El fet de no existir un perfil establert ni de les persones assetjades ni dels assetjadors, el paper de les masculinitats malenteses en l'existència del problema, les circumstàncies agreujadores o aquest rerefons de les relacions de poder, van ser part dels temes que van sortir el dia 8 de novembre a la jornada Setge a l'Assetjament.
Una dona despara la taula de l'esmorzar de la família per qui treballa.
Asseu correctament a l'home gran a la cadira, com li han ensenyat que es cuiden les persones que necessiten cures i les que cuiden, per no fer-se malbé l'esquena.
Es gira per engegar la televisió i nota una mà a la cintura.
Algun dia ens casarem, sent que li diuen.
Algun dia ens casarem i així no estaràs tan sola li repeteix amb la mà de nou a la seva pell.
Un dia més, entra al despatx que ocupa com a cap del departament de la seva empresa.
No tanca mai les portes per tot allò de la proximitat amb la resta de persones treballadores i la transparència i el foment de la confiança, que li van ensenyar al curs d'alta direcció.
Penja l'abric al penjador i veu que l'observa.
És, com sempre, un dels seus subordinats.
Necessites alguna cosa?, diu amb un somriure forçat, abans de rebre un no com a resposta que l'incomoda.
Després sortirà a fer un cafè abans d'una reunió i baixarà les escales per moure les cames i ell la perseguirà.
Ella, tot i la jerarquia professional respecte a ell, se sentirà petita i anirà amb presses.
Aquestes són les experiències de dues víctimes, que es van poder escoltar durant la jornada "Setge a l'assetjament".
Migrades, no migrades, joves, racialitzades, directives, cuidadores, heterosexuals, cap d'aquests elements les exempt de patir assetjament a la seva feina.
Només el fet de ser dones, les converteix en receptores d'actituds d'assetjament sexual o per raó de sexe.
Aquests testimonis no deixen de ser habituals, i podrien ser tres de les més de 20.000 dones que pateixen assetjament sexual i per raó de sexe cada any, a Catalunya.
Els assetjadors tampoc tenen un perfil clar.
No responen ni a ètnia, ni a classe social ni a edat.
Però comparteixen dos elements clau que els homogeneïtza: el fet de ser homes i una masculinitat tòxica.
La violència en el treball com a mostra de la violència existent socialment
Les violències i l'assetjament existeixen per l'impuls de forces que operen en l'àmbit laboral, perquè també ho fan en la societat en general.
Són fruit de les relacions de poder, les normes de gènere, les normes culturals i socials que imperen, encara en l'actualitat.
La manifestació de la violència i l'assetjament en el món del treball reflexa la violència en el conjunt de la societat.
No tant una qüestió de perfils, sinó de context
Tot i així, hi ha circumstàncies i factors que poden facilitar l'actuació de les persones assetjadores, com treballar en contacte amb el públic, treballar en una situació on no es té l'empara legislativa laboral, el treball en llars privades o espais íntims, o una situació econòmica vulnerable.
El no haver un perfil establert ni per a les receptores ni per als assetjadors, el paper de les masculinitats malenteses en l'existència del problema, les circumstàncies agreujadores o aquest rerefons de les relacions de poder, van ser part dels temes que van sortir el dia 8 de novembre a la jornada Setge a l'Assetjament, que tal i com el títol pretenia, va permetre conèixer les experiències i expertesa de persones clau, tant en els àmbits institucionals com en el de les persones víctimes.
Així, les diferents taules van permetre enfocar i posar un setge al problema, alhora que va conscienciar en la difusió del perfil de la persona assetjadora.
Totes les persones que van participar en les ponències van incidir-hi: les cares dels assetjadors dels més de 20.300 casos anuals d'assetjament sexual i per raó de sexe que hi ha a Catalunya. no tenen fesomia clara més enllà de la masculinitat tòxica.
No és una qüestió de perfils, sinó d'ambients, tant pel que fa als factors que poden facilitar l'assetjament, com per la dificultat de denunciar-los.