Els envasos de plàstic són segurament el símbol per excel·lència de modes de consum insostenibles.
Amb iniciatives com les de Rotterdam i Ecatepec veurem maneres de donar-los noves funcions: materials de construcció i matèria primera per a paper.
Arreu del món van sorgint iniciatives per donar un nou tractament als envasos de plàstic, icones de maneres de consumir poc sostenibles.
Tot seguit presentem dues d'aquestes actuacions de reutilització i reciclatge.
A Rotterdam hi trobem el programa Recycled Park, que pretén descontaminar el riu Nova Mosa dels seus residus plàstics transformant-los en illots capaços d'albergar nous ecosistemes i nous espais per a l'esbarjo urbà.
S'estima que el primer d'aquests parcs flotants, d'uns 150 m 2, podria aparèixer cap a final de 2015.
El projecte és del gabinet d'arquitectura WHIM i té el recolzament de l'Ajuntament de Rotterdam, de la província d'Holanda Meridional, de la Universitat de Wageningen i d'empreses de reciclatge i de serveis marítims.
Ha rebut a més uns 200.000 € de subvencions estatals.
A mitjan desembre de 2014 el projecte va superar una etapa crucial en el seu desenvolupament, amb les proves d'una nova màquina recol·lectora de plàstics que, amb els seus 6 m per 12 m, és capaç de separar i triturar els residus flotants, a un ritme de fins a 100 t per any.
El 98% dels plàstics recollits a la Nova Mosa es troba a menys de mig metre sota la superfície de l'aiguas.
Els promotors de Recycled Park esperen que acabin funcionant sis d'aquestes màquines, instal·lades en llocs estratègics de les ribes de la Nova Mosa on puguin interceptar la major part dels residus que suren en direcció al mar del Nord.
Una altra de les fases que ha de franquejar el projecte és la posada en funcionament de tècniques de reciclatge optimitzades per al plàstic recuperat.
En aquest aspecte, es duen a terme anàlisis del material recollit de les aigües, amb la col·laboració de la Universitat de Wageningen, per mirar de trobar la fórmula que permeti reutilitzar la totalitat dels plàstics capturats al riu: per exemple, com es veu a la imatge de més avall, mitjançant l'especialització de cadascun dels materials per a les diferents parts dels blocs plàstics hexagonals que, acoblant-se entre sí, donaran forma als nous illots.
Full de protecció contra l'erosió; per exemple, de poliestirè (PS).
Càpsula resistent a l'impacte; per exemple, de polietilè (PE) o de polipropilè (PP) i fibres.
Per a la flotabilitat i la lleugeresa es proposa poliestirè expandit.
Estructura rugosa per a una més bona adhesió d'organismes; per exemple, a partir de plàstics molturats.
A sobre de cadascun d'aquests blocs hexagonals es podria plantar molsa, plantes diverses i arbres de no gaire alçada.
Pel que fa a la part submergida, es podria recobrir d'algues propícies per a la fresa d'espècies aquàtiques.
A mitjà termini, diuen els promotors de Recycled Park, serà possible modular paisatges flotants, afavorir-hi un tipus de fauna o un altre, o determinar el nombre de plataformes que cal unir segons la configuració desitjada, a manera de trencaclosques flotant, per tal que cadascun dels parcs que s'acabin conformant constitueixi una extensió sobre l'aigua de la ciutat de Rotterdam i es pugui dedicar a usos diversos, com ara recorreguts esportius, àrees de joc o espais culturals.
Recreació de l'aspecte de les plataformes, sobre i sota la superfície. (© WHIM architecture)
Amb aquest sistema, a més, s'aconseguiria donar compliment a una de les aspiracions urbanístiques de Rotterdam: incrementar els espais verds i suavitzar, alhora, les ribes fluvials de la ciutat, fent-les més amables per a l'ús de la ciutadania.
Amb Recycled Park s'evitarien procediments costosos, com ara l'enderroc de la línia de costa actual i la seva substitució amb bermes naturalitzades.
A més, mitjançant la variació d'alçada i fondària de les plataformes flotants, com es mostra a la imatge següent, es podrien aconseguir diversos efectes paisatgístics, amb una versatilitat en el disseny que una obra pública convencional difícilment podria proporcionar.
Val a dir que els arbres de grans dimensions també podrien tenir cabuda en el nou sistema paisatgístic de Rotterdam, gràcies a plataformes concebudes específicament per a ells.
A l'altra banda de l'Atlàntic, un grup de joves enginyers de la ciutat d'Ecatepec (prop de Mèxic DF) assegura haver aconseguit reciclar les ampolles de plàstic en paper mineral de tan bona qualitat com el paper estàndard i que permet, doncs, la impressió de llibres, així com la fabricació de caixes i d'articles de papereria d'ús corrent.
L'empresa que han fundat, anomenada Cronology, fabrica paper ecològic a partir d'envasos de plàstic i de carbonat de calci, sense utilitzar aigua ni clor.
Segons els responsables de la companyia, el paper que obtenen no es pot estripar amb les mans, i a més és resistent a l'aigua i degradable en la natura en tan sols sis mesos.
Diuen també que la fabricació d'una tona d'aquesta mena de paper permet salvar una vintena d'arbres i estalviar 56.000 l d'aigua.
D'altra banda, la no-utilització de certs components químics com el clor fa que la producció d'aquest paper sigui un 15% menys costosa econòmicament que la del paper convencional.
Per fabricar una tona d'aquest paper, Cronology necessita prop de 235 kg d'ampolles de plàstic premsades en pèl·lets.
Aquestes perles de plàstic es mesclen amb fragments de carbonat de calci i se sotmeten a un procés de fundició a més de 100 oC fins que se n'obté una pasta de la qual es fan grans làmines que es van enrotllant per emmagatzemar-les.
Com a factor negatiu per a l'ús d'aquest paper cal assenyalar el fet que no suporta l'alcohol, i per tant no és apte per escriure-hi amb tintes en gel, que en contenen.
Valorització de residus no aprofitables com a subproductes, Recollida i tractament de residus, Valorització de materials, Nous materials i sistemes auxiliars