I. Se sotmet a dictamen d'aquesta Comissió Jurídica Assessora un Projecte de decret elaborat pel Departament d'Agricultura Ramaderia i Pesca pel qual es regula la gestió del Fons de Millores per a la conservació i el manteniment dels boscos d'utilitat pública propietat de les entitats locals.
Aquest Projecte es dicta en desplegament i execució dels articles 55 i 57 de la Llei 6/1988 de 30 de març forestal de Catalunya –no de la Llei 13/1989 d'organització procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat com es diu en l'ofici de remissió– i en aquest sentit resulta preceptiva la consulta a aquest alt òrgan consultiu d'acord amb allò que estableix l'article 3.1.b) de la seva Llei reguladora.
El procediment d'elaboració ha seguit els tràmits legalment establerts per a garantir el màxim encert i l'ajustament a la legalitat de la disposició projectada.
Tanmateix s'ha de lamentar que no es mantinguin incorporades en l'expedient les successives versions del projecte ja que en el tràmit d'audiència a les entitats representatives dels interessos afectats per la disposició i en l'informe de la Comissió de Govern Local es fan esmenes i s'al·ludeix a preceptes el contingut dels quals es desconeix i que es dedueix que han estat modificats al llarg de la tramitació.
La Llei forestal de Catalunya (articles 53 i següents) estableix l'obligació de les entitats públiques propietàries de terrenys forestals d'ajustar-se a diversos instruments d'ordenació de l'explotació aprofitaments i millores a realitzar en aquells terrenys que es concreten entre altres en el programa anual d'aprofitaments i millores que és tingut en compte pel Departament d'Agricultura Ramaderia i Pesca per a elaborar el programa d'oferta pública de productes forestals.
L'article 57 de la Llei imposa a les esmentades entitats l'obligació d'invertir el 15 % com a mínim dels beneficis obtinguts amb l'aprofitament en l'ordenació i millora de llurs masses forestals.
Aquestes són les previsions que desplega el decret projectat.
La primera qüestió que ha estat suscitada al llarg de la tramitació en concret per l'Associació Catalana de Municipis és l'eventual pugna entre els preceptes del projecte que despleguen aquesta obligació econòmica dels ens públics –en concret dels ens locals– i el principi d'autonomia local ja que obliguen a realitzar una inversió forçosa amb càrrec a la seva pròpia hisenda.
Respecte a aquesta observació cal tenir present que l'origen d'aquesta obligació com s'ha assenyalat més amunt es troba en la mateixa Llei forestal i en aquest punt el projecte que s'informa no s'excedeix de les previsions legals.
En tot cas seria a la Llei a qui s'hauria d'imputar una eventual lesió de la capacitat autònoma de les entitats locals per a decidir el destí dels seus recursos propis.
En aquest sentit potser convé recordar que aquesta obligació econòmica estava ja establerta en la Llei de monts de 1957 i regulada al seu reglament de 1962 normativa tota ella anterior a la declaració constitucional d'autonomia local.
Però el Projecte de decret de totes maneres limita expressament aquesta obligació als pressupostos de boscos declarats d'utilitat pública.
Aquesta qualificació dels forests deguda a l'especial funció ecològica que despleguen pot significar un interès supralocal capaç de justificar la imposició de les esmentades obligacions.
No és estranya al nostre ordenament començant per l'urbanístic la imposició legal de limitacions a la lliure gestió dels beneficis produïts per la gestió del patrimoni dels ens locals en funció d'interessos públics constitucionalment rellevants com són en el cas present els mediambientals.
Des d'aquesta perspectiva el Projecte s'ajusta a la legalitat.
V. Ara bé succeeix que les millores a què es destinarà el Fons constituït a cada entitat local amb el 15 % mínim dels beneficis dels aprofitaments són aquelles contingudes en els programes anuals de millores o en altres instruments –els programes d'ordenació i els plans tècnics– que en darrera instància són aprovats pel Departament d'Agricultura Ramaderia i Pesca.
Aquest extrem ha estat objectat per la Federació de Municipis de Catalunya que considera que correspon als municipis l'aprovació d'aquests programes.
També en aquest cas és la Llei forestal la que atribueix la competència per a aprovar aquests instruments a l'Administració de la Generalitat.
En concret l'article 54.2 de la Llei així ho disposa respecte dels programes anuals de millores a què es refereix l'article 3 del Projecte de decret.
Des d'aquest punt de vista no és imputable al Projecte una eventual sostracció a les entitats locals de la capacitat per a gestionar els seus interessos amb autonomia en la vessant d'aprovació d'instruments que afecten la gestió del propi patrimoni.
Cal tenir present però que d'acord amb l'article 1.3 del Projecte els Fons de millores de les entitats locals poden ser incrementats amb aportacions voluntàries de la mateixa entitat o de tercers.
En aquests casos també aquests recursos que no estarien legalment afectats al Fons s'haurien d'aplicar a les actuacions contingudes al programa anual de millores i en aquest sentit podria al·legar-se una subjecció no prevista per la Llei.
Però la simple observació que es tracta d'aportacions voluntàries impedeix veure-hi una lesió contrària a l'autonomia local.
L'article 3.3 del Projecte estableix que les entitats locals que no disposin de tècnics forestals per a la redacció del programa anual que després haurà d'aprovar el Departament d'Agricultura Ramaderia i Pesca sol·licitaran d'aquest Departament l'elaboració d'aquest Programa.
Es tracta d'una previsió establerta de forma imperativa que no troba suport directe en la Llei forestal ja que l'article 54.1 preveu l'elaboració dels programes per l'Administració forestal només per a aquells terrenys que gestiona directament.
Tot i que es tracta d'una intervenció de caràcter tècnic el cert és que la Llei forestal no atribueix al Departament d'Agricultura Ramaderia i Pesca una funció general d'assistència a les entitats locals que pugui donar cobertura a la formulació imperativa de la seva intervenció.
En canvi la Llei municipal i de règim local de Catalunya estableix que és competència pròpia de les Diputacions provincials prestar assistència i cooperació tècnica als municipis (art. 88.2.b) que s'exercirà mitjançant l'ajuda tècnica en la redacció d'estudis i projectes (art. 89.1.c); i en altres termes l'article 33.a) de la Llei d'organització comarcal de Catalunya preveu l'existència d'un servei comarcal de cooperació i d'assistència municipals que pot cobrir també aquelles necessitats tècniques.
En existir uns instruments d'assistència tècnica propis del sistema local institucionalitzats per la legislació catalana específica aquesta Comissió Jurídica Assessora entén que l'article 3.3 del Projecte de decret sotmès a consulta s'ha d'interpretar en el sentit que estableix més aviat una obligació d'assistència per part del Departament d'Agricultura Ramaderia i Pesca en el cas que li sigui sol·licitada que no pas un impediment dels ens locals d'acudir als altres mecanismes de cooperació.
Un cop considerades les observacions que s'han formulat es pot elevar al Govern per a la seva aprovació el Projecte de decret pel qual es regula la gestió dels Fons de Millores per a la conservació i el manteniment dels boscos d'utilitat pública propietat dels ens locals.