El personal al servei de les entitats depèn de la seva naturalesa jurídica i de les potestats que, d'acord amb aquesta, poden exercir:
• Funcionaris per als llocs que impliquen l'exercici de potestats públiques
Amb caràcter general totes les entitats poden tenir personal propi i personal adscrit per les administracions que hi participen, llevat del cas dels consorcis, en què tot el personal ha de procedir de les administracions consorciades.
• Empleats públics al servei de les entitats
El personal funcionari i laboral al servei de les entitats autònomes es regeix pel Decret legislatiu 1/1997, de 31 d'octubre, pel qual s'aprova la refosa en un Text únic dels preceptes de determinats textos legals vigents a Catalunya en matèria de funció pública, i pel Reial decret legislatiu 5/2015, de 30 d'octubre, pel qual s'aprova el text refós de la Llei de l'Estatut bàsic de l'empleat públic (EBEP).
El règim jurídic aplicable al personal al servei dels consorcis és el de l'Administració pública d'adscripció d'aquest.
Al personal de les entitats de dret públic se'ls aplica el dret laboral, llevat dels funcionaris que tenen adscrits i que es regeixen pel Decret legislatiu 1/1997, de 31 d'octubre, i l'EBEP.
En tot cas, la selecció de tot el seu personal, amb independència del règim que els sigui aplicable, es du a terme mitjançant una convocatòria pública d'acord amb els principis d'igualtat, mèrit i capacitat.
El personal de les societats mercantils i de les fundacions es regeixen pel dret laboral.
En tots els casos, el règim retributiu ha d'atendre les disposicions de les lleis pressupostàries de la Generalitat i les de les administracions d'adscripció.
• Alts càrrecs i personal amb funcions d'alta direcció executiva
Els alts càrrecs al servei de les entitats es regeixen pel dret públic, i es vinculen a aquestes mitjançant un nomenament administratiu de caràcter discrecional.
El personal directiu es regeix per la normativa aplicable a les relacions laborals especials d'alta direcció i la resta de normativa laboral, i es vinculen a les entitats mitjançant contractes d'alta direcció.
En el cas de les societats mercantils, la vinculació també es pot articular mitjançant un contracte mercantil de prestació de serveis per compte propi.
El nomenament d'alts càrrecs i directius ha de respondre a criteris de competència professional i experiència, estan subjectes a la normativa d'incompatibilitats dels alts càrrecs al servei de la Generalitat quan les seves retribucions són iguals o superiors a les de director general, i el seu règim retributiu és el que estableixen les lleis pressupostàries.
Són les persones que ocupen llocs o càrrecs qualificats expressament com a tals en les normes de creació o regulació de les entitats.
Orgànicament s'assimilen als alts càrrecs previstos a la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya.
Són les persones que exerceixen les funcions de màxim responsable executiu de l'entitat, així com els directius estratègics de primer nivell que actuen sota la dependència del màxim responsable o només limitats per les instruccions i els criteris del màxim òrgan de govern de l'entitat.
El règim aplicable a aquest personal d'alta direcció executiva és el que estableix la disposició addicional vint-i-unena de la Llei 2/2014, del 27 de gener, de mesures fiscals, administratives, financeres i del sector públic.
No hi ha diferència respecte de les funcions: ambdós exerceixen funcions d'especial responsabilitat gerencial executiva de màxim nivell.
La diferència entre els uns i els altres rau en el règim jurídic que els és aplicable: administratiu en un cas, i laboral en l'altre, i en conseqüència, en el vincle que, en el cas dels alts càrrecs és un nomenament administratiu i en el cas del personal directiu, un contracte laboral especial d'alta direcció.
En l'àmbit del sector públic de l'Administració de la Generalitat, amb caràcter general, els alts càrrecs se circumscriuen a les entitats autònomes administratives, comercials industrials o financeres, i altres entitats de dret públic de naturalesa singular —regides pel dret administratiu— per a les quals les lleis o normes de creació assimilen el màxim òrgan unipersonal de direcció executiva de les entitats als òrgans actius regulats a la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya.
En canvi, la regla general és que en la resta d'entitats —entitats de dret públic, societats mercantils, consorcis i fundacions— el màxim responsable executiu de les entitats i els seus directius estratègics estan subjectes al dret laboral.