Fa uns mesos, al número del butlletí Recercat corresponent al mes d'abril de 2019, ens fèiem ressò de l'edició, per primer cop al món, de les Extractiones del Talmud, una traducció en llatí de l'obra sagrada del judaisme més antiga que la major part dels manuscrits hebreus que han arribat fins als nostres dies.
En parlem ara amb dos dels responsables del projecte, els investigadors del Departament de Ciències de l'Antiguitat i de l'Edat Mitjana de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) Ulisse Cecini i Òscar de la Cruz.
Ulisse Cecini i Òscar de la Cruz.
L'edició de les Extractiones del Talmud parteix d'una història de persecució religiosa a l'Europa del segle xiii.
Ulisse Cecini (UC): L'any 1239, un jueu convers francès, anomenat Nicolau Donin, eleva al papa Gregori IX una selecció de 35 articles d'acusació contra el Talmud, un seguit de passatges del llibre sagrat del judaisme traduïts al llatí que, segons la seva opinió, demostraven que es tractava d'una obra blasfema contrària a la fe catòlica.
Com a conseqüència d'això, el Papa fa una crida a tots els monarques europeus per segrestar els exemplars del Talmud que circulaven per Europa, i al mateix temps posa en marxa una investigació per treure'n l'entrellat.
Aquesta crida només és atesa pel rei Lluís IX de França i culmina el 1240 amb un procés inquisitorial celebrat a París, que acaba amb una crema pública dels llibres sagrats jueus i amb la prohibició de l'obra.
Les comunitats jueves, després d'un temps i aprofitant un canvi al papat, van demanar una revisió de la condemna; cal entendre la importància de la reclamació, atès que el Talmud regula no tan sols la fe, sinó també tots els aspectes de la vida quotidiana jueva.
L'any 1245, el Papa demana al llegat apostòlic a França la revisió del procés i és en aquest moment quan neix l'obra que nosaltres hem editat.
Aquests Extractes del Talmud ja no són només els 35 articles que van servir per iniciar el procés de prescripció, sinó un total de 1.922 extractes, una obra molt més extensa i sistemàtica que fa una anàlisi detallada per escatir el caràcter blasfem del text.
Òscar de la Cruz (ODLC): Podríem dir que estem davant de la revisió del cas per part del món llatí, per insistir en els passatges del Talmud que es podien considerar blasfems.
Aquest nou informe és, per tant, un document llatí, per al món llatí i fet amb mentalitat llatina, molt més extens i que abunda en el sentit de les primeres acusacions.
Tot plegat va acabar el 1248 amb la confirmació de la condemna.
Des d'aleshores, per tant, el Talmud hebreu passa a ser una obra clandestina.
ODLC: Exactament, una prohibició que no afecta els Extractes del Talmud, en tant que text llatí concebut amb la finalitat de convèncer el cristianisme de les qualitats blasfemes i dels errors del judaisme.
UC: Una dada important és que quan arriba el temps de la impremta, als segles xv i xvi, el Talmud s'imprimeix en editorials cristianes.
Alguns passatges que trobem als Extractes i que van ser considerats blasfems no apareixen en aquestes edicions impreses de l'obra.
Hi ha, per tant, una correspondència entre els passatges censurats del Talmud i la versió impresa.
Uns fragments que van desaparèixer de l'edició canònica del Talmud.
El món jueu actualment disposa d'un cànon del Talmud que correspon bàsicament a les edicions impreses de l'època humanística.
En aquestes primeres impressions hi ha hagut un procés de depuració amb la finalitat que no tornessin a ser un problema.
Les versions prèvies de l'obra contenen passatges que avui no es llegeixen.
UC: Hi ha una edició canònica que es fixa a l'època de la impressió, però no disposem d'una edició crítica.
El judaisme canònic no es retreu als manuscrits previs a la impremta.
Tinguem en compte que el Talmud sempre ha estat un text viu, resultat de les discussions entre els rabins.
El Talmud llatí és, en conseqüència, un testimoni no tan sols de la recepció llatina del text, sinó també del mateix text talmúdic anterior a la fixació del cànon.
Heu detectat conflictes entre els passatges recuperats de la versió llatina amb el cànon del Talmud en hebreu?
ODLC: Aquesta és una qüestió molt complicada de dirimir.
Estem parlant d'una obra molt voluminosa, oberta fins i tot avui, en què un rabí podria introduir noves interpretacions.
En el registre dels debats rabínics és evident que, de manera objectiva, es detecten moltes contradiccions.
De fet, és probable que un dels elements d'acusació al Talmud sigui precisament aquest caràcter obert.
Aquesta sistemàtica sobtava molt el món llatí, que contràriament aspirava a centrar dogmàtiques i tancar discussions, no pas a mantenir-les obertes.
Ens trobem davant d'un enfrontament ideològic i sistemàtic molt gran.
UC: Justament aquest és el període en el qual el món cristià mira de fixar els cànons de racionalitat i de sistematització de l'ortodòxia catòlica.
Un conflicte de mentalitats que pot anar més enllà de la religió.
ODLC: La lògica jueva no es va entendre i va topar amb la cristiana.
Un dels aspectes més impactants des del punt de vista personal del treball d'edició de les Extractiones ha estat palesar que el desconeixement que hi ha a Europa sobre el Talmud, un text sagrat equiparable a l'Antic Testament, demostra que el procés d'acusació del text va tenir èxit.
És cert que encara resten textos medievals inèdits, per exemple d'autors tan rellevants com ara Ramon Llull, però que les Extractiones del Talmud no s'hagin editat fins ara respon en part a la victòria d'aquesta censura històrica.
Paradoxalment, la sensibilització cap al món jueu posterior a la Segona Guerra Mundial tampoc no ha posat remei a aquest buit a la historiografia o a l'educació més bàsica.
L'objectiu de la nostra recerca ha estat bàsicament filològic, és a dir, proporcionar el text a la comunitat científica, però també hi ha un component de justícia històrica.
La publicació dels Extractes s'ha basat en manuscrits repartits en biblioteques arreu d'Europa.
ODLC: Sempre que s'aborda la recuperació d'un text antic, forma part de la primera etapa del procés aconseguir els manuscrits que en fixen l'edició.
El filòleg busca els testimonis, les fonts també impreses, i les compara.
En aquest cas, les edicions impreses no existien i hem localitzat els manuscrits que hi havia a tot el món.
Sovint eren manuscrits sencers, però també n'hi ha d'un o dos folis amb passatges que es conserven per casualitat.
La seva recerca donarà llum aviat a una nova publicació.
Les Extractiones, aquesta mena d'antologia del Talmud producte de la revisió del cas a partir de 1245, és la culminació d'un procés amb fases prèvies.
Però havien passat coses abans.
Nicolau Donin havia redactat les acusacions al Papa i, a més, per poder traduir les Extractiones es va acudir a glossadors hebreus i a comentaris de la Bíblia.
Aquests documents col·laterals que acompanyen la traducció del Talmud també sortiran editats aviat, cap a finals d'any.
Aquest treball s'emmarca en el projecte europeu de recerca The Latin Talmud, dirigit per l'investigador ICREA a la UAB Alexander Fidora.
UC: Correcte, es tracta d'una consolidator grant del Consell Europeu de Recerca (ERC), un projecte de quatre anys en què hem col·laborat amb científics de diversos àmbits de recerca.
Nosaltres dos hem estat responsables de l'edició del text llatí, però per entendre'l i elaborar comparacions amb l'original hem treballat també amb experts en judaisme amb formació sobre llengua hebrea i Talmud i, a més, hem dut a terme una col·laboració amb la Universitat Ben-Gurion del Negev.
D'aquesta recerca també n'han sorgit dues tesis doctorals, tres treballs de final de grau i el suport a la creació de nous investigadors.
ODLC: També és remarcable que el resultat tangible del projecte hagi culminat dins dels quatre anys de la recerca i no a posteriori.
Disposar de l'obra editada a les mans dins de la temporalitat del projecte demostra que els investigadors han treballat d'una manera molt coordinada i sistemàtica, molt seriosament.