Després de la benvinguda que els cerverins donaren a Felip V durant el seu pas per Cervera, el monarca va concedir el títol de ciutat a la vila de Cervera durant les Corts de Barcelona de l'any 1702 perquè la població havia experimentat un conjunt de canvis: va augmentar el nombre d'habitants i el nombre de nobles i artesans, es van realitzar un seguit d'obres urbanes que milloraven la població i per últim, s'aplicava un vistós cerimonial durant els actes solemnes.
Títol: Erecció de la vila de Cervera en ciutat
Suport material: Paper vitel·la amb cobertes de cartró, roba de vellut i seda.
També porta un segell major de cera
Títol de ciutat concedit per Felip V
Les Corts de Catalunya celebrades a Cervera el 1359 constitueixen una fita històrica per a l'origen i la configuració de la Diputació del General.
Aquesta institució nasqué com un organisme delegat de les Corts i té l'origen en les comissions nomenades perquè, dissolta l'assemblea, apleguessin el subsidi que els tres braços reunits a Corts havien promès al monarca.
Fou a les Corts de Cervera de 1359 que l'organisme recaptador guanyà perdurabilitat i assumí una primera estructura orgànica, com a fruit de la normativa que hom li donà.
L'Acta de les Corts de Catalunya de l'any 1359 celebrades a Cervera recull el nomenament d'una comissió de dotze persones, formada pels representants dels braços i tres representants del rei, encarregada d'examinar i informar sobre les transmissions feudals.
Conté una ressenya de diverses constitucions, ordinacions i declaracions de la Cort, relatives a diversos usatges, els lluïsmes i els salaris dels notaris per a les escriptures.
En resum, un ampli ventall d'aspectes significatius per a l'ordre institucional, polític i socioeconòmic de la Catalunya de mitjans de segle XIV.
L'Acta és datada el 19 de desembre de 1359 a l'església de Santes Creus de la capital de la Segarra.
El document, redactat en llatí, conserva el segell reial, de forma rodona i de plom.
En aquest es pot apreciar la figura del rei Pere III, assegut en un setial gòtic i l'enumeració dels títols nobiliaris (Petrus Deia gratia rex Aragonum, Valencie, Maioricarum, Sardinie et Corsice, comesque Barchinona, Rosssilionis et Ceritanie).
Títol: Acta de les Corts de Catalunya de l'any 1359 celebrades a Cervera
Acta de la Cort General de Catalunya
Llibre manuscrit del 15 de desembre de 1730 en el qual el papa Climent XII confirma l'erecció i els privilegis concedits pel rei Felip V a la Universitat de Cervera.
Títol: Butlla papal de creació de la Universitat de Cervera
Suport material: Paper amb enquadernació en pell vermella i or
Butlla papal de creació de la Universitat de Cervera
El Llibre de Privilegis de Cervera va ser compilat entre els anys 1360 i 1456 per recollir els privilegis atorgats al municipi de Cervera, que era del rei.
La iniciativa, promoguda pels paers de la vila, facilitava la consulta dels documents sense haver de recórrer obligatòriament als pergamins originals que es conservaven a l'arxiu municipal.
El còdex, que no presenta una ordenació cronològica dels privilegis, va ser elaborat en diverses etapes.
El nucli original del volum, realitzat el 1360, està integrat per vuitanta-cinc documents que abracen el període comprès entre els anys 1182 i 1359.
Poc després, l'any 1363, s'incorporaren unes ordinacions que regulaven l'ofici dels notaris de Cervera, i el 1373 s'afegiren onze nous privilegis.
Va ser en aquesta primera època, quan el recull de textos va ser autentificat pel rei Pere III el Cerimoniós, en el marc de les Corts Generals de Montsó de 1363.
Amb el decurs dels anys el Llibre de Privilegis de Cervera reuní d'altres documents d'interès pel municipi, més enllà dels privilegis.
L'any 1456, el còdex incorporà el darrer document, completant una compilació de 125 textos.
El Llibre de Privilegis de Cervera és una peça de gran interès històric, ja que s'hi reglamenta el règim municipal de la ciutat i l'organització política i administrativa del seu Consell.
Així mateix, hi consta la hisenda, la fiscalitat, l'administració de justícia, la protecció de l'activitat econòmica i mercantil, entre d'altres, de la localitat.
A més del contingut jurídic, en el còdex destaquen també la qualitat de les seves miniatures, realitzades entre els segles XIV i XV.
Títol: Llibre de privilegis de Cervera
Una de les conseqüències del triomf de Felip V a la Guerra de Successió va ser la creació de la Universitat de Cervera.
L'any 1717 fou publicat un decret mitjançant el qual s'anunciava la creació de la Universitat.
En aquest document el rei Felip V afirmava que en la concessió havia tingut molt present la lleialtat de la ciutat de Cervera.
Títol: Estatuts i privilegis de la Universitat de Cervera
Suport material: Paper amb coberta de pergamí
Portada dels Estatuts de la Universitat
Plànol General de la Universitat de Cervera.
Signat per Miquel Marín l'any 1751.
Les cantonades estan resoltes segons torres típiques d'arquitectura militar, té superposats trossos de paper per explicar els entrepisos.
Títol: Plànol de la Universitat de Cervera
Plànol de la Universitat de Cervera
"De consolatione philosophiae" és l'obra més coneguda de Boeci.
Escrita a la presó entre els anys 523 i 524, consta de cinc llibres, en prosa i en vers, on l'autor manté un diàleg literari amb una visitant, la Filosofia, que pren la forma d'una dona i consola a Boeci en la seva dissort.
És una obra de pensament ètic clàssic, autobiogràfica, filosòfica i política on exposa i dialoga sobre els principals problemes de la consciència humana.
Molt llegida a l'edat mitjana va originar comentaris i traduccions al català i al castellà durant els segles XIV i XV.
Traduïda al català per Pere Saplana -entre 1358 i 1362- i revisada i completada per Antoni Ginebreda, ambdós religiosos dominicans, estava dedicada a l'Infant Jaume de Mallorca fet presoner per Pere III.
El còdex medieval català de l'Arxiu Comarcal de la Segarra està escrit a una columna en lletra gòtica cursiva, té 91 folis, a mida 295 mm. x 210 mm. Es tracta de la primera versió de la traducció de Pere Saplana.
Confeccionat amb paper de pasta de draps, artesanal manual i de fibres no llenyoses.
És verjurat, amb filigrana, barbes i gruix desigual, i una marca d'aigua semblant a un molinet.
Les tintes són metal·loàcides, de tonalitats que van del marró al negre.
Presenta decoracions de color vermell en la part interior d'alguns traços i tintes de tonalitats vermelles, blaves i liles decorant les caplletres.
Hi ha tres folis solts amb una relació dels reis de Navarra i Aragó.
L'Arxiu custodia un altre exemplar, del segle XV, de La consolació de la filosofia en traducció catalana de Saplana revisada per Antoni Ginebreda, escrit a dues columnes en lletra gòtica rodona.