La Directiva 1999/31/CE del Consell, del 26 d'abril, de deposició de residus, constitueix un repte en la política ambiental comunitària.
Amb la finalitat de protegir, preservar i millorar la qualitat del medi ambient de la Comunitat Europea, marca objectius ambiciosos de reducció de la quantitat de residus que es destinen a la deposició en dipòsits controlats, i imposa millores substancials de les condicions tècniques d'aquestes instal·lacions.
L'assoliment dels objectius establerts per la política comunitària en matèria de gestió de residus municipals fa necessària l'adopció de mesures addicionals de protecció del medi ambient, amb la finalitat de portar a les màximes conseqüències la jerarquia establerta per la Llei 6/1993, del 15 de juliol, reguladora dels residus, en les operacions de gestió de residus.
En conseqüència, cal prioritzar la minimització i la valorització dels residus davant la deposició en dipòsits controlats, mitjançant un impuls eficaç de les operacions de recollida selectiva, separació, reciclatge i reutilització dels residus, que permetin l'aprofitament de la utilitat dels residus com a recurs.
En aquesta tasca és essencial la intervenció i la col·laboració de les administracions competents en aquesta matèria; tanmateix, tots els agents econòmics i socials implicats han de contribuir a la reorientació dels sistemes de producció i gestió dels residus d'acord amb el marc normatiu vigent, avançant cap a un desenvolupament sostenible sota el principi de coresponsabilitat en la protecció del medi ambient.
En el marc legal de competències compartides que, en matèria de residus, tenen la Generalitat de Catalunya i els ens locals, i sota el principi de cooperació econòmica entre ambdues administracions, s'han assolit avenços importants en la política de gestió de residus.
En aquest sentit, els programes específics de residus són un instrument essencial per a la planificació, el desenvolupament i el finançament dels models de gestió implantats a Catalunya.
Per això, el cost que comporten el manteniment i la millora del sistema de gestió de residus, i l'assoliment dels reptes i els objectius que marquen la política comunitària i el Programa de gestió de residus municipals a Catalunya per al període 2001-2006, requereix l'adopció de mesures addicionals de protecció i el desenvolupament i la intensificació dels instruments econòmics establerts.
Per tal de contribuir a la millora en la gestió dels residus municipals, la Generalitat de Catalunya assumeix el cost íntegre de la inversió necessària per a la implantació d'infraestructures, d'acord amb les previsions i el contingut de la proposta de finançament del Programa de gestió de residus municipals a Catalunya corresponent al període 2001-2006.
La Llei 6/1993, del 15 de juliol, reguladora dels residus, en el marc de la cooperació econòmica amb els ens locals, creà el Fons de gestió de residus, en el marc de la legislació reguladora de la cooperació econòmica de la Generalitat en inversions en obres i serveis de competència dels ens locals de Catalunya.
Mitjançant el Decret 43/2000, del 26 de gener, del Fons de gestió de residus, fou desenvolupada la regulació del Fons que es configura com un instrument financer destinat al finançament de les operacions de gestió de residus municipals i assimilables, de les operacions de gestió d'envasos, d'acord amb les disposicions de la Llei de l'Estat 11/1997, del 24 d'abril, d'envasos i residus d'envasos, i del Programa de residus municipals de Catalunya, en benefici dels ens locals.
Els articles 7.2 i 33 de la Llei 6/1993, del 15 de juliol, permeten la creació de figures impositives sobre les operacions de gestió dels residus i, concretament, damunt la deposició de residus.
Aquestes mesures són orientades al foment de la minimització i la valorització dels residus, i també a aconseguir els objectius del Progremic (2001-2006).
En el marc de les competències que la Constitució atorga, en l'article 149.1.23, a les comunitats autònomes en matèria de protecció del medi ambient, d'acord amb els antecedents exposats i en l'exercici del poder tributari, segons els articles 133.2 i 157.1.b de la Constitució i l'article 50 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, mitjançant aquesta Llei es crea el cànon sobre la deposició controlada dels residus municipals, com un tribut propi de la Generalitat de Catalunya, amb finalitat ecològica i com a mesura de foment de la valorització i la recuperació dels recursos dels residus.
Aquest tribut s'afecta a la consecució de les finalitats del Fons de gestió de residus.
Correspon a la Generalitat garantir la cooperació amb els ens locals, mitjançant el finançament de les infraestructures de gestió de residus municipals, d'acord amb les disposicions contingudes en el Programa de gestió de residus municipals de Catalunya.
Es crea el cànon que grava la destinació dels residus municipals a les instal·lacions de deposició del rebuig, de titularitat tant pública com privada, situades a Catalunya.
Finançament de la gestió dels residus municipals
Infraestructures de gestió de residus municipals
El finançament de les instal·lacions de recollida, tractament i deposició de residus municipals es fa en els termes que conté el Programa de gestió de residus municipals de Catalunya, d'acord amb les disposicions d'aquest Programa.
La Generalitat assumeix el cost total de les inversions previstes en el període de vigència del Programa de gestió de residus municipals, sempre que hi hagi un acord previ entre les administracions interessades sobre els termes en què han d'ésser executades les inversions.
La Generalitat garanteix l'execució de les infraestructures previstes en el Programa de gestió de residus municipals a Catalunya.
El Fons de gestió de residus, creat mitjançant la Llei 6/1993, del 15 de juliol, reguladora dels residus, en el marc de la legislació reguladora de la cooperació econòmica de la Generalitat en inversions, obres i serveis de competència dels ens locals de Catalunya, que contenen les lleis d'organització territorial, es regeix per les disposicions contingudes en aquesta Llei, per les disposicions que la despleguin i, amb caràcter supletori, per la Llei 13/1989, del 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya.
El Fons de gestió de residus s'adscriu a l'Agència de Residus de Catalunya.
Naturalesa i recursos econòmics del Fons de gestió de residus
El Fons de gestió de residus es destina a finançar les operacions de gestió de residus municipals i assimilables, i també les de gestió de residus d'envasos que duguin a terme els ens locals, d'acord amb el que estableix la Llei de l'Estat 11/1997, del 24 d'abril, d'envasos i residus d'envasos, i el Programa general de residus de Catalunya.
En tot cas, queda assegurat el finançament dels costos addicionals que, en cada cas, hagin d'assumir efectivament els ens locals en aplicació de la Llei de l'Estat 11/1997, del 24 d'abril.
El Fons de gestió de residus s'integra de forma diferenciada en el pressupost de l'Agència de Residus de Catalunya.
Les actuacions que s'executin amb càrrec al Fons s'han d'ajustar al Programa d'actuació d'inversió i finançament de les infraestructures i de les operacions de gestió de residus municipals, que ha d'elaborar i aprovar l'Agència de Residus de Catalunya, de conformitat amb el Programa de gestió de residus municipals de Catalunya.
El Programa d'actuació esmentat s'ha de destinar a satisfer els costos d'inversió i de gestió dels ens locals en matèria de residus municipals, en funció de les disponibilitats pressupostàries.
El Fons de gestió de residus es pot nodrir dels recursos següents:
c) Els ingressos derivats del cànon sobre la deposició controlada de residus municipals.
d) Les aportacions de l'Agència de Residus de Catalunya.
e) Les subvencions i els ajuts atorgats per altres ens.
f) L'import recaptat de les sancions imposades per l'Administració de la Generalitat com a conseqüència d'infraccions de la normativa sobre residus municipals i assimilables, un cop deduïdes les despeses de gestió.
g) Les donacions, les herències, les aportacions i els ajuts que, amb destinació específica al Fons, disposin els particulars, les empreses o les institucions.
h) Els romanents procedents d'economies en la contractació, de declaracions de caducitat i de renúncies dels ens locals a ajuts atorgats o subvencions finançades amb aquest Fons, o altres ròssecs, inclosos els provinents dels sistemes que s'estableixin per a la gestió de residus municipals, ja siguin del mateix exercici econòmic o d'exercicis anteriors.
i) Les aportacions provinents dels sistemes que s'estableixen per a la gestió de residus d'envasos o d'altres sistemes de gestió de residus que es desenvolupin en el futur.
j) Les aportacions específiques de l'Estat.
k) Qualsevol altra aportació que es destini a finançar operacions de gestió de residus municipals.
Es crea la Junta de Govern del Fons de Gestió de Residus, per a administrar les aportacions econòmiques i les actuacions derivades del Fons de gestió de residus, amb la composició següent:
a) El president o presidenta, que té vot qualificat i és designat pel gerent o la gerent de l'Agència de Residus de Catalunya.
b) Dues persones vocals designades per l'Agència de Residus de Catalunya.
c) Tres persones vocals en representació dels ens locals, designades, una per l'Entitat Metropolitana de Serveis Hidràulics i del Tractament de Residus; una altra per l'Associació Catalana de Municipis i Comarques, i una altra per la Federació de Municipis de Catalunya.
d) El secretari o secretària, designat per l'Agència de Residus de Catalunya, amb veu i sense vot.
Totes les persones vocals poden delegar llur representació, en el cas de no poder assistir a les reunions de la Junta de Govern del Fons de Gestió de Residus.
Correspon a la Junta de Govern del Fons de Gestió de Residus planificar, decidir i gestionar la destinació dels recursos disponibles en el marc del Programa de gestió de residus municipals de Catalunya, d'acord amb les disposicions específiques aplicables.
La Junta de Govern ha d'acordar, abans del 31 d'octubre de cada any, els criteris que determinen la distribució de la recaptació de fons procedents del cànon sobre la deposició dels residus.
Aquesta distribució ha d'ésser proporcional als fluxos dels residus municipals que no es destinin a deposició controlada ni a valorització energètica.
D'aquests recursos, el 50%, com a mínim, s'ha d'aplicar al tractament de la fracció orgànica recollida selectivament, i la resta s'ha d'aplicar a la recollida selectiva de matèria orgànica, a la valorització d'altres tipus de materials i a tractaments que redueixin la quantitat o millorin la qualitat del rebuig destinat a dipòsit controlat, i també a promoure campanyes de sensibilització i d'educació ambiental i divulgació.
El quòrum de constitució de la Junta de Govern és el de la majoria absoluta dels seus components.
Els acords de la Junta de Govern s'adopten per majoria dels assistents.
En cas d'empat, dirimeix el resultat de les votacions el vot de la presidència.
Són beneficiaris del Fons de gestió de residus els ens locals tant municipals com supramunicipals, altres entitats competents i consorcis constituïts per a la prestació de serveis i per inversions resultants de la gestió de residus municipals.
Del cànon sobre la deposició controlada de residus municipals
El cànon s'aplica als residus que, d'acord amb la legislació específica vigent, tenen la consideració de municipals i són destinats a dipòsits controlats.
El cànon sobre la deposició de residus és un instrument econòmic que contribueix al finançament del cost que significa la implantació de la gestió sostenible dels residus.
El cànon sobre la deposició de residus inclosos en l'àmbit d'aplicació d'aquesta Llei és un impost ecològic que s'afecta al Fons de gestió de residus.
L'import del cànon sobre la deposició de residus inclosos en l'àmbit d'aplicació d'aquesta Llei s'ha de destinar als tractaments de valorització de materials, de conformitat amb les directrius adoptades per la Junta de Govern del Fons.
Constitueix el fet imposable del cànon la destinació dels residus inclosos en l'àmbit d'aplicació d'aquesta Llei a les instal·lacions de deposició controlada dels residus, tant de titularitat pública com privada.
Són subjectes passius en concepte de contribuents els ens locals titulars del servei de gestió de residus municipals i, si s'escau, els que tinguin la competència delegada, d'acord amb la legislació de règim local, amb independència de quina sigui la modalitat de gestió del servei.
També tenen la consideració de subjectes passius en concepte de contribuents els productors dels residus municipals que no són objecte del servei municipal de recollida.
Tenen la condició de subjectes passius substituts d'aquests contribuents i estan obligats a complir les obligacions materials i formals establertes per aquesta Llei les persones titulars de les instal·lacions de deposició dels residus.
El cànon es merita en el moment que el posseïdor o posseïdora lliura els residus al dipòsit controlat i qui té la titularitat de la instal·lació els accepta.
La base imposable és constituïda per la quantitat de residus expressada en tones que es destinen a deposició controlada.
La base imposable es determina pel règim general d'estimació directa, amb caràcter preferent, mitjançant l'aplicació de sistemes de pes homologats, i subsidiàriament, només en el cas que no pugui aplicar-se aquest sistema, per la via d'estimació indirecta.
Per a determinar la base imposable per la via d'estimació indirecta, l'Administració pot tenir en compte qualsevol dada, circumstància o antecedent del subjecte passiu indicatiu del tonatge de residus destinats a la deposició controlada.
Es fixa el tipus de gravamen general en la quantitat de 10 euros per tona de residu que es destini a dipòsit controlat.
El tipus de gravamen és susceptible d'ésser modificat anualment per mitjà de la Llei de pressupostos de la Generalitat de Catalunya.
La quota tributària és el resultat d'aplicar a la base imposable el tipus de gravamen aplicable d'acord amb el que estableix l'article 15.
El règim d'infraccions i sancions aplicable a la gestió del cànon sobre les operacions de deposició dels residus procedents dels serveis municipals de recollida és el vigent per a la resta de tributs de la Generalitat.
Els subjectes passius han de presentar una autoliquidació durant els vint primers dies naturals del mes següent al corresponent període de liquidació trimestral, en el lloc i la forma que s'estableixin per reglament.
El deute tributari s'ha de determinar a partir de les dades contingudes en el llibre registre d'entrades de residus o a partir del tonatge facturat trimestralment.
El període de liquidació ha de coincidir amb el trimestre natural.
La manca de presentació de l'autoliquidació determina que l'Administració d'ofici giri la liquidació provisional que pertoqui, d'acord amb el que estableix l'article 123 de la Llei general tributària.
La gestió, la comprovació, la inspecció i la revisió dels actes derivats de l'aplicació del cànon, llevat de la reclamació economicoadministrativa, corresponen a l'Agència de Residus de Catalunya.
És aplicable la normativa general relativa als tributs de la Generalitat a tot allò que no regula aquesta Llei.
a) Els articles 49, 50 i 51 de la Llei 6/1993, del 15 de juliol, reguladora dels residus.
b) El Decret 43/2000, del 26 de gener, del Fons de gestió de residus.
Aquesta Llei entra en vigor l'1 de gener de 2004.
S'autoritza el Govern per a desenvolupar i executar les disposicions d'aquesta Llei.