Sia notori a tots els ciutadans que el Parlament de Catalunya ha aprovat i jo, en nom del Rei i d'acord amb el que estableix l'article 33.2 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, promulgo la següent
Aquesta Llei respon a la necessitat d'una regulació específica que determini els diferents àmbits competencials i els òrgans jurisdiccionals intervinents en cadascuna de les esferes de l'activitat esportiva; també respon a la conveniència de reunir en un sol cos legal totes les disposicions que, amb motiu del desenvolupament reglamentari de la Llei 8/1988, de l'esport, havien quedat disperses, amb les lògiques conseqüències que aquesta dispersió provocava.
S'ha tingut en compte, a l'hora d'elaborar aquesta Llei, la conveniència de facilitar a les entitats esportives constituïdes les normes necessàries per tal de poder exercir, respectant el principi de legalitat i sense necessitat de desenvolupaments reglamentaris, la potestat disciplinària que ja els era atribuïda per la Llei de l'esport.
L'experiència de deu anys de vigència de la Llei ha demostrat que, si bé els clubs i les entitats esportius amb grans mitjans podien desenvolupar per via de reglament totes les normes que habilitaven i facilitaven l'exercici de llurs potestats, com la tipificació de les infraccions i l'establiment de les sancions i els procediments necessaris per a l'exercici de les potestats, el que és cert és que aquesta possibilitat no era a l'abast de les entitats esportives petites, amb mitjans escassos, que per manca de cobertura reglamentària tenien problemes de legalitat a l'hora d'exercir-les.
Per això, aquesta Llei, en el títol I, regula l'exercici de la jurisdicció esportiva en els seus tres àmbits, el disciplinari, el competitiu i l'electoral.
El títol II fa una classificació, de la manera més exhaustiva possible, de les infraccions i de les sancions aplicables, per tal de respectar el principi de legalitat i l'exigència de reserva de llei.
S'ha fugit de la temptació de crear un codi general sancionador de l'esport, que hauria obligat a incorporar a la Llei totes les conductes sancionables com a infracció de les regles del joc, la prova o la competició de totes les modalitats esportives avui reconegudes.
Per això, s'ha preferit seguir el model anterior, deixant la possibilitat a les associacions i les federacions de desenvolupar per reglament la tipificació d'aquestes conductes, tenint en compte les peculiaritats i les singularitats de cada modalitat esportiva.
Seguint amb la mateixa intenció que aquesta Llei pugui servir com a eina efectiva per a l'exercici de la potestat disciplinària, el títol III regula els procediments jurisdiccionals de manera que no en calgui cap desenvolupament ulterior.
Els òrgans que han d'exercir les potestats jurisdiccionals, atorgades a entitats i federacions, tenen en aquesta Llei la via processal per a exercir-les, respectant els principis informadors del règim sancionador.
El títol IV regula els recursos contra els actes i les resolucions dels òrgans competents.
El títol V està dedicat al Tribunal Català de l'Esport, que assumeix les competències que fins ara tenia el Comitè Català de Disciplina Esportiva, creat pel Decret 95/1985, d'11 d'abril.
En relació amb el Tribunal Català de l'Esport, aquesta Llei es limita a regular-ne les competències i el procediment per a designar-ne els membres, i deixa per al desenvolupament reglamentari la regulació del funcionament orgànic i de les funcions dels membres.
Com a novetat, a part del canvi de denominació, que s'ha considerat convenient per a adequar-la a les competències que se li atorguen, cal remarcar que aquestes competències no es limiten a l'apartat disciplinari, com es pot comprovar en l'enumeració corresponent, que, si bé no són noves, sí que en alguns casos s'estableixen per primera vegada amb rang de llei, perquè fins ara eren regulades pel Decret 145/1991, de 17 de juny, que va aprovar el Reglament del règim i el funcionament intern dels clubs i associacions esportius, i les seves posteriors modificacions, i pel Decret 70/1994, de 22 de març, pel qual es regulen les federacions esportives catalanes.
Quant a les disposicions addicionals que modifiquen la Llei 8/1988, de 7 d'abril, de l'esport, cal constatar que els deu anys transcorreguts d'ençà que fou aprovada fan necessàries determinades modificacions i ampliacions del contingut, per a adaptar-ne les disposicions a la realitat canviant de l'esport, i també per a incorporar-hi les matèries que en el moment d'ésser formulada no es podien tenir presents.
D'altra banda, resulta també necessari atorgar el rang de llei a determinades normes reglamentàries establertes pels decrets que regulen les entitats esportives i simplificar els tràmits burocràtics que afecten els clubs de base i les agrupacions esportives.
Aquesta Llei crea el Consell Català de l'Esport, com a organisme autònom encarregat de la direcció i la gestió de l'Administració esportiva, que, conjuntament amb la Secretaria General de l'Esport, com a òrgan de direcció política, ha de conformar l'organització de l'Administració esportiva de la Generalitat al sistema de gestió de l'esport de l'Estat i d'algunes comunitats autònomes, i també de determinats països de la Unió Europea.
També regula la inspecció esportiva i estableix el règim sancionador corresponent.
Finalment, aquesta Llei crea la Comissió Antidopatge de Catalunya i la Comissió contra la Violència en l'Esport a Catalunya, que esdevenen una necessitat, amb la finalitat d'aconseguir que cadascun d'aquests organismes sigui l'únic que centralitzi i coordini les respectives actuacions en les matèries corresponents.
L'objecte d'aquesta Llei és regular la jurisdicció esportiva en els seus tres àmbits: el disciplinari, el competitiu i l'electoral, i modificar la Llei 8/1988, de l'esport, i la Llei 11/1984, de creació de l'organisme autònom Institut Nacional d'Educació Física de Catalunya.
En l'àmbit disciplinari, la potestat jurisdiccional esportiva s'estén a conèixer les infraccions de les regles del joc, la prova o la competició, específiques de cada modalitat esportiva, i les infraccions de la conducta esportiva tipificades amb caràcter general per aquesta Llei i, específicament, per les disposicions estatutàries o les reglamentacions específiques de cada club o associació esportius i de les federacions esportives catalanes.
La potestat jurisdiccional en l'àmbit disciplinari confereix als seus titulars legítims la possibilitat d'enjudiciar i, si escau, de sancionar les persones o les entitats sotmeses a la disciplina esportiva, segons les respectives competències.
En l'àmbit competitiu, la potestat jurisdiccional esportiva s'estén a conèixer les qüestions de naturalesa competitiva que es plantegin en relació o com a conseqüència de la pràctica de l'esport, regulada per les normes aplicables a cada federació esportiva.
La potestat jurisdiccional en l'àmbit competitiu confereix als seus titulars legítims la possibilitat de conèixer i resoldre totes les qüestions que siguin plantejades en relació amb l'aplicació de les normes reglamentàries esportives establertes per a regular la competició que correspongui al respectiu àmbit organitzatiu.
En l'àmbit electoral, la potestat jurisdiccional s'estén a conèixer les qüestions que puguin sorgir en els processos electorals dels clubs o associacions esportius i de les federacions, des que comença el procés electoral fins que conclou.
La potestat jurisdiccional en l'àmbit electoral confereix als seus titulars legítims la possibilitat de conèixer i resoldre totes les qüestions que siguin plantejades en relació amb els procediments electorals per a proveir els càrrecs de direcció i representació dels clubs o associacions esportius i de les federacions esportives catalanes, i també en relació amb els procediments establerts per a censurar o reprovar la gestió del president o presidenta i la junta directiva dels clubs i les federacions esportius catalans.
L'exercici de la potestat jurisdiccional esportiva en l'àmbit disciplinari correspon:
b) A les juntes directives de les agrupacions i els clubs esportius, pel que fa a llurs socis, esportistes, tècnics i directius.
c) Als comitès de competició i disciplina esportiva i d'apel·lació de cada federació esportiva, pel que fa a totes les persones que integren l'estructura orgànica federativa, als clubs esportius i llurs directius, esportistes, tècnics, jutges o àrbitres i, en general, pel que fa a totes les persones i entitats que estan federades i desenvolupen l'activitat esportiva en l'àmbit d'actuació de la federació catalana corresponent.
d) Al Tribunal Català de l'Esport, pel que fa a les mateixes persones i entitats a què fan referència les lletres b i c i, en general, pel que fa al conjunt de l'organització esportiva i de les persones que la integren.
L'exercici de la potestat jurisdiccional esportiva en l'àmbit de la competició correspon:
b) A les juntes directives de les agrupacions i els clubs esportius, en relació amb els jocs o les competicions de caràcter intern associatiu.
c) Als comitès de competició i disciplina esportiva i d'apel·lació de cada federació esportiva, en l'àmbit de la competició federada.
d) Al Tribunal Català de l'Esport, en el mateix àmbit de la competició federada.
L'exercici de la potestat jurisdiccional esportiva, en relació amb els procediments electorals de les associacions i els clubs esportius, correspon:
a) A la respectiva junta electoral de les associacions o els clubs esportius.
b) Als comitès d'apel·lació de les federacions esportives catalanes.
c) Al Tribunal Català de l'Esport.
L'exercici de la potestat jurisdiccional electoral, en relació amb els procediments electorals de les federacions esportives catalanes i de les agrupacions esportives, correspon:
a) A la Junta Electoral de les federacions esportives catalanes i de les agrupacions esportives.
b) Al Tribunal Català de l'Esport.
Les entitats esportives catalanes exerceixen la potestat jurisdiccional esportiva en els àmbits disciplinari, competitiu i electoral d'acord amb llurs estatuts i la resta de l'ordenament jurídic esportiu.
La competència atribuïda a la jurisdicció disciplinària esportiva, als efectes d'aquesta Llei, i quan es tracti d'activitats de les associacions i els clubs esportius i de les federacions esportives catalanes o de competicions compreses dins l'àmbit d'actuació de les federacions esportives catalanes, s'estén a conèixer les infraccions de les regles del joc, la prova o la competició i de la conducta esportiva, tipificades amb caràcter general per aquesta Llei i les disposicions estatutàries o reglamentàries específiques de cada federació catalana.
Les infraccions es classifiquen de la manera següent:
a) Són infraccions de la conducta esportiva les accions o les omissions contràries al que disposen les normes generals o específiques de disciplina i convivència esportives, siguin o no comeses durant el transcurs d'un partit, d'una prova o d'una competició de tipus federatiu.
b) Són infraccions de les regles del joc les accions o les omissions que durant el transcurs d'un partit, d'una prova o d'una competició de tipus federatiu vulneren les normes reglamentàries reguladores de la pràctica d'un esport o d'una especialitat esportiva concreta.
En relació amb la disciplina esportiva, les disposicions estatutàries o reglamentàries de les federacions esportives catalanes han d'establir inexcusablement, amb un respecte ple per les disposicions contingudes en la Llei 8/1988, de l'esport, les qüestions següents:
a) Un sistema tipificat d'infraccions de les regles del joc específiques de cada federació, que en determini el caràcter de molt greu, greu i lleu.
Si les disposicions estatutàries o reglamentàries federatives tipifiquen les mateixes infraccions de la conducta esportiva ja recollides per aquesta Llei, la qualificació d'aquestes segons la gravetat ha de coincidir amb la gradació establerta per aquesta Llei.
b) Un sistema de sancions proporcional al d'infraccions tipificades.
c) La determinació de les causes modificatives de la responsabilitat i els requisits d'extinció i prescripció d'aquesta.
d) L'observança dels principis legals establerts respecte al procediment sancionador, especialment els relatius a la prohibició d'imposar doble sanció pels mateixos fets i de sancionar per infraccions tipificades amb posterioritat al moment d'haver estat comeses, i l'aplicació dels efectes retroactius favorables.
e) Els procediments disciplinaris de tramitació i imposició, si escau, de sancions que garanteixin el respecte del tràmit d'audiència dels interessats.
f) Un sistema de recursos contra les resolucions dictades en exercici de la potestat disciplinària.
Les infraccions de la conducta esportiva es classifiquen en molt greus, greus i lleus.
a) Les agressions als jutges, als àrbitres, als jugadors, al públic, als tècnics, als directius i a totes les altres autoritats esportives si causen lesions que signifiquen un detriment de la integritat corporal o de la salut física o mental de la persona agredida.
b) Els comportaments antiesportius que impedeixin la realització d'un partit, d'una prova o d'una competició o que obliguin a suspendre'ls temporalment o definitivament.
c) Les intimidacions o les coaccions fetes contra àrbitres, jutges, tècnics, directius i totes les altres autoritats esportives.
d) La desobediència manifesta de les ordres i les instruccions emanades de jutges, àrbitres, tècnics i directius i totes les altres autoritats esportives.
e) Els abusos d'autoritat i la usurpació d'atribucions.
f) La violació de secrets en afers que es coneguin per raó del càrrec.
g) Els actes de rebel·lia contra els acords de federacions, agrupacions i clubs.
h) Els actes dirigits a predeterminar no esportivament el resultat d'un partit, d'una prova o d'una competició.
i) L'alineació indeguda, la incompareixença no justificada o la retirada d'una prova, d'un partit o d'una competició.
j) El consum de substàncies o fàrmacs destinats a augmentar artificialment la capacitat física de l'esportista i la pràctica d'activitats o la utilització de mètodes antireglamentaris que puguin modificar o alterar els resultats d'una competició o d'una prova.
k) La promoció del consum de substàncies o fàrmacs o la incitació a consumir-ne o a practicar o utilitzar els mètodes a què es refereix la lletra j.
l) Els actes dirigits a predeterminar o alterar els resultats de les eleccions dels càrrecs de representació o direcció dels clubs esportius i les federacions esportives i tots els actes dirigits a impedir o pertorbar el desenvolupament dels processos electorals dels clubs esportius i de les federacions esportives catalanes.
m) El trencament de la sanció imposada per una falta greu o molt greu.
n) Els incompliments dels acords de les assemblees generals o de les juntes de socis de les federacions o de les associacions i els clubs esportius, i també dels reglaments electorals i altres disposicions estatutàries o reglamentàries.
o) La no-convocatòria, en els terminis o les condicions legals, de manera sistemàtica i reiterada, dels òrgans col·legiats de les federacions o de les juntes de socis dels clubs i associacions esportius.
p) L'incompliment de les resolucions fermes dictades pel Tribunal Català de l'Esport.
q) La utilització incorrecta dels fons privats de les associacions i els clubs esportius i de les federacions esportives catalanes, i també de les subvencions, els crèdits, els avals i altres ajudes rebudes de l'Estat i de les comunitats autònomes o els ajuntaments i altres corporacions de dret públic.
r) Els actes, les manifestacions i qualsevol tipus de conducta que, directament o indirectament, indueixin o incitin a la violència.
s) Les que amb aquest caràcter estableixin les associacions, les agrupacions i les federacions com a infracció de la conducta esportiva, que siguin específiques de l'esport de què es tracti.
a) Les agressions a què es refereix l'apartat 2.a, si comporten una gravetat menor, atès el mitjà emprat o el resultat produït.
b) Els insults i les ofenses a jutges, àrbitres, tècnics i directius i totes les altres autoritats esportives, o contra el públic assistent i altres jugadors.
c) Les conductes que alterin el desenvolupament normal d'un partit, d'una prova o d'una competició.
d) L'incompliment d'ordres, de convocatòries o d'instruccions emanades de jutges, àrbitres, tècnics, directius i totes les altres autoritats esportives.
e) Els actes notoris i públics que atemptin contra el decòrum o la dignitat esportius.
f) L'exercici d'activitats públiques o privades declarades incompatibles amb l'activitat o la funció esportives desenvolupades.
g) El trencament de la sanció per infracció lleu.
h) La comissió per negligència de les infraccions tipificades per les lletres n, o, p i q de l'apartat 2.
i) L'actitud passiva en el compliment de les obligacions de prevenir la violència en els espectacles públics, i de lluitar-hi en contra, i també en la investigació i el descobriment de la identitat dels responsables d'actes violents.
j) Les que amb aquest caràcter estableixin les associacions, les agrupacions i les federacions com a infracció de la conducta esportiva.
a) Les observacions formulades a jutges, àrbitres, tècnics i directius i totes les altres autoritats esportives en l'exercici de llurs funcions, de manera que signifiquin una lleugera incorrecció.
b) La lleugera incorrecció amb el públic o amb altres jugadors o competidors.
c) L'actitud passiva en el compliment de les ordres i les instruccions rebudes de jutges, àrbitres, tècnics i directius i totes les altres autoritats esportives en l'exercici de llurs funcions.
d) L'incompliment de les normes esportives per negligència o descurança, llevat del cas que constitueixi una infracció greu o molt greu.
e) Les que amb aquest caràcter estableixin les associacions, les agrupacions i les federacions com a infracció de la conducta esportiva.
Es consideren infraccions molt greus, greus i lleus de les regles del joc, de la prova o de la competició les que amb aquest caràcter estableixin els estatuts i els reglaments dels diferents ens de l'organització esportiva, que han de tipificar les accions i les omissions en funció de llur gravetat i de l'especificitat de les diferents modalitats esportives, amb ple respecte pels principis i els criteris generals establerts per aquesta Llei.
Per raó de les infraccions tipificades per aquesta Llei es poden imposar les sancions següents:
c) La suspensió o la inhabilitació temporals.
d) La privació definitiva o temporal dels drets d'associat o associada.
e) La privació de la llicència federativa.
f) La inhabilitació a perpetuïtat.
i) La prohibició d'accedir als estadis i als recintes esportius.
j) La pèrdua del partit o la desqualificació en la prova.
k) La pèrdua de punts o de llocs en la classificació.
l) La pèrdua o el descens de categoria o divisió.
a) La inhabilitació a perpetuïtat.
b) La privació definitiva de la llicència federativa.
c) La privació definitiva dels drets d'associat o associada.
d) La suspensió o la inhabilitació temporals per un període d'un a quatre anys o, si escau, per un període d'una a quatre temporades.
e) La privació del dret d'associat o associada per un període d'un a quatre anys.
g) La pèrdua o el descens de categoria o divisió, la pèrdua de punts o de llocs en la classificació, o la clausura del terreny de joc o del recinte esportiu per un període de quatre partits a una temporada, segons que escaigui.
h) La pèrdua del partit o la desqualificació de la prova.
i) La prohibició d'accedir als estadis o als recintes esportius per un període d'un any o més, fins a cinc.
a) La suspensió o la inhabilitació per un període d'un mes a un any, o si escau, de cinc partits a una temporada.
b) La privació dels drets d'associat o associada per un període d'un mes a un any.
d) La pèrdua del partit, o la desqualificació en la prova, o la clausura del terreny de joc o del recinte esportiu per un període d'un partit o més, fins a tres, segons que escaigui.
e) La prohibició d'accedir als estadis o als recintes esportius per un període d'un mes a un any.
Corresponen a les infraccions lleus:
a) La suspensió per un període no superior a un mes o un període d'un a quatre partits.
c) La privació dels drets d'associat o associada per un període màxim d'un mes.
d) La prohibició d'accedir als estadis o als recintes esportius per un període màxim d'un mes.
La sanció de multa només es pot imposar a les entitats esportives i als infractors que perceben retribució econòmica per llur tasca.
L'impagament de les multes determina la suspensió per un període ni inferior ni superior al de la suspensió que es podria imposar per la comissió d'una infracció de la mateixa gravetat que la que va determinar la imposició de la sanció econòmica.
Les sancions de multa, de pèrdua del partit, de descompte de punts en la classificació, de pèrdua de categoria o divisió i de prohibició d'entrar als estadis o als recintes esportius es poden imposar simultàniament amb qualsevol altra sanció.
En el cas que s'imposi una sanció que impliqui la pèrdua del partit o la desqualificació de la prova, o si s'imposa una sanció per una infracció que tingui per objecte la predeterminació, mitjançant preu, acord o intimidació, del resultat d'un partit, d'una prova o d'una competició, o si la infracció és de les tipificades per l'apartat 2.j de l'article 12, els òrgans disciplinaris titulars de la potestat sancionadora estan facultats per a alterar el resultat del partit, de la prova o de la competició, si es pot determinar que, si no s'hagués produït la infracció, el resultat hauria estat diferent.
Són circumstàncies que agreugen la responsabilitat:
d) El perjudici econòmic ocasionat.
Hi ha reiteració si l'autor o autora d'una infracció ha estat sancionat en el curs d'una mateixa temporada per un altre fet que tingui assenyalada una sanció igual o superior o per més d'un que tingui assenyalada una sanció inferior.
Hi ha reincidència si l'autor o autora d'una infracció ha estat sancionat en el curs d'una mateixa temporada per un fet de la mateixa naturalesa o anàloga del que s'ha de sancionar.
a) La provocació suficient, immediatament anterior a la comissió de la infracció.
Els òrgans disciplinaris poden, en l'exercici de llur funció, aplicar la sanció en el grau que estimin convenient, tenint en compte la naturalesa dels fets, la personalitat del responsable, les conseqüències de la infracció i la concurrència de circumstàncies atenuants o agreujants.
La responsabilitat disciplinària s'extingeix:
a) Pel compliment de la sanció.
b) Per la prescripció de les infraccions o de les sancions.
d) Per la dissolució del club, l'entitat o la federació sancionats.
e) Per l'aixecament de la sanció.
f) Per la pèrdua de la condició d'esportista, d'àrbitre o àrbitra o de tècnic o tècnica federat o de membre del club o associació esportiva de què es tracti.
En aquest últim cas, si la pèrdua de la condició és voluntària, aquest supòsit d'extinció de la responsabilitat disciplinària té efectes merament suspensius si qui està subjecte a procediment disciplinari en tràmit o ha estat sancionat recupera en qualsevol modalitat esportiva, i dins un termini de tres anys, la condició amb què quedava vinculat a la disciplina esportiva.
En aquest cas, el temps de suspensió de la responsabilitat disciplinària no es computa als efectes de la prescripció de les infraccions ni de les sancions.
Les infraccions lleus prescriuen al mes; les greus, a l'any, i les molt greus, als tres anys d'haver estat comeses.
El termini de prescripció de les infraccions comença a comptar el dia en què s'han comès, s'interromp en el moment en què s'acorda iniciar el procediment i torna a comptar si l'expedient roman paralitzat per causa no imputable a l'infractor o infractora durant més de dos mesos o si l'expedient acaba sense que l'infractor o infractora hagi estat sancionat.
Les sancions prescriuen al mes si han estat imposades per infracció lleu; a l'any, si ho han estat per infracció greu, i als tres anys, si ho han estat per infracció molt greu.
El termini de prescripció de la sanció comença a comptar l'endemà del dia en què adquireix fermesa la resolució per la qual s'ha imposat o el dia en què se n'ha violat el compliment, si la sanció havia començat a complir-se.
Les sancions imposades són immediatament executives, sense que les reclamacions o els recursos que s'hi interposin en contra en paralitzin o en suspenguin l'execució, llevat que, després d'haver interposat el recurs, l'òrgan encarregat de resoldre'l acordi, a instància de part, la suspensió de l'execució de la sanció imposada, si hi concorre algun dels requisits següents:
a) Si hi concorre una causa de nul·litat de ple dret de la sanció imposada.
b) Si la no-suspensió pot comportar danys o perjudicis de reparació impossible o difícil.
d) Si la no-suspensió pot provocar la impossibilitat d'aplicar la resolució del recurs.
Els procediments jurisdiccionals
Els procediments jurisdiccionals en l'àmbit disciplinari
Per a imposar sancions per qualsevol tipus d'infracció és preceptiva la instrucció prèvia d'un expedient disciplinari, d'acord amb el procediment que s'estableix en aquest capítol o d'acord amb el que estableixen els estatuts o els reglaments del club o l'associació esportius o de la federació corresponent.
Els estatuts o els reglaments del club o l'associació esportius o de la federació corresponent s'han d'ajustar als principis generals dels procediments disciplinaris, de manera que regulin i respectin el tràmit d'audiència dels interessats, que respectin el dret del presumpte infractor o infractora de conèixer, abans que caduqui el tràmit d'audiència, l'acusació que s'hi ha formulat en contra, i que respectin el dret dels interessats en l'expedient a formular les al·legacions que creguin pertinents, a recusar l'instructor o instructora i el secretari o secretària de l'expedient per causa legítima, i a proposar les proves que tendeixin a la demostració de les al·legacions i que guardin relació amb el que és objecte d'enjudiciament.
Els procediments disciplinaris per a les infraccions de les regles del joc, la prova o la competició, o de la conducta esportiva, susceptibles d'ésser qualificades de constitutives d'una falta lleu o greu, quan requereixin la intervenció immediata dels òrgans disciplinaris per raó del desenvolupament normal del joc, la prova o la competició, es poden tramitar pel procediment d'urgència que estableixin els reglaments de les diferents federacions, i, si de cas hi manquen, pel procediment d'urgència regulat en la secció segona.
El procediment d'urgència que tinguin establert les diferents federacions per a imposar les sancions a què fa referència l'apartat 1 ha de regular, en qualsevol cas, la forma i els terminis preclusius per al compliment del tràmit d'audiència i reconèixer el dret de l'infractor o infractora a conèixer, abans que caduqui el tràmit d'audiència, l'acusació que s'hi hagi formulat en contra, i també el dret a fer les al·legacions que estimi pertinents, a recusar els membres del comitè o l'òrgan disciplinari que tingui atribuïda la potestat sancionadora, i a proposar proves tendents a demostrar els fets en què l'infractor o infractora pugui basar la seva defensa.
El procediment d'urgència s'inicia mitjançant l'acta del partit, la prova o la competició que reflecteixi els fets que poden donar lloc a sanció, que ha d'ésser subscrita per l'àrbitre o àrbitra o qui estigui oficialment encarregat d'aixecar-la i pels competidors o llurs representants, si es tracta d'esports de competició individual, o pels representants dels clubs o llurs delegats, si es tracta de competició per equips.
El procediment d'urgència també pot iniciar-se mitjançant una denúncia de la part interessada recollida en l'acta del partit o feta posteriorment, sempre que la denúncia es registri a les oficines de la federació corresponent dins el segon dia hàbil següent al dia en què hagi tingut lloc el partit, la prova o la competició.
En el supòsit que els fets que puguin donar lloc a sanció no estiguin reflectits en l'acta del partit, la prova o la competició, sinó mitjançant annex o document similar, en el qual no hi hagi constància que l'infractor o infractora en conegui el contingut, el procediment s'inicia en el moment en què tingui entrada a la federació corresponent l'annex de l'acta del partit o el document en què quedin reflectits els fets objecte d'enjudiciament.
Un cop iniciat el procediment per la denúncia de la part interessada o com a conseqüència d'un annex de l'acta del partit o el document similar, immediatament s'ha de donar trasllat de la denúncia o de l'annex o el document als interessats.
Els interessats, en el termini de dos dies hàbils següents al dia en què els és lliurada l'acta del partit, la prova o la competició, en el cas especificat per l'article 26, o en el termini de dos dies hàbils següents al dia en què hagi estat notificada la denúncia o l'annex o el document similar, al qual es refereixen els articles 28 i 29, poden formular, verbalment o per escrit, les al·legacions o les manifestacions que, en relació amb els fets imputats a l'acta, la denúncia o l'annex o el document similar, considerin convenients a llur dret i poden, dins el mateix termini, proposar o aportar també, si escau, les proves pertinents per a demostrar llurs al·legacions, si tenen relació amb els fets imputats.
Si els interessats proposen alguna prova per a la pràctica de la qual es requereix l'auxili de l'òrgan competent per a resoldre l'expedient, aquest, abans de dictar la resolució pertinent, si estima procedent la pràctica de la prova, ha d'ordenar que es practiqui, ha de disposar el que calgui perquè es porti a terme al més aviat possible, com a màxim dins el termini de tres dies hàbils següents al dia en què n'hagi acordat la realització, i ha de notificar als interessats el lloc i el moment en què es practicarà, si la prova requereix la presència dels interessats.
Si no es practiquen proves o un cop practicades les admeses o transcorregut el termini establert per a practicar-les, l'òrgan competent, en el termini màxim de cinc dies, dicta la resolució en què, de manera succinta, s'han d'expressar els fets imputats, els preceptes infringits i els que habiliten la sanció que s'imposi.
Si els interessats han demanat la pràctica de proves i l'òrgan ho considera improcedent, s'han d'expressar en la mateixa resolució els motius de la denegació de les proves.
La resolució a què fa referència l'article 32 s'ha de notificar als interessats, amb expressió dels recursos que s'hi puguin formular en contra i del termini per a interposar-los.
Llevat dels casos tipificats per l'article 25.1, per a enjudiciar les infraccions s'ha de procedir d'acord amb el que s'estableix en aquesta secció.
El procediment per a enjudiciar les infraccions s'inicia amb la providència de l'òrgan competent, d'ofici, a denúncia de part interessada o a requeriment de la Secretaria General de l'Esport de la Generalitat o del Tribunal Català de l'Esport.
Les denúncies han d'expressar la identitat de la persona o les persones que les presentin, la relació dels fets que puguin constituir infracció i la data de comissió i, sempre que sigui possible, la identificació dels possibles responsables.
L'òrgan competent, abans que acordi l'inici del procediment, pot ordenar, amb caràcter previ, les investigacions i les actuacions necessàries per a determinar si hi concorren circumstàncies que justifiquin l'expedient, especialment pel que fa a determinar els fets susceptibles de motivar la incoació de l'expedient, a identificar la persona o les persones que en puguin resultar responsables i a les altres circumstàncies.
L'òrgan competent, després de rebre la denúncia o el requeriment per a incoar un expedient i practicades les actuacions prèvies que es considerin pertinents, dicta la providència d'inici de l'expedient si entén que els fets que es denuncien poden constituir infracció.
En cas contrari, dicta la resolució oportuna que acorda la improcedència d'iniciar l'expedient, la qual es notifica a qui ha presentat la denúncia o el requeriment per a iniciar l'expedient.
No es pot interposar recurs contra la resolució que acordi l'inici de l'expedient.
Contra la que acordi la improcedència d'iniciar-lo, es pot interposar recurs davant l'òrgan superior, en el termini de tres dies hàbils comptats des de l'endemà de la notificació.
La providència en què s'acordi l'inici del procediment ha de contenir el nomenament d'instructor o instructora, el qual s'ha d'encarregar de la tramitació de l'expedient, i el del secretari o secretària que ha d'assistir l'instructor o instructora en la tramitació, a més d'una succinta relació dels fets que motiven l'inici de l'expedient, la possible qualificació, la identificació de la persona o les persones presumptament responsables i les sancions que hi podrien correspondre, sens perjudici del que resulti de la instrucció de l'expedient.
A l'instructor o instructora i al secretari o secretària els són aplicables les causes d'abstenció i recusació previstes en la legislació de l'Estat per al procediment administratiu comú.
Els interessats poden exercir el dret de recusació en el termini de tres dies hàbils comptats des de l'endemà de la notificació de la providència d'inici de l'expedient i al mateix òrgan que l'hagi dictat, el qual ha de resoldre sobre la recusació en el termini dels tres dies hàbils següents.
En la providència que acordi l'inici del procediment s'ha de concedir als interessats el termini de sis dies hàbils, a comptar de l'endemà de la notificació, perquè puguin proposar per escrit la pràctica de totes les diligències de prova que puguin conduir a l'aclariment dels fets i a l'enjudiciament adequat.
Un cop transcorregut el termini establert per l'article 41, l'instructor o instructora, mitjançant la resolució oportuna, ordena la pràctica de les proves que, proposades o no pels interessats, siguin rellevants per al procediment i la resolució.
Per aquest motiu, en la mateixa resolució, l'instructor o instructora obre a prova l'expedient per un termini no superior a vint dies hàbils ni inferior a cinc, i comunica als interessats, a qui els ha d'ésser notificada la resolució, el lloc, el moment i la forma de practicar cada prova.
Contra la resolució de l'instructor o instructora que denegui la pràctica d'una prova proposada pels interessats, aquests poden reclamar a l'òrgan competent per a resoldre l'expedient en el termini de tres dies hàbils, a comptar de l'endemà de la notificació de la resolució.
L'òrgan competent, dins els cinc dies hàbils següents, resol sobre l'admissió o el rebuig de la prova proposada i, en el cas que l'admeti, resol el que procedeixi per a la pràctica corresponent.
Un cop transcorregut el termini fixat per a la pràctica de les proves, l'instructor o instructora, en el termini de deu dies hàbils comptats des de l'endemà del dia en què fineixi el termini de pràctica de les proves, proposa el sobreseïment i l'arxivament de l'expedient, si considera que no hi ha motius per a formular cap plec de càrrecs o, en cas contrari, formula un plec de càrrecs, en el qual s'han de reflectir els fets imputats, les circumstàncies concurrents i les corresponents infraccions que puguin constituir motiu de sanció, juntament amb la proposta de resolució.
La proposta de sobreseïment i l'arxivament de l'expedient o, si escau, el plec de càrrecs i la proposta de resolució s'han de notificar als interessats perquè, en el termini de deu dies hàbils, comptats des de la notificació, puguin examinar l'expedient i puguin presentar per escrit les al·legacions que considerin convenients en defensa de llurs drets o interessos.
Un cop transcorregut el termini concedit als interessats per a formular les al·legacions, l'instructor o instructora eleva l'expedient a l'òrgan competent per a resoldre'l i manté o reforma la proposta de resolució a la vista de les al·legacions formulades pels interessats, per a la deliberació i la decisió de l'expedient.
La resolució de l'òrgan competent posa fi a l'expedient i s'ha de dictar en el termini màxim de deu dies hàbils, a comptar de l'endemà del dia en què l'expedient és elevat a l'òrgan competent.
El procediment jurisdiccional en l'àmbit competitiu
Tots els expedients que s'incoïn d'ofici o a instància de part en matèria pròpia de la jurisdicció dins l'àmbit competitiu s'han de tramitar amb l'observança de les fases procedimentals següents:
a) La resolució inicial i la notificació fefaent d'aquesta a les parts interessades i a les que es considerin afectades per la decisió final.
b) El termini d'al·legacions, la proposició de prova i la pràctica d'aquesta.
c) La resolució final i la comunicació fefaent a les parts intervinents, amb especificació dels recursos pertinents i del termini per interposar-los.
Un cop iniciat qualsevol procediment, l'òrgan competent per a incoar-lo pot adoptar, amb subjecció al principi de proporcionalitat, les mesures provisionals que estimi pertinents per a assegurar l'eficàcia de la resolució que pugui dictar-se.
L'adopció de mesures provisionals pot produir-se en qualsevol moment del procediment, d'ofici o per petició raonada de l'instructor o instructora, mitjançant acord motivat, que ha d'ésser notificat als interessats.
Contra l'acord d'adopció de qualsevol mesura provisional es pot interposar recurs davant l'òrgan competent per a resoldre el recurs, en el termini de tres dies hàbils comptats des de l'endemà de la notificació de l'acord en què s'adopti la mesura.
Contra les resolucions dictades en els procediments a què es refereixen els capítols I i II es pot interposar recurs davant l'òrgan competent per a resoldre'l en el termini de tres dies hàbils comptats des de l'endemà del dia en què es notifiqui la resolució.
Un cop interposat el recurs, l'òrgan competent per a resoldre'l n'ha de donar trasllat immediatament als altres interessats perquè, si escau, puguin impugnar-lo en el termini de dos dies hàbils.
Si en el recurs o en la impugnació es demana la pràctica de proves indegudament denegades per l'òrgan que hagi dictat la resolució impugnada, o es demana la pràctica de proves de les quals la part que les proposi no n'hagi pogut tenir notícia abans de dictar-se la resolució impugnada, l'òrgan competent, abans de resoldre el recurs, s'ha de pronunciar sobre la pràctica de la prova demanada i, en el cas que acordi practicar-la, ha d'adoptar els acords que calguin perquè es practiqui en el termini màxim de sis dies hàbils, amb intervenció de les parts, si la prova ho requereix.
Un cop transcorregut el termini establert per l'article 50, si no s'ha demanat cap prova, o, si escau, no s'ha practicat la que ha estat admesa o ha transcorregut el termini fixat per l'article 51 sense que s'hagi practicat, l'òrgan competent per a resoldre el recurs dicta la resolució oportuna en el termini màxim de deu dies, la qual s'ha de notificar als interessats, amb expressió dels recursos que s'hi puguin interposar en contra i el termini per a interposar-los.
En el cas que hagi transcorregut el termini establert per l'article 52 sense que s'hagi dictat resolució expressa, s'entén que el recurs ha estat desestimat, i es deixa expedita la via administrativa.
Es pot recórrer contra els actes i les resolucions adoptats pels òrgans competents dels clubs i associacions esportius i de les federacions esportives catalanes, si han esgotat, respectivament, la via associativa o la federativa, segons el règim següent:
a) Si són resolucions definitives dictades per l'òrgan competent dels clubs o associacions esportius en matèria disciplinària esportiva, ha d'ésser al comitè d'apel·lació de la federació catalana corresponent a l'activitat esportiva principal de l'entitat, si es tracta de clubs federats, o directament al Tribunal Català de l'Esport, si estan constituïts com a clubs de lleure, en el termini dels deu dies hàbils següents al de la notificació de la resolució objecte de recurs.
b) Si són decisions adoptades pels òrgans electorals dels clubs o associacions esportius, ha d'ésser al comitè d'apel·lació de la federació catalana corresponent a l'activitat esportiva principal de l'entitat, si es tracta de clubs federats, o directament al Tribunal Català de l'Esport, si estan constituïts com a clubs de lleure, en el termini dels tres dies hàbils següents al de la notificació de l'acord objecte de recurs o al d'aquell en què s'entengui desestimada tàcitament la reclamació perquè no s'ha dictat cap resolució expressa en el termini establert.
c) Si són decisions adoptades pels òrgans electorals de les federacions i agrupacions esportives catalanes, ha d'ésser al Tribunal Català de l'Esport, dins el termini de tres dies hàbils següents al de la notificació de l'acord objecte de recurs o al d'aquell en què la reclamació s'entengui desestimada tàcitament perquè no s'ha dictat cap resolució expressa en el termini establert.
d) Si són resolucions dictades pels comitès d'apel·lació de les federacions esportives catalanes, en l'àmbit de llur competència revisora en matèria electoral, disciplinària esportiva i competitiva, ha d'ésser al Tribunal Català de l'Esport, en el termini dels deu dies hàbils següents al de la notificació de l'acord objecte de recurs o al d'aquell en què el recurs inicial s'ha d'entendre desestimat tàcitament perquè no s'ha dictat cap resolució expressa dins el termini establert.
e) Si són resolucions definitives adoptades pels òrgans competents dels clubs i de les federacions esportives catalanes en matèria disciplinària associativa, o qualsevol altra decisió emanada de llurs òrgans de govern i representació, ha d'ésser a l'autoritat judicial, sens perjudici del que estableix aquesta Llei per a la resolució extrajudicial dels conflictes en l'esport.
Les decisions acordades amb caràcter immediat pels jutges o els àrbitres durant el desenvolupament d'un joc o un partit referides a les infraccions de les regles del joc i de la conducta esportiva són immediatament executives, sens perjudici que, en funció de les característiques pròpies de cada modalitat esportiva, els reglaments federatius puguin establir un sistema posterior de reclamacions, fonamentades en l'existència d'un error material manifest.
El Tribunal Català de l'Esport és l'òrgan suprem jurisdiccional esportiu en els àmbits electoral, competitiu i disciplinari a Catalunya, que, amb el suport material, de personal i pressupostari de la Secretaria General de l'Esport, actua amb una autonomia i una independència totals, i decideix en instància administrativa sobre les qüestions electorals, competitives i disciplinàries esportives de la seva competència establertes per aquesta Llei, per la Llei de l'esport i per les disposicions reglamentàries que les desenvolupen.
En l'àmbit disciplinari, el Tribunal Català de l'Esport té les competències següents:
a) Conèixer i resoldre els recursos interposats contra els acords adoptats en matèria disciplinària esportiva pels òrgans disciplinaris de les federacions esportives catalanes, de les agrupacions esportives i dels clubs o associacions no federats, en els supòsits, la forma i els terminis establerts per aquesta Llei i els reglaments corresponents.
b) Conèixer i resoldre qualsevol altra acció o omissió que, per la transcendència que poden tenir en l'activitat esportiva, estimi oportú tractar-les d'ofici, a instància de l'Administració esportiva de la Generalitat.
En l'àmbit competitiu, són competències del Tribunal Català de l'Esport conèixer i resoldre en última instància sobre els recursos que s'interposin contra les resolucions dels comitès d'apel·lació de les federacions esportives catalanes.
En l'àmbit electoral, són competències del Tribunal Català de l'Esport conèixer i resoldre en última instància administrativa sobre els recursos interposats contra les resolucions de les meses del vot de censura i de les juntes electorals dels clubs i associacions esportius no federats i de les federacions esportives catalanes, i també contra les resolucions dels comitès d'apel·lació de les federacions esportives catalanes adoptades per la via de revisió dels processos electorals o de reprovació o censura de la gestió del president o presidenta o de la junta directiva dels clubs o associacions esportius federats.
El Tribunal Català de l'Esport pot actuar per a resoldre de manera inapel·lable, mitjançant l'arbitratge d'equitat, les qüestions de litigi de naturalesa juridicoesportiva no regulades per aquesta Llei i que li hagin estat sotmeses de comú acord pels interessats.
El Tribunal Català de l'Esport és integrat per set membres i un secretari o secretària amb veu i sense vot, tots ells llicenciats en dret i, preferentment, amb experiència en matèria esportiva.
Els càrrecs són honorífics, si bé els membres del Tribunal tenen dret a rebre les dietes d'assistència a les reunions, les de desplaçament i una compensació per cada ponència assignada, que ha d'ésser fixada pel Govern.
Els membres del Tribunal Català de l'Esport són nomenats pel secretari o secretària general de l'Esport, quatre d'ells a proposta de la Unió de Federacions Esportives Catalanes i els tres restants a proposta del Consell de l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de Catalunya.
Un cop designats els membres del Tribunal Català de l'Esport, aquests han d'elegir d'entre ells un president o presidenta i un vicepresident o vicepresidenta, que han d'ésser ratificats per l'Administració esportiva de la Generalitat.
El secretari o secretària del Tribunal Català de l'Esport és designat pel secretari o secretària general de l'Esport.
El Tribunal Català de l'Esport funciona en ple o en comissió permanent.
Els membres del Tribunal Català de l'Esport tenen un mandat de quatre anys renovables i cessen en el càrrec quan fineix el termini per al qual han estat designats, una vegada s'ha procedit a la designació dels nous membres.
En el cas que els membres del Tribunal deixin d'assistir a les reunions per causa no justificada per un període superior a tres mesos, incorrin en actuacions irregulars manifestes o els sigui aplicable alguna de les causes que impedeixen l'exercici de funcions públiques, poden ésser suspesos o cessats pel secretari o secretària general de l'Esport mitjançant resolució motivada, a proposta de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya o del Consell de l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de Catalunya, segons la procedència del membre afectat.
En el cas de vacant d'un membre titular del Tribunal Català de l'Esport, es cobreix de la mateixa manera en què fou designat el membre vacant.
Si aquest n'és el president o presidenta o el vicepresident o vicepresidenta, un cop coberta la vacant, el Tribunal procedeix a l'elecció d'aquell o d'aquest, perquè sigui ratificat pel secretari o secretària general de l'Esport.
Si queden vacants alhora la presidència i la vicepresidència del Tribunal Català de l'Esport, mentre no se'n produeixi la substitució, ocupa la presidència el vocal de més edat i la vicepresidència, el segon vocal de més edat.
S'han de regular per reglament les funcions dels membres del Tribunal Català de l'Esport, les normes de procediment, les competències i les atribucions del Ple i de la Comissió Permanent del Tribunal, i també el règim d'incompatibilitats.
El reglament és aprovat pel Ple del Tribunal i publicat en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
S'afegeix un apartat 4 a l'article 7 de la Llei 8/1988, de l'esport, amb el text següent:
Els clubs que, per llur pròpia naturalesa, s'organitzin mitjançant una estructura interna simplificada poden gaudir d'un règim jurídic especial, que s'ha de desplegar per reglament.
A aquest efecte, tan sols és exigible que en la constitució d'aquests clubs s'identifiquin els fundadors, el nom, el domicili i la finalitat del club, i també, el sotmetiment a la normativa esportiva que els sigui aplicable."
Es modifiquen els apartats 1, 2 i 4 de l'article 9 de la Llei 8/1988, que queden redactats de la manera següent:
Per a participar en competicions d'àmbit federatiu, els clubs o associacions esportius, les agrupacions esportives, les entitats no esportives sense afany de lucre i les seccions esportives d'entitats lucratives o d'empreses esportives s'han de federar a les federacions catalanes corresponents a les modalitats o les disciplines en les quals volen participar.
En tots els casos, les federacions esportives catalanes han d'exigir als clubs o associacions o a les seccions esportives d'altres entitats i d'empreses de serveis esportius llur respectiva inscripció o adscripció al Registre d'Entitats Esportives de la Generalitat.
Correspon a la Generalitat de donar a conèixer als organismes competents els clubs o associacions, entitats, empreses de serveis esportius que s'inscriguin al Registre d'Entitats Esportives de la Generalitat de Catalunya."
S'afegeix un apartat 5 a l'article 9 de la Llei 8/1988, amb el text següent:
Les societats anònimes esportives amb domicili a Catalunya es regulen per llurs disposicions específiques, sens perjudici de les normes d'aquesta Llei que els siguin aplicables.
Igualment, s'han d'inscriure en el Registre d'Entitats Esportives de la Generalitat."
Es modifica l'article 11 de la Llei 8/1988, que queda redactat de la manera següent:
"Les entitats i les associacions no esportives que estan legalment constituïdes i que entre llurs activitats inclouen el foment i la pràctica de l'activitat física i l'esport sense afany de lucre poden gaudir dels drets i els beneficis esportius que disposen les normes reglamentàries aplicables."
Es modifica l'article 13 de la Llei 8/1988, que queda redactat de la manera següent:
"S'entén per agrupació esportiva, als efectes d'aquesta Llei, qualsevol associació o entitat privada amb personalitat jurídica i capacitat d'obrar i amb domicili a Catalunya, integrada per persones físiques o jurídiques, o per persones físiques i jurídiques, amb la finalitat de desenvolupar, fomentar i practicar l'activitat física o poliesportiva sense cap afany de lucre.
Aquestes associacions no poden exercir cap funció pròpia de les federacions esportives amb relació a l'activitat competicional, llevat que hi hagi mutu acord."
Es modifica l'article 16 de la Llei 8/1988, que queda redactat de la manera següent:
Els consells esportius, com a agrupacions esportives, són entitats privades d'interès públic i social, sense afany de lucre, que tenen per objecte el foment, l'organització i la promoció de l'activitat esportiva en edat escolar, els quals, si escau, als efectes d'executar o gestionar la política esportiva dels consells comarcals, poden establir els convenis de col·laboració corresponents.
Els consells esportius es creen d'acord amb els criteris de l'organització territorial de Catalunya i en funció de les característiques demogràfiques, esportives i geogràfiques del territori, i tenen personalitat jurídica i capacitat d'obrar per al compliment de llurs funcions.
Els consells esportius legalment constituïts i inscrits a Catalunya poden integrar-se en un ens representatiu de tots ells, la Unió de Consells Esportius de Catalunya.
La Unió de Consells Esportius de Catalunya ha de gaudir de capacitat jurídica plena per al desenvolupament dels seus objectius generals, encaminats a la recerca i la proposta d'accions comunes per a millorar i desenvolupar l'esport català.
Les unions esportives de clubs i associacions són agrupacions esportives dedicades a fomentar i coordinar la pràctica de les modalitats o les disciplines esportives que no es trobin assumides per cap federació esportiva catalana."
Es modifica l'apartat 1 de l'article 17 de la Llei 8/1988, que queda redactat de la manera següent:
Les federacions esportives catalanes són entitats privades d'interès públic i social dedicades a la promoció, la gestió i la coordinació de la pràctica dels esports específics reconeguts dins l'àmbit de Catalunya, constituïdes bàsicament per associacions o clubs esportius, agrupacions esportives i altres entitats privades sense afany de lucre que entre llurs finalitats socials inclouen el foment i la pràctica de l'activitat física i esportiva i, si escau, integrades per esportistes, tècnics, jutges o àrbitres o altres representants de persones físiques."
Es modifica l'article 18 de la Llei 8/1988, que queda redactat de la manera següent:
"1.a) Només es pot reconèixer, dins l'àmbit territorial de Catalunya, una federació esportiva per a cada esport, modalitat esportiva o conjunt de modalitats esportives que deriven d'un concepte o un objecte principal o hi estan connectats.
"b) Se n'exceptuen les federacions poliesportives dedicades al foment, l'organització i la pràctica de distintes modalitats en les quals s'integren únicament esportistes amb disminucions o discapacitats físiques, psíquiques, sensorials o mixtes.
"c) Així mateix, a fi d'establir un marc adequat per a la coordinació de les entitats esportives que tenen com a objectiu desenvolupar, fomentar i practicar l'activitat física o poliesportiva sense afany de lucre, de forma no reglada i adaptada a les necessitats i les condicions de cada col·lectiu o persona, s'ha de reconèixer la Federació Catalana d'Esport per a Tothom com a ens de promoció de l'esport.
Aquesta entitat exerceix les funcions de promoció i organització d'activitats físiques i esportives de caràcter lúdic, formatiu i social, i no pot realitzar les activitats competicionals pròpies de les federacions esportives catalanes.
Les federacions esportives catalanes no tenen finalitat lucrativa.
Per a constituir una nova federació esportiva catalana es requereix:
"a) L'existència i la pràctica habitual prèvies d'un esport específic o una modalitat esportiva que no estiguin assumits per cap federació catalana reconeguda, o que no constitueixin una disciplina derivada d'una altra modalitat esportiva.
"b) Una proposta formulada pel nombre d'entitats o pels promotors que s'estableixi mitjançant reglament.
Per al reconeixement d'una nova federació esportiva catalana s'han de tenir en compte, entre altres, els criteris següents:
"a) L'acreditació de viabilitat econòmica autònoma de la nova federació.
"b) L'informe previ de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya.
"c) El reconeixement de la modalitat esportiva pel Comitè Internacional Olímpic o per una federació esportiva de nivell estatal, continental o mundial.
"d) La constitució prèvia com a unió esportiva de clubs durant un període mínim de tres anys.
La revocació del reconeixement d'una federació catalana es pot produir per qualsevol de les causes següents:
"a) La desaparició dels motius o la modificació de les condicions, els requeriments i els criteris que van donar lloc al reconeixement de la federació.
"b) L'incompliment dels objectius de la federació, de les determinacions o de les obligacions bàsiques que van motivar-ne la creació, segons els seus estatuts.
"c) La manca d'activitat durant un període de dos anys.
L'inici de l'expedient de revocació comporta la suspensió del pagament de les subvencions o els ajuts que li hagin estat atorgats."
S'afegeix un apartat 3 a l'article 23 de la Llei 8/1988, amb el text següent:
Als efectes legals que corresponguin, i atesos els beneficis que en puguin derivar, la pràctica de l'activitat física i de l'esport s'ha d'acreditar mitjançant una llicència esportiva, d'acord amb el que s'estableixi per reglament.
Aquesta llicència ha d'incloure, com a mínim, una cobertura que garanteixi les eventuals indemnitzacions, la responsabilitat civil adequada als riscs que comporti l'activitat, i l'assistència sanitària, sempre que l'esportista no acrediti tenir protegides les contingències per mitjà d'una altra assegurança.
El reglament ha de preveure les llicències temporals, que han de tenir en compte el temps de durada i el risc de l'activitat esportiva per a la qual es sol·licita."
S'afegeix un apartat 2 a l'article 24 de la Llei 8/1988, amb el text següent:
Les federacions esportives no poden aprovar pressupostos deficitaris sense l'autorització expressa de l'Administració de la Generalitat.
En el supòsit que una federació tingui un dèficit pressupostari superior al 25% del pressupost aprovat per l'assemblea corresponent, i sempre que la seva situació econòmica deficitària l'impedeixi el desenvolupament del seu programa esportiu previst, l'Administració de la Generalitat pot prendre les mesures oportunes per a assegurar el funcionament normal de la Federació."
Es modifica l'article 26 de la Llei 8/1988, que queda redactat de la manera següent:
La Unió de Federacions Esportives de Catalunya és l'entitat representativa del conjunt de les federacions legalment constituïdes i inscrites a Catalunya.
La constitució, la inscripció registral, l'organització i el funcionament de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya s'han d'ajustar a les disposicions reglamentàries que hi siguin aplicables.
En tot cas, els seus òrgans de govern, inclòs el president o presidenta, s'han de proveir d'acord amb criteris de representació democràtica."
Es modifiquen els apartats 2 i 3 de l'article 35 de la Llei 8/1988, que queden redactats de la manera següent:
La Secretaria General de l'Esport és l'òrgan de direcció de l'Administració esportiva de la Generalitat i és adscrita al departament que té assignades les competències en matèria esportiva.
Es crea el Consell Català de l'Esport, organisme autònom de caràcter administratiu adscrit al departament corresponent.
El Consell Català de l'Esport està dotat de personalitat jurídica, patrimoni propi, autonomia administrativa i econòmica i plena capacitat d'obrar per al compliment de les finalitats i els objectius d'aquesta Llei."
S'afegeix un apartat 4 a l'article 35 de la Llei 8/1988, amb el text següent:
Són funcions del Consell Català de l'Esport:
"a) Autoritzar i revocar de forma motivada la inscripció de les federacions esportives catalanes en el Registre d'Entitats Esportives, ratificar-ne els estatuts i els reglaments, i inscriure'ls en aquest mateix Registre.
"b) Autoritzar i revocar de forma motivada la inscripció en el Registre d'Entitats Esportives de les agrupacions esportives i els clubs o associacions esportius, i ratificar en l'esmentat Registre els seus estatuts.
"d) Conèixer els objectius, els programes esportius i els pressupostos de les federacions esportives catalanes i els consells esportius, a fi de subscriure els acords i els convenis de col·laboració pertinents, i concedir a aquestes entitats les subvencions econòmiques corresponents, tot inspeccionant-ne i comprovant-ne l'adequació al compliment dels documents subscrits.
"f) Col·laborar, per mitjà de l'Escola Catalana de l'Esport, en la formació dels tècnics de totes les modalitats i tots els nivells esportius.
"g) Elaborar i desplegar els plans d'actuació per a construir i condicionar els equipaments esportius, d'acord amb el Pla d'instal·lacions i equipaments esportius per a Catalunya, i actualitzar la normativa tècnica existent per a aquest tipus d'instal·lacions.
"h) Coordinar, conjuntament amb la Unió de Federacions Esportives de Catalunya, les federacions esportives i la resta d'entitats esportives, les actuacions necessàries per a millorar el nivell i l'alta competició dels esportistes catalans i de les seleccions catalanes en qualsevol àmbit d'actuació.
"i) Promoure i organitzar l'activitat de l'esport escolar i universitari, conjuntament amb les entitats i els organismes públics que tenen competències en aquest camp.
"j) Col·laborar amb els organismes competents en matèria de medi ambient i defensa de la natura, i participar en les activitats esportives que promoguin el desenvolupament d'una zona geogràfica.
"k) Participar en totes les activitats i les actuacions de prevenció i control de la violència en el món esportiu i de l'ús de substàncies prohibides.
"l) Actualitzar el cens d'equipaments esportius de Catalunya, i avaluar el nivell i l'evolució de la pràctica de l'activitat física i esportiva dels ciutadans.
"m) Exercir les funcions inspectores a què fa referència el títol IV d'aquesta Llei.
"n) Qualsevol altra activitat que legalment li sigui atribuïda, d'acord amb les finalitats d'aquesta Llei."
Es modifica l'article 36 de la Llei 8/1988, que queda redactat de la manera següent:
El Consell Català de l'Esport es regeix pels òrgans següents:
El Consell Català de l'Esport disposa dels serveis adequats per a organitzar i exercir les funcions que es determinin per reglament.
El president o presidenta és el secretari o secretària general de l'Esport, que exerceix la representació i la direcció superiors del Consell Català de l'Esport.
El director o directora del Consell Català de l'Esport és nomenat pel Govern i té les atribucions i les funcions següents:
"a) Dirigir el Consell Català de l'Esport, d'acord amb les directrius de la Secretaria General de l'Esport.
"b) Gestionar i administrar els recursos econòmics del Consell.
"c) Elaborar, d'acord amb la Secretaria General de l'Esport, els avantprojectes de pressupost i preparar la memòria anual de les activitats del Consell.
"d) Proposar els programes i el pla d'activitats.
"e) Exercir la direcció del personal.
"f) Gestionar i atorgar, en nom del Consell, els contractes públics i privats que siguin necessaris, sempre dins les limitacions que estableixen les disposicions vigents.
"g) Dirigir les activitats del Comitè Executiu i, en absència del secretari o secretària general de l'Esport, presidir-ne les reunions.
"h) Totes les altres que la Secretaria General li encomani o que li siguin atribuïdes per reglament.
El Comitè Executiu és integrat per les persones responsables dels serveis i els òrgans del Consell Català de l'Esport que es determinin per reglament.
Correspon al Comitè Executiu d'emetre informe sobre els programes i els plans d'activitats i equipaments, i altres assumptes que li sotmeti el director o directora, i també les propostes d'atorgament de subvencions previstes per les convocatòries corresponents.
Presideix les reunions del Comitè Executiu el director o directora del Consell Català de l'Esport, en absència del secretari o secretària general de l'Esport.
La Comissió Directiva, presidida pel president o presidenta del Consell Català de l'Esport, és integrada per representants de l'Administració de la Generalitat, de les corporacions locals, de les diputacions, de les federacions esportives catalanes i els consells esportius i d'altres institucions o entitats significatives en l'àmbit esportiu.
Igualment, en poden formar part les persones de prestigi reconegut en el món de l'esport designades pel Consell Català de l'Esport, amb els criteris que s'han de determinar per reglament.
La composició i el funcionament de la Comissió Directiva s'han de determinar per reglament.
La Comissió Directiva té les funcions següents:
"a) Emetre informe sobre la constitució o la revocació de les federacions esportives catalanes i sobre llurs estatuts i reglaments.
"b) Emetre informe sobre els projectes de disposicions formulats per al desenvolupament legislatiu i reglamentari de l'esport català.
"c) Conèixer i, si escau, formular observacions i suggeriments sobre el Pla director d'instal·lacions i equipaments esportius de Catalunya.
"d) Proposar l'ampliació del nombre dels seus membres.
"e) Assessorar la Secretaria General de l'Esport i el Consell Català de l'Esport sobre totes les activitats i les funcions, i també en relació amb les matèries i els estudis que li puguin ésser encomanats.
Els òrgans col·legiats del Consell Català de l'Esport són presidits pel secretari o secretària general de l'Esport.
L'organització, la forma d'elecció dels membres quan calgui, les funcions i el seu règim intern s'han de determinar per reglament, sens perjudici de les funcions que estableix aquesta Llei."
S'afegeix un article 36 bis a la Llei 8/1988, amb el text següent:
Constitueixen els recursos del Consell Català de l'Esport:
"a) Les quantitats consignades anualment en el pressupost de la Generalitat.
"b) Les transferències que, anualment, rebi del Consell Superior d'Esports de l'Estat.
"c) Els beneficis que produeixin les manifestacions i els actes esportius que organitzi.
"d) Els donatius de qualsevol mena que pugui rebre, i les herències, els llegats i els premis que li siguin concedits.
"e) Els fruits, les rendes i els interessos dels seus béns patrimonials.
"f) Els ingressos que produeixen les operacions de crèdit necessàries per al compliment dels seus fins.
"g) Qualsevol altre recurs que li pugui ésser atribuït.
El Govern ha d'adscriure al Consell Català de l'Esport els béns i els serveis que aquest organisme necessiti per a dur a terme els seus fins."
Es modifica l'article 44 de la Llei 8/1988, que queda redactat de la manera següent:
"L'Institut Nacional d'Educació Física de Catalunya, organisme autònom de caràcter administratiu creat per la Llei 11/1984, del 5 de març, i adscrit al departament encarregat de l'esport, mitjançant la Secretaria General de l'Esport, és un centre d'ensenyament superior per a la formació, l'especialització i el perfeccionament de diplomats i llicenciats en educació física i esport, i també per a la investigació científica i la divulgació dels seus treballs o estudis."
Es modifica l'article 45 de la Llei 8/1988, que queda redactat de la manera següent:
"L'Escola Catalana de l'Esport és el centre docent de la Generalitat amb competències per a impartir i autoritzar els ensenyaments i la formació esportius, sens perjudici de les competències que, en matèria d'ensenyaments reglats, corresponen al Departament d'Ensenyament, en aplicació de la Llei orgànica 1/1990, de 3 d'octubre, d'ordenació general del sistema educatiu."
S'afegeix un article 45 bis a la Llei 8/1988, amb el text següent:
"El Govern ha de regular per llei l'exercici de les professions relacionades amb l'àmbit de les activitats fisicoesportives i especials en el territori de Catalunya."
Es modifica l'apartat 1 de l'article 47 de la Llei 8/1988, el qual queda redactat de la manera següent:
Les administracions catalanes han de promoure l'esport d'esbarjo, lleure i salut, i han de facilitar l'activitat física lliure espontània i l'organitzada, donant, dins les seves possibilitats, el màxim d'alternatives al major nombre de persones per a poder ocupar adequadament el temps lliure amb activitats formatives, creatives, de participació social, de recuperació física, de manteniment i d'animació, per tal que tothom pugui assolir una millor qualitat de vida."
Es modifica la lletra c de l'article 49 de la Llei 8/1988, que queda redactada de la manera següent:
"c) Promoure la seguretat en la pràctica esportiva i l'assessorament mèdic i de la salut en l'activitat física del lleure."
S'afegeix un nou apartat a l'article 50 de la Llei 8/1988, amb el text següent:
El Pla director ha d'ésser revisat cada cinc anys."
S'afegeix un nou apartat a l'article 58 de la Llei 8/1988, amb el text següent:
S'estableix el termini d'un any per a la tramitació dels expedients de sol·licituds d'ajut per a equipaments esportius, que comença a comptar des de la data límit de presentació de les sol·licituds fins a la resolució definitiva de l'expedient de subvenció."
Es modifica l'apartat 1 de l'article 61 de la Llei 8/1988, que queda redactat de la manera següent:
Sens perjudici dels altres informes o autoritzacions pertinents, les peticions d'obertura d'un establiment esportiu han d'ésser objecte d'informe del Consell Català de l'Esport, d'acord amb els requisits tècnics esportius."
S'afegeixen uns apartats 3 i 4 a l'article 61 de la Llei 8/1988, amb el text següent:
Les entitats, els centres, els establiments públics o privats, amb ànim de lucre o sense, i les empreses dedicades a l'organització d'activitats físiques d'esbarjo i d'aventura on es practiqui una activitat física o esportiva o es prestin serveis esportius, llevat dels centres d'ensenyament general en horari lectiu, han de disposar, com a mínim, d'un titulat o titulada d'esport, en els termes que s'estableixin per reglament.
Així mateix, han de subscriure un contracte d'assegurança de responsabilitat civil pels danys eventuals que es puguin ocasionar als usuaris, als practicants o a qualsevol altra persona com a conseqüència de les condicions de les instal·lacions o de l'activitat esportiva.
Les entitats, els establiments o les empreses a què fa referència l'apartat 3 han d'exigir que els usuaris de llurs instal·lacions o serveis disposin d'una llicència esportiva, en els termes establerts per l'article 23."
S'afegeix un nou article 62 bis a la Llei 8/1988, amb el text següent:
"El Govern ha de promoure a càrrec del seu pressupost l'adequació de les instal·lacions esportives escolars per a l'ús públic fora d'hores lectives.
A aquest efecte, ha de modificar la normativa reglamentària vigent per a donar-hi compliment."
Es modifica la disposició transitòria segona de la Llei 8/1988, que queda redactada de la manera següent:
"Mentre no sigui aprovat el Pla director d'instal·lacions i equipaments esportius, establert i regulat per la secció segona del títol tercer d'aquesta Llei, la Secretaria General de l'Esport ha de desenvolupar la seva política d'equipaments i instal·lacions esportius mitjançant els programes especials d'actuació establerts pels articles 51 i següents d'aquesta Llei, d'acord amb les directrius del Pla director d'instal·lacions i equipaments esportius, si aquest ha assolit el nivell d'avantprojecte o avantpla."
S'afegeix una disposició transitòria cinquena a la Llei 8/1988, amb el text següent:
"Pel que fa als ensenyaments de règim especial, regulats pel Reial decret 1913/1997, del 19 de desembre, el Departament d'Ensenyament i el departament competent en matèria d'esport han d'elaborar de manera conjunta una proposta de les competències que sigui pertinent delegar a la Secretaria General de l'Esport."
Es modifica el títol IV de la Llei 8/1988, de 7 d'abril, de l'esport, que queda redactat de la manera següent:
De la inspecció esportiva i el règim sancionador
"Capítol I. La inspecció esportiva
Les funcions d'inspecció esportiva, que corresponen a la Secretaria General de l'Esport, mitjançant el Consell Català de l'Esport, són les següents:
"a) Controlar el compliment de les disposicions legals i reglamentàries en matèria esportiva, especialment les que fan referència a les instal·lacions i les titulacions esportives.
"b) Comprovar els fets que siguin objecte de reclamacions o denúncies dels usuaris, i les comunicacions de presumptes infraccions o irregularitats.
"c) Controlar el compliment per les entitats esportives de les obligacions establertes per llei o per reglament per l'Administració.
"L'Administració competent o l'entitat competent per a atorgar les llicències o les autoritzacions corresponents en cada cas efectua la inspecció d'instal·lacions i activitats esportives, llevat dels casos en què l'Administració de la Generalitat exerceix les funcions inspectores directament o mitjançant el conveni corresponent.
Per a l'exercici de les funcions inspectores regulades per l'article 63, el Consell Català de l'Esport habilita funcionaris que tinguin l'especialització tècnica requerida en cada cas, els quals han d'actuar degudament acreditats.
En l'exercici de llurs funcions, els inspectors tenen la condició d'agents de l'autoritat, i com a tals gaudeixen de la protecció i les facultats que en aquest àmbit estableix la normativa vigent.
Per a exercir correctament llurs funcions, els inspectors poden requerir la cooperació del personal i dels serveis dependents d'altres administracions i organismes públics.
Els responsables de les instal·lacions esportives, dels centres i de les seus de les entitats i qualsevol persona que presti serveis en l'àmbit de l'esport estan obligats a permetre i facilitar als inspectors l'exercici de llurs funcions, l'accés a les instal·lacions i l'examen de tots els documents, llibres i registres preceptius.
Els fets constatats pel personal encarregat de les funcions d'inspecció, amb l'observació dels requisits legals pertinents, tenen el valor de proves, sens perjudici de les que, en defensa dels respectius drets o interessos, puguin assenyalar o aportar les persones interessades.
"S'ha de regular per reglament el procediment d'inspecció.
"Les disposicions d'aquest capítol són aplicables a les activitats compreses dins l'àmbit d'aplicació d'aquesta Llei i de la seva normativa de desenvolupament, que es duen a terme dins l'àmbit territorial de Catalunya.
Són òrgans competents per a acordar la incoació de procediments sancionadors i la imposició de sancions els òrgans competents dels departaments de Cultura i de Governació, d'acord amb les competències respectives.
En tot cas, no es poden atribuir a un mateix òrgan competències d'instrucció i resolució.
En tot allò no regulat en aquesta Llei, s'ha d'aplicar als espectacles esportius el règim sancionador establert per la Llei 10/1990, de 15 de juny, sobre policia de l'espectacle, les activitats recreatives i els establiments públics.
Poden ésser sancionades per fets constitutius d'infraccions administratives en matèria esportiva les persones físiques i jurídiques que resultin responsables d'aquests fets.
Si durant la substanciació del procediment sancionador s'aprecia la possible qualificació dels fets perseguits com a constitutius de delicte o falta, s'ha de passar el tant de culpa al Ministeri Fiscal i s'ha de suspendre el procediment administratiu un cop l'autoritat judicial hagi incoat el procés penal que correspongui, si hi ha identitat de subjecte, fet i fonament.
Així mateix, si l'Administració té coneixement que s'està seguint un procediment penal respecte als mateixos fet, subjecte i fonament, ha de suspendre la tramitació del procediment sancionador.
La sanció penal exclou la imposició de sanció administrativa.
Contràriament, si no s'ha estimat l'existència de delicte o falta, es pot continuar l'expedient sancionador basat, si escau, en els fets que la jurisdicció penal hagi considerat provats.
Constitueixen infraccions administratives en matèria esportiva les accions o les omissions dels diferents subjectes responsables, tipificades i sancionades per aquesta Llei.
Les infraccions administratives en matèria esportiva poden ésser molt greus, greus o lleus.
"a) La realització d'activitats i la prestació de serveis relacionats amb l'esport en condicions que puguin afectar greument la salut i la seguretat de les persones.
"b) L'incompliment de les mesures de seguretat i higiene en matèria esportiva que comporti un risc greu per a les persones o per a llurs béns.
"c) L'incompliment dels deures relacionats amb l'obligació de dissoldre una federació esportiva un cop se n'ha revocat el reconeixement oficial.
"d) La realització dolosa de danys en les instal·lacions esportives i el mobiliari o equipaments esportius.
"e) La introducció de tota classe d'armes i objectes susceptibles d'ésser utilitzats com a tals.
"f) La introducció i l'exhibició de pancartes, símbols, emblemes o llegendes que impliquin incitació a la violència.
Els organitzadors estan obligats a retirar-los immediatament.
"g) Introduir o vendre dins les instal·lacions on celebrin competicions esportives tota classe de begudes alcohòliques.
"h) L'incompliment de les normes que regulen la celebració dels espectacles esportius, que n'impedeixi el desenvolupament normal i produeixi importants perjudicis als participants o al públic assistent.
"i) La desobediència reiterada de les ordres o les disposicions de les autoritats governatives respecte a les condicions de la celebració d'aquests espectacles, sobre qüestions que n'afectin el desenvolupament normal i adequat.
"j) La participació violenta en baralles o desordres públics en els recintes esportius o en els seus voltants, que ocasionin danys o riscos greus a les persones o als béns.
"k) La reincidència en la comissió de faltes greus.
"l) El trencament de sancions imposades per infraccions greus o molt greus.
"a) L'encobriment de l'ànim lucratiu per mitjà d'entitats esportives sense ànim de lucre.
"b) La comissió dolosa de danys en les instal·lacions esportives i en el mobiliari o els equipaments esportius.
"c) La negativa o la resistència a facilitar l'actuació inspectora.
"d) L'incompliment d'alguna de les obligacions o les condicions establertes per aquesta Llei en matèria de llicències, d'instal·lacions esportives, de titulació dels tècnics i de control mèdic i sanitari.
"e) L'incompliment, per les entitats esportives legalment inscrites en el Registre d'Entitats Esportives, de qualsevol de les obligacions establertes pels articles 25.1 i 31.2.
"f) La manca de l'assegurança de responsabilitat civil a què es refereix l'article 61.
"g) La utilització de denominacions o la realització d'activitats pròpies de les federacions esportives.
"h) L'organització o la participació en activitats esportives en edat escolar no autoritzades per l'òrgan competent.
"i) La reincidència en la comissió de faltes lleus.
"j) El trencament de sancions imposades per faltes lleus.
"k) Les conductes anteriorment descrites en les lletres a, g, h i i de l'article 72, quan no hi concorrin les circumstàncies de perjudici, risc o perill en el grau establert.
"l) La desobediència de les ordres o les disposicions de les autoritats governatives relatives a les condicions de celebració dels espectacles sobre qüestions que n'afecten el desenvolupament normal i adequat.
"m) L'incompliment en els recintes esportius de les mesures de control sobre l'accés i la permanència o el desallotjament, la venda de begudes i la introducció i la retirada d'objectes prohibits.
"n) La introducció de begudes alcohòliques als recintes esportius.
"o) La introducció de bengales o focs d'artifici en els recintes esportius.
"a) L'incompliment d'alguna de les obligacions o les condicions establertes per aquesta Llei i la normativa de desenvolupament, si la infracció no té la consideració de falta molt greu o greu.
"b) El descuit i l'abandonament en la conservació i la cura dels locals socials i de les instal·lacions esportives.
Les infraccions administratives en matèria esportiva poden donar lloc a:
"a) La imposició d'alguna de les sancions establertes en aquest capítol.
"b) L'obligació d'indemnitzar pels danys i els perjudicis causats.
"c) L'adopció de totes les mesures que calguin per a restablir l'ordre jurídic infringit i anul·lar els efectes produïts per la infracció.
"d) La reposició de la situació alterada per l'infractor o infractora al seu estat originari.
Es poden adoptar com a mesures cautelars l'expulsió o la prohibició d'accés als recintes esportius.
Independentment de les sancions que es puguin imposar, l'òrgan sancionador competent ha d'acordar la restitució dels ajuts i les subvencions percebuts indegudament.
Per raó de les infraccions tipificades per aquesta Llei, es poden imposar les sancions següents:
"b) La suspensió de l'activitat.
"c) La suspensió de l'autorització.
"e) La clausura temporal o definitiva d'instal·lacions esportives.
"f) La pèrdua del dret a rebre subvencions o ajuts públics.
"g) La prohibició d'accedir a instal·lacions esportives.
"h) La inhabilitació per a organitzar activitats esportives.
"i) La cancel·lació de la inscripció o l'adscripció en el Registre d'Entitats Esportives de la Generalitat.
"b) La suspensió de l'activitat d'un a quatre anys.
"c) La suspensió de l'autorització administrativa per un període d'un a quatre anys.
"e) La clausura de la instal·lació esportiva per un període d'un a quatre anys.
"f) La clausura definitiva de la instal·lació esportiva.
"g) La pèrdua del dret a rebre subvencions o ajuts públics per un període d'un a quatre anys.
"h) La prohibició d'accedir a cap instal·lació esportiva per un període d'un a quatre anys.
"i) La inhabilitació per a organitzar activitats esportives per un període d'un a quatre anys.
"b) La suspensió de l'activitat fins a un màxim d'un any.
"c) La suspensió de l'autorització administrativa fins a un màxim d'un any.
"d) La clausura de la instal·lació esportiva fins a un màxim d'un any.
"e) La pèrdua del dret a rebre subvencions o ajuts públics fins a un màxim d'un any.
"f) La prohibició d'accedir a cap instal·lació esportiva fins a un màxim d'un any.
"g) La inhabilitació per a organitzar activitats esportives fins a un màxim d'un any.
"h) La cancel·lació de la inscripció o l'adscripció en el Registre d'Entitats Esportives de la Generalitat.
Correspon a les infraccions lleus la multa de 10.000 pessetes a 100.000 pessetes.
"En la determinació de la sanció a imposar, l'òrgan competent ha de procurar l'adequació deguda entre la gravetat del fet constitutiu de la infracció i la sanció aplicada, per a la graduació de la qual ha d'atendre els criteris següents:
"a) L'existència d'intencionalitat.
"b) La reincidència, per la comissió en el termini d'un any de més d'una infracció de la mateixa naturalesa, i que així hagi estat declarat per resolució ferma.
"c) La naturalesa dels perjudicis causats i, si escau, els riscs suportats pels particulars.
"e) El fet que hi hagi hagut advertiments previs de l'Administració.
"f) El benefici il·lícit obtingut.
"g) L'esmena, durant la tramitació de l'expedient, de les anomalies que originaren la incoació del procediment.
Les infraccions i les sancions tipificades i establertes per aquesta Llei prescriuen en els terminis següents:
"a) Les molt greus, als dos anys.
El termini de prescripció de les infraccions comença a comptar el dia en què la infracció s'ha comès, i el de les sancions, l'endemà del dia en què ha esdevingut ferma la resolució mitjançant la qual s'imposa la sanció.
La prescripció s'interromp per l'inici, amb coneixement de la persona interessada, del procediment sancionador, en el cas de les infraccions, i del procediment d'execució, en el cas de les sancions.
El termini de prescripció torna a transcórrer si aquests procediments estan paralitzats durant més d'un mes per causa no imputable al presumpte infractor o infractora o a l'infractor o infractora.
En les infraccions derivades d'una activitat continuada, la data inicial del còmput és la de finiment de l'activitat o la del darrer acte mitjançant el qual la infracció s'hagi consumat.
No prescriuen les infraccions en què la conducta tipificada implica una obligació de caràcter permanent per al titular.
"La imposició de sancions per les infraccions tipificades en aquest capítol no impedeix, si escau, i atenent-ne el fonament diferent, la depuració de responsabilitats disciplinàries de caràcter esportiu.
En qualsevol moment del procediment l'òrgan competent per a iniciar l'expedient pot adoptar, mitjançant acord motivat, que s'ha de notificar als interessats, les mesures cautelars de caràcter provisional que assegurin l'eficàcia de la resolució final que hi pugui recaure.
Les mesures a què fa referència l'apartat 1, que no tenen caràcter de sanció, poden consistir en:
"b) La suspensió temporal de serveis, activitats o autoritzacions.
"c) El tancament d'instal·lacions esportives.
"Els ingressos derivats de la imposició de les sancions establertes en aquest capítol han d'ésser destinats al compliment dels objectius bàsics establerts per l'article 2."
S'afegeix un títol V a la Llei 8/1988, de 7 d'abril, de l'esport, amb el text següent:
"Títol V. De les comissions antidopatge i contra la violència en l'esport de Catalunya
"Capítol I. La Comissió Antidopatge de Catalunya
"Sota la dependència de la Secretaria General de l'Esport, es crea la Comissió Antidopatge de Catalunya, integrada per representants del Govern i de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya, pel director o directora del Laboratori Antidopatge de Barcelona i per persones de prestigi reconegut en els àmbits científic, esportiu i jurídic.
"a) Divulgar informació relativa a l'ús de substàncies o grups farmacològics prohibits, mètodes reglamentaris i llurs modalitats de control, fer informes i estudis sobre les causes i efectes del dopatge, promoure i impulsar accions de prevenció i vetllar pel compliment de les normes vigents.
"b) Col·laborar amb les administracions competents en la prevenció, el control i la repressió de l'ús de substàncies prohibides i mètodes no reglamentaris destinats a augmentar artificialment la capacitat física dels esportistes o modificar els resultats de les competicions.
"c) Determinar les competicions o les proves esportives en les quals és obligatori el control antidopatge.
"d) Vetllar per l'aplicació de les regles vigents per a la realització dels controls antidopatge, en competició o fora de competició, a Catalunya.
"e) Instar les federacions esportives catalanes a obrir expedients disciplinaris i, si escau, interposar recurs davant el Tribunal Català de l'Esport contra les resolucions disciplinàries de les dictades a conseqüència d'una denúncia de la mateixa Comissió.
"f) Qualsevol altra funció que li pugui ésser encomanada per la Secretaria General de l'Esport, directament o a proposta de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya."
La Comissió contra la Violència en Espectacles Esportius de Catalunya
Es crea la Comissió contra la Violència en Espectacles Esportius de Catalunya, que actua per a prevenir tot tipus d'accions i manifestacions de violència que es puguin produir com a conseqüència d'activitats esportives en l'àmbit territorial de Catalunya, d'acord amb el principi rector de la política esportiva de la Generalitat de vetllar perquè la pràctica esportiva sigui exempta de violència.
Les funcions de la Comissió contra la Violència en Espectacles Esportius de Catalunya són les següents:
"a) Elaborar informes i estudis sobre les causes i els efectes de la violència en l'esport.
"b) Recollir i publicar anualment les dades sobre violència en les competicions esportives realitzades a Catalunya.
"c) Promoure i divulgar accions de prevenció i campanyes de col·laboració ciutadana.
"d) Proporcionar a les federacions esportives catalanes, clubs i altres entitats esportives de Catalunya, i també als organitzadors de competicions esportives, les dades i els consells que puguin facilitar la prevenció.
"e) Informar els projectes de disposicions legals referents a espectacles i competicions esportius, disciplina esportiva, i reglamentacions sobre instal·lacions esportives.
"f) Recomanar a les federacions esportives competents i les lligues professionals o, si escau, instar-les a adequar llurs normes de funcionament intern amb la finalitat de tenir en compte en el seu règim disciplinari l'incompliment de les normes relatives a la violència esportiva.
"g) Arbitrar les mesures tendents a impedir l'entrada en els espectacles esportius de persones que presentin símptomes de trobar-se sota els efectes de begudes alcohòliques, estupefaents, psicotròpics o substàncies similars i a facilitar la realització de les corresponents proves per a detectar-ho.
"h) Rebre la informació necessària dels organismes i les autoritats competents en relació amb la qualificació d'esdeveniments esportius d'alt risc.
"i) Proposar a les autoritats competents la incoació d'expedients sancionadors en aquesta matèria.
"j) Qualsevol altra funció que per reglament se li adjudiqui.
S'ha de regular per reglament la composició i el funcionament de la Comissió contra la Violència en Espectacles Esportius, i també les mesures de prevenció contra la violència i de seguretat en els recintes esportius.
Es crea en l'àmbit de la Comunitat Autònoma de Catalunya la figura del coordinador o coordinadora general de seguretat en esdeveniments esportius, amb les funcions genèriques de coordinar i organitzar els serveis de seguretat amb motiu d'esdeveniments esportius i les altres funcions que s'estableixin per reglament.
Correspon al Departament de Governació nomenar el coordinador o coordinadora general de seguretat, i també els coordinadors per a recintes o modalitats esportius concrets, nomenaments que han de recaure en membres de la Policia de la Generalitat-Mossos d'Esquadra.
El que disposen els apartats 4 i 5 respecte al coordinador o coordinadora general de seguretat només és aplicable a les comarques on la Policia de la Generalitat-Mossos d'Esquadra s'hagi desplegat en substitució de les forces i cossos de seguretat de l'Estat."
Es modifiquen els apartats a, b i c de l'article 3 de la Llei 11/1984, de 5 de març, de creació de l'organisme autònom Institut Nacional d'Educació Física de Catalunya, que queden redactats de la manera següent:
"a) La formació docent per a adquirir els títols acadèmics en educació física i esports que estableixi la legislació vigent.
"b) L'especialització i el perfeccionament dels titulats en educació física i esports.
"c) El reciclatge dels titulats en educació física i esports."
Es modifiquen els apartats 2, 3 i 4.a de l'article 5 de la Llei 11/1984, de 5 de març, de creació de l'organisme autònom Institut Nacional d'Educació Física de Catalunya, que queden redactats de la manera següent:
N'és president o presidenta la persona titular del departament competent en matèria d'esport.
N'és vicepresident o vicepresidenta el secretari o secretària general de l'Esport.
"4.a) Una persona representant del Consell Català de l'Esport."
El Govern ha d'aprovar, en el termini d'un any des de l'entrada en vigor d'aquesta Llei, el Pla director d'instal·lacions i equipaments esportius.
En els processos de licitació que es convoquin per a la gestió i ús de les instal·lacions i els equipaments esportius de titularitat pública, es pot considerar com a mèrit el fet que els licitadors siguin entitats sense ànim de lucre inscrites o adscrites en el Registre d'Entitats Esportives del Consell Català de l'Esport.
El Govern ha de dotar els instruments i atribuir els mitjans específics per al foment i la promoció exterior de l'esport català, de les seves seleccions esportives i la difusió dels ideals olímpics.
En el supòsit que les instàncies esportives competents reconeguin el Comitè Olímpic de Catalunya, aquest adquirirà la condició d'associació esportiva catalana, d'acord amb el que estableix aquesta Llei.
Es faculta el Govern per a aprovar, en el termini màxim d'un any a partir de l'entrada en vigor d'aquesta Llei, el text refós de la Llei 8/1988, de 7 d'abril, de l'esport, i la present.
L'autorització per a refondre s'estén també a la regularització, l'aclariment i l'harmonització d'ambdós textos legals.
Així mateix, l'autorització faculta per a intitular els títols, els capítols i els articles del text únic.
Les corresponents consignacions pressupostàries del Departament de Cultura i de la Secretaria General de l'Esport han de constituir el primer pressupost del Consell Català de l'Esport.
Resten derogats el títol IV de la Llei 8/1988, de 7 d'abril, de l'esport, i totes les disposicions que s'oposin al que estableix aquesta Llei.
Aquesta Llei entra en vigor l'endemà d'haver estat publicada en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Palau de la Generalitat, 30 de juliol de 1999