Aquest Dictamen té per objecte el Projecte de decret sobre els productors i operadors de mitjans de defensa fitosanitària a Catalunya.
Amb la nova disposició es pretén crear un registre públic (Registre oficial de productors i operadors de mitjans de defensa fitosanitària de Catalunya, en endavant, el Registre) que incorpori la totalitat de persones físiques i jurídiques que operen amb algun d'aquests mitjans i regular quins són els requisits que han de concórrer per a la seva inscripció.
Regula, així mateix, determinats aspectes relatius a la formació o capacitació de què han de disposar les persones que operen amb mitjans de defensa fitosanitària per a la seva aplicació i manipulació, i, també, el reconeixement de la condició de persona assessora en gestió integrada de plagues i el de les agrupacions de defensa vegetal.
Pel que fa a la distribució i els diversos preceptes que hi conté, el Projecte de disposició consta d'un preàmbul i de trenta-un articles que integren sis capítols, tres disposicions addicionals, nou disposicions transitòries, una disposició derogatòria, tres disposicions finals i cinc annexos.
En el preàmbul es descriu el marc competencial i normatiu en què s'insereix el Projecte de decret.
Es fa saber de l'existència de diverses normes especialment rellevants a les quals, necessàriament, cal adequar el règim jurídic que fins ara regulava la matèria.
Concretament, i en l'àmbit europeu, s'esmenta la Directiva 2009/128/CE del Consell, de 21 d'octubre, per la qual s'estableix el marc d'actuació comunitària per a aconseguir un ús sostenible de plaguicides i el Reglament (CE) 1107/2009, del Parlament europeu i del Consell, de 21 d'octubre de 2009, relatiu a la comercialització de productes fitosanitaris.
També s'hi menciona, formant part del marc normatiu, la Llei estatal de sanitat vegetal (Llei 43/2002, de 20 de novembre) i la disposició de dret intern que ha procedit a incorporar la directiva anteriorment al·ludida -Reial decret 1311/2012, de 14 de setembre, pel qual s'estableix el marc per aconseguir un ús sostenible dels productes fitosanitaris-, precisament perquè en s'hi preveu la creació del Registre oficial de productors i operadors de mitjans de defensa fitosanitaris.
També s'hi expliciten les diverses normes que fins ara a Catalunya regulaven el règim jurídic que es pretén unificar i innovar.
La necessitat d'aprovar una nova normativa es fonamenta en la conveniència -es diu- d'actualitzar i adequar el Registre fins ara existent a les necessitats actuals, per donar resposta, d'aquesta manera, als canvis detectats en els darrers temps.
La intervenció d'aquesta Comissió Jurídica Assessora es produeix a l'empara de l'article 8.2.b) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, d'aquest òrgan consultiu, que estableix que li correspon dictaminar preceptivament sobre projectes de disposicions generals que es dictin per a desplegar lleis o el dret comunitari i llurs modificacions.
Així mateix, l'article 69 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya, estableix que els projectes de disposicions reglamentàries que es dictin per a desplegar lleis o el dret europeu i les seves modificacions s'han de sotmetre amb caràcter preceptiu al dictamen de la Comissió Jurídica Assessora.
El Projecte de decret sobre el qual es dictamina es connecta directament, com s'ha dit, amb previsions contingudes en la Directiva 2009/128/CE del Consell, de 21 d'octubre, ja referida, en la qual, entre d'altres qüestions, s'aproximen les legislacions, en matèria de formació adequada dels usuaris professionals, distribuïdores i assessors de plaguicides, en consideració al tipus d'ús que en facin, i l'establiment de sistemes de certificació d'aquesta formació.
També amb la Llei estatal 43/2002, de 20 de novembre, de sanitat vegetal, però, d'una manera més intensa, amb el Reial decret 1311/2012, de 14 de setembre, que incorpora la directiva esmentada.
Aquestes normes i la seva vinculació amb el projecte de disposició seran objecte d'anàlisi més aprofundida en el fonament jurídic V.
Constatada la necessitat d'intervenció d'aquest òrgan consultiu, escau procedir a examinar el projecte de disposició.
És doctrina reiterada de la Comissió que l'abast d'actuació d'aquest òrgan consultiu comporta, prèviament a l'anàlisi del seu contingut, l'estudi de la competència de la Generalitat de Catalunya, de l'habilitació legal per a dictar la norma i la comprovació que s'hagin seguit els tràmits procedimentals escaients.
La Generalitat de Catalunya és competent per a regular la matèria objecte d'aquest Projecte.
Atès el contingut que s'hi tracta, descrit en el fonament jurídic I, el títol competencial que fonamenta aquesta disposició és l'article 116.1.d) de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, que atribueix a la Generalitat de Catalunya, en matèria d'agricultura, ramaderia i aprofitaments forestals, tot respectant allò establert per l'Estat en l'exercici de les competències que li atribueix l'article 149.1.13 i 16 de la Constitució, la competència exclusiva en matèria d'agricultura i ramaderia.
Aquesta competència inclou, en tot cas, la sanitat vegetal i animal, en els casos en què no tingui efectes sobre la salut humana i la protecció dels animals.
D'acord amb els articles 111 i 113 de l'Estatut, la Generalitat és competent per a regular la matèria objecte d'aquest Projecte de decret.
El Govern de la Generalitat té atribuïda la potestat reglamentària amb caràcter general per l'article 68.1 de l'Estatut d'autonomia.
També, d'acord amb els articles 26.e) i 39.1 de la Llei 13/2008, de 5 de novembre, de la presidència de la Generalitat i del Govern, correspon al Govern la titularitat de la potestat reglamentària en l'exercici de les competències de la Generalitat i és el Govern qui l'exerceix com a tal en tots aquells supòsits en què no estigui atribuïda específicament al president o presidenta de la Generalitat o als consellers i conselleres.
Finalment, en relació amb la competència del Departament d'Agricultura Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural per a tramitar la present proposta, cal tenir en compte que el Decret 270/2013, de 23 de desembre, de reestructuració d'aquest departament, atribueix a la Direcció General d'Agricultura i Ramaderia les funcions en matèria de sanitat vegetal (article 21).
La tramitació del Projecte s'ha ajustat en termes generals a allò que disposen els articles 61 a 70 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya.
D'acord amb el que estableixen els articles 61.1 i 62.2 d'aquesta Llei, la tramitació del Decret projectat ha estat iniciada des del departament competent en la matèria, concretament des de la Direcció General d'Agricultura i Ramaderia.
I, d'acord amb article 64 de la Llei, s'han incorporat a l'expedient tant la memòria general com la memòria d'avaluació de l'impacte de les mesures proposades.
La memòria general que annexa el Projecte de decret conté la justificació de la necessitat de la disposició i l'adequació als fins que es persegueixen, el marc normatiu en què s'insereix el projecte de disposició reglamentària, la relació de les disposicions afectades i la taula de vigències i derogacions resultants, la competència de la Generalitat sobre la matèria, la relació de les entitats a les quals s'atorga el tràmit d'audiència i la procedència de sotmetre l'expedient a informació pública.
La Comissió palesa que hauria d'incorporar una millor justificació d'algunes de les opcions normatives adoptades, atès que, per exemple, com es palesarà, conté nova regulació d'algun aspecte en desplegament de normativa bàsica estatal que hauria estat convenient explicitar.
Aquest òrgan consultiu ha d'insistir, per tant, en la rellevància d'aportar una rigorosa motivació, tal com ho va fer en la seva Memòria i anàlisi de doctrina de l'any 2011 i com ho ha emfasitzat, entre d'altres, en els dictàmens 211/2012, 281/2012, 29/2013, 203/2013, 307/2013, 311/2013 i 104/2014.
Pel que fa, d'altra banda, a la memòria d'avaluació d'impacte de les mesures proposades que s'ha d'annexar a la memòria general, s'observa que conté l'informe d'impacte econòmic i social, un informe d'impacte pressupostari, un informe d'impacte normatiu i un informe de gènere.
En el decurs del procediment han intervingut, pel que fa a taules sectorials i òrgans del Departament d'Agricultura, tant la Direcció General de Desenvolupament Rural; la Direcció General d'Alimentació Qualitat i Indústries Agroalimentàries; la Direcció de Serveis; la Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya i Joves Agricultors i Ramaders de Catalunya.
La Direcció General de Pressupostos del Departament d'Economia i Coneixement ha emès un informe amb caràcter favorable.
Entén que el nou Registre, que permetrà la inscripció emprant el règim de comunicació (en lloc d'exigir l'autorització administrativa actualment vigent), és una mostra del procés vers la simplificació administrativa que comporta que es redueixin els tràmits administratius i que hi hagi un estalvi de temps i costos per a l'Administració i també per aquells que procedeixin a la inscripció.
També el fet que sigui necessari inscriure les Agrupacions de Defensa Vegetal (ADV) en serà beneficiós, davant les mancances que es deriven de la situació actual, en què existeixen una pluralitat d'ADV i «la no existència d'un registre fa que en la actualitat no es conegui exactament quines ADV estan en funcionament» (pàg.
A més, tal com la mateixa memòria indica, tot condueix a entendre que la implementació de la nova norma no ocasionarà cap despesa addicional al Departament.
S'han sol·licitat els informes corresponents al Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya, a l'Institut Català de les Dones i a l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades.
El Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya ha realitzat algunes recomanacions puntuals.
Han estat valorades per la unitat impulsora de la norma i en gran mesura han estat acceptades i incorporades en el text definitiu del Projecte de decret (llevat de la consideració sobre l'article 2, que té un contingut reiteratiu, i la recomanació d'incloure la normativa de prevenció de riscos laborals en l'aplicació i manipulació de productes fitosanitaris).
L'Institut Català de les Dones ha emès un informe de caràcter favorable.
Ha proposat modificacions al llenguatge emprat perquè el Projecte normatiu no inclogui termes androcèntrics, i s'han tingut totes en compte.
Pel que fa al contingut del Projecte, es valoren les causes de la no-acceptació de les observacions encaminades a incloure la perspectiva de gènere en l'annex 1 de la norma (annex dedicat a incloure els continguts dels cursos de formació per a la capacitació per a l'aplicació i manipulació de productes fitosanitaris), concretament pel que fa a l'anàlisi de la perillositat dels productes fitosanitaris i a la protecció de la dona embarassada en la prevenció de riscos laborals.
La unitat promotora entén que els continguts vénen prefixats en les normes estatals.
Pel que a fa a l'informe tramès per l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades, s'han valorat i incorporat al text del Projecte de decret totes les observacions i consideracions.
En el procediment d'elaboració no es localitza cap comunicació de la iniciativa, ni sembla que s'hagi possibilitat la intervenció d'òrgans (Comissió de Govern Local) o d'entitats representatives dels interessos locals.
Aquest aspecte, tal com preconitza l'article 70 de la Llei 26/2010, hauria estat convenient atendre'l, perquè s'observa que el Projecte objecte de dictamen conté alguns preceptes que incideixen i esmenten els ajuntaments (per exemple, la comunicació que cal fer-los de les activitats inscrites (article 8.) i, també, la baixa de la inscripció en el Registre quan l'Administració local hagi revocat la llicència (article 10.e)).
El Projecte s'ha sotmès al tràmit d'audiència, per donar compliment al previst en l'article 67 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost (la memòria general ja conté la relació motivada de les entitats consultades, que també han estat llistades a l'antecedent núm. 7 d'aquest Dictamen).
També s'ha exposat a la pàgina web del Departament per a sotmetre'l a informació pública (article 68).
Hi han realitzat aportacions, que s'han valorat, i de les quals s'ha motivat l'acceptació o el rebuig: AEPLA (associació empresarial de l'Estat que representa el sector de fabricants de productes fitosanitaris), l'Institut Agrícola Català de Sant Isidre (associació que aglutina empresaris agraris i de la indústria agroalimentària de Catalunya, incloent productors i transformadors i també elaboradors i comercialitzadors); el Col·legi Oficial d'Enginyers Tècnics Agrícoles i Pèrits Agrícoles de Catalunya i l'ATALL (Associació de Tècnics d'Associacions de Defensa Vegetal de Lleida -ADV-).
Atenent l'objecte i el contingut del Projecte, la Comissió entén que hauria estat convenient que, més enllà de les «entitats del sector» (tal com es qualifiquen a la pàgina 231 expedient), s'hagués possibilitat el tràmit d'audiència a d'altres entitats i òrgans col·legiats d'assessorament vinculats d'una manera més estreta al medi ambient i a la sostenibilitat.
És oportú recordar que la Directiva 2009/128/CE del Consell, per la qual s'estableix el marc d'actuació comunitària per a aconseguir un ús sostenible de plaguicides, es va dictar en el marc i en el període de vigència del Sisè programa d'acció europeu en matèria de medi ambient.
El Programa general d'acció de la Unió en matèria de medi Ambient, actualment vigent fins al 2020 (aprovat per Decisió núm. 1386/2013/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 20 de novembre) també reconeix i confirma que la regulació dels plaguicides (i, entre ells, els productes fitosanitaris) tenen un vincle especialment intens amb el medi ambient per les afeccions que poden causar sobre aquest i sobre les persones.
En el procediment s'han emès dos informes jurídics: un de caràcter preliminar sobre la tramitació i el contingut de la proposta i l'informe jurídic final de caràcter favorable, signat conjuntament per l'advocada de la Generalitat i pel responsable d'Anàlisi i Coordinació Normativa.
Aquest darrer conté una referència als aspectes documentals i procedimentals, dels quals valora el contingut i fa referència a les observacions i al·legacions rebudes i addiciona la valoració que se n'ha fet.
La Comissió palesa que manca un pronunciament més aprofundit sobre qüestions jurídiques que sembla plantejar la proposta normativa; per tant, ha de recordar la necessitat que aquests informes superin el nivell d'una simple exposició (vid. dictàmens 370/2009, 351/2010 i 361/2012).
El procediment clou amb la petició de dictamen a aquesta Comissió per part del conseller del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural.
Pel que fa a l'expedient administratiu facilitat a aquest òrgan consultiu, està correctament indexat i paginat, en el sentit establert per l'article 63.1 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost.
Hi manca, però, la documentació relativa al tràmit SIGOV de consulta interdepartamental, no mencionada tampoc per l'informe jurídic, malgrat que tot indica que efectivament s'ha dut a terme per l'al·lusió puntual que s'hi fa.
La Comissió ha tingut ocasió d'observar la conveniència d'incorporar a l'expedient una referència circumstanciada d'aquest tràmit i del seu resultat, de cara a la completesa de l'expedient (dictàmens 130/2013 i 267/2014, entre d'altres).
A més, d'una manera general, els expedients han de ser íntegres i incorporar la totalitat dels documents produïts al llarg de la tramitació, amb l'objectiu de poder efectuar una valoració completa del projecte (dictàmens 234/2013, 399/2013 i 408/2013).
Examinat el procediment seguit i els documents que formen part de l'expedient de tramitació del Projecte, escau que, a continuació, aquest òrgan consultiu es pronunciï sobre el contingut.
Atès que aquesta anàlisi cal que es dugui a terme atenent el marc normatiu regulador de la matèria, constitueix l'objecte del fonament jurídic següent.
V. El marc jurídic en què s'insereix el Projecte de disposició
El marc normatiu que incideix sobre el Projecte de disposició està integrat bàsicament per instruments jurídics procedents de l'àmbit europeu, estatal i català.
La preocupació per l'ús correcte dels plaguicides (i també, per tant, pels productes fitosanitaris) i la transcendència dels seus efectes sobre la salut humana i el medi és present en el dret europeu i ja s'ha palesat en fonaments jurídics anteriors.
Es pot verificar en una primera aproximació al contingut dels Programes generals d'acció de la Unió Europea en matèria de medi ambient.
El VII Programa, vigent des de 2013 fins a l'any 2020 (aprovat per Decisió núm. 1386/2013/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 20 de novembre), mostra un interès especial.
S'hi estableix com a objectiu prioritari per al període actual (objectiu núm. 3 del Programa) protegir els ciutadans de la Unió de les pressions i riscos mediambientals per a la salut i el benestar, procedents, entre d'altres, dels plaguicides i productes fitosanitaris, per tal que, arribat el 2020, el seu ús no causi efectes perjudicials per a la salut de las persones ni influeixi d'una manera inacceptable en el medi ambient.
Es persegueix, en tot cas, que aquests productes siguin emprats d'una manera sostenible (considerant 54.e)).
El règim jurídic que actualment regula la matèria referida en els aspectes vinculats directament amb la proposta de disposició està integrat, d'una banda, pel Reglament CE 1107/2009, de 21 d'octubre, i d'una altra, per la Directiva 2009/128/CE, de 21 d'octubre, ambdós aprovats durant la vigència de l'anterior Programa general d'acció (VI).
El Reglament estableix un règim uniformitzador de regulació per a la comercialització a la UE de productes fitosanitaris i les seves substàncies actives.
Incorpora normes per a autoritzar-los aplicables a la seva presentació comercial, comercialització, utilització i control dins la Unió.
Regula l'aprovació, per part de la mateixa Comissió, de les substàncies actives, de protectors i sinergistes continguts dins els productes fitosanitaris i també conté normes relatives als adjuvants i coformulants.
S'estableix que l'autorització per a comercialitzar constitueix una competència dels estats, i entre els estats regeix el principi de reconeixement mutu, de tal manera que el titular d'una autorització pot comercialitzar el producte en un altre estat si les condiciones agrícoles, fitosanitàries i mediambientals entre regions són comparables.
El Reglament també es refereix a la utilització de productes fitosanitaris, a l'accés a la informació i als controls a realitzar.
Un altre aspecte destacable és que cada estat ha de designar l'autoritat o autoritats competents per al compliment de les obligacions derivades del Reglament i la que serà autoritat nacional de coordinació amb els sol·licitants, els estats membres, la Comissió, etc. (article 75).
En l'àmbit intern, i en relació amb el contingut referit, s'ha dictat el Reial decret 971/2014, de 21 de novembre, sobre el procediment d'avaluació de productes fitosanitaris, el qual té per objecte regular la participació de l'Estat espanyol en el procediment d'autorització de substàncies actives i d'autorització de productes fitosanitaris, i establir el procediment per a l'autorització dels organismes independents que duen a terme els treballs d'avaluació científica de les peticions d'autorització de productes fitosanitaris.
D'una manera complementària al Reglament referit, la Directiva 2009/128/CE té per objecte establir un marc per a aconseguir un ús sostenible dels plaguicides, mitjançant la reducció dels riscos i dels efectes del seu ús per a la salut humana i el medi ambient.
Incideix únicament sobre els plaguicides que són productes fitosanitaris.
La Directiva, que s'havia de transposar el 26 de novembre de 2011, estableix i regula, a aquest efecte, diversos instruments: a) Plans d'acció nacionals (cal que els estats membres els adoptin en data 26 de desembre de 2012 i que continguin els objectius, les mesures i els calendaris per a reduir els riscos d'utilització d'aquells plaguicides.
Els plans han de preveure la utilització de mètodes o tècniques substitutives, més ecològiques, i contenir mesures de control); b) Formació que hauran de rebre els usuaris professionals, distribuïdors i assessors (perquè disposin dels coneixements necessaris), i que han de poder acreditar mitjançant un certificat.
És tasca dels estats membres posar en funcionament un sistema de formació que garanteixi coneixements sobre legislació, riscos associats a plaguicides, mesures d'emergència, etc.; i c) Mesures d'informació i sensibilització dirigides al públic en general sobre riscos per a la salut i el medi ambient i previsió d'inspeccions dels equips d'aplicació de plaguicides, com també mesures específiques per a protegir zones sensibles, el medi aquàtic i l'aigua potable d'aquests productes.
A més, la Directiva prohibeix -llevat d'alguna excepció- la polvorització aèria, i conté, a més, preceptes que són d'aplicació a la manipulació i l'emmagatzematge dels plaguicides.
La norma fomenta la gestió integrada de plagues, per a realitzar-la amb un baix consum de plaguicides i donar prioritat a les solucions menys perilloses per a la salut humana i el medi ambient.
Estableix principis generals que seran d'aplicació a partir de l'1 de gener de 2014.
D'entre les normes i els instruments dictats per l'Estat que incideixen en el Projecte de disposició objecte de dictamen, actualment interessen especialment la Llei 43/2002, de 20 de novembre, de sanitat vegetal; el Reial decret 1311/2012, de 14 de setembre, i el Pla nacional per a l'ús sostenible de productes fitosanitaris 2013-2017.
La Llei 43/2002 té per objecte establir les normes bàsiques i les normes de coordinació en aquesta matèria i, entre les seves finalitats, prevenir els riscos que per a la salut de les persones i els animals i el medi ambient puguin derivar-se de l'ús dels productes fitosanitaris.
També persegueix garantir que els mitjans de defensa fitosanitària reuneixen les degudes condicions d'utilitat, eficàcia i seguretat.
En els articles 40 i 41 prescriu les obligacions aplicables als operadors de productes fitosanitaris i els requisits de la seva manipulació.
El Reial decret 1311/2012, que estableix el marc d'actuació per a aconseguir l'ús sostenible dels productes fitosanitaris, incorpora la Directiva europea i integra els diversos continguts que s'hi regulen.
S'ha dictat a l'empara dels apartats 13, 16 i 23 de l'article 149.1 de la CE (competències exclusives en matèria de bases i coordinació de la planificació general de l'activitat econòmica i de la sanitat i de la legislació bàsica en matèria de protecció del medi ambient).
La norma fixa les bases per al que serà el Pla d'acció nacional en aquest àmbit, i regula la gestió integrada de plagues, la formació dels usuaris professionals i venedors, amb l'expedició de carnets acreditatius, la venda de productes fitosanitaris i, així mateix, la informació i sensibilització.
També -i aquest aspecte és rellevant a l'efecte d'aquest Dictamen- crea el Registre oficial de productors i operadors fitosanitaris -ROPO- (sobre la base d'un registre anterior que se suprimeix, el Registre oficial d'establiments i serveis plaguicides -ROESP-, i s'incorporen al nou registre les inscripcions de l'anterior).
Estableix i detalla quina ha de ser l'estructura interna i també el funcionament d'aquest nou registre ROPO, i en determina el contingut.
Es configura expressament com a registre constitutiu, i les inscripcions seran imprescindibles per tal de poder exercir determinades activitats (productors i operadors per a poder exercir les activitats de subministrament de mitjans de defensa fitosanitària, de realització de tractaments fitosanitaris, d'assessorament en concepte de prestació de serveis a explotacions agràries, entitats o particulars, i de manipulació i utilització de productes fitosanitaris d'ús professional).
S'estableix d'una manera expressa que la gestió d'aquest Registre correspon a les comunitats autònomes en els seus àmbits territorials, cada una de les quals ha de designar un òrgan competent a aquests efectes i pot decidir disposar d'una xarxa territorial d'oficines de registre.
El Pla d'acció nacional, d'acord amb allò previst en l'article 4 de la Directiva 2009/128/CE, es va adoptar a la Conferència Sectorial d'Agricultura i Desenvolupament Rural en la sessió de 10 de desembre de 2012, i es va publicar mitjançant l'Ordre AAA/2809/2012, de 13 de desembre.
En aquest Pla s'estableixen els objectius, les mesures, els calendaris i els indicadors a emprar per a introduir criteris de sostenibilitat per a l'ús de productes fitosanitaris fins al 2017.
De l'anàlisi del contingut, es palesa que les funcions que s'assignen a les comunitats autònomes són diverses.
El Projecte de disposició objecte de dictamen és innovador, pel fet que incorpora matèries i regula aspectes procedents de diverses normes sectorials, que es poden agrupar de la manera següent:
Com ja s'ha esmentat, el Reial decret 1311/2012, de 14 de setembre, crea el ROPO.
Doncs bé, a Catalunya, en relació amb aquesta matèria concreta i fins a l'actualitat, s'ha disposat del ROESP corresponent, regulat pel Decret 149/1997, de 10 de juny, on s'inscriuen persones o entitats amb domicili social a Catalunya que realitzen serveis amb plaguicides o desinfectants d'ús ambiental o d'ús a la indústria alimentària.
El Projecte de disposició objecte de dictamen té una incidència directa en allò regulat des d'aquella norma i en el funcionament del Registre anterior, perquè estableix el ROPO a Catalunya.
L'Ordre ARP/455/2006, de 22 de setembre, d'acord amb allò previst en el Reial decret 3349/1983, de 30 de novembre, regula la formació de les persones que realitzen activitats relacionades amb la utilització de productes fitosanitaris.
En la norma es determinen els nivells de capacitació de què han de disposar les persones que desenvolupen aquestes activitats dins de l'àmbit de Catalunya i s'estableix el contingut dels cursos a seguir per a assolir-los.
La capacitació s'entén acreditada amb el carnet de manipulador i aplicador de productes fitosanitaris, que és expedit amb la presentació prèvia del certificat d'haver superat el curs de formació corresponent.
En haver-se incorporat el contingut esmentat en el Projecte de disposició objecte de dictamen, es preveu que es derogui.
c) Persones assessores en gestió integrada de plagues
L'Ordre AAM/188/2013, de 21 de juny, regula el reconeixement de la persona assessora en gestió integrada de plagues, d'acord amb la Directiva 2009/128/CE, de 21 d'octubre, i el Reial decret 1311/2012, de 14 de setembre.
L'Ordre estableix la titulació requerida per a obtenir el reconeixement com a persona assessora i el procediment per a obtenir aquest reconeixement.
En aquest cas, atès que s'ha incorporat el contingut esmentat al Projecte de disposició objecte de dictamen, es preveu també que es derogui.
Cal tenir en compte, a Catalunya, la Llei 18/2001, de 31 de desembre, d'orientació agrària, que té, entre els seus objectius, millorar la producció agrícola, amb la introducció de sistemes de producció respectuosos amb el medi, la constitució d'agrupacions de productors que facilitin la integració de les innovacions per a la millora sanitària i sostenibilitat i la promoció de programes de prevenció i lluita contra agents nocius vegetals (article 7).
Es determina que caldrà fomentar aquestes agrupacions i potenciar acords amb l'Administració per a contribuir a la gestió integrada de la producció agrícola i la millora de la sanitat vegetal (article 8).
Més enllà d'aquesta referència genèrica, es constata que les ADV constitueixen agrupacions que s'han previst a Catalunya des de l'Ordre d'11 d'abril de 1983, que les va regular per a col·laborar amb l'Administració com a modalitat associativa dels agricultors, de caràcter voluntari, que persegueix desenvolupar conjuntament mètodes de prevenció i lluita contra els agents nocius i les plagues dels vegetals.
S'observa que el model així dissenyat, posteriorment, es va establir, d'una manera similar, per a les ADF (per a la defensa forestal) i les ADS (per a la defensa sanitària constituïda per ramaders).
La norma catalana de 1983, fins ara, ha previst que podien constituir una ADV els pagesos o les associacions de pagesos que complissin determinats requisits d'abast territorial de les seves actuacions i que establissin col·lectivament programes de protecció dels vegetals.
En aquella Ordre d'11 d'abril de 1983, també es va preveure que les ADV s'inscriurien en un registre vinculat al Servei de Sanitat Vegetal del Departament; registre que es crearia a aquest efecte.
Tot sembla indicar que actualment existeixen més d'un centenar d'aquestes associacions, que duen a terme les activitats referides i col·laboren assíduament amb l'Administració.
S'han materialitzat avenços de la mà de les ADV en la reducció efectiva de tractaments fitosanitaris i en la difusió i l'aplicació de bones pràctiques agràries.
Les ADV comuniquen la presència de plagues especialment perilloses i participen a controlar-les.
Nogensmenys, de l'anàlisi de l'expedient es constata que el registre referit no ha estat encara operatiu.
El Projecte de disposició sobre el qual es dictamina, com es veurà, regula de nou aquestes agrupacions i preveu la inscripció de les ADV en una secció específica del Registre (ROPO) de Catalunya, a més de derogar l'Ordre d'11 d'abril de 1983.
El contingut del Projecte de decret
Aquesta Comissió Jurídica Assessora fa les observacions i els suggeriments següents sobre el contingut de la disposició sotmesa a dictamen, amb la finalitat d'adequar el Projecte a la legalitat i de millorar-ne la precisió i tècnica normativa.
La Comissió recomana a l'Administració promotora que en modifiqui la redacció.
El preàmbul, a més d'una funció interpretativa, ha de permetre conèixer als ciutadans quines són les raons que fonamenten la nova disposició i les seves finalitats.
Per tal de facilitar-ne la comprensió, i anar més enllà de la llista de normes directament vinculades amb allò que s'està regulant, se suggereix que s'ubiqui al principi d'aquesta exposició de motius l'explicació que s'efectua de la voluntat d'unificar en una sola norma el règim jurídic i el registre corresponent de tots els operadors que tenen relació amb els mitjans de defensa fitosanitària.
Així mateix, podrien alleugerir-se les referències que en tres paràgrafs es fan a la Directiva 2006/123/CE, coneguda com a "Directiva de serveis", i a les normes que en l'àmbit intern la incorporen i la despleguen.
Se suggereix que la rúbrica se substitueixi per la de "Disposicions generals".
El precepte determina que els objectes de la norma són quatre.
D'acord amb la redacció proposada en l'apartat 4, és objecte del Decret "regular el reconeixement de les agrupacions de defensa forestal".
Atès el contingut actual del Projecte de decret en aquesta matèria, que posteriorment s'examinarà, escauria adequar la redacció d'aquest paràgraf.
Es constata que allò previst en els articles 25 i següents no se circumscriu al reconeixement de les ADV, sinó que prefigura pròpiament un règim jurídic per a aquestes agrupacions.
Aquesta consideració afecta, així mateix, el títol de la disposició, ja que seria procedent que reflectís aquesta circumstància.
Aquest article regula l'àmbit d'aplicació de la norma.
Es recomana que se simplifiqui la redacció per a fer-lo més entenedor.
S'hi estableixen definicions de conceptes emprats en la norma, que s'ajusten a allò que determinen l'article 3 de la Directiva 2009/28, l'article 3 del Reglament 1107/2009 i la Llei estatal 43/2002, de sanitat vegetal, als quals, posteriorment, es remet.
- Capítol 2, "Registre oficial de productors i operadors de mitjans de defensa fitosanitària de Catalunya"
En el fonament jurídic anterior, aquesta Comissió ja palesava que el Registre que regula el present capítol es vincula directament amb aquell que regulen els articles 42 i següents del Reial decret 1311/2012, que estableix el marc d'actuació per a aconseguir l'ús sostenible dels productes fitosanitaris.
El ROPO és un registre públic, de caràcter constitutiu (article 42.1), per a l'exercici de les activitats que s'hi determinen, i, tal com s'ha apuntat, la seva gestió correspon a les comunitats autònomes en els respectius àmbits territorials.
El Projecte de norma objecte de dictamen amplia l'estructura del Registre incorporant aspectes complementaris (com per exemple, la secció V) que contindran inscripcions d'altres subjectes que realitzen activitats relacionades amb els productes fitosanitaris no previstes en el Reial decret estatal.
També s'observa que es modifica el règim aplicable a les inscripcions registrals establert en aquell Reial decret.
En conjunt, acarant l'articulat de la norma projectada amb el de la norma estatal, la Comissió entén que escau efectuar les consideracions següents:
a) Ampliació de les seccions del Registre
Res no impedeix, en principi, que el Registre, a Catalunya, incorpori altres seccions addicionals o suplementàries a les que ara estructura el ROPO, regulat per l'article 43 del Reial decret esmentat, i per tant, cal entendre que s'ajusta a dret l'opció adoptada per l'article 6 del Projecte en el sentit que es prevegi una secció més (com és la secció V) en què s'inscriguin al ROPO les ADV, que es confirma, amb la seva nova configuració (articles 23 i seg.), que són entitats que realitzen activitats relacionades amb els productes fitosanitaris.
b) El règim jurídic registral aplicable a les ADV
Escau, nogensmenys, fer una anàlisi curosa d'aquesta segona situació.
Per als productors i operadors a què es refereix l'article 42.2 del Reial decret, la inscripció en el Registre és imprescindible perquè puguin exercir aquelles activitats, ja siguin de "caràcter comercial, industrial o corporatiu" (article 42.3).
Es constata que el Projecte de norma, a més de les activitats objecte d'inscripció, enumerades en l'article 4 (i a diferència de les previstes en l'article 42.2 del Reial decret 1311/2012), ha incorporat en secció separada també aquestes agrupacions de defensa vegetal (ADV) legalment constituïdes i reconegudes pel Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural.
La memòria justifica aquesta inclusió perquè entén que de facto es tracta de veritables operadors de mitjans de defensa fitosanitària.
S'especifica que escau que estiguin inscrites en un registre i que, d'aquesta manera, l'Administració podrà disposar d'un coneixement més precís d'aquestes agrupacions.
En haver-se adoptat aquesta orientació, escauria entendre que automàticament el règim jurídic aplicable a les activitats previstes en l'article 42.2 és extrapolable també a les ADV?
La Comissió, sens perjudici de recomanar una redacció més aclaridora d'aquestes qüestions, entén que és necessari efectuar una interpretació que doni sentit a allò que disposen per separat per a les ADV l'article 4 -a l'inici (quan determina que s'hauran d'inscriure "prèviament a l'exercici de l'activitat") i en el punt e) (quan entre les activitats a inscriure inclou "les agrupacions de defensa vegetal legalment constituïdes i reconegudes pel departament competent en matèria d'agricultura")-, i la nova secció V del Registre (agrupacions de defensa vegetal) prevista en l'article 6.
També cal tenir en compte allò que disposa l'article 7.8.c), quan atorga una excepció a la presentació de comunicació prèvia d'inici d'activitats a les ADV ja reconegudes.
La Comissió entén que cal distingir dues qüestions, que haurien de quedar reflectides més nítidament en la redacció dels preceptes.
Una, és la relativa a la mateixa existència de l'ADV i el seu eventual reconeixement per part de l'Administració (objecte dels articles 25 i seg. del Projecte).
Una altra, es refereix a les activitats que efectivament exerceix o pot exercir.
En aquest darrer punt, tot indica que l'ADV (entitat amb personalitat jurídica), com a tal ADV, o el seu personal, abans d'exercir alguna de les activitats esmentades en els articles 4.b), c) i d), necessita, com qualsevol operador en la matèria, obtenir la inscripció al Registre, la qual tindrà caràcter constitutiu.
Reconeix el caràcter constitutiu d'aquest Registre el mateix article 4 en la redacció proposada, quan determina «que s'han d'inscriure, prèviament a l'exercici de l'activitat».
S'està en el marc del Reial decret 1311/2012 i del ROPO allí regulat.
Una altra qüestió és què són les ADV, quines condicions han de complir per a ser reconegudes com a tals per l'Administració i quins efectes tindrà aquest reconeixement; aspectes que es regulen en els articles 25 i següents de la proposta.
El seu reconeixement en comportarà la inscripció en la secció V del Registre, i, també, si han estat reconegudes prèviament, s'inscriuran d'ofici en la secció que correspongui del Registre a les activitats que realitza (article 7.8.c)).
En conclusió, doncs, i a l'efecte de l'article 4, tot indicaria que la referència que s'efectua a l'inici es referiria a l'exercici d'activitat.
És per això que el punt e) de l'article 4, en aquest context, pot induir a confusió.
c) Comunicació prèvia, declaració responsable i inscripció registral
Com s'ha dit, la inscripció en el Registre oficial de productors i operadors regulat en el Reial decret 1311/2012 (article 44) és requisit imprescindible per a exercir les activitats que han de ser objecte d'inscripció, enumerades en l'apartat 2.
El ROPO, la gestió del qual correspon a les comunitats autònomes, i que ara escau implantar a Catalunya per a les activitats que requereixen inscripció, es configura ab initio com un registre de caràcter constitutiu (article 42.2).
El procediment previst a la legislació estatal es construeix sobre una autorització administrativa i vol assegurar, quan escaigui, que es compleixen els requisits del Reial decret 1254/1999, de 16 de juliol, pel qual s'aproven mesures de control dels riscos inherents als accidents greus en què intervinguin substàncies perilloses.
Parteix d'una sol·licitud amb què s'han d'aportar diverses dades.
Comporta l'obertura d'un procediment administratiu, en el decurs del qual es verifiquen determinades dades que s'estan aportant i també, a més a més, el compliment dels requisits de fons regulats en el Reial decret.
El control és previ a l'autorització.
En el si d'aquest procediment es preveu que es pugui trametre informació a altres comunitats autònomes i que se'n pugui obtenir informació.
El procediment finalitza amb el certificat d'inscripció que ha de contenir el nom del sol·licitant i totes les dades que preveu el Reial decret.
Finalment, l'òrgan competent ha de comunicar a l'ajuntament la informació que l'afecti pel que a fa a les instal·lacions o activitats.
És conegut que, en detriment dels règims clàssics de l'autorització prèvia, les comunicacions i les declaracions responsables són tècniques impulsades, a la pràctica, des de la Directiva de serveis.
Permeten, d'una manera general, el reconeixement o l'exercici d'un dret, o l'inici d'una activitat, des del dia de la presentació.
El mateix article 71.bis.3, punt 1, de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú (LRJPAC), apunta que "Les declaracions responsables i les comunicacions prèvies produeixen els efectes que determina en cada cas la legislació corresponent i permeten, amb caràcter general, el reconeixement o exercici d'un dret o bé l'inici d'una activitat, des del dia de la presentació, sense perjudici de les facultats de comprovació, control i inspecció que tinguin atribuïdes les administracions públiques".
Sobre la base d'aquests models, s'observa que la inscripció en el ROPO de Catalunya, d'acord amb el Projecte, s'instrumenta mitjançant una comunicació prèvia d'inici d'activitat, efectuada directament al Registre (article 7), i que, entre la documentació, s'adjunta una declaració responsable.
Es determina, així mateix, que la comunicació prèvia implica la inscripció d'ofici en el Registre (article 7, apartat 6).
D'acord amb l'article 7.8, queden exempts de presentar la comunicació prèvia i, per tant, es produeix d'ofici la inscripció en el Registre, els titulars de carnets d'aplicador o manipulador de productes fitosanitaris i les persones reconegudes com a assessores en gestió integrada de plagues i de les ADV reconegudes; activitats també regulades en el present Projecte de decret.
La inscripció s'acredita mitjançant un certificat d'inscripció (article 8), que, per a les seccions I i II del Registre, té una validesa de deu anys.
Són diverses les problemàtiques que aquesta conjunció i previsió de diversos instruments pot plantejar, que inviten a resoldre la pregunta de si és possible la seva compatibilitat o com es pot estructurar la convivència en un mateix cas.
És ben clar que, d'acord amb la normativa sobre el lliure accés a les activitats de serveis i el seu exercici, la inscripció prevista en la legislació estatal té caràcter autoritzatori (considerant 39 de la Directiva 2006/2013/CE).
D'altra banda, el Projecte català, com s'ha vist, opta per una comunicació prèvia i per una inscripció d'ofici al Registre (article 7.6 «la comunicació prèvia comporta la inscripció d'ofici al Registre»).
Més enllà de l'objectiu que imanta la nova regulació que conté el Projecte de disposició (que persegueix que l'administrat realitzi una única actuació davant l'Administració, i preveu, a aquests efectes, una comunicació a la qual cal adjuntar una declaració responsable i en la qual es determina que, posteriorment, seguirà, d'ofici, una inscripció en el Registre), tot indica que la voluntat de compatibilitzar-los (precisament la de sumar un règim de registre com el que s'ha exposat amb el de comunicació prèvia) presenta disfuncions difícils de superar i compatibilitzar: El ROPO, en la regulació estatal, construeix el model sobre la base d'una autorització, perquè la inscripció al registre té caràcter constitutiu.
En canvi, el Projecte de norma preveu un règim de comunicació, que, en principi, possibilitaria, com s'ha vist, l'inici d'activitat; a continuació, preveu que l'Administració efectuï d'ofici la inscripció al Registre, però també determina, com s'ha vist, que la persona o entitat s'hagi d'inscriure "prèviament a l'exercici de l'activitat" (a l'inici de l'article 4).
La memòria justificativa no conté cap motivació en relació amb aquesta opció normativa, més enllà de la breu referència continguda en l'informe d'impacte econòmic i social al qual ja s'ha fet referència.
Per a la Comissió, tot indica que el règim de comunicació previst, que està dissenyat per a permetre l'exercici de l'activitat des del moment que es presenta, no es pot establir per a les activitats que requereixen de la inscripció per a iniciar-se (apartat 2 de l'article 42 del Reial decret 1311/2012).
La comunicació no evita que operi el règim autoritzatori previst en el Decret.
En puritat, amb la regulació que es presenta, s'estaria produint una regulació que conté una duplicació d'instruments, comunicació i també registre constitutiu (que cal entendre que es, com s'ha dit, pròpiament una autorització, i que porta implícit el control previ).
En preveure, doncs, aquests dos instruments, el Projecte dissenya un model que pateix una contradicció interna i escau que l'Administració impulsora de la norma la rectifiqui.
La Comissió realitza aquesta consideració amb caràcter essencial.
d) A l'últim, cal apuntar que també s'observa que el Projecte de decret no conté previsions en relació amb la revisió de les inscripcions del Registre.
L'article 45 del Reial decret 1311/2012 preveu un programa de revisió de les inscripcions, amb la possibilitat d'aportar documentació per part de les persones inscrites, per tal de verificar el manteniment de les dades i de la resta d'informació declarada pel sol·licitant, en el marc dels controls del compliment de la normativa vigent en matèria de mitjans de defensa fitosanitària.
- Capítol 3, "Capacitació per a l'aplicació i manipulació de productes sanitaris"
Els trets generals del sistema de capacitació previst per a les persones que desenvolupen activitats relacionades amb la utilització de productes fitosanitaris són els següents: a) Han d'acreditar uns coneixements d'acord amb uns nivells de capacitació en funció de les activitats que han de realitzar (article 13) -es regulen diversos nivells de capacitació relacionats amb l'aplicació i la manipulació de productes fitosanitaris (article 14 i 15)-; b) Per a assolir els nivells de capacitació cal superar els cursos de formació (article 16) que s'indiquen en l'annex 1 del Projecte de decret, dels quals s'expedirà un certificat d'aprofitament que determina l'assoliment de la capacitació corresponent.
També s'assoleix si s'acredita estar en possessió de determinades titulacions (article 17).
La capacitació s'acredita mitjançant un carnet identificador que han de sol·licitar les persones interessades (article 18) i que expedeix el director general competent en matèria d'agricultura.
S'estableix un termini de tres mesos per a expedir el carnet, transcorreguts els quals, si no hi ha hagut cap notificació, s'entén estimada la petició.
Els carnets tenen una validesa de deu anys (article 19), i es regula el procediment per a renovar-los.
La Comissió constata que el sistema de capacitació previst en el Projecte de disposició és coherent amb allò que disposen sobre això els articles 17 a 21 del Reial decret 1311/2012.
Després d'acarar ambdós textos, escau destacar les diferències següents:
El precepte, dedicat a l'acreditació de nivells de capacitació (bàsic, qualificat, fumigador i pilot aplicador), coincideix, en la pràctica totalitat, amb allò que disposa l'article 18 del Reial decret.
En el punt b) addiciona, respecte de la norma estatal, que a Catalunya caldrà que també acreditin un nivell qualificat "els responsables de les empreses i altres entitats dedicades a l'aplicació de productes fitosanitaris; els responsables tècnics de les empreses i explotacions agrícoles que apliquin productes fitosanitaris; els aplicadors de productes sanitaris a tercers".
La Comissió recomana més precisió en aquesta redacció dels destinataris perquè es clarifiquin més aquests extrems.
La norma estatal (article 18.2) preveu una excepció de l'obligació de superar cursos de nivell qualificat per a aquells que disposin de titulacions habilitants segons la norma i també per a determinades titulacions de formació professional.
El Projecte de decret preveu aquesta excepció respecte del nivell bàsic i del nivell qualificat (article 17 i annex 2).
Aquest precepte incorpora unes normes de convalidació respecte de les titulacions o diplomes oficials, universitaris o de formació professional diferents dels esmentats en l'annex 2.
La Comissió entén que aquestes diferències requereixen de la corresponent fonamentació en l'expedient; en el mateix sentit d'altres que es localitzen en els annexos, com per exemple, les que apareixen entre les titulacions que habiliten per a ser assessors en gestions integrades en plagues (annex 3 del Projecte de disposició i annex 2 del Reial decret).
- Capítol 4, condició de persona assessora en gestió integrada de plagues
El sistema que atorga la condició de persona assessora en gestió integrada de plagues establert en el Projecte de disposició és coherent amb allò que disposa l'article 11 del Reial decret 1311/2012.
Les persones que duguin a terme tasques d'assessorament en gestió integrada de plagues i l'ús segur dels productes fitosanitaris han de disposar de les titulacions indicades en l'annex 3 del Projecte de decret i han d'estar acreditades com a assessores en gestió integrada de plagues; reconeixement que correspon a la direcció general competent en matèria d'agricultura.
El termini del procediment de reconeixement és de tres mesos, transcorreguts els quals, sense resolució expressa, la petició de reconeixement es pot entendre estimada.
- Capítol 5, agrupacions de defensa vegetal (ADV) (articles 23 a 29)
Tal com s'ha esmentat en el fonament jurídic V, les ADV han estat objecte de regulació a Catalunya a partir de l'Ordre d'11 d'abril de 1983, de la qual ara es preveu la derogació.
En aquesta ordre, d'acord amb el preàmbul, es va desenvolupar una forma associativa dels agricultors per a incentivar una lluita eficaç contra plagues i adversitats meteorològiques.
Es determinava que per a dur a terme els seus objectius, les ADV tindrien preferència en els ajuts que sobre aquesta matèria establís la Generalitat.
N'és una mostra la publicació recent de l'Ordre AAM/361/2014, de 3 de desembre, per la qual s'aproven les bases reguladores dels ajuts al sector agrícola en matèria de sanitat vegetal i es convoquen els corresponents al període 2014-2015.
Com s'ha vist, actualment, la Llei 43/2002, de 20 de novembre, de sanitat vegetal, encoratja expressament (article 25) les administracions públiques perquè promoguin aquestes agrupacions d'agricultors per a la lluita en comú contra les plagues, amb l'objecte que es puguin crear condicions favorables perquè els mitjans de defensa fitosanitària s'utilitzin adequadament (i en subordina l'ús a la salut de les persones i a la seva compatibilitat amb el desenvolupament d'una agricultura sostenible respectuosa amb el medi ambient).
La regulació que ofereix la proposta de disposició en aquest capítol constitueix una innovació respecte d'allò que conté la legislació estatal en el Reial decret 1311/2012, que no incorpora cap referència expressa a les que fora de Catalunya es coneixen com a agrupacions ATRIA.
Però també ho és en relació amb el règim jurídic que fins ara regulava les ADV i el seu reconeixement per part de l'Administració, que el nou articulat modifica substancialment.
De l'anàlisi dels diversos preceptes del Projecte, tot sembla indicar que el Projecte de norma regula les ADV des d'una triple perspectiva:
a) D'una banda, com s'ha vist, preveu que serà necessària la inscripció al Registre (ROPO) en els supòsits en què, des de l'ADV en qüestió, han de realitzar-se activitats subjectes a inscripció.
Aquesta inscripció haurà de ser prèvia a l'exercici de l'activitat (tal com determina l'article 4, en el primer paràgraf).
b) Es regula, així mateix, el règim jurídic de les ADV.
En aquest sentit, s'estableixen ex novo l'objecte i les finalitats; els requisits (àmbit d'actuació territorial, dimensió, obligatorietat de disposar d'una persona física assessora tècnica i obligatorietat d'aplicar els principis de la gestió integrada de plagues que estableix la Directiva 2009/128/CE); l'assessorament; les obligacions d'aquestes entitats i l'àmbit de col·laboració amb l'Administració.
Aquest nou règim requereix l'adaptació de les ADV existents i també de les ja reconegudes per part de l'Administració.
c) I, a l'últim, s'estableix el procediment per al seu reconeixement com a tals ADV per part de l'Administració.
Aquest reconeixement comporta que s'incorporin automàticament a una secció específica creada dins el ROPO de Catalunya (secció V), on es contenen, com s'ha vist, totes les ROPO reconegudes.
La disposició transitòria cinquena preveu, per a les ADV reconegudes actualment, un termini de sis mesos per a adaptar-se al nou sistema mitjançant la presentació d'una declaració responsable.
La Comissió interpreta que tot indica que la voluntat de l'Administració és la de procedir a regular de nou i d'una manera completa aquestes associacions.
Seria convenient aportar una definició del concepte d'ADV, sigui en l'article dedicat a les definicions de la norma, sigui a l'inici del present capítol.
En la regulació de l'article 24.1 escau referir-se al llibre III del Codi civil, atès que les persones jurídiques hi són regulades des de la seva aprovació mitjançant Llei 4/2008, de 24 d'abril, tal com aquesta Comissió va dictaminar en el Dictamen 197/2013.
També s'hauria de revisar la redacció dels diverses preceptes de la norma que hi fan referència, perquè tots ells tinguin una coherència interna i s'eviti que es produeixi una confusió en la seva lectura (article 4, paràgraf primer; article 4.e); article 7.c); articles 23 a 29, i disposició transitòria cinquena).
- Disposició addicional tercera i annex 5.
Fitxers de dades de caràcter personal
En aquest precepte, in fine, es declara que "c) la destinació de les dades de caràcter personal incloses en el registre oficial de carnets de manipuladors de plaguicides Registre oficial de maquinària agrícola passen a integrar-se en el fitxer 'Registre oficial de productors i operadors de defensa fitosanitària de Catalunya'".
Seria convenient tornar a redactar aquest precepte per tal de poder determinar clarament a quin/quins registres s'està fent referència.
La Comissió suggereix a l'òrgan impulsor de la norma que valori la conveniència d'incorporar l'annex 5 del Projecte de disposició sobre el qual es dictamina a l'Ordre AAR/222/2013, de 12 de setembre.
Aquella Ordre es constata que ja està sent modificada per la disposició addicional tercera, apartat b), del Projecte de disposició.
D'aquesta manera, es podria incentivar que sigui una única norma la que contingui la totalitat de fitxers de caràcter personal gestionats pel Departament.
Un cop considerades les observacions formulades en el cos d'aquest Dictamen, i especialment aquella continguda al fonament jurídic VI, en relació amb el capítol II, punt c), s'informa que el conseller pot elevar al Govern, per a la seva aprovació, el Projecte de decret sobre els productors i operadors de mitjans de defensa fitosanitària a Catalunya.