La Comissió Jurídica Assessora, reunida el 12 de març de 2020, amb la presidència del Sr.
Maria Mercè Darnaculleta i Gardella, Francesc Esteve i Balagué, Marta Franch i Saguer, Alfredo Galán Galán, Francesc Homs i Molist, Marc Marsal i Ferret, Carles Mundó i Blanch, Joan Pagès i Galtés, Eva Pons i Parera, Sonia Ramos i González, Lluís Saura i Lluvià, i Joan Manuel Trayter i Jiménez, i essent-ne ponent el Sr.
El 24 d'octubre de 2017, la Sra.
El 19 de febrer de 2018, es va efectuar un requeriment perquè la sol·licitant aportés més documentació, cosa que va complir parcialment.
El 6 d'abril de 2018, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa va considerar que la sol·licitant havia desistit de la sol·licitud perquè no havia aportat tota la documentació requerida.
Consta en l'expedient que aquesta resolució es va notificar a la persona interessada el 16 d'abril de 2018.
El 17 d'abril de 2018, la interessada va presentar un escrit en què afirmava que havia presentat tota la documentació, i aportava una fotocòpia parcial del passaport i un extracte bancari.
El 26 de juny de 2019, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa va resoldre incoar un procediment de revisió d'ofici del reconeixement del dret a percebre la prestació de la renda garantida de ciutadania, sobre la base de la causa de nul·litat de ple dret prevista en l'article 47.1.f) de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques (LPAC).
Altrament, va resoldre suspendre l'execució del reconeixement de la prestació amb efectes des de la data de la sol·licitud i atorgar a la interessada el tràmit d'audiència per un termini de 15 dies.
La sol·licitant va rebre la notificació el dia 4 de juliol de 2019.
El 5 de setembre de 2019, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa va proposar declarar la nul·litat de ple dret de l'acte de reconeixement del dret de la sol·licitant a percebre la renda garantida amb fonament en la causa de nul·litat de ple dret prevista en l'article 47.1.f) de l'LPAC, així com confirmar la suspensió de l'execució del reconeixement, amb efectes des de la data de sol·licitud de prestació, d'acord amb l'article 108 de l'LPAC.
El 2 de desembre de 2019, la cap de l'Àrea Jurídica de Treball i Relacions Laborals, amb el vistiplau de l'advocat en cap de l'Assessoria Jurídica també del 2 de desembre de 2019, va emetre un informe amb caràcter favorable respecte de l'expedient de revisió d'ofici, la tramitació i la proposta de resolució, en el sentit de declarar la concurrència de la causa de nul·litat de ple dret prevista en l'article 47.1.f) de l'LPAC, d'acord amb les consideracions que s'exposaven en els antecedents i fonaments jurídics de l'informe.
El 3 de desembre de 2019, va tenir entrada a la Comissió Jurídica Assessora la petició de dictamen formulada pel conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, i, en la sessió de 5 de desembre de 2019, el Ple de la Comissió va admetre a tràmit la petició i en va designar ponent.
En la sessió de 30 de gener de 2020, el Ple de la Comissió Jurídica Assessora va acordar ampliar en un mes el termini per a emetre el dictamen sol·licitat, i el president, per ofici del 3 de febrer següent, ho va notificar conseller de Treball, Afers Socials i Famílies.
L'objecte del Dictamen és la revisió d'ofici de l'acte presumpte de reconeixement del dret de la persona interessada a percebre la prestació de la renda garantida de ciutadania en relació amb la sol·licitud que va presentar en data 24 d'octubre de 2017, davant el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, d'acord amb el model normalitzat de sol·licitud.
L'acord d'incoació del procediment de revisió d'ofici, de 26 de juny de 2019, identifica amb claredat l'acte objecte del procediment de revisió, l'acte presumpte estimatori, per silenci administratiu, que reconeix al sol·licitant el dret a percebre la prestació econòmica de la renda garantida de ciutadania, relatiu a la seva sol·licitud i, en el mateix sentit, hi fa referència la proposta de resolució.
Aquesta suspensió es va acordar en la resolució d'incoació del procediment de revisió d'ofici, de 26 de juny de 2019, i se'n va proposar la confirmació en la proposta de resolució, de 5 de setembre de 2019.
Una vegada identificat l'objecte del Dictamen, convé avançar que la Comissió Jurídica Assessora s'ha pronunciat recentment sobre supòsits anàlegs al que ara es planteja, el primer, en el Dictamen 311/2018 i, posteriorment en els dictàmens 1/2019, 25/2019, 68/2019, 208/2019, 209/2019, 231/2019, 252/2019 a 261/2019, 269/2019 a 274/2019, 309/2019, 310/2019, 324/2019 a 326/2019, 342/2019 a 346/2019, 372/2019, 373/2019, 375/2019, 376/2019, 380/2019 a 383/2019, 394/2019 a 396/2019, 407/2019, 14/2020, 15/2020 i 28/2020.
a) En data 24 d'octubre de 2017, la interessada va presentar, davant el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, una sol·licitud per a rebre la prestació de la renda garantida de ciutadania, així com la prestació complementària d'activació i inserció, d'acord amb el model normalitzat de sol·licitud.
b) El 19 de febrer de 2018, es va efectuar un requeriment perquè la sol·licitant aportés més documentació, cosa que va complir parcialment.
c) El 6 d'abril de 2018, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa va emetre una resolució en què es considerava que la sol·licitant havia desistit de la sol·licitud perquè no havia aportat tota la documentació requerida.
d) La resolució denegatòria es va notificar efectivament el 16 d'abril de 2018.
e) El 17 d'abril de 2018, la interessada va presentar un escrit en què afirmava que havia aportat tota la documentació requerida, i adjuntava una fotocòpia parcial del passaport juntament amb una denúncia als Mossos d'Esquadra en què afirmava haver-lo perdut, un escrit en què afirmava que havia estat al Marroc entre el 14 d'agost i el 16 d'octubre de 2016 i un extracte d'un compte bancari.
f) En data 26 de juny de 2019, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa va emetre una resolució en què acordava la incoació –d'ofici– del procediment de revisió de l'acte presumpte estimatori, per silenci positiu, que reconeix a la sol·licitant el dret a percebre la prestació econòmica de la renda garantida de ciutadania, relatiu a la seva sol·licitud de 24 d'octubre de 2017, amb fonament en la causa de nul·litat de l'article 47.1.f) de l'LPAC.
A l'últim, va acordar també donar tràmit d'audiència a la interessada per un termini de 15 dies hàbils.
Aquesta resolució es va notificar el 4 de juliol de 2019.
g) En data 5 de setembre de 2019, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa va emetre una proposta de resolució del procediment de revisió d'ofici, en la qual proposava adoptar els tres acords següents: D'entrada, "resoldre el procediment de revisió d'ofici dels actes de reconeixement del dret del sol·licitant a percebre la renda garantida de ciutadania per concórrer la causa de nul·litat de l'article 47.1.f) de l'LPAC".
S'ha acordat la suspensió del termini de resolució per la petició de dictamen de la Comissió, en els termes previstos en l'article 11 de la seva Llei reguladora, la qual cosa s'ha notificat a la interessada, mitjançant el DOGC núm. 8057, de 5 de febrer de 2020.
h) El 2 de desembre de 2019, la cap de l'Àrea Jurídica de Treball i Relacions Laborals, amb el vistiplau de l'advocat en cap de l'Assessoria Jurídica de la mateixa data, va emetre un informe jurídic favorable "respecte de l'expedient, la tramitació i la proposta de resolució [...] en el sentit de resoldre el procediment de revisió d'ofici [...] declarant que concorre la causa de nul·litat de ple dret prevista en l'article 47.1.f) de l'LPAC".
En el cas que s'examina, el procediment de revisió es va iniciar per resolució de 26 de juny de 2019.
L'acte presumpte que és objecte de revisió va néixer, per silenci administratiu positiu, el 24 de març de 2018.
En el DOGC núm. 8068, de 20 de febrer de 2020, s'ha publicat la Llei 1/2020, de 17 de febrer, de modificació de la Llei 14/2017, de la renda garantida de ciutadania.
Tanmateix, d'acord amb la doctrina de la Comissió, des d'una perspectiva substantiva, el règim jurídic aplicable és el vigent en el moment de presentar la sol·licitud que ha donat lloc al procediment, per la qual cosa els preceptes de l'LRGC que s'han de prendre en consideració són els de la Llei 14/2017 sense la recent modificació.
L'objecte del procediment de revisió és l'acte presumpte estimatori, nascut com a conseqüència del silenci administratiu positiu, que reconeix a la persona interessada el dret a la prestació que va sol·licitar.
La resolució expressa denegatòria, dictada per l'Administració amb posterioritat a la producció d'efectes del silenci no és objecte del procediment de revisió.
En els dictàmens que la Comissió Jurídica Assessora ha emès amb anterioritat sobre la revisió d'ofici dels actes de reconeixement del dret a percebre l'RGC (dictàmens 1/2019, 25/2019, 68/2019, 208/2019, 209/2019, 231/2019, 252/2019 a 261/2019, 269/2019 a 274/2019, 309/2019, 310/2019, 324/2019 a 326/2019, 342/2019 a 346/2019, 372/2019, 373/2019, 375/2019, 376/2019, 380/2019 a 383/2019, 394/2019 a 396/2019, 407/2019, 14/2020, 15/2020 i 28/2020) s'ha raonat a bastament que l'acte presumpte estimatori de renda garantida de ciutadania és susceptible d'ésser objecte de revisió d'ofici, i ara es fa remissió a aquella argumentació.
És rellevant, en aquest punt, el fet de la conformitat de la interessada respecte al contingut de l'esmentat acte presumpte que li és favorable; conformitat manifestada en l'escrit presentat el 17 d'abril de 2018, en què manifestava haver aportat tota la documentació requerida.
En el cas que s'examina, "L'Administració de la Generalitat és la responsable de la resolució del dret a la prestació econòmica de la renda garantida de ciutadania" (article 21.1 de la Llei 14/2017, de 20 de juliol, de la renda garantida de ciutadania –LRGC–).
En aquest sentit, "La Generalitat, per mitjà del departament competent en matèria de prestacions socials, és qui té la responsabilitat de resoldre la sol·licitud presentada i, si s'escau, de pagar la prestació als titulars dels expedients" (article 21.2 de l'LRGC).
En concret, "la resolució, la suspensió, la retirada i el pagament de la prestació corresponen a l'òrgan corresponent del departament competent en matèria de prestacions socials que determini el Govern" (article 22.3 de l'LRGC).
L'acord d'incoació del procediment de revisió d'ofici ha estat adoptat, en data 26 de juny de 2019, pel director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa, que és l'òrgan competent per a dictar les resolucions d'estimació o denegatòries de les sol·licituds de la prestació de renda garantida de ciutadania.
En el cas examinat, la resolució d'incoació és de 9 d'abril de 2019 i s'ha acordat suspendre el termini de resolució del procediment de revisió fins que no s'emeti el dictamen de la Comissió.
Aquesta suspensió s'ha notificat a la interessada mitjançant el DOGC.
La resolució d'incoació del procediment de revisió és de 26 de juny de 2019, la proposta de resolució és de 5 de setembre de 2019 i la petició de dictamen va tenir entrada en aquesta Comissió el 3 de desembre de 2019.
Cal constatar que, ateses la suspensió del termini per a resoldre i la notificació de la suspensió a la interessada, en el cas examinat, el termini màxim per a resoldre no ha finalitzat i, per tant, en el moment en què s'emet aquest Dictamen no s'ha produït la caducitat del procediment.
En concret, estima que la sol·licitant no compleix el requisit establert en l'article 7.1.c) de l'LRGC: "Tenir residència continuada i efectiva a Catalunya durant els vint-i-quatre mesos immediatament anteriors a la presentació de la sol·licitud, sens perjudici del que estableix l'article 23.2.b.
No es tenen en compte per al còmput d'aquest període les absències justificades inferiors a un mes."
Aquesta Comissió Jurídica Assessora s'ha pronunciat anteriorment en relació amb aquesta qüestió en els dictàmens 258/2019, 310/2019, 407/2019 i 15/2020.
En la proposta de resolució del procediment de revisió d'ofici, de 5 de setembre de 2019, s'afirma l'incompliment d'aquesta condició: "En el present cas, de la documentació que consta a l'expedient s'ha constatat una sortida superior a un mes en els vint-i-quatre mesos immediatament anteriors a la presentació de la sol·licitud, en concret, la titular en fase de recurs declara que va sortir del territori espanyol del 14 d'agost del 2016 al 16 d'octubre de 2016.
Així mateix, la titular aporta passaport marroquí del període comprès entre el 26 de setembre del 2016 al 26 de setembre del 2021 on consta un segell de sortida del seu país de data 16 d'octubre de 2016.
Respecte a la sortida d'Espanya i entrada al seu país d'origen la titular indica que va perdre el passaport i presenta denúncia davant els mossos d'esquadra, on manifesta que en el passaport que ha perdut constava un segell de sortida del territori espanyol de data 14 d'agost del 2016.
Per tot l'exposat, després de revisar l'expedient, es constata que la unitat familiar no compleix els requisits necessaris establerts en la Llei 14/2017, de 20 de juliol, per ser perceptora de la renda garantida de ciutadania, atès que consta acreditat que no compleix amb el requisit de la residència continuada i efectiva a Catalunya."
La interessada no hi ha formulat al·legacions.
L'article 4.3 de l'LRGC disposa que "La renda garantida de ciutadania també és subsidiària dels ingressos de qualsevol mena a què puguin tenir dret els titulars o beneficiaris de la prestació, llevat dels ingressos de les prestacions a què fa referència l'apartat 4".
I l'article 7.1.c) de l'LRGC imposa com a requisit "Tenir residència continuada i efectiva a Catalunya durant els vint-i-quatre mesos immediatament anteriors a la presentació de la sol·licitud, sens perjudici del que estableix l'article 23.2.b.
No es tenen en compte per al còmput d'aquest període les absències justificades inferiors a un mes".
Aquesta Comissió Jurídica Assessora, en els dictàmens 258/2019, 273/2019 i 407/2019, amb relació al concepte d'absències justificades, ha assenyalat el següent: «D'altra banda, pel que fa a les absències justificades a les quals es refereix l'article 7.1.c), cal tenir en compte la disposició transitòria setena de l'LRGC, intitulada "Absències justificades", que disposa que, "Mentre no es desplega reglamentàriament aquesta llei, es consideren absències justificades, a l'efecte de l'aplicació del que estableix l'article 7.1.c, les que estableix la Llei 10/1997, del 3 de juliol, de la renda mínima d'inserció".
El derogat article 6.1.b) de la Llei 10/1997, sobre els requisits per a ésser titular de les prestacions de la renda mínima de reinserció (RMI), al qual cal entendre que remet la disposició transitòria setena de l'LRGC, estableix que les absències que no interrompin el còmput de la residència continuada i efectiva s'han de fixar per reglament.
El Decret 384/2011, de 30 d'agost, de desplegament de la Llei 10/1997, de 3 de juliol, de la renda mínima d'inserció, vigent en tot allò que no s'oposi a l'LRGC, en l'article 4.1.b), sobre els requisits per a ser titular de les prestacions de l'RMI, estableix que "No computen com a absències que interrompen la continuïtat de la residència les sortides del territori català, prèviament comunicades a l'òrgan que en fa el seguiment, que no superin un mes, en un període de 12 mesos".»
La Comissió, atesa la informació que consta en l'expedient, constata l'incompliment d'aquest requisit legal en el cas que s'analitza, ja que la instant no ha acreditat amb la documentació aportada una residència continuada i efectiva a Catalunya durant els vint-i-quatre mesos immediatament anteriors a la presentació de la sol·licitud, en els termes establerts en l'article 7.1.c) de la Llei.
Aporta una fotocòpia parcial del passaport en què només consta la data de retorn a Espanya (16 d'octubre de 2016) i una denúncia als Mossos d'Esquadra de data 7 de maig de 2018 en què comunica la pèrdua del passaport entre l'1 i el 30 de setembre de 2017.
En tot cas, signa un escrit manuscrit en què fa constar com a data de sortida d'Espanya el 14 d'agost de 2016.
D'aquesta manera, resta acreditat un període indiscutible d'absència de dos mesos i dos dies en els dos anys anteriors a la sol·licitud.
En aquest sentit, la proposta de resolució, de 5 de setembre de 2019, qualifica d'"essencial" el requisit incomplert en el cas examinat.
L'informe jurídic, de 2 de desembre de 2019, conté una justificació de l'atribució d'aquest caràcter essencial.
El fet que la instant no compleixi el requisit de residència continuada i efectiva a Catalunya durant els vint-i-quatre mesos anteriors a la sol·licitud de la prestació, formulada el 27 de setembre de 2017, s'ha de considerar, en efecte, l'incompliment d'un requisit de caràcter essencial per a adquirir el dret a rebre la prestació de la renda garantida de ciutadania.
Tal com la Comissió ha assenyalat en els dictàmens 68/2019, 258/2019 i 273/2019, una de les dues exigències legals que engloba l'article 7.1.c) de l'LRGC «és que la residència a Catalunya sigui continuada, amb la fixació d'una condició temporal: que aquesta residència hagi estat efectiva i continuada durant els 24 mesos immediatament anteriors a la presentació de la sol·licitud.
De nou, la voluntat legislativa és clara, en el sentit de configurar aquesta condició com a essencial: dins del cercle de subjectes que puguin demostrar el seu vincle amb el territori català, mitjançant la seva residència, s'ha volgut intencionadament limitar el dret a la prestació només a aquelles persones que acreditin la residència el temps legalment indicat (en les condicions indicades, d'efectivitat i continuïtat).
En un context de limitació dels recursos econòmics disponibles, el legislador ha pres la decisió de prioritzar aquest col·lectiu enfront d'altres possibles.
Decisió que, segons es deriva del mateix text legislatiu, s'adopta amb la previsió d'una possible ampliació del temps de residència continuada exigit (de 24 a 36 mesos), en la hipòtesi en què es constati la producció del risc expressament valorat i qualificat com a "efecte crida" (article 22.3.b) de l'LRGC)».
La resolució d'incoació del procediment de revisió d'ofici, de 26 de juny de 2019, va acordar "suspendre l'executivitat del reconeixement, per silenci positiu, de la prestació de la renda garantida de ciutadania i el pagament de la prestació, amb efectes des de la data de la sol·licitud de la prestació", d'acord –segons afirma– amb els articles 108 i 56 de l'LPAC.
La proposta de resolució, de 5 de setembre de 2019, va proposar "confirmar" la suspensió.
Per la seva part, l'informe jurídic, de 2 de desembre de 2019, emet un parer favorable en relació amb aquesta suspensió.
La Comissió s'ha pronunciat recentment, en supòsits anàlegs al que ara s'examina, el primer, en el Dictamen 311/2018, i després, entre d'altres, en els dictàmens 68/2019, 208/2019, 209/2019, 252/2019 a 261/2019 i 269/2019 a 274/2019, sobre el marc normatiu d'aquest acord de suspensió, sobre la competència per a la seva adopció i la necessitat de la seva justificació, doctrina reiterada a la qual es fa remissió.
S'informa favorablement sobre la revisió d'ofici instruïda pel Departament de Treball, Afers Socials i Famílies per a declarar la nul·litat dels actes de reconeixement del dret de la Sra.