònima els acords socials s'adopten per majoria ordinària dels vots dels accionistes presents o representats.
Per a l'adopció dels acords a què es refereix l'article 194, és necessari el vot favorable dels dos terços del capital present o representat a la junta quan en segona convocatòria concorrin accionistes que representin el vint-i-cinc per cent o més del capital subscrit amb dret de vot sense arribar al cinquanta per cent.
A la junta general, s'han de votar per separat els afers que siguin substancialment independents.
En tot cas, encara que figurin en el mateix punt de l'ordre del dia, s'han de votar de manera separada:
a ) El nomenament, la ratificació, la reelecció o la separació de cada administrador.
b ) En la modificació d'estatuts socials, la de cada article o grup d'articles que tinguin autonomia pròpia.
c ) Els afers en què així ho disposin els estatuts de la societat.
Fins al setè dia anterior al que es preveu perquè tingui lloc la junta, els accionistes poden sol·licitar dels administradors les informacions o els aclariments que considerin necessaris sobre els afers que comprèn l'ordre del dia, o formular per escrit les preguntes que considerin pertinents.
Els administradors estan obligats a facilitar la informació per escrit fins al dia en què tingui lloc la junta general.
Durant la junta general, els accionistes de la societat poden sol·licitar verbalment les informacions o els aclariments que considerin convenients sobre els afers que compren l'ordre del dia.
Si el dret de l'accionista no es pot satisfer en aquest moment, els administradors estan obligats a facilitar la informació sol·licitada per escrit, dins dels set dies següents al de la terminació de la junta.
Els administradors estan obligats a proporcionar la informació sol·licitada a l'empara dels dos apartats anteriors, llevat que aquesta informació sigui innecessària per a la tutela dels drets del soci, que existeixin raons objectives per considerar que es podria utilitzar per a fins extrasocials o que la seva publicitat perjudiqui la societat o les societats vinculades.
La informació sol·licitada no es pot denegar quan donin suport a la sol·licitud accionistes que representin, almenys, el vint-i-cinc per cent del capital social.
Els estatuts poden fixar un percentatge més petit, sempre que sigui superior al cinc per cent del capital social.
La vulneració del dret d'informació que preveu l'apartat 2 només faculta l'accionista per exigir el compliment de l'obligació d'informació i els danys i perjudicis que se li hagin pogut causar, però no és causa d'impugnació de la junta general.
En el supòsit d'utilització abusiva o perjudicial de la informació sol·licitada, el soci és responsable dels danys i perjudicis causats.
No és procedent la denegació d'informació quan la sol·licitud tingui el suport d'accionistes que representin, almenys, el vint-i-cinc per cent del capital social.
Els estatuts poden fixar un percentatge menor, sempre que sigui superior al cinc per cent del capital social.
No és procedent la denegació d'informació quan la sol·licitud tingui el suport d'accionistes que representin, almenys, la quarta part del capital social.