I. Se sol·licita d'aquesta Comissió Jurídica Assessora que dictamini pel tràmit d'urgència el Projecte de decret legislatiu d'adequació a la Llei 30/1992 de 26 de novembre del Decret legislatiu 1/1992 de 10 de febrer pel qual s'aprova el Text refós de la Llei de cooperatives de Catalunya.
Consegüentment aquest Dictamen ha d'examinar si el Projecte de decret legislatiu s'ajusta a l'autorització del Parlament i si s'han produït infraccions de procediment.
Cal recordar que el valor de llei del Decret legislatiu ho és en la mesura que s'ajusta a la delegació o autorització del Parlament (Dictamen 24/90 d'1 de juliol) i que els dos possibles motius d'impugnació jurisdiccional són la infracció dels termes de la delegació o la manca d'intervenció preceptiva de l'alt òrgan consultiu del Govern o altres infraccions greus de procediment.
L'annex al qual es remet l'article 1.1 de la Llei 2/1994 inclou el Decret legislatiu 1/1992.
La LPC va ser publicada el 27 de novembre de 1992.
La seva disposició final estableix que l'entrada en vigor de la Llei es produirà tres mesos després de la publicació en el Butlletí Oficial de l'Estat.
En conseqüència el termini inicialment establert per realitzar l'adequació dels procediments finalitzava el 27 d'agost de 1993.
Davant les dificultats per dur a terme l'adequació de procediments en el termini inicialment establert dificultats extensament enunciades en el preàmbul del Reial decret llei 14/1993 de 20 d'agost aquest Decret llei en ús de l'autorització concedida en l'article 86 de la Constitució espanyola va donar nova redacció a la disposició addicional tercera de la Llei 30/1992 substituint el termini inicial de sis mesos pel de divuit mesos que finalitza el 27 d'agost de 1994 tal com ho recull l'article 2 de la Llei catalana 2/1994.
Com ha recordat aquesta Comissió Jurídica Assessora (Dictamen 105/94) tant la Llei estatal 30/1992 com amb anterioritat la Llei catalana 13/1989 es fonamenten en un principi general de favor libertatis que implica una preferència legislativa pels efectes estimatoris del silenci i la consideració de no normal o ordinària a la solució negativa.
Dit d'una altra manera el criteri favorable al silenci positiu només s'hauria d'alterar en aquelles situacions en les quals així convingués a l'interès general tal com ha assenyalat aquesta Comissió Jurídica Assessora en els seus dictàmens 4/94 i 36/94.
" Si venciese el plazo de resolución y el órgano competente no la hubiese dictado expresamente " es produeixen els efectes jurídics de l'acte presumpte i es poden entendre estimades les sol·licituds formulades pels interessats en els supòsits relacionats en l'article 43.2 i desestimades en els del paràgraf 3 del mateix article advertint però que entre els supòsits del paràgraf 2 figura sota la lletra c el següent: " En todos los casos las solicitudes en cuya normativa de aplicación no se establezca que quedarán desestimadas si no recae resolución expresa ".
La nova regulació es complementa amb la inclusió entre els actes administratius nuls de ple dret dels actes presumptes contraris a l'ordenament jurídic pels quals s'adquireixen facultats o drets quan manquen els requisits legals per a la seva adquisició (art. 62.1.f).
Aquests principis i criteris que conté la Llei 30/1992 són els que han de regir l'exercici de la delegació legislativa com expressament ho diu l'article 1.2 de la Llei 2/1994.
Com ha quedat recollit en el fonament II d'aquest Dictamen el Govern de la Generalitat tenia l'alternativa d'exercir la delegació legislativa mitjançant un o més decrets legislatius (art. 3 de la Llei 2/1994) i ha optat per aquesta segona possibilitat el que en relació amb l'obligada intervenció d'aquesta Comissió Jurídica Assessora es tradueix en l'emissió de tants dictàmens com projectes de decret legislatius es formulin.
La unitat de la Llei de delegació s'ha de compaginar amb la varietat de textos legals susceptibles d'adaptació de procediments administratius sectorials; això indueix a aquesta Comissió Jurídica Assessora per a una eficaç actuació administrativa a distingir entre unes consideracions generals i comunes a tots els dictàmens a elaborar sobre l'exercici d'aquesta delegació legislativa (sobre competència i objecte de la intervenció de la Comissió –fonament I– termes de l'autorització –fonament II– principis i criteris que han de regir l'exercici de la delegació legislativa –fonament III– i el quefer de la Comissió –fonament IV–) i uns fonaments destinats a analitzar concretament el procediment i el contingut dels respectius Projectes de decret legislatius.
La necessitat del dictamen de la Comissió en cada un dels expedients instruïts per l'elaboració dels decrets legislatius obliga no obstant això a reproduir en els respectius dictàmens (perquè aquests estiguin complets) els fonaments comuns sense perjudici com s'ha dit d'addicionar-hi de forma separada els que són resultat de l'anàlisi del respectiu Projecte de decret legislatiu.
Aquesta serà la tècnica que aquesta Comissió seguirà en els successius projectes de decret legislatius que se sotmetin al seu dictamen en relació amb l'exercici de la delegació legislativa objecte de la Llei 2/1994.
V. Pel que fa al compliment de les normes d'elaboració de disposicions generals (art. 63 a 65 de la Llei 13/1989 de 14 de desembre) cal remarcar que com ja s'ha assenyalat en els antecedents el Projecte de decret legislatiu s'acompanya d'una memòria justificativa d'una taula de disposicions afectades d'un estudi econòmic i del corresponent informe jurídic.
S'aprecia però que la memòria i l'informe jurídic són de la mateixa data (16 de maig de 1994) i la primera és posterior al tràmit d'audiència que s'ha donat –amb encert aquesta Comissió ho subratlla– a les entitats (relacionades en l'antecedent 2) afectades pel Projecte de decret legislatiu.
No obstant això s'ha d'insistir en el fet que la memòria destinada a justificar l'oportunitat i l'adequació de les mesures proposades (article 63.2 de la Llei 13/1989) és lògic que aparegui amb la primera proposta de la disposició sense perjudici de complementar-la a posteriori en la forma que resulti adequada en vista de les successives modificacions que s'haurien introduït com a conseqüència de canvis de criteri del centre directiu corresponent o de l'acceptació total o parcial d'al·legacions formulades en el tràmit d'audiència o en el seu cas del d'informació pública.
L'esmentat defecte és en aquest expedient irrellevant perquè el document sotmès a audiència era la proposta de disposició i el seu preàmbul explicava suficientment la raó de ser del Projecte de decret legislatiu.
Pel contrari l'informe dels serveis jurídics del Departament corresponent (art. 65.1 de la Llei 13/1989) és lògic que sigui posterior al tràmit d'audiència o informació pública i cal analitzar les al·legacions que en el seu cas (que no és el d'aquest expedient en què no hi són) s'haurien formulat.
Així doncs s'ha d'entendre que els requisits procedimentals han estat complimentats d'una manera suficient.
En relació amb el contingut del Projecte de decret legislatiu cal assenyalar que la disposició final es limita a autoritzar el Govern pel desplegament de la norma amb rang legal –d'aquesta Llei i no d'aquest Decret legislatiu com es diu de forma equívoca– i a disposar –el que en aquest cas és encertat– l'entrada en vigor del Decret legislatiu el mateix dia de la seva publicació oficial.
L'article únic dóna una nova redacció a l'article 9.4 del Decret legislatiu 1/1992 de 10 de febrer introduint-hi les modificacions següents:
a) Substitueix el termini per a resoldre que era el de "trenta dies" pel de "tres mesos" que coincideix amb el termini màxim per a resoldre previst –per " cuando la norma de procedimiento no fije plazos "– en l'article 42.2 de la Llei 30/1992.
No deixa de ser estrany que quan es pretén que l'Administració atengui " con celeridad debida las funciones para las que se ha organizado " (exposició de motius 9 de la Llei 30/1992) es proposi una ampliació similar; en opinió d'aquesta Comissió aquest extrem s'hauria de reconsiderar.
b) Afegeix l'incís final "si no recau resolució expressa en el termini esmentat la sol·licitud s'entendrà desestimada" "per considerar –es diu en el preàmbul–" que es tracta de procediments que afecten la personalitat jurídica de les cooperatives federacions i confederació de cooperatives de Catalunya" argument que aquesta Comissió considera acceptable en aquest perquè acredita la concurrència d'un interès general.
Com que les observacions formulades tant en aquest fonament jurídic com en l'anterior no són essencials es pot dir tal com es proposa que el Decret legislatiu es dicta de conformitat al dictamen emès per la Comissió Jurídica Assessora (art. 5.3 del Decret legislatiu 1/1991).
Una vegada considerades les observacions que s'han formulat es pot elevar al Govern per a la seva aprovació el Projecte de decret legislatiu d'adequació a la Llei 30/1992 del Text refós de la Llei de cooperatives de Catalunya.