Fragment de l'article publicat a la revista corporativa del cos de Mossos d'Esquadra el 2015
" Els escriptors han d'escriure sobre el que coneixen", és l'opinió de l'Eduard Pascual, autor de Códex 10, un recull de casos que són un homenatge al que fou el seu cap, el sergent Francesc Minobis, en la seva opinió un dels policies d'investigació més emblemàtics que ha tingut el cos i que és recordat amb una placa a la comissaria de Figueres i, En el Umbral de la muerte.
Opinió contrastada per l'experiència en investigació que com a mosso va adquirir a l'ABP Figueres fins que va haver d'abandonar la feina policial per una malaltia auditiva.
Coincideix amb aquesta opinió en Marc Pastor, guanyador de la primera edició del primer Premi Crims de Tinta al 2008 amb La Mala dona i mosso de la policia científica, que assegura que ' les experiències viscudes a la feina l'han influït, i molt', alhora d'escriure novel·les.
Igual que el Rafa Melero, amb La ira del Fènix, que tot i que reconeix que no és un lector de novel·la negra sí que reconeix que el fet de ser mosso li va despertar les ganes d'explicar una història en què els protagonistes fossin mossos i que mostrés el cos des de la perspectiva dels investigadors.
O l'Ivan Llambí, destinat a seguretat ciutadana a Vilafranca del Penedès, que l'any passat va publicar la seva primera novel·la Els Hereus del Tercer Reich, amb el suport de l'editorial Columna, que va reconèixer el seu potencial des del principi.
Des del Facebook de mossos vam col·laborar amb ell fent difusió entre els nostres seguidors i obsequiant uns quants exemplar entre els qui van participar en un concurs compartint notícies i fotografies.
Exemplars que l'Ivan ens havia cedit i que va signar personalment als guanyadors en una trobada.
Tenim doncs companys en actiu escriptors d'èxit, excompanys que van deixar el cos per una causa major com l'Eduard, i d'altres com el Víctor del Árbol, per dedicar-se exclusivament a escriure i no únicament novel·la negra.
Respirar por la herida, sí que s'emmarca en aquest gènere i va assolir des de la seva publicació un molt bon resultat de la crítica i dels lectors.
Per tant, sí que podem dir a partir dels casos que avui que l'experiència professional al CME els serveix i que escriuen del que coneixen.
Aquest coneixement però no s'adquireix només amb l'experiència adquirida en primera persona.
El nostre company Xavier Torrents, administratiu al Registre de la DGP a les Corts, ens demostra que moure's en un entorn policial durant molts anys facilita que una persona amb inquietuds literàries com ell trobi part de la inspiració també en el seu lloc de feina.
La seva primera novel·la La memòria del cor, va guanyar el premi Valldaura-Memorial Pere Calders, amb el sostinspector Gabriel Garcés com a protagonista.
" Els mossos és el cos que més ha aportat a la novel·la negra espanyola "... "
Tenim més mossos protagonistes i més mossos que escriuen".
Si ens ho diu Paco Camarasa podem estar segurs que és així perquè com a responsable del certamen BCNegra, propietari de "Negre i Criminal", l'única llibreria especialitzada en aquest gènere a Barcelona i coordinador del club de lectura de mossos, és una de les persones que més entén del tema.
En el darrer certament de BCNegra, aquest mes de febrer, va comptar amb la col·laboració de Rafa Melero en la seva faceta d'escriptor i mosso i, d'altres membres del cos que intervenen en diferents taules rodones i xerrades per donar la visió dels professionals en els diferents àmbits de les trames tractades per la novel·la negra.
Evidentment, hi ha molt bons escriptors de novel·la negra que no són mossos, però que els mossos o mosses són protagonistes de les seves novel·les.
Alguns d'ells, clàssics en aquest gènere, com Andreu Martin o Salvador Balcells o Lorenzo Silva, han estat la causa que alguns d'aquests companys escriptors es decidissin a fer el pas, també influïts pel bon moment que la novel·la negra viu els darrers anys.
Paco Camarasa va ser molt gràfic amb el símil " tota aquesta gent que s'estima més la truita de patata en copa que no una truita de patata ben feta" per referir-se al desprestigi, o poc prestigi, que la novel·la negra havia patit en els darrers anys i ho va acabar d'il·lustrar amb una frase de l'escriptor Jorge Luis Borges, " gens sospitós de ser 'populatxero": " lo único que le falta a la novel·la negra es la necesaria dosis de aburrimiento para gustar a los críticos".
Afortunadament, aquest moment ha estat superat a nivell internacional, els països nòrdics destaquen per una gran producció, i, és normal que coincidint amb aquest moment molts escriptors de de la nova novel·la negra siguin de casa nostra.
En Paco Camarasa ja ens va dir que Barcelona és de sempre la capital del crim literari, on ja després de la guerra és on es traduïen més escriptors britànics fins que als principis dels anys setanta els dos autors que renoven el gènere, tant en català com en castellà, són Jaume Fuster i Manuel Vázquez Montalbán i a partir d'aquí esdevé també la ciutat que més protagonistes té.
Precisament, a En el umbral de la muerte, de l'Eduard Pascual, l'assassí mata segons les trames de les novel·les de Manuel Vázquez Montalbán a qui descriu com " el gurú de la novel·la negra d'aquest país " i és un important referent per ell.
En canvi el Rafa Melero que prefereix llegir més altres tipus de lectura com la d'intriga o la fantàstica, quan llegia novel·la negra es decantava per Lorenzo Silva, amb qui té una bona relació i li va fer alguna presentació de La ira del Fènix.
Els camins per arribar a l'escriptura han estat diferents.
Hi ha qui de sempre ha llegit novel·la negra com és el cas de l'Eduard Pascual i que de ben petit ha sentit fascinació per tot allò relatiu a la investigació, sigui periodística o policial i que ja tenia el costum d'escriure relats curts policíacs o el Marc Pastor, que ja de petit somiava a veure una novel·la seva a l'aparador d'una llibreria i que recorda que escriu des de de sap escriure, és 'una necessitat'.
En canvi, al Rafa Melero l'afició per escriure li va venir quan al ser ascendit a sotsinspector va assumir funcions més de gestió i menys operatives que van fer que el seu neguit d'investigar delictes es traslladés al paper.
L'Ivan Llambí va començar a escriure per corregir la seva ortografia i redactar millor els atestats i aquest afany de millora ha acabarà materialitzant-se, d'entrada, en una trilogia.
En Xavier Torrents ens va explicar que el que el movia " més que afició per escriure és l'afició per explicar històries" com ja feia abans quan era dibuixants de còmics.
Sigui com sigui i vingui d'on vingui i faci el temps que faci que han iniciat aquesta aventura literària està clar que enganxa i que malgrat les dificultats i els sacrificis que comporta, treuen temps d'on sigui per dedicar-s'hi.
El Marc Pastor diu que " al principi era més un hobby, una forma de realitzar-me personalment, si que és cert que amb el temps s'ha anat "professionalitzant.
He de fer mans i mànigues per poder encabir el meu temps per escriure, el temps per a les relacions socials, el temps per a l'oci personal i el destinat a la feina.
El Xavier Torrents s'ho planteja una mica com una feina per fer realitat la dita que les muses apareixen només is estàs treballant " Escric de dilluns a divendres des de quarts de sis fins les nou de la nit.
Les muses venen de tant en tant si estàs concentrat en l'objectiu que persegueixes".
Sortosament, que trobin aquest temps per invertir fa que la seva carrera d'escriptors no sigui flor d'un dia.
El Rafa Melero està a punt de presentar la seva segona novel·la La penitencia del Alfil.
L'Ivan Llambí, està treballant en la segona part del Hereus del tercer Reich i tenim assegurat que trobarà aquest temps per escriure entre la feina i l'atenció als seus fills petits perquè va prometre que seria una trilogia.
El Marc Pastor des de ' La mala dona', la història d'Enriqueta Martí que ha estat traduïda a diversos idiomes, ha publicat des del 2008, L'any de la plaga i Bioko, resultat d'una barreja d'elements de novel·la negra, terror i aventura.
El Xavier Torrents està treballant en una nova novel·la del mateix protagonista i ja en té enllestida una que seria una preqüela d'aquestes.
Els mossos és el cos que més ha aportat a la novel·la negra espanyola...
'Tenim més mossos protagonistes i més mossos que escriuen'