Els Arxius Arolsen, Centre Internacional de Persecució Nazi, posen de manifest la crueltat i la barbàrie dels crims del nazisme en una exposició itinerant al Jardí del Palau Robert que presenta objectes personals recuperats de camps de concentració nazis, inclosos els pertanyents a deportats catalans i espanyols.
Ho fa amb imatges dels objectes recuperats i textos que expliquen aquells fets i destaquen els casos d'alguns deportats catalans i espanyols dels quals s'han recuperat objectes personals.
La mostra, coorganitzada pel Memorial Democràtic, els arxius Arolsen i la Universitat Rovira i Virgili, amb la col·laboració del Palau Robert i el Museu Memorial de l'Exili, es pot visitar del 25 de juny al 24 de juliol al Jardí.
Vol ser un canal de difusió de la feina feta per aquesta institució i, sobretot, una eina per poder localitzar els familiars de les víctimes del nazisme i lliurar-los els objectes recuperats.
Del 25 de juny al 24 de juliol, al Jardí
"Stolen memory" forma part de la campanya internacional d'educació i sensibilització impulsada pels Arxius Arolsen per incrementar el coneixement dels crims comesos pel nazisme.
Gràcies a la campanya, llançada el 2016, s'han identificat diversos centenars de famílies, sovint amb el suport de voluntaris que ajuden a dur a terme la recerca en diferents països.
La proposta expositiva reviu, amb fotografies i textos, les atrocitats dels nazis, i pretén ser un advertiment perquè les generacions del futur no hagin de viure aquestes situacions.
L'exposició se centra especialment en els casos d'alguns deportats catalans i espanyols dels quals s'han recuperat objectes personals com ara rellotges i joies, anells de noces i documents, cartes i fotos, tots ells objectes personals confiscats pels nazis.
Alhora també s'hi mostren alguns casos de persones de les quals s'estan cercant els seus familiars per tal de lliurar-los les pertinences conservades en els Arxius Arolsen.
Gairebé 3.000 objectes pertanyents a aquells internats en camps de concentració nazis continuen sent custodiats pels Arxius Arolsen i esperen ser retornats a les famílies dels seus propietaris.
Els objectes personals pertanyen a víctimes de la persecució nazi de més de 30 països, majoritàriament de Polònia, Alemanya i l'antiga Unió Soviètica.
Inclouen presoners de diferents categories, presos polítics, jueus, (alguns) sinti i els designats com a "criminals professionals" i "elements asocials".
Molts d'aquests articles personals provenen del camp de concentració de Neuengamme, prop d'Hamburg i, en un nombre menor, del camp de concentració de Dachau.
Altres pertanyien a presoners de la Gestapo d'Hamburg, dels camps de concentració de Natzweiler i Bergen-Belsen o dels camps de trànsit d'Amersfoort i Compiègne.
L'exposició relata la biografia de cadascun dels deportats; explica què significa per als familiars tenir aquests records a les mans.
S'estructura en dos àmbits: per una banda, "Cercant", que presenta els casos de set deportats que conserven els seus objectes personals als arxius Arolsen i de qui encara no s'han localitzat els familiars, i, per l'altra, "Trobats", vuit deportats dels quals s'han pogut localitzar els descendents i a les famílies dels quals s'han pogut retornar les pertinences.
Entre altres, l'exposició se centra en casos de deportats catalans i espanyols.
Un de cada deu homes espanyols refugiats a França va anar a parar a un camp de concentració a Alemanya, cosa que permet de parlar d'una deportació de caràcter massiu.
Hi va haver republicans a tots els camps de concentració nazis, però en destaquen Mauthausen (7.500), Buchenwald (600), Dachau (600), Neuengamme (500), Sachsenhausen (200), Ravensbrück (200) i Flossenbürg (150).
Així que entraven a un camp de concentració, es desposseïa els deportats de tots els efectes personals: roba, documentació, aliances, cartes, fotografies, rellotges, claus de casa...
El 1942, quan la Creu Roja va demanar a Heinrich Himmler que autoritzés la tramesa dels efectes personals dels difunts a les famílies que eren a Espanya, el ministre s'hi va negar amb l'excusa que es tractava de "foteses sense valor".
Molts d'aquest objectes es van perdre per sempre, uns altres es van poder recuperar pels supervivents o els companys dels morts després de l'alliberament, i un tercer grup van ser custodiats al Arolsen Archive.
La campanya de l'Arxiu Arolsen ha fet possible que, 75 anys després de l'acabament de la Segona Guerra Mundial, centenars de famílies dels deportats recuperessin aquestes "foteses" que, tant per a ells com per a la memòria democràtica d'Europa, tenen un valor incalculable.
Exposició al Museu Memorial de l'Exili
El Museu Memorial de l'Exili (MUME) acollirà del 26 de setembre de 2020 al 7 de febrer de 2021 l'exposició.
El retorn dels documents de l'Arxiu Arolsen als familiars del deportats, en la qual els visitants trobaran objectes personals de persones deportades.
Imatge de la exposició al Jardí
Detall de la exposició al Jardí
Vista del Jardí amb la exposició
Espai dedicat a les persones trobades