projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Tot seguit, es presenta un informe de síntesi que analitza les dades més destacades de l'edició 2009, que es va dur a terme al llarg del primer quadrimestre de l'any 2009, entrevistant una mostra aleatòria de 14.983 residents a Catalunya de 16 anys o més.
A l'ESPC les preguntes sobre victimització es refereixen invariablement a fets experimentats "l'any passat", en aquest cas, a l'any 2008.
I, això no obstant, quan la mateixa enquesta pregunta per les opinions i les valoracions dels ciutadans les respostes han de referir-se al moment en el qual es realitzen les preguntes, és a dir, al primer quadrimestre de l'any en curs.
Això explica les diferències de datació de les taules de l'ESPC: les dades es refereixen a l'any 2008 quan es quantifica la victimització, però de vegades a l'any 2009 quan s'enregistra l'opinió dels entrevistats.
La mesura dels il·lícits penals basada en l'estadística policial pot complementar-se amb les dades que proporcionen les enquestes adreçades a una mostra representativa dels residents a partir dels 16 anys d'edat, on es pregunta directament a les persones seleccionades per les seves experiències de victimització i per les seves opinions en matèria de seguretat i policia.
Aquests instruments tenen l'avantatge d'enregistrar també fets no denunciats i de recollir dades de caràcter subjectiu sobre els sentiments, les percepcions i les valoracions de la població en matèria de seguretat interior que no apareixen a l'estadística policial.
Per recollir aquesta informació complementària, el Departament d'Interior compta amb l'Enquesta de seguretat pública de Catalunya (ESPC), la darrera edició de la qual s'ha dut a terme al llarg del primer quadrimestre de l'any 2011, entrevistant una mostra aleatòria de 14.178 residents a Catalunya de 16 anys o més.
A l'ESPC les preguntes sobre victimització es refereixen invariablement a fets experimentats "l'any passat", en aquest cas, a l'any 2010.
I, això no obstant, quan la mateixa enquesta pregunta per les opinions i les valoracions dels ciutadans les respostes han de referir-se al moment en el qual es realitzen les preguntes, és a dir, al primer quadrimestre de l'any en curs.
Això explica les diferències de datació de les taules de l'ESPC: les dades es refereixen a l'any 2010 quan es quantifica la victimització, però de vegades a l'any 2011 quan s'enregistra l'opinió dels entrevistats.
La mesura dels il·lícits penals basada en l'estadística policial pot complementar-se amb les dades que proporcionen les enquestes adreçades a una mostra representativa dels residents a partir dels 16 anys d'edat, on es pregunta directament a les persones seleccionades per les seves experiències de victimització i per les seves opinions en matèria de seguretat i policia.
Aquests instruments tenen l'avantatge d'enregistrar també fets no denunciats i de recollir dades de caràcter subjectiu sobre els sentiments, les percepcions i les valoracions de la població en matèria de seguretat interior que no apareixen a l'estadística policial.
Per recollir aquesta informació complementària, el Departament d'Interior disposa de l'Enquesta de seguretat pública de Catalunya (ESPC), la darrera edició de la qual s'ha dut a terme al llarg del primer quadrimestre de l'any 2012, on s'han entrevistat una mostra aleatòria de 14.552 residents a Catalunya de 16 anys o més.
A l'ESPC les preguntes sobre victimització es refereixen invariablement a fets experimentats "l'any passat".
I, això no obstant, quan la mateixa enquesta pregunta per les opinions i les valoracions dels ciutadans, les respostes s'han de referir al moment en el qual es fan les preguntes, és a dir, al primer quadrimestre de l'any en curs.
Això explica les diferències de datació de les taules de l'ESPC: les dades es refereixen a l'any anterior quan es quantifica la victimització, però de vegades a l'any en curs quan s'enregistra l'opinió dels entrevistats.
La mesura dels il·lícits penals basada en l'estadística policial pot complementar-se amb les dades que proporcionen les enquestes adreçades a una mostra representativa dels residents a partir dels 16 anys d'edat, on es pregunta directament a les persones seleccionades per les seves experiències de victimització i per les seves opinions en matèria de seguretat i policia.
Aquests instruments tenen l'avantatge d'enregistrar també fets no denunciats i de recollir dades de caràcter subjectiu sobre els sentiments, les percepcions i les valoracions de la població en matèria de seguretat interior que no apareixen a l'estadística policial.
Per recollir aquesta informació complementària, el Departament d'Interior disposa de l'Enquesta de seguretat pública de Catalunya (ESPC).
Per a l'edició del 2013 es van entrevistar una mostra aleatòria de 4.560 residents a Catalunya de 16 anys o més.
Tot i que l'origen de la lluita contra els incendis es remunta a les civilitzacions més antigues, les organitzacions de serveis contra incendis van començar a sorgir a Catalunya al llarg del segle XIX.
Fa prop de 150 anys de les primeres referències a organitzacions de bombers a Catalunya.
Es tractava de serveis d'extinció d'incendis que apareixien amb la industrialització i la expansió demogràfica i urbanística consegüent.
Sovint aquestes companyies de bombers depenien de la iniciativa privada a través de mútues i societats asseguradores contra incendis.
Més endavant, es va passar a dependre dels ajuntaments i, amb la recuperació de les institucions democràtiques i l'Estatut de 1979, va ser la Generalitat qui va assumir les competències en l'establiment i coordinació d'una xarxa de parcs de bombers que donés cobertura a tot Catalunya i que també incidís en la millora de la prevenció per tal de garantir una major seguretat en tots els àmbits.
Proximitat: Coneixement de la societat i del territori, amb l'objectiu de detectar necessitats i aconseguir la màxima rapidesa en la resolució de les actuacions.
Eficàcia: Les actuacions es realitzen amb diligència, celeritat i decisió per tal de minimitzar les conseqüències de l'emergència.
Eficiència: En les actuacions s'optimitzen els mitjans necessaris amb proporcionalitat a la situació a resoldre.
Vocació de servei públic i professionalitat: Compromís, aptitud i coneixement per al compliment de les funcions encomanades.
Coordinació: Les accions es dirigeixen i executen de manera coordinada i planificada, utilitzant els mitjans disponibles en tot el territori.
Col·laboració: Predisposició a ajudar i a treballar en comú amb altres administracions i serveis de bombers dins i fora de Catalunya.
La carta de serveis representa el nostre compromís públic a desenvolupar les funcions que tenim encomanades sota uns criteris de millora contínua de la qualitat.
Per aquest motiu, ajuda'ns a millorar mitjançant la tramesa de consultes, suggeriments i queixes:
Telemàticament a través del formulari de la bústia de contacte.
Per correu postal adreçat a la seu de la Direcció General de Prevenció, Extinció d'Incendis i Salvaments
La carta de serveis dels Bombers de la Generalitat representa el compromís públic del cos de Bombers a desenvolupar les funcions encomanades sota criteris de millora contínua.
Neix amb la voluntat de ser un instrument de gestió de la qualitat centrat en la ciutadania.
Es concreta en un document públic que recull informació d'utilitat sobre els serveis que el cos de Bombers presta, els compromisos que adopten en termes d'eficàcia i qualitat en l'execució de les seves funcions, així com els mecanismes de participació de la ciutadania en la millora dels serveis.
La carta de serveis dels Bombers de la Generalitat s'integra en el compromís de la Generalitat de Catalunya per implantar progressivament cartes de serveis en els àmbits de la seva competència, com a part d'una estratègia per fer més efectiva la seva actuació, permetre més interacció amb la ciutadania i donar compliment a l'establert a l'article 30.1 de l'Estatut d'Autonomia: 'les administracions públiques han de fixar les condicions d'accés i els estàndards de qualitat d'aquests serveis, amb independència del règim de llur prestació'.
En aquest sentit el Pla de Govern 2007-2010 detalla que 'és important promoure que cadascun dels serveis prestats disposi de la seva pròpia carta de serveis.
Per tant, en la línia de potenciar i millorar els serveis prestats a la ciutadania es portarà a terme la universalització de les cartes de serveis, especialment dels serveis finalistes'.
El conseller d'Interior manifestava a l'Acord per la Seguretat de Catalunya que: 'L'objectiu d'aquest Govern és elaborar i donar a conèixer a tots els ciutadans/es, i a totes les administracions que d'una o altra manera els representen, quin és el compromís de servei dels bombers de Catalunya.
I per això elaborarem, una carta de serveis als ciutadans, assumint un compromís de servei.
Volem elaborar una carta de serveis que signifiqui un compromís públic, transparent de servei (...) '.
És amb la finalitat de treballar en una millora continua de la qualitat i en l'esforç en complir els objectius i compromisos de l'Estatut, Pla de Govern, els adquirits pel conseller i els del propi cos de Bombers, que els Bombers de la Generalitat elaboren i publiquen la seva carta de serveis que serà revisada periòdicament.
El Departament d'Interior va portar a terme durant els mesos de novembre i desembre de 2015 una nova edició de l' Enquesta de seguretat pública de Catalunya (ESPC).
Es va fer mitjançant entrevistes telefòniques a unes 6.000 persones majors de 16 anys i residents a Catalunya, escollides de forma aleatòria per tal que sigui una mostra representativa de la població catalana, sobre si han estat víctimes d'algun delicte i quina és la seva percepció sobre la seguretat ciutadana i la seguretat viària a Catalunya.
L'Enquesta es va fer durant els mesos de novembre i desembre de 2015.
El Departament d'Interior va portar a terme al llarg dels mesos de novembre i desembre de 2017 el treball de camp de l'edició de l' Enquesta de seguretat pública de Catalunya (ESPC) 2017.
Es va fer mitjançant entrevistes autoadministrades per internet i telefòniques a més de 7.000 persones, majors de 16 anys i residents a Catalunya, escollides de manera aleatòria per tal que fossin una mostra representativa de la població catalana.
Les persones entrevistades van respondre sobre si havien estat víctimes d'algun delicte i quina era la seva percepció sobre la seguretat ciutadana i la seguretat viària a Catalunya.
Les entrevistes telefòniques les va duu a terme l'empresa GESOP.
L'Enquesta de seguretat forma part del programa estadístic de la Generalitat de Catalunya.
Des de l'any 2013, es duu a terme cada dos anys.
Fins el moment de la realització de l'enquesta Joventut i seguretat a Catalunya 2000-2001, a Catalunya no es disposava de dades estadístiques sobre alguns dels fets que poden incidir negativament sobre la convivència entre els nois i les noies escolaritzats, com ara la victimització que hagin experimentat o les infraccions que hagin dut a terme.
El disseny d'aquesta actuació estadística va ser necessàriament interdepartamental ja que la victimització i els comportaments problemàtics es poden produir dintre o fora de l'escola, i afectar diversos àmbits competencials.
En aquest sentit, els departaments d'Ensenyament i d'Interior van constituir un equip de treball, en el qual també participaven el Departament de Justícia, la Secretaria General de Joventut i l'Institut d'Estadística de Catalunya, amb l'objecte bàsic d'elaborar un qüestionari autoadministrat.
I el mateix Institut d'Estadística de Catalunya es va responsabilitzar del disseny d'una mostra representativa de l'alumnat català de l'ESO, el batxillerat i els cicles formatius de grau mitjà, és a dir, dels nivells corresponents dels 12 als 18 anys.
Aquest treball té, com a univers d'estudi, els joves escolaritzats de Catalunya durant el curs escolar 2000-2001 entre els 12 i els 18 anys, totes dues edats incloses.
L'estudi es va dur a terme mitjançant un qüestionari autoadministrat a 110 centres docents de tot Catalunya, a 323 aules i a 7.394 escolars que, un cop ponderats, constitueixen els 7.416 casos als quals es fa referència al llarg de l'estudi.
Per a les precisions que el lector consideri necessàries, pot consultar el capítol dedicat a la metodologia.
A partir d'una iniciativa conjunta dels departaments d'Educació i d'Interior, el curs 2000-2001 es va portar a terme un estudi, Joventut i seguretat a Catalunya.
Enquesta als joves escolaritzats de 12 a 18 anys, amb la voluntat d'aprofundir en el coneixement dels fets que afecten la convivència de l'alumnat dels centres educatius a Catalunya (l'assetjament, la victimització experimentada, les infraccions dutes a terme pels mateixos alumnes o el consum de drogues).
Aquest estudi va tenir continuïtat a partir d'una resolució aprovada pel Parlament de Catalunya en la qual s'instava els departaments d'Educació i d'Interior a elaborar un segon estudi i ampliar-lo a alumnes de primària.
Aquest nou estudi, l'Enquesta sobre convivència escolar i seguretat a Catalunya, es va dur a terme durant el curs 2005-2006, amb la voluntat de continuar aprofundint i ampliant l'estudi de la problemàtica de la convivència entre els joves, així com de veure'n l'evolució en els darrers anys.
Ambdós estudis volen respondre a la necessitat de posar a disposició de tots els operadors implicats un instrument destinat a mesurar les accions problemàtiques de la joventut escolaritzada i ser un primer pas per mesurar la seva evolució en el temps mitjançant unes sèries temporals estables que permetin consolidar una operació estadística periòdica.
L'edició 2005-2006 de l'Enquesta de convivència escolar i seguretat a Catalunya (ECESC) s'ha dut a terme per resolució del Parlament de Catalunya, amb l'objectiu de valorar l'evolució dels problemes de convivència i la victimització de la població escolaritzada.
En compliment d'aquest mandat parlamentari, els departaments d'Educació i d'Interior, Relacions Institucionals i Participació han elaborat un estudi que permet comparar, doncs, les dades obtingudes en un estudi del curs 2000-2001 amb les corresponents al curs 2005-2006 tenint en compte, però, que aquesta comparació s'ha de limitar a l'educació secundària, ja en el curs 2000-2001 s'adreçava exclusivament a aquest alumnat (d'edats aproximades de 12 a 18 anys), mentre que la darrera edició de l'ECESC abordava els problemes de convivència des del cicle mitjà d'educació primària fins a la finalització de l'educació secundària (d'edats aproximades de 8 a 18 anys).
Això no obstant, l'enquesta a l'educació primària s'ha centrat en els problemes de convivència dintre de l'escola, mentre que a l'educació secundària ha abordat també altres problemàtiques, com ara la victimització típica, les infraccions reconegudes pels mateixos alumnes o el consum de drogues, que desborden el marc escolar i es poden produir tant dintre com fora dels centres d'ensenyament.
La mostra de l'ECESC ha estat de 10.414 alumnes de 199 centres educatius, públics i privats, d'arreu de Catalunya.
Segons el nivell d'estudis, la distribució ha estat de 4.951 alumnes d'educació primària i 5.463 d'educació secundària.
L'any 2000, a partir d'una iniciativa conjunta dels departaments d'Ensenyament i d'Interior, es va portar a terme una enquesta dirigida a conèixer els problemes de convivència i seguretat que afectaven la població escolaritzada a Catalunya.
L'experiència nacional i internacional assenyalava l'existència de riscos de victimització específics entre els menors d'edat, molt particularment el maltractament entre iguals ( bullying ), però també l'existència d'altres formes de victimització, com ara els robatoris, les agressions físiques o les agressions sexuals dintre i fora de l'escola.
L'enquesta incorporava preguntes sobre infraccions reconegudes pel mateix alumnat (furts, destrosses, consum de substàncies psicoactives, etc.).
Aquell estudi va constituir la primera edició de l'actual Enquesta de convivència escolar i seguretat a Catalunya (ECESC), una operació estadística adreçada a la població escolaritzada i dissenyada per conèixer els comportaments problemàtics que afecten l'alumnat a Catalunya.
La primera edició, corresponent doncs al curs 2000-2001, es va centrar en l'alumnat de l'educació secundària.
Quatre anys més tard, durant el curs 2005-2006, es va portar a terme una segona edició d'aquesta mateixa enquesta, però amb un qüestionari adaptat a l'alumnat dels cicles mitjà i superior de primària.
(Resolució 221/7 del Parlament de Catalunya).
L'edició 2011-2012 de l'Enquesta de convivència escolar i seguretat a Catalunya constitueix, doncs, la tercera edició, i les seves característiques bàsiques són les següents.
Mostra de 6.443 alumnes de la població escolaritzada a l'educació secundària (edats aproximades de 12 a 18 anys), de centres educatius públics i privats d'arreu de Catalunya.
Els departaments d'Interior i d'Ensenyament van portar a terme durant la segona quinzena del mes de novembre de 2016 la quarta edició de l'Enquesta de convivència escolar i seguretat a Catalunya per al curs 2016-2017.
Es va fer mitjançant qüestionaris per autocompletar, a més de 8.500 alumnes, entre 12 i 18 anys que cursen estudis als centres públics i privats de Catalunya.
La selecció de la mostra es va fer de forma aleatòria per tal que sigui una mostra representativa de la població catalana, per conèixer la victimització i la percepció dels/de les alumnes sobre la convivència escolar i la seguretat a Catalunya.
Aquesta nova edició permet veure quina ha estat l'evolució de les diferents problemàtiques amb el pas del temps, tenint en compte l'impacte dels canvis socials, demogràfics, econòmics i tecnològics que ha protagonitzat la població en edat escolar de Catalunya des de la darrera edició de l'ECESC.
Els grans blocs d'aquesta enquesta són els següents:
- Sociodemogràfiques: lloc de naixement, llengua habitual, amb qui viu, relacions familiars, etc.
- Hàbits i valors: temps lliure i oci, sexisme, relacions de gènere abusives, etc.
- Relacions entre l'alumnat al centre educatiu i amb el professorat (durant el curs passat).
- Victimització, actituds i comportaments, dintre i fora del centre educatiu, durant el curs passat i les vacances d'estiu.
del 6 de juliol, de regulació administrativa dels espectacles públics i les activitats recreatives
de 31 d'agost, pel qual s'aprova el Reglament d'espectacles públics i activitats recreatives
de 19 de desembre, per la qual es regulen els horaris dels establiments oberts al públic, dels espectacles públics i de les activitats recreatives sotmesos a la Llei 11/2009, del 6 de juliol, de regulació administrativa dels espectacles públics i de les activitats recreatives, i al seu Reglament.
de 8 de maig, per la qual es dona publicitat a les taxes vigents que gestiona el Departament d'Interior durant l'any 2015.
de l'11 de març, de mesures fiscals, financeres i administratives.
pel qual es dona publicitat a la Llei orgànica 6/2006, de 19 de juliol, de reforma de l'Estatut d'autonomia de Catalunya.
de les funcions de guàrdia i del sistema de comandament dels serveis de prevenció, extinció d'incendis i salvaments de la Generalitat de Catalunya.
sobre jornada i horaris de treball del personal del cos de Bombers de la Generalitat.
de regulació dels uniformes, dels distintius i del carnet d'identificació professional dels membres del cos de bombers de la Generalitat.
pel qual s'aprova el Reglament del cos de bombers voluntaris de la Generalitat de Catalunya i del Consell de Bombers Voluntaris de la Generalitat de Catalunya.
Per la qual es fixen les quanties de les compensacions corresponents a les prestacions de les persones membres del cos de bombers voluntaris de la Generalitat de Catalunya.
per la qual es determina el temari de la prova de coneixements i el contingut de la prova d'aptitud física que estableix l'article 7 del decret 8/2015, de 27 de gener, pel qual s'aprova el reglament del cos de Bombers voluntaris de la Generalitat de catalunya i del Consell de Bombers Voluntaris de la generalitat de Catalunya.
de reestructuració del Departament d'Interior
de 30 de març, de protecció de la seguretat ciutadana.
de 15 de desembre, pel qual es regula la utilització civil de les aeronaus pilotades per control remot, i es modifiquen el Reial decret 552/2014, de 27 de juny, pel qual es desplega el Reglament de l'aire i les disposicions operatives comunes per als serveis i els procediments de navegació aèria, i el Reial decret 57/2002, de 18 de gener, pel qual s'aprova el Reglament de circulació aèria.
de regulació de l'exercici de competències en matèria de seguretat privada.
per la qual es fa pública la manera d'acomplir les obligacions de comunicació a la Policia de la Generalitat – Mossos d'Esquadra de les operacions d'aeronaus pilotades per control remot (RPA) sobre aglomeracions d'edificis en ciutats, pobles o llocs habitats o reunions de persones a l'aire lliure.
Per obrir i posar en funcionament un centre de formació de personal de seguretat privada, cal complir els requisits següents:
Les instal·lacions dels centres han de ser adients per al compliment de les finalitats de formació del personal de seguretat privada, d'acord amb els requisits següents:
No podran ser titulars ni exercir funcions de direcció ni d'administració dels centres de formació els membres de les forces i cossos de seguretat que hi hagin exercit funcions de control de les entitats, serveis o actuacions, o del personal o mitjans, en matèria de seguretat privada en els dos anys anteriors.
Caldrà aportar una declaració de cada càrrec a aquest respecte.
El centres de formació del personal de seguretat privada requeriran, per a la seva obertura i posada en funcionament, de la presentació d'una declaració responsable adreçada a la Direcció General d'Administració de Seguretat.
En aquesta declaració responsable, la persona titular o representant legal del centre farà constar:
Els centres de formació han de disposar del corresponent professorat autoritzat pel Ministerio del Interior, per tal de cobrir i impartir les àrees de coneixement corresponent a cada tipus de formació.
Cal poder acreditar en tot moment la vinculació de cada professora/a amb el centre de formació per tal de garantir que s'imparteixen la totalitat d'hores i de mòduls professionals establerts per a cadascuna de les especialitats del personal de seguretat privada:
El centre de formació haurà de mantenir en tot moment actualitzada la seva relació de professorat i, respecte de cada professor/a, haurà de tenir aquesta documentació:
Sub-direcció General de Seguretat Interior
Registre dels Serveis Territorials del Departament d'Interior
Altres registres de l'Administració que preveu la normativa
Les empreses que, amb domicili a Catalunya i àmbit d'actuació limitat a Catalunya, vulguin desenvolupar les activitats de seguretat privada establertes a l'article 5.1 de la Llei 5/2014 de seguretat privada, amb excepció de l'activitat d'investigació privada, s'hauran d'autoritzar com a empreses de seguretat i seran inscrites d'ofici al registre corresponent del Departament d'Interior.
Per tal de procedir a la seva autorització com a empresa de seguretat i posterior inscripció, aquestes empreses hauran de complir els requisits generals i els requisits específics establerts a la normativa de seguretat privada segons el tipus d'activitat que vulguin realitzar.
Caldrà que l'empresa presenti una sol·licitud, a la qual haurà adjuntar la documentació que acrediti el compliment dels requisits.
En el cas de les empreses que es vulguin dedicar, exclusivament, pel que fa a les activitats de seguretat privada, a la d'instal·lació i manteniment d'aparells, dispositius i sistemes de seguretat connectats a centrals d'alarma o a centres de control o de videovigilància, l'autorització administrativa serà substituïda per la presentació d'una declaració responsable, i l'empresa serà inscrita d'ofici al registre esmentat.
En qualsevol cas, les empreses hauran de complir tots els requisits generals i els específics establerts a la normativa de seguretat privada segons el tipus d'activitat que vulguin realitzar.
Aquests requisits inclouen l'obligació de disposar de determinades mesures de seguretat a la seu de l'empresa.