Sia notori a tots els ciutadans que el Govern ha aprovat i jo, d'acord amb el que estableix l'article 67.6.a) de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, promulgo el següent
El reglament de l'impost sobre transmissions patrimonials i actes jurídics documentats, aprovat pel Reial decret 828/1995, de 29 de maig, establia en el seu article 68.2 que el subjecte passiu de l'impost sobre actes jurídics documentats, en la seva modalitat de documents notarials, era el prestatari en cas d'escriptures de constitució de préstec amb garantia hipotecària.
Aquest precepte ha estat anul·lat pel Tribunal Suprem en les sentències recents 1505/2018, de 16 d'octubre, 1523/2018, de 22 d'octubre i 1531/2018, de 23 d'octubre.
Posteriorment, el mateix Tribunal Suprem ha canviat el criteri i ha resolt que torna a ser el prestatari el contribuent de l'impost.
Aquesta situació ha portat al Govern de l'Estat a aprovar el Reial decret llei 17/2018, de 8 de novembre, mitjançant el qual es modifica l'article 29 del text refós de la Llei de l'impost sobre transmissions patrimonials i actes jurídics documentats establint que, en les escriptures de préstec amb garantia hipotecària, és el prestamista el subjecte passiu de l'impost.
Aquesta previsió normativa ha entrat en vigor el 10 de novembre d'enguany.
D'altra part, en exercici de la capacitat normativa en matèria de tributs cedits delegada per l'Estat a les comunitats autònomes, la Generalitat de Catalunya ha aprovat diferents tipus impositius de la modalitat d'actes jurídics documentats, establint-ne de reduïts en determinats supòsits: en el cas de documents d'adquisició d'habitatges declarats protegits, inclosos també dels documents del préstec hipotecari atorgat per adquirir-los; i, en el cas de documents que formalitzen la constitució i la modificació de préstecs hipotecaris atorgats a favor de contribuents de trenta-dos anys o menys o amb una discapacitat acreditada igual o superior al trenta tres, per a l'adquisició de llur habitatge habitual.
En tots aquests supòsits la voluntat del legislador era reduir la càrrega fiscal per a determinats contribuents, en atenció a la seva capacitat econòmica.
Ara bé, aquesta finalitat queda desvirtuada des del moment en què esdevé contribuent del tribut l'entitat prestamista.
El Decret llei suprimeix, en conseqüència, els tipus reduïts esmentats anteriorment, de forma i manera que els documents que formalitzen l'atorgament de préstecs amb garantia hipotecària estan subjectes al tipus general de gravamen –quota gradual, actes jurídics documentats- de l'1,5 per 100.
Tenint en compte, d'una part, la situació d'inseguretat jurídica originada pels pronunciaments judicials i, d'una altra, la modificació normativa efectuada per l'Estat, es considera que concorre la circumstància d'extraordinària i urgent necessitat per tal d'aclarir els tipus impositius aplicables aprovats per la Generalitat de Catalunya.
El Decret llei conté un article i una disposició final, d'entrada en vigor, en la qual es preveu una vacatio legis inferior a l'ordinària, atenent la seva excepcionalitat i urgència.
Per tot això, en ús de l'autorització concedida en l'article 64 de l'Estatut d'autonomia, a proposta del vicepresident del Govern i conseller d'Economia i Hisenda i d'acord amb el Govern,
Se suprimeixen les lletres a) i d) de l'article 7 de la Llei 21/2001, de 28 de desembre, de mesures fiscals i administratives.