I. Ha estat sol·licitat a la Comissió Jurídica Assessora dictamen sobre el Projecte de decret de desplegament de la Llei 7/2005, de 8 de juny, del Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya.
Correspon a aquesta Comissió, en virtut de l'article 8.2.b) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, de la Comissió Jurídica Assessora, dictaminar sobre els projectes de reglament que despleguin lleis.
És per tant competent per emetre'n el dictamen.
L'Estatut de Catalunya regula, a l'article 72.2, el Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya i estableix una reserva de llei per a la seva regulació.
La reserva de llei no té un caràcter absolut i per tant admet el desplegament reglamentari del Govern.
La Llei del Parlament de Catalunya 7/2005 ha regulat el Consell i en la disposició final primera autoritza el Govern a dictar les disposicions necessàries per el seu desplegament.
En conseqüència, la Generalitat és competent i el Govern està habilitat per a dictar el reglament que se'ns sotmet a dictamen.
La tramitació del Projecte s'ha fet d'acord amb l'establert a l'ordenament jurídic.
S'han avaluat les propostes realitzades durant el procediment.
S'ha de destacar que d'acord amb la seva normativa ha estat consultat el mateix Consell, que ha efectuat les consideracions que ha estimat pertinents.
El reglament constitueix el desplegament de la Llei 7/2005, de 8 de juny, del Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya.
Aquesta Llei ha suposat una modificació substancial de la regulació de la Llei 3/1997, que va crear el Consell.
Especialment s'han separat les funcions estrictament consultives dels mecanismes de participació i per reforçar la independència del Consell s'han eliminat els representants de les administracions públiques.
La nova legislació exigia un nou desplegament reglamentari, que encertadament des del punt de vista tècnic s'ha efectuat amb un nou reglament.
Tanmateix sobre el seu contingut cal fer les observacions següents:
Article 1: Aquest precepte regula la naturalesa jurídica del Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya.
Atès que el dit Consell ha estat inclòs en l'article 72.2 de l'Estatut d'autonomia i vista la nova consideració que es fa en aquest en definir-lo com 'l'òrgan consultiu del Govern' en les esmentades matèries, es proposa que l'article 1 estableixi la previsió estatutària en els seus propis termes, amb el títol de 'naturalesa', i que l'apartat 1.1 de l'article 1, juntament amb l'actual article 2, passin a formar part de l'article 2 com a punts 1 i 2 respectivament.
Article 2: Fa una al·lusió al final a les 'directrius i instruccions' del Consell.
Generalment en la terminologia administrativa les directrius i instruccions no són normes jurídiques (sí que ho són les directives en dret europeu).
De la lletra f) de l'apartat quart de l'article 2 de la Llei 7/2005 es pot deduir que el Consell pot dictar altres reglaments a més de l'intern; per tant, seria millor fer una al·lusió a les altres disposicions de caràcter reglamentari que pugui dictar.
Article 3: Regula la seu del Consell i permet que es puguin dur a terme sessions plenàries en qualsevol altre lloc, amb l'acord exprés previ del Ple.
Podria precisar-se si s'ha de tractar d'una altra localitat catalana.
Article 4: Per tal de no repetir tantes vegades consecutives la Llei 7/2005, de 8 de juny, podria limitar-se'n la citació completa al primer apartat i en la resta d'apartats referir-se a 'l'esmentada Llei' o a 'la Llei'.
Article 7: Regula les funcions de la Comissió Executiva anant més enllà del que diu la Llei.
En aquest cas no es pot interpretar que estem davant de la funció típica reglamentària de completar les lleis.
L'article 8.5.e) de la Llei disposa que la Comissió Executiva serà competent en qualsevol altra matèria 'que aquesta llei o el Reglament intern d'organització i funcionament li atribueixin'.
La Llei ha fet una remissió expressa a la potestat reglamentària de l'ens, la qual cosa exclou, en aquest cas, la regulació pel Govern.
En efecte, quan es tracta d'ens amb una especial autonomia com és el cas de les administracions locals, les administracions independents, les universitats, o en aquest cas, òrgans consultius de relleu estatutari, la Llei pot encomanar directament el desplegament reglamentari a l'ens o òrgan dotat d'especial independència en determinats aspectes dels quals queda exclosa la potestat reglamentària genèrica del Govern.
Així ho ha defensat aquesta Comissió en el Dictamen 353/04, en relació amb la potestat normativa del Consell de l'Audiovisual de Catalunya.
Per això, en tot allò que excedeix el que disposa la Llei, pot entendre's que la contradiu i el reglament fóra, per tant, il·legal.
En aquest sentit, les funcions enumerades en l'article 7 que no es corresponen amb les previstes en l'article 8.5 de la Llei, o que en són directament instrumentals, no haurien d'incloure's en el precepte.
Es produeix, d'altra part, una contradicció amb el text de la Llei en les lletres b) i i) del Projecte de decret, que parlen d'aprovar el pla anual i la memòria d'activitats respectivament, quan la Llei (articles 8.5.b) i d)) només atribueix competències per elaborar dits documents.
Aquestes dues observacions referides a l'article 7 tenen el caràcter d'essencials.
D'altra banda, les consideracions anteriors porten a observar amb caràcter més general que el Projecte de reglament conté en ocasions regulacions amb un excés de detall en els aspectes de més estricta organització i funcionament interns que, tal vegada, serien més propis de l'esmentat Reglament intern que ha d'aprovar el mateix Consell.
Així, per exemple, els articles 11.5, 11.6, 26 i 27, tot i que correspon de ponderar aquesta qüestió a l'Administració consultant.
Article 8: A la lletra l) es refereix a la possibilitat de delegacions a la Presidència.
No hi res a objectar atesa l'amplitud en què el nostre dret administratiu preveu les possibilitats de delegació.
Tanmateix s'ha de recordar que malgrat la seva amplitud la delegació té uns límits establerts a la Llei 30/1992: els assumptes que es refereixin a relacions amb les presidències dels consells de Govern de les comunitats autònomes o les seves assemblees legislatives i l'adopció de disposicions de caràcter general.
Ateses les funcions del Consell, aquestes limitacions tenen una forta incidència en les possibilitats de delegació.
Article 9: Hem de fer referència al que s'ha dit respecte als articles 7 i 8.
En primer lloc, la regulació de les formes de substitució està diferida per la Llei (article 11) al Reglament intern.
Per tant no és correcte determinar si serà per sessions, per semestres o per trimestres.
Aquesta observació té caràcter essencial.
D'altra part, es preveu la possibilitat de delegació del president en els vicepresidents que ja es troba a la Llei, però respecte a la qual hem de recordar els límits establerts per la legislació bàsica estatal.
Article 12.2: L'article 12.2 repeteix el que disposa la Llei quant a les persones que ocupen la Presidència i la Secretaria Executiva, que no els pot ésser renovat el mandat més de tres cops consecutius.
Una interpretació literal del precepte legal porta a la conclusió que el que es fa tres vegades és la renovació, i per tant que es pot ocupar el càrrec durant quatre mandats, ja que no hi ha elements sistemàtics o teleològics que juguin en contra de la interpretació literal.
Article 14.2: No estableix com es fa la consulta als grups per saber si el president i el secretari executiu tenen el suport dels dos terços de les persones membres del Consell.
Aquest encara no està constituït i no té president, ni secretari, pel que no sembla que es pugui reunir.
Article 17.a): Hem de reiterar l'observació efectuada a l'article 2.
Article 19.2: Aquesta disposició remet al reglament intern les actuacions a seguir en cas de més de 5 absències injustificades dels membres del Consell.
No hi ha objeccions jurídiques a efectuar sobre la remissió.
S'ha d'advertir però que el reglament intern no podrà ni modificar les causes de cessament ni establir sancions.
El reglament intern sí pot comunicar-ho a les entitats proposants, fer-ho públic o determinar els efectes sobre les compensacions econòmiques (sense caràcter sancionador).
Article 22.2: La norma estableix que els membres del Ple poden anar acompanyats d'un tècnic i que l'assistència d'aquests està limitada en dos per grup.
Caldria remarcar qui decideix els tècnics assistents quan les propostes individuals dels membres comporten que hi hagi més de dos tècnics per grup.
Article 23.5: D'acord amb l'estructura del Govern el més correcte fóra que en lloc de referir-se al conseller primer, els dictàmens, estudis o informes siguin enviats al Departament de la Presidència de la Generalitat, sens perjudici que la legislació que desplegui l'article 67 de l'Estatut d'autonomia pugui preveure la competència del conseller primer corresponent, ja sigui com a pròpia o per delegació del president.
Article 24.2: Aquest article regula la previsió legal (article 2.1.a) segon) de determinar els projectes de decret objecte de dictamen previ preceptiu i no vinculant.
No hi ha objeccions de legalitat a efectuar, però cal cridar l'atenció de l'Administració activa sobre aquesta norma i probablement aquesta observació sigui la de més importància pràctica del dictamen.
Atès que l'expressió 'matèries socioeconòmiques' podria ser interpretada com si abastés pràcticament la totalitat de les matèries objecte de regulació, concepció de la qual la Comissió Jurídica Assessora no participa, i que el precepte només elimina les de caràcter organitzatiu intern de l'Administració de la Generalitat, la qual cosa és plausible, podria portar a entendre que tots els altres projectes de decret haurien d'ésser objecte de dictamen preceptiu.
Ara bé, la regulació de la nul·litat dels reglaments en el nostre ordenament jurídic podria portar a la conseqüència de la nul·litat de ple dret dels decrets que no compleixin el tràmit, amb el risc que això comporta per a la seguretat jurídica.
Caldria acotar la redacció de l'apartat 2 d'aquest article 24 en el sentit d'afegir una precisió que delimiti la intervenció en els projectes de decret a aquells que pel seu objecte i contingut tinguin una incidència específica en les matèries pròpiament socials i econòmiques, laborals i d'ocupació, per determinar amb exactitud quins seran els projectes de decret objecte de dictamen, a menys que el que es vulgui sigui que el Consell dictamini sobre la totalitat dels projectes de decret que hagi d'aprovar el Govern i que no constitueixin regulació interna de l'Administració de la Generalitat.
Article 25.2: S'hauria de precisar que les raons per acordar la procedència o no són solament de caràcter formal.
Article 26.2: Tècnicament és més aconsellable que el termini d'esmenes 'eventualment entre un mínim i un màxim' es reguli en norma reglamentària sigui aquesta o el reglament intern, i no sigui determinat cas per cas pel president.
Article 26.3: Pel que fa a la formulació de vot particular en Comissió de treball, fora que tingui el mateix valor que una esmena, la regulació prevista no s'entén, perquè en principi en fase de comissió no es pot saber encara el resultat de la votació final del Ple i consegüentment si està en majoria o minoria.
Article 27.1: Caldria afegir que la sol·licitud d'urgència haurà de ser degudament motivada.
Article 27.2: Regula l'aprovació per la Comissió Executiva, per delegació del Ple, dels dictàmens que es tramitin amb caràcter d'urgència.
La norma porta a una certa confusió, ja que no queda clar si limita les possibilitats de delegació del Ple o si estableix una falsa delegació que no exigeix la intervenció del Ple.
En aquest segon cas, com que l'ampliació de les competències de la Comissió Executiva només pot ésser feta pel reglament intern, ens trobaríem davant d'una il·legalitat.
Tampoc sembla que per reglament es puguin limitar les possibilitats de delegació del Ple.
Per tant en qualsevol interpretació l'observació té caràcter essencial.
Article 31.1: Exceptua els càrrecs directius del règim laboral.
És palesa la contradicció amb la Llei, que a l'article 14 sotmet sense excepcions tot el personal al dret laboral.
Tot seguit exceptua els directius del procediment de selecció.
Òbviament dret laboral i càrrecs directius no són incompatibles, ja que existeixen els contractes d'alta direcció.
Aquesta observació té caràcter d'essencial.
Article 32.5: El precepte genera una certa confusió, ja que sembla que, malgrat tenir personalitat jurídica, no serà titular de la propietat.
Si és així, no és clara la diferència amb la situació de l'article 32.6.
Article 32.6: La referència a la Llei 11/1981 seria més correcta que es fes al vigent Text refós del Decret legislatiu 1/2002, de 24 de desembre.
Finalment, i des del punt de vista de tècnica normativa, caldria revisar les denominacions dels departaments de la Generalitat que se citen en el Projecte de decret per adaptar-les a les denominacions vigents (per exemple, en l'article 13.2 es fa referència al Departament de Treball i Indústria).
Un cop tingudes en compte les observacions de caràcter essencial i considerades totes les altres, en especial la referida a l'article 24.2, es pot elevar al Govern, per a la seva aprovació, el Projecte de decret de desplegament de la Llei 7/2005, de 8 de juny, del Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya.