Responsabilitat del compliment de les condicions de prevenció i seguretat en matèria d'incendis
De competències en prevenció i seguretat en matèria d'incendis en establiments, activitats, infraestructures i edificis
Regulació de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis
Contingut de la competència de prevenció d'incendis
Competència municipal de verificació de les condicions de seguretat
Competències de l'Administració de la Generalitat en prevenció i seguretat en matèria d'incendis
Òrgan de l'Administració de la Generalitat competent en prevenció i seguretat en matèria d'incendis
Principis de col·laboració interadministrativa
De condicions de prevenció i seguretat en matèria d'incendis en establiments, activitats, infraestructures i edificis
Determinació de les condicions de prevenció i seguretat en matèria d'incendis
Instruccions tècniques complementàries
Del règim d'intervenció administrativa en prevenció i seguretat en matèria d'incendis en establiments, activitats, infraestructures i edificis
Prevenció i seguretat en matèria d'incendis en establiments, activitats, infraestructures i edificis
Règim d'intervenció administrativa per part de l'Administració municipal
Règim d'intervenció administrativa per part de l'Administració de la Generalitat
Intervenció de l'Administració de la Generalitat
Intervenció administrativa prèvia
Règim d'intervenció administrativa en activitats de caràcter esporàdic o puntual
Intervenció administrativa en altres supòsits
Correcció dels incompliments i mesures cautelars
Òrgans competents per a tramitar i resoldre el procediment
De les entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis
Actuació per mitjà d'entitats col·laboradores de l'Administració
Autorització d'entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis
Requisits de les entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis
Requisits generals de l'entitat
Retirada o pèrdua de la condició de tècnic o tècnica habilitat
Resolució de la sol·licitud d'autorització
Supervisió, control i inspecció
Supervisió, control i inspecció de l'activitat de les entitats col·laboradores per part de l'Administració de la Generalitat
Règim sancionador aplicable a les entitats col·laboradores
Mesures cautelars sense caràcter sancionador
Registre d'entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis
Competències en prevenció i seguretat en matèria d'incendis de l'Ajuntament de Barcelona
Determinació dels procediments en el marc dels quals s'efectua la intervenció administrativa en defecte de procediments específics
Actuació única de control inicial
Modificació de la Llei 3/1998, del 27 de febrer, de la intervenció integral de l'Administració ambiental
Determinació de la normativa tècnica aplicable al sistema de prevenció i seguretat en matèria d'incendis
Règim transitori amb relació a les entitats col·laboradores de l'Administració
Procediments en tramitació abans de l'entrada en vigor d'aquesta llei
Supòsits sotmesos al control preventiu de l'Administració de la Generalitat
Establiments d'ús industrial sotmesos al control preventiu de l'Administració de la Generalitat
Les societats desenvolupades actuals es caracteritzen, entre altres aspectes, pel creixement demogràfic i l'existència de nous processos industrials i tecnològics, nous models urbanístics o d'habitatge, nous usos socials, noves infraestructures de comunicacions o de transport, etc. Aquests aspectes configuren una realitat amb un alt nivell de benestar però porten implícits, també, factors de risc per a la població, els béns i el medi ambient.
La societat ha pres cada vegada més consciència de la necessitat de conèixer i gestionar els riscos associats al nivell de desenvolupament i, a aquest efecte, s'ha anat dotant dels instruments normatius i dels mitjans materials i humans necessaris per a fer front als riscos, tant als d'origen natural com als d'origen antròpic.
Entre els riscos més associats als usos quotidians i també més freqüents, hi ha el risc d'incendi.
L'incendi és un fenomen que es presenta en diversos contextos i escenaris, té orígens diversos i sovint té uns efectes devastadors.
Per a poder analitzar el risc d'incendi, primer cal conèixer-lo, decidir sobre l'acceptabilitat dels nivells de risc, prendre les mesures de prevenció per a minimitzar-lo fins als nivells socialment acceptables i, en el cas que el risc es manifesti, aplicar les mesures necessàries per a mitigar-lo.
Tanmateix, aquest risc constitueix un àmbit material que cal afrontar de manera transversal, multidisciplinària i amb el suport, la col·laboració i la participació de tots els agents implicats.
La prevenció i la seguretat en matèria d'incendis són molt heterogènies des del punt de vista competencial, en el sentit que s'insereixen de manera transversal, en major o menor mesura, en diversos àmbits: protecció civil, prevenció i extinció d'incendis, habitatge, indústria, medi ambient, urbanisme, etc.
D'acord amb la Constitució espanyola, l'Estatut d'autonomia i la resta de normativa vigent, les competències en prevenció i seguretat en matèria d'incendis corresponen tant a l'Administració de la Generalitat com a l'Administració municipal.
En efecte, l'article 132.1 de l'Estatut, explicitant allò que el Tribunal Constitucional ja havia reconegut en nombroses ocasions, estableix que «correspon a la Generalitat la competència exclusiva en matèria de protecció civil, que inclou, en tot cas, la regulació, la planificació i l'execució de mesures relatives a les emergències i la seguretat civil, i també la direcció i la coordinació dels serveis de protecció civil, que inclouen els serveis de prevenció i extinció d'incendis, sens perjudici de les facultats dels governs locals en aquesta matèria, respectant el que estableixi l'Estat en exercici de les seves competències en matèria de seguretat pública».
Així mateix, l'article 84 de l'Estatut disposa que els governs locals de Catalunya tenen, en els termes que determinin les lleis, competències pròpies sobre diverses matèries, entre les quals, la prevenció d'incendis.
En exercici de les competències indicades, tant l'Estat com la Generalitat han dictat diverses normes que configuren el sistema vigent pel que fa a la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
En l'àmbit estatal, la Llei 38/1999, del 5 de novembre, d'ordenació de l'edificació; la Llei 21/1992, del 6 de juliol, d'indústria; el Reial decret 2267/2004, del 3 de desembre, pel qual s'aprova el Reglament de seguretat contra incendis en els establiments industrials; el Reial decret 1942/1993, del 5 de desembre, pel qual s'aprova el Reglament de les instal·lacions de protecció contra incendis; el Reial decret 314/2006, del 17 de març, pel qual s'aprova el Codi tècnic de l'edificació, etc.
A Catalunya, la normativa relacionada amb la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis també és diversa.
Cal esmentar d'una manera especial, però, les normes fonamentals en prevenció i seguretat en matèria d'incendis.
Pel que fa a les lleis, cal destacar la Llei 5/1994, del 4 de maig, de regulació dels serveis de prevenció i extinció d'incendis i de salvaments de Catalunya, que té per finalitat l'ordenació general de les accions i els serveis de prevenció i extinció d'incendis i de salvaments a Catalunya; i la Llei 4/1997, del 20 de maig, de protecció civil de Catalunya, que, amb caràcter més general, s'ocupa de les accions destinades a protegir les persones, els béns i el medi ambient davant de situacions de risc col·lectiu greu, de catàstrofes i de calamitats públiques.
Pel que fa als reglaments, la norma de referència en la determinació de condicions de seguretat des del punt de vista estrictament de la seguretat en cas d'incendi és el Decret 241/1994, del 26 de juliol, sobre condicionants urbanístics i de protecció contra incendis en els edificis, complementaris de la NBE-CPI/91.
Situació actual i necessitat de la norma
En l'ordenament jurídic vigent, i al marge de les normes substantives, la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis pel que fa a les activitats ha estat circumscrita, des del punt de vista procedimental, al règim establert per la Llei 3/1998, del 27 de febrer, de la intervenció integral de l'Administració ambiental.
La Llei 3/1998 va integrar en una única resolució administrativa de l'òrgan ambiental de l'Administració de la Generalitat les decisions dels òrgans competents en matèria de prevenció d'incendis, d'accidents greus i de protecció de la salut.
Per tal que aquesta integració fos possible bo i respectant els àmbits competencials corresponents, es va definir el mecanisme d'entrada d'aquests òrgans mitjançant la intervenció en el procediment d'autorització o llicència, i mitjançant la supervisió del compliment de la normativa de seguretat en cas d'incendi en els controls inicials i periòdics establerts per la Llei 3/1998, i desenvolupats pel Decret 136/1999, del 18 de maig, i pel Decret 143/2003, del 10 de juny.
Si bé aquest sistema ha funcionat des de l'entrada en vigor de la Llei 3/1998, amb l'experiència adquirida al llarg del temps s'ha anat reforçant, cada vegada més, la consideració que la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis requereix una regulació normativa específica i més completa, tant substancial com procedimental, que doni resposta a les necessitats particulars en aquest àmbit.
Paral·lelament, el sistema integrat definit per la Llei 3/1998 s'ha modificat en virtut de la Llei 20/2009, del 4 de desembre, de prevenció i control ambiental de les activitats.
Aquesta llei adequa la normativa vigent a la normativa europea corresponent, en facilita l'aplicació, evita la dispersió i la inseguretat jurídica i desvincula la seguretat en cas d'incendi del procediment estrictament ambiental.
Com a resultat d'aquesta necessitat, s'ha elaborat aquesta llei, amb la voluntat que sigui la norma de referència pel que fa a la prevenció i la seguretat en cas d'incendi en establiments, activitats, infraestructures i edificis a Catalunya, i que pretén donar resposta a diverses necessitats fonamentals:
a) Determinar la distribució competencial relativa a la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
b) Determinar les normes tècniques que regulen les condicions de seguretat en cas d'incendi.
c) Determinar el règim d'intervenció administrativa.
Finalment, i com a complement a l'actuació administrativa, la desvinculació del règim normatiu associat a la Llei 3/1998 implicava la necessitat de revisar el règim i les funcions de les entitats col·laboradores de l'Administració en aquesta matèria.
Aquesta llei s'estructura en cinc títols, cinc disposicions addicionals, dues disposicions transitòries, una disposició derogatòria i dues disposicions finals.
El títol I estableix les disposicions generals de la Llei i en defineix l'objecte, la finalitat, l'àmbit d'aplicació i també els conceptes bàsics i la responsabilitat del compliment de les condicions de prevenció i seguretat en matèria d'incendis.
El títol II regula les competències en matèria de seguretat en cas d'incendi i estableix i detalla les que corresponen a l'Administració municipal i les que corresponen a l'Administració de la Generalitat.
En aquest sentit, i amb la finalitat de promoure la seguretat jurídica en aquest àmbit, pretén delimitar d'una manera clara les competències de cada administració i el contingut d'aquesta competència.
El títol III, intitulat «Condicions de prevenció i seguretat en matèria d'incendis», pretén, a banda de recordar que les condicions de prevenció i seguretat en matèria d'incendis són les que estableix la normativa tècnica corresponent, regular el sistema normatiu propi per mitjà del qual es determinen aquestes condicions de seguretat a Catalunya.
El títol IV regula el règim d'intervenció administrativa en prevenció i seguretat en matèria d'incendis.
Per mitjà d'aquest títol, s'estableix el sistema que permet a les administracions públiques exercir llurs funcions de verificació que els establiments, les activitats, les infraestructures i els edificis situats en el territori de Catalunya compleixen les condicions de seguretat en cas d'incendi establertes per la normativa vigent.
El darrer títol, el V, regula les entitats col·laboradores de l'Administració que exerceixen llurs funcions en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
Aquest àmbit s'emmarca en els conceptes de seguretat pública i protecció civil, la qual cosa justifica el compliment de la Directiva 2006/123/CE, del Parlament Europeu i del Consell, del 12 de desembre de 2006, relativa als serveis en el mercat interior, amb les especificitats sobre el règim d'autoritzacions establertes per l'article 9 de la dita directiva.
Amb la implantació del sistema de prevenció i seguretat en matèria d'incendis, es redefineix i es reordena el paper de les entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
La disposició addicional primera regula el règim especial de l'Ajuntament de Barcelona, que, en el marc de la seva especificitat, assumeix les funcions que aquesta llei reserva a la Generalitat pel que fa al control preventiu.
La disposició addicional segona regula específicament els casos que en el moment de l'entrada en vigor de la Llei no es puguin associar a un procediment administratiu municipal per a efectuar els tràmits de verificació.
La disposició addicional tercera estableix la possibilitat de sol·licitar una única actuació de comprovació inicial en els casos en què concorrin els controls establerts per aquesta llei i els establerts per la legislació de prevenció i control ambiental.
La disposició addicional quarta efectua les modificacions necessàries en la Llei 3/1998 per a substituir íntegrament tot el règim que establia d'intervenció administrativa en prevenció i seguretat en matèria d'incendis, pel nou règim establert per aquesta llei.
La disposició addicional cinquena estableix explícitament que, als efectes de l'aplicabilitat del sistema de prevenció i seguretat en matèria d'incendis als establiments, les activitats, les infraestructures i els edificis inclosos en l'àmbit d'aplicació de la Llei, tant pel que fa a noves construccions com a obres de reforma de les existents, els és exigible el compliment de la normativa tècnica en matèria de seguretat en cas d'incendi vigent la data de sol·licitud de la llicència d'obres.
Pel que fa a la disposició transitòria primera, tenint en compte que el procés d'autorització d'entitats col·laboradores de l'Administració en matèria d'incendis ha d'ésser desenvolupat per reglament i que, en qualsevol cas, s'han de tramitar els procediments d'autorització corresponents d'acord amb el que estableix aquesta llei i el reglament corresponent, i atès també que hi ha entitats col·laboradores de l'Administració en matèria de medi ambient i habitatge que han estat acreditades per a actuar en l'àmbit de prevenció d'incendis a l'empara del Decret 170/1999, del 29 de juny, i les seves normes de desplegament, i que poden desenvolupar provisionalment les funcions que aquesta llei atribueix a les entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis, s'estableix que aquestes entitats puguin dur a terme aquestes funcions fins que fineixi el termini que indiqui el dit reglament de desenvolupament o, si es produeix amb anterioritat, fins que venci el període de vigència de l'acreditació concedida.
La disposició transitòria segona estableix el règim transitori per als procediments iniciats abans de l'entrada en vigor d'aquesta llei.
La disposició derogatòria deroga el Decret 241/1994.
La disposició final primera estableix la possible actualització de les quanties de les sancions fixades per aquesta llei i, finalment, la disposició final segona estableix l'entrada en vigor de la Llei.
L'objecte d'aquesta llei és l'ordenació i la regulació generals de les actuacions públiques de prevenció i seguretat en matèria d'incendis en establiments, activitats, infraestructures i edificis.
Aquestes actuacions constitueixen el sistema de prevenció i seguretat en matèria d'incendis a Catalunya.
La finalitat d'aquesta llei és configurar un sistema que integri els mecanismes, els protocols i les actuacions que permetin garantir uns elevats nivells de seguretat en matèria d'incendis en els establiments, les activitats, les infraestructures i els edificis situats a Catalunya, amb independència que siguin de titularitat pública o privada.
La seguretat és el principi general i la finalitat última que inspira aquesta llei i que n'ha de regir el desenvolupament i l'aplicació.
Resten sotmesos a aquesta llei, en els termes que s'hi estableixen, els establiments, les activitats, les infraestructures i els edificis situats en el territori de Catalunya que puguin generar una situació de risc per a les persones, els béns o el medi ambient en cas d'incendi.
a) Activitat: l'explotació d'una indústria o un establiment destinada a la producció o la distribució de béns o a la prestació de serveis.
b) Edifici: la construcció fixa feta amb materials resistents destinada a ésser habitada per persones o a altres usos.
c) Establiment: l'edifici, la part o el conjunt d'edificis, la zona, la instal·lació o l'espai susceptible de servir per a l'explotació d'una activitat.
d) Infraestructura: el conjunt dels elements materials que permeten el desenvolupament d'una activitat econòmica i social, constituït per obres relacionades amb les vies de comunicació i el desenvolupament urbà i rural, com ara ports, aeroports, línies ferroviàries, túnels o carreteres, entre altres.
e) Modificació significativa: els canvis en establiments, activitats, infraestructures o edificis que en redueixen les condicions de seguretat, que poden ésser en les condicions d'accés per a la intervenció dels serveis de socors, en les condicions de resistència al foc d'elements constructius, en les condicions de sectorització i combustibilitat de materials, en les condicions d'ocupació o d'evacuació o en les condicions de les instal·lacions de protecció contra incendis i d'altres instal·lacions, o qualsevol altra variació que provoqui una exigència superior en les condicions de prevenció i seguretat en matèria d'incendis.
f) Prevenció d'incendis: el conjunt de mesures destinades a evitar les causes que poden originar un incendi.
g) Risc d'incendi: el perill d'incendi que comporta un esdeveniment.
h) Seguretat en cas d'incendi: la reducció a uns límits acceptables del risc que els usuaris d'un establiment, una activitat, una infraestructura o un edifici pateixin danys derivats d'un incendi d'origen accidental, com a conseqüència de les característiques del projecte, la construcció, l'ús o el manteniment de l'establiment, l'activitat, la infraestructura o l'edifici.
La prevenció i la seguretat en matèria d'incendis incumbeix a tota la població, a totes les entitats públiques i privades i a les administracions amb competències en aquesta matèria.
La prevenció i la seguretat en matèria d'incendis es fonamenta en l'assumpció de la responsabilitat en l'aplicació de la normativa específica en aquesta matèria per part dels agents que intervenen en el procés de legalització i explotació en totes les fases de l'establiment, l'activitat, la infraestructura o l'edifici.
Això implica, com a mínim, el projecte, l'execució, l'ús i manteniment i, si escau, la posada en funcionament de les instal·lacions.
La responsabilitat dels agents que no regula aquesta llei és la que estableix llur normativa específica.
Les competències en prevenció i seguretat en matèria d'incendis es regulen de conformitat amb el que disposa aquesta llei, la normativa de règim local i la resta de normativa que sigui aplicable.
La competència municipal en matèria de prevenció d'incendis inclou les funcions necessàries per a garantir la seguretat en cas d'incendi dins el municipi en els termes que estableixi la normativa aplicable, en especial les funcions normatives, de control, d'inspecció, d'informe i sancionadores, tot això sens perjudici de la supervisió i el control superiors reservats a l'Administració de la Generalitat.
Correspon a l'Administració municipal, en el marc de la competència municipal de prevenció d'incendis, verificar el compliment de les condicions de seguretat en cas d'incendi en els casos en què tinguin la competència per a concedir la llicència d'obres o d'activitats, sens perjudici del que estableix l'article 22.
En els casos en què l'atorgament de la llicència d'obres o d'activitats a què fa referència l'apartat 1 és competència municipal, el control preventiu per a determinar que l'establiment o l'edifici compleix les condicions de seguretat en cas d'incendi correspon a l'Administració municipal, directament o per mitjà de les entitats col·laboradores de l'Administració prèviament autoritzades.
Les competències de l'Administració de la Generalitat en prevenció i seguretat en matèria d'incendis són exercides pel departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis i pels òrgans que en depenen, sens perjudici de les competències que puguin correspondre a altres departaments de la Generalitat competents en matèries connexes.
Les competències a què fa referència l'apartat 1 inclouen les funcions necessàries per a aconseguir les finalitats d'aquesta llei i, en tot cas, les funcions següents:
a) Dissenyar el sistema de prevenció i seguretat en matèria d'incendis a Catalunya.
b) Desenvolupar normativament el sistema de prevenció i seguretat en matèria d'incendis.
c) Dur a terme la intervenció administrativa que, d'acord amb aquesta llei i la resta de normativa en matèria d'incendis i seguretat pública, correspon a l'Administració de la Generalitat.
d) Autoritzar i controlar les entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
e) Supervisar el sistema de prevenció i seguretat en matèria d'incendis.
Atesa la naturalesa transversal de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis, el departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis ha d'exercir les competències que té atribuïdes de manera coordinada amb la resta de departaments amb competències connexes amb aquesta matèria.
Totes les administracions tenen el deure de col·laborar en la seguretat en cas d'incendi, recíprocament i amb lleialtat, en l'exercici de llurs competències respectives.
Les referències que la normativa vigent fa a l'òrgan de l'Administració de la Generalitat competent en prevenció i seguretat en matèria d'incendis s'han d'entendre fetes al departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis.
Les competències atribuïdes al departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis han d'ésser exercides per la direcció general competent en aquesta matèria, especialment per mitjà del Cos de Bombers de la Generalitat i del personal tècnic adscrit a aquesta direcció general.
L'Administració de la Generalitat i l'Administració local han d'exercir les competències que els atribueix aquesta llei d'acord amb el principi de lleialtat institucional, i s'han de facilitar informació, col·laboració, cooperació i suport mutus, als efectes de garantir l'exercici eficaç de les competències respectives.
Amb aquesta finalitat, les administracions interessades poden formalitzar convenis o altres instruments de col·laboració i cooperació basats en l'acord mutu i l'interès públic, i poden establir mecanismes per a fer el seguiment de l'aplicació de la Llei i dels procediments que se'n deriven.
Les condicions de prevenció i seguretat en matèria d'incendis són les que estableix la normativa tècnica dictada a aquest efecte.
Correspon al Govern, a proposta del departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis, dictar reglaments tècnics de prevenció i seguretat en matèria d'incendis.
Els reglaments tècnics a què fa referència l'apartat 1 estableixen, desenvolupen i complementen les mesures aplicables en prevenció i seguretat en matèria d'incendis.
Els reglaments tècnics de prevenció i seguretat en matèria d'incendis poden ésser desenvolupats per mitjà d'instruccions tècniques complementàries, també de caràcter reglamentari.
Les instruccions tècniques complementàries a què fa referència l'apartat 1 són aprovades per ordre del conseller o consellera del departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis i han d'ésser publicades en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
El departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis pot fer públiques guies tècniques sobre prevenció i seguretat en matèria d'incendis, les quals han d'ésser lliurement accessibles, almenys per mitjans telemàtics.
Les guies tècniques a què fa referència l'apartat 1 són documents de caràcter no obligatori, elaborats o reconeguts pels serveis tècnics de la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis, l'objecte de les quals és donar criteris interpretatius, aclariments i criteris d'aplicació de la normativa legal i reglamentària, i de les instruccions tècniques complementàries amb relació a la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
El planejament urbanístic i els projectes d'urbanització han de tenir en compte les necessitats derivades de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis per tal que en l'execució urbanística es compleixi la normativa aplicable.
La legislació sectorial que afecti establiments, activitats, infraestructures o edificis ha de tenir en compte les necessitats derivades de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
Els establiments, les activitats, les infraestructures i els edificis estan subjectes al règim d'intervenció administrativa en prevenció i seguretat en matèria d'incendis, d'acord amb el que estableixen aquesta llei i la normativa sectorial aplicable.
Els establiments o les activitats subjectes a comunicació prèvia, d'acord amb llur regulació específica o d'acord amb la Llei de simplificació de l'activitat administrativa de l'Administració de la Generalitat i dels governs locals de Catalunya i d'impuls de l'activitat econòmica, que no estiguin inclosos en l'annex 1 no requereixen la verificació de les condicions de prevenció i seguretat en matèria d'incendis prèviament a llur posada en funcionament.
La comunicació prèvia s'ha de lliurar juntament amb un projecte tècnic redactat i signat per un tècnic o tècnica competent i amb una certificació tècnica d'adequació de l'establiment a les mesures de prevenció i seguretat en matèria d'incendis d'acord amb la reglamentació tècnica aplicable, signada per un tècnic o tècnica competent.
Els establiments o activitats subjectes a declaració responsable, d'acord amb llur regulació específica o d'acord amb la Llei de simplificació de l'activitat administrativa de l'Administració de la Generalitat i dels governs locals de Catalunya i d'impuls de l'activitat econòmica, que no estiguin inclosos en l'annex 1 no requereixen la verificació de les condicions de prevenció i seguretat en matèria d'incendis prèviament a llur posada en funcionament.
La declaració responsable ha de contenir l'asseveració que el titular disposa d'un certificat tècnic, signat per un tècnic o tècnica competent, relatiu al compliment de les condicions tècniques exigibles a l'establiment o activitat, incloses les relatives a la prevenció i seguretat en matèria d'incendis, i ha d'incorporar les dades identificadores del tècnic o tècnica competent.
Els establiments o activitats inclosos en l'annex 1 –els quals es consideren de risc important– que no requereixen llicència d'obres i no es troben subjectes a llicència municipal per a establiments oberts al públic resten subjectes a l'informe previ per risc d'incendi emès per la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis, amb la presentació prèvia a l'Administració municipal corresponent del projecte tècnic descriptiu i justificatiu del compliment de la reglamentació tècnica aplicable en matèria d'incendis.
Sobre aquests establiments s'ha de fer l'acte de comprovació d'acord amb les condicions establertes per l'article 25.
Els establiments o activitats inclosos en l'annex 1 –els quals es consideren de risc important– que es troben subjectes a un règim de llicència municipal per a establiments oberts al públic resten subjectes al règim d'intervenció administrativa en matèria d'incendis per part de l'Administració de la Generalitat, el qual s'integra en els processos d'obtenció d'aquesta llicència.
Les administracions municipals poden exercir l'acció inspectora i, si escau, el règim sancionador que correspongui sobre els establiments, les activitats i els edificis posteriorment a la posada en funcionament o l'ocupació, i poden establir plans i programes d'inspecció.
A aquests efectes, les administracions municipals poden adaptar l'organització, en la mesura del que sigui convenient, als procediments i les condicions establerts per la secció quarta, referida a la inspecció, i per la secció cinquena, referida al règim sancionador, del capítol III del títol IV, complementàriament als procediments i les normes de règim local.
El règim d'intervenció administrativa de l'Administració de la Generalitat té la finalitat de verificar el compliment de les condicions de seguretat en cas d'incendi establertes per la normativa vigent, en els supòsits i de la manera que estableix aquesta llei.
Als efectes del que determina l'apartat 1, s'estableixen les intervencions següents:
La intervenció administrativa prèvia consisteix en un control preventiu que té la finalitat de determinar, a la vista dels projectes tècnics corresponents, que l'establiment, la infraestructura o l'edifici projectats compleixen les mesures de seguretat en cas d'incendi establertes per la normativa aplicable.
La intervenció prèvia es pot fer abans de l'inici de l'activitat o de la construcció o de la modificació significativa de l'establiment, la infraestructura o l'edifici corresponents.
La intervenció administrativa de comprovació es fa immediatament abans de l'inici d'una activitat, de la posada en funcionament d'un establiment o una infraestructura, de l'ocupació d'un edifici o d'una modificació significativa d'aquests, i consisteix en un acte de comprovació, efectuat in situ en els termes que estableix aquesta llei i com a requisit indispensable per a l'inici de l'activitat, que té la finalitat de garantir que es compleixen totes les prescripcions establertes per la legislació sectorial aplicable en prevenció i seguretat en matèria d'incendis i, específicament, les establertes per la llicència o autorització de la modificació sol·licitada.
c) Intervenció posterior a l'inici de l'activitat.
La intervenció administrativa posterior a l'inici de l'activitat, a la posada en funcionament l'establiment o la infraestructura o a la construcció i ocupació de l'edifici consisteix en inspeccions de control i, si escau, a l'aplicació del règim sancionador corresponent, per tal que els establiments i els edificis existents compleixin la normativa que els és aplicable en matèria de seguretat en cas d'incendi.
El control preventiu de l'Administració de la Generalitat es fa per mitjà de l'emissió dels informes de prevenció d'incendis corresponents, els quals han d'ésser sol·licitats preceptivament per l'administració responsable de tramitar la llicència d'obres o d'activitats, segons que escaigui, o l'autorització de les modificacions significatives corresponents, tan aviat com aquesta administració disposi de la sol·licitud de llicència o autorització corresponent.
Correspon de fer el control preventiu a què fa referència l'apartat 1 a la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis, per mitjà dels òrgans que siguin determinats per reglament i, si escau, per mitjà de les entitats col·laboradores de l'Administració prèviament autoritzades en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
En els casos que, d'acord amb l'apartat 5, el control preventiu de l'Administració de la Generalitat sigui preceptiu, els sol·licitants de la llicència han de presentar a l'Administració responsable de tramitar-la el projecte tècnic d'obres o activitats corresponent signat per un tècnic o tècnica competent.
El dit projecte tècnic, sens perjudici del que estableixi la normativa que li sigui aplicable, ha de contenir la documentació que s'estableixi per ordre del conseller o consellera del departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis.
El control preventiu regulat per aquest article es fa després d'haver vist la documentació presentada amb motiu de la sol·licitud de llicència o de l'autorització de les modificacions significatives corresponents, la qual ha d'incloure el projecte tècnic a què fa referència l'apartat 3.
Com a resultat d'aquesta revisió tècnica s'emet l'informe de prevenció, que té caràcter vinculant per a l'Administració sol·licitant.
El control preventiu s'ha de sol·licitar preceptivament en tots els supòsits que es detallen en l'annex 1.
L'Administració té l'obligació d'emetre l'informe de prevenció en el termini de dos mesos a partir de la data d'entrada de la sol·licitud d'informe al registre de la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis.
En el cas que, un cop transcorregut el termini establert per l'apartat 6, no s'hagi emès l'informe de prevenció, s'entén que l'informe és favorable.
En el cas d'obres o infraestructures que no estiguin sotmeses als tràmits de llicència establerts per l'apartat 1, l'Administració, l'organisme o l'entitat responsable, segons que escaigui, ha de sol·licitar preceptivament l'informe de prevenció d'incendis amb caràcter previ a l'aprovació del projecte constructiu o projecte bàsic per part de l'òrgan competent.
El control preventiu regulat per aquest article ha d'ésser efectuat exclusivament pels òrgans que es determinin de la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis.
Amb aquesta finalitat, l'òrgan promotor en la fase de redacció del projecte bàsic o constructiu ha de demanar informe a la dita direcció general i ha de prendre en consideració els requeriments de prevenció i seguretat que aquesta estableixi en l'aprovació definitiva del projecte.
L'interessat ha de sol·licitar l'emissió de l'informe previ presentant el document de sol·licitud, acompanyat de la documentació establerta per l'article 22, a l'ajuntament on s'ha d'exercir l'activitat on hi haurà la instal·lació o l'establiment.
Els serveis municipals han de trametre la documentació a la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis, la qual ha d'analitzar la documentació presentada i emetre l'informe, que té caràcter vinculant.
La direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis, una vegada emès l'informe, l'ha de trametre a l'ajuntament corresponent, per tal que el notifiqui a l'interessat.
En les activitats que, per llur naturalesa puntual o esporàdica, se subjectin a altres tràmits municipals o de l'Administració de la Generalitat però que, ateses llurs característiques especials, són activitats de risc important, la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis ha d'emetre informe preceptiu i vinculant a l'autorització que s'hagi de concedir.
L'informe a què fa referència l'apartat 1 s'ha de sol·licitar en els supòsits següents:
a) Activitats de caràcter esporàdic amb un aforament superior a 500 persones en establiments tancats o a 1.000 persones en espais oberts.
b) Estructures desmuntables i itinerants, com ara carpes, envelats o tendals, entre altres, amb un aforament superior a 1.000 persones.
En els casos establerts per l'apartat 2, i en els que es puguin establir per reglament, l'Administració a la qual correspongui autoritzar l'activitat corresponent ha de sol·licitar a la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis l'informe de prevenció amb l'antelació que es determini per reglament, amb un mínim de quinze dies hàbils d'antelació a la realització de l'acte.
Un cop transcorregut el termini establert per reglament, si no s'ha emès l'informe de prevenció, s'entén que l'informe és favorable.
Resten subjectes a informe de prevenció de la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis, a més dels supòsits establerts per aquesta llei, els altres supòsits en què ho estableixin altres disposicions normatives.
En aquest cas, el procediment i la naturalesa de l'informe són els que estableixi la normativa corresponent.
La intervenció administrativa de l'Administració de la Generalitat immediatament anterior a l'inici d'una activitat, a la posada en funcionament d'un establiment o d'una infraestructura o a l'ocupació d'un edifici, o a una modificació significativa d'aquests, s'efectua, amb caràcter general i sens perjudici del que estableix l'apartat 5, en els supòsits subjectes al control preventiu de l'Administració de la Generalitat, d'acord amb la secció segona.
En els casos establerts per l'apartat 1, els titulars de l'establiment, l'activitat, la infraestructura o l'edifici han de sol·licitar a una entitat col·laboradora de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis, que efectuï un acte de comprovació per a verificar que l'establiment, l'activitat, la infraestructura o l'edifici compleixen totes les prescripcions establertes per la legislació sectorial aplicable en prevenció i seguretat en matèria d'incendis i, específicament, les establertes per l'autorització o llicència sol·licitada.
L'entitat col·laboradora ha d'expedir el certificat de l'acte de comprovació en el període d'un mes des de la sol·licitud.
Per a iniciar l'activitat o l'ocupació corresponents, es requereix presentar a l'Administració responsable de l'autorització un certificat d'acte de comprovació favorable expedit per una entitat col·laboradora de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
Les entitats col·laboradores de l'Administració han de trametre a la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis una còpia dels certificats d'actes de comprovació que emetin d'acord amb aquest article, en el termini de quinze dies des de la data d'expedició dels certificats i en els termes que es determinin per reglament.
Es pot determinar, per ordre del conseller o consellera del departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis, els supòsits d'entre els establerts a l'annex 1 que resten exceptuats de l'acte de comprovació.
El contingut del certificat acreditatiu de l'acte de comprovació s'ha d'establir per ordre del conseller o consellera del departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis.
En el cas d'infraestructures promogudes per una administració pública, l'acte de comprovació ha d'ésser efectuat per personal del Cos de Bombers de la Generalitat o per personal tècnic adscrit a la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis facultat per a desenvolupar aquesta funció.
L'emissió d'un certificat d'acte de comprovació favorable és un requisit necessari per a posar en marxa la infraestructura corresponent.
La funció inspectora de la Generalitat en prevenció i seguretat en matèria d'incendis en qualsevol establiment, activitat, infraestructura o edifici correspon al departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis, que l'exerceix per mitjà del personal del Cos de Bombers de la Generalitat, adscrit a la direcció general competent.
També poden exercir les funcions d'inspecció a què fa referència l'apartat 1 els funcionaris tècnics facultats per a fer aquesta funció adscrits a la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis.
Els titulars dels establiments, les activitats, les infraestructures i els edificis objecte d'inspecció han de prestar la màxima col·laboració per a dur a terme les tasques d'inspecció.
A aquest efecte, han de facilitar l'accés del personal inspector a l'establiment, la infraestructura o l'edifici, i han de posar a la seva disposició la informació o la documentació que els sigui requerida.
S'ha d'estendre una acta de cada inspecció, amb el contingut mínim següent:
a) La identificació de l'empresa.
b) La identificació de l'establiment, l'activitat, la infraestructura o l'edifici.
c) La referència a l'autorització o la llicència atorgada a l'establiment, l'activitat, la infraestructura o l'edifici, amb l'especificació de les determinacions que conté sobre l'àmbit de la inspecció.
d) La identificació del dia i l'hora de l'actuació d'inspecció, de les persones que l'efectuen i de les que hi assisteixen en representació de l'establiment, l'activitat, la infraestructura o l'edifici inspeccionats.
e) L'especificació o el detall dels aparells de mesurament i anàlisi que, si s'escau, s'empren en l'actuació d'inspecció.
f) La descripció de totes les actuacions efectuades.
g) La descripció de les modificacions respecte del projecte autoritzat que, si s'escau, s'hagin observat en les instal·lacions o en els processos i que afectin la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
h) Les incidències que, si s'escau, s'hagin produït durant l'actuació d'inspecció.
i) La durada de l'actuació i la signatura dels assistents.
j) La determinació, si s'escau, de les mesures correctores aplicables i el termini per a dur-les a terme.
La persona o les persones que actuïn en representació de l'establiment, l'activitat, la infraestructura o l'edifici en el moment de la inspecció tenen dret a ésser presents en totes les tasques d'inspecció, a signar i fer constar les observacions que estimin pertinents a l'acta corresponent i a rebre una còpia de la dita acta.
Els resultats de les actuacions inspectores recollits a l'acta o als informes complementaris que elaborin els funcionaris del Cos de Bombers de la Generalitat i els tècnics adscrits a la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis prèviament facultats per a desenvolupar aquestes funcions, tenen presumpció de certesa, sens perjudici d'altres proves que es puguin aportar.
Si del resultat de les inspeccions efectuades en resulta l'incompliment de la normativa en prevenció i seguretat en matèria d'incendis, s'ha de concedir un termini per a esmenar l'incompliment detectat.
Aquest termini es pot fer constar en la mateixa acta o, en cas contrari, s'ha de comunicar als interessats en el termini d'un mes.
No obstant el que estableix l'apartat 1, si del resultat de les inspeccions en resulta un risc important per a la seguretat de les persones, es poden adoptar directament les mesures cautelars pertinents, al marge de la incoació del procediment sancionador.
Les dites mesures cautelars han d'ésser motivades i s'han d'adoptar amb criteris de proporcionalitat respecte del risc detectat i de l'afectació a l'interès general.
Les mesures cautelars a què fa referència l'apartat 2 no tenen caràcter de sanció i poden comprendre qualsevol mesura adequada per a evitar o minimitzar el risc detectat, entre altres la clausura temporal total o parcial de l'establiment, el precinte total o parcial de les instal·lacions o la inutilització de maquinària.
Aquestes mesures han de tenir una durada igual al termini concedit per a corregir l'incompliment que en motiva l'adopció.
En els casos d'incompliments lleus, es poden dur a terme actuacions d'advertiment, sense necessitat d'iniciar un procediment sancionador.
Si, un cop transcorregut el termini de correcció, no s'han esmenat els incompliments detectats, s'ha d'aplicar el que estableix la secció cinquena.
L'incompliment del que estableix la normativa vigent en matèria de prevenció i seguretat en matèria d'incendis pot constituir alguna de les infraccions tipificades per aquesta llei, sens perjudici del règim sancionador establert per altres normes de caràcter sectorial.
Són responsables de l'incompliment de la normativa en matèria de prevenció i seguretat en matèria d'incendis les persones físiques o jurídiques titulars dels establiments, o de les activitats que s'hi exerceixen, en què s'hagi detectat l'incompliment.
Són responsables solidaris del pagament de les sancions imposades les persones físiques o jurídiques que en el transcurs de la tramitació d'un procediment sancionador succeeixin, per qualsevol concepte, els titulars dels establiments o de les activitats.
Les infraccions per incompliment de la normativa en matèria de prevenció i seguretat en matèria d'incendis poden constituir faltes molt greus, greus o lleus.
a) L'incompliment, una vegada iniciada l'activitat o l'ocupació corresponent, de qualsevol mesura de seguretat en cas d'incendi establerta pel projecte tècnic presentat per a obtenir la llicència o l'autorització preceptives de modificació significativa, o imposada per la llicència o l'autorització corresponents, quan afecti les condicions d'evacuació, si això comporta un risc per a la seguretat de les persones.
b) El bloqueig o mal funcionament de l'obertura de qualsevol element d'evacuació durant la permanència de personal o públic als establiments o edificis.
c) La negativa a permetre al personal que exerceix les funcions d'inspecció l'accés als establiments, les activitats o els edificis i la negativa a facilitar la funció d'inspecció.
d) L'incompliment de qualsevol norma, resolució o requeriment sobre seguretat en cas d'incendi dels establiments, les activitats, les infraestructures o els edificis que signifiqui un risc greu per a la seguretat de les persones.
a) L'incompliment, una vegada iniciada l'activitat o l'ocupació corresponent, de qualsevol mesura de seguretat en cas d'incendi establerta pel projecte tècnic presentat per a obtenir la llicència o l'autorització de modificació significativa preceptives, o imposada per la llicència o l'autorització corresponents, quan afecti les condicions d'evacuació, si no comporta un risc per a la seguretat de les persones.
b) L'incompliment, una vegada iniciada l'activitat o l'ocupació corresponent, de qualsevol mesura de seguretat en cas d'incendi establerta pel projecte tècnic presentat per a obtenir la llicència o l'autorització de modificació significativa preceptives, o imposada per la llicència o l'autorització corresponents, quan afecti les condicions de sectorització interior, de sectorització respecte als veïns, de resistència al foc de l'estructura o de les instal·lacions de protecció en cas d'incendi.
c) L'existència de materials combustibles per sobre del nivell de risc d'incendi autoritzat.
d) L'obstaculització, la manca de manteniment, la senyalització incorrecta o el mal funcionament de les instal·lacions de protecció contra incendis.
e) La resistència o l'obstaculització al fet que el personal competent exerceixi les funcions d'inspecció.
f) L'incompliment de qualsevol norma, resolució o requeriment sobre seguretat en cas d'incendi dels establiments, les activitats, les infraestructures o els edificis que no impliqui un risc greu per a la seguretat de les persones.
És una falta lleu qualsevol incompliment de la normativa de prevenció i seguretat en matèria d'incendis no tipificat com a falta greu o molt greu.
Les faltes molt greus poden ésser sancionades amb les sancions següents:
a) Una multa d'entre 100.001 i 1.000.000 d'euros.
c) La clausura provisional, total o parcial, de l'establiment, per un període màxim de trenta-sis mesos.
Les faltes greus poden ésser sancionades amb les sancions següents:
b) La clausura provisional, total o parcial, de l'establiment, per un període màxim de vint-i-quatre mesos.
Les faltes lleus poden ésser sancionades amb multes de fins a 10.000 euros.
Les sancions establertes per a les faltes greus i molt greus, respectivament, poden ésser imposades conjuntament si el risc per a les persones o els béns ho exigeix.
Per a graduar les sancions, s'han de tenir en compte les circumstàncies següents:
c) El risc creat per a persones i béns.
d) Els danys o perjudicis causats a persones i béns.
e) L'afectació en l'actuació dels serveis d'extinció d'incendis.
Als efectes d'aquesta secció, es considera reincidència la comissió de més d'una infracció de la mateixa naturalesa en el termini d'un any, sempre que hagi estat declarada per resolució ferma.
Amb independència de la sanció que s'imposi, llevat de la clausura definitiva de l'establiment, la resolució sancionadora ha de concedir als infractors un termini determinat per tal que corregeixin el fet sancionat.
Aquest termini ha d'ésser establert en funció de l'incompliment o la deficiència acreditats.
Si, un cop transcorregut el termini a què fa referència l'apartat 1, no s'ha donat compte de la correcció completa a l'òrgan sancionador, aquest pot imposar multes coercitives periòdicament fins que el compliment de la normativa de prevenció i seguretat en matèria d'incendis sigui efectiu.
Les multes coercitives s'han d'imposar amb una periodicitat igual al termini concedit per a corregir les deficiències o els incompliments detectats.
L'import de les multes coercitives ha d'ésser el següent:
a) Per a les faltes molt greus, un import igual a una tercera part de la sanció principal imposada.
b) Per a les faltes greus, un import igual a una cinquena part de la sanció principal imposada.
c) Per a les faltes lleus, un import igual a una desena part de la sanció principal imposada.
Per a tramitar el procediment sancionador regulat per aquesta secció, s'ha de seguir el que disposi la normativa vigent en matèria de procediment sancionador de l'Administració de la Generalitat.
En qualsevol moment del procediment l'òrgan que ha incoat el procediment pot adoptar, per si mateix o a proposta de l'instructor o instructora, les mesures cautelars que estimi pertinents per a suprimir o minimitzar el risc per a persones i béns.
Entre altres mesures, pot adoptar la clausura provisional, total o parcial, de l'establiment, la qual es pot prolongar durant el termini de tramitació del procediment sancionador.
Correspon a la persona titular de la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis incoar els procediments sancionadors.
Correspon a la persona titular de la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis imposar les sancions corresponents a les faltes lleus i greus i, si escau, acordar l'arxiu de les actuacions.
Correspon al conseller o consellera del departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis imposar les sancions corresponents a les faltes molt greus.
La direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis ha d'informar els ajuntaments de la tramitació i el resultat dels procediments sancionadors instruïts respecte dels establiments, les activitats, les infraestructures i els edificis que estiguin situats en llur terme municipal.
L'Administració de la Generalitat pot exercir les seves funcions de control preventiu sobre tot tipus d'establiments, activitats, infraestructures i edificis per mitjà de les entitats col·laboradores de l'Administració regulades per aquest títol, sens perjudici del que estableix l'article 22.8.
L'Administració local que presta el servei de prevenció d'incendis també pot dur a terme les seves funcions de verificació establertes per l'article 8 per mitjà de les entitats col·laboradores de l'Administració regulades per aquest títol.
Les entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis també duen a terme les altres funcions que aquesta llei o la normativa que la desenvolupa els atribueixin.
El departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis, per mitjà de la direcció general corresponent, pot autoritzar entitats col·laboradores perquè actuïn en les tasques d'emissió d'informes tècnics, certificacions i actes de verificació o control en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
Les autoritzacions a què fa referència l'apartat 1 s'han d'atorgar després de comprovar que els sol·licitants compleixen els requisits de capacitat tècnica i solvència empresarial establerts per reglament, han de tenir caràcter temporal i, en el cas que els sol·licitants exerceixin llurs funcions de manera deficient, poden ésser revocades d'acord amb el que disposa el capítol V d'aquest títol.
Als efectes de l'article 40, només les entitats autoritzades d'acord amb el que estableix aquesta llei i la normativa reglamentària que la desenvolupa poden exercir funcions d'emissió d'informes tècnics, certificacions i actes de verificació o control en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
Les entitats que pretenguin ésser autoritzades pel departament competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis com a entitats col·laboradores d'aquest han de complir una sèrie de requisits materials, tècnics i de personal qualificat, de conformitat amb el que estableixen aquesta llei i la normativa reglamentària que la desenvolupa.
Poden optar a ésser autoritzades com a entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis les entitats públiques o privades que compleixen els requisits administratius d'independència i imparcialitat, de compatibilitat, d'organització, de responsabilitat social en matèria d'igualtat d'oportunitats entre dones i homes, de qualitat, de personal i de mitjans i equipaments, i també els altres requisits que s'estableixin.
Les entitats col·laboradores de l'Administració de la Generalitat han de comptar amb el personal suficient i habilitat per l'Administració per a prestar les funcions per a les quals han estat autoritzades.
Un requisit indispensable per a poder obtenir la condició de tècnic o tècnica habilitat és haver superat la formació específica que estableixi la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis.
Correspon a la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis expedir l'habilitació per a dur a terme les funcions en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis que s'atribueixin a aquestes entitats autoritzades.
Els requisits que s'han de complir i el procediment que cal seguir per a poder obtenir l'habilitació s'han d'establir per reglament.
La pèrdua d'algun dels requisits necessaris per a obtenir la condició de tècnic o tècnica habilitat o la constatació d'actuacions irregulars o mancades de rigor o de professionalitat pot comportar la retirada de l'habilitació, en els supòsits i d'acord amb el procediment i els efectes que s'estableixin per reglament.
Les entitats col·laboradores de l'Administració de la Generalitat en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis han de disposar dels mitjans materials suficients per a desenvolupar les funcions per a les quals han estat autoritzades.
Els requisits exigits i acreditats per a l'autorització de l'entitat s'han de mantenir al llarg de tot el període de vigència de l'autorització.
La pèrdua d'algun dels requisits desautoritza l'entitat per a continuar exercint les funcions per a les quals va ésser autoritzada.
El procediment d'autorització fineix amb una resolució dictada per la persona titular de la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis, la qual pot estimar o desestimar l'autorització sol·licitada.
En cas que dins el termini establert per reglament no s'hagi dictat la resolució, s'entén que la sol·licitud d'autorització ha estat desestimada.
L'autorització faculta l'entitat per a dur a terme les funcions per a les quals ha estat efectivament autoritzada.
Les entitats autoritzades han de fer constar expressament la condició d'entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de prevenció i seguretat en cas d'incendi, en les actes, els informes, les certificacions i qualsevol altre document que emetin en virtut de llur condició d'entitats autoritzades.
El termini de vigència de l'autorització i els termes i les condicions de les possibles pròrrogues s'han d'establir per reglament.
Per a corroborar que l'entitat autoritzada continua complint els requisits que van determinar-ne l'autorització, s'han de fer revisions periòdiques, d'acord amb el que s'estableix per reglament.
La direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis pot inspeccionar en qualsevol moment les entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis i supervisar-ne l'actuació.
La suspensió de l'autorització a una entitat col·laboradora de l'Administració es produeix a petició de l'entitat interessada, com a conseqüència de la sanció imposada per la comissió d'una infracció de les tipificades per l'article 54 o en compliment d'una mesura cautelar d'acord amb el que disposen els articles 59 i 60.
En cas que la suspensió de l'autorització hagi estat sol·licitada per l'entitat col·laboradora, ha de tenir la durada que l'entitat hagi sol·licitat, que no pot ésser superior a un any.
En cas que la suspensió de l'autorització es produeixi com a conseqüència d'una resolució sancionadora, ha de tenir la durada que determini la dita resolució, d'acord amb el que disposa l'article 55.
En cas que la suspensió s'adopti com a mesura cautelar, aquesta n'ha de determinar l'abast i el termini, en funció de l'incompliment de què es tracti, tenint en compte que el període de suspensió no pot ésser superior a un any.
La suspensió s'ha d'aixecar un cop hagin desaparegut les causes que la van motivar.
Les entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis se sotmeten al règim sancionador que estableix aquesta llei.
Les infraccions que poden cometre les entitats col·laboradores es classifiquen en faltes greus i faltes lleus, d'acord amb la tipificació establerta pels apartats 2 i 3.
Són faltes greus de les entitats col·laboradores:
a) Dur a terme actuacions per a les quals no estan autoritzades.
b) Dur a terme actuacions havent modificat els requisits i les condicions necessaris per a aconseguir l'autorització.
c) Actuar per mitjà de persones no habilitades o emprant aparells, mitjans o equips no adequats o metodologies incorrectes.
d) Negar-se, sense causa justificada, a facilitar la informació requerida per l'Administració o a col·laborar en les revisions i les inspeccions.
e) Obstaculitzar l'activitat d'inspecció de la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis.
f) No adoptar les mesures preventives i de correcció de desviacions que hagin estat acordades per la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis.
g) Emetre informes o certificacions amb inexactituds greus.
h) Negar-se injustificadament a fer actuacions per a les quals han estat autoritzades.
i) Modificar els requisits i les condicions requerits per a obtenir l'autorització sense comunicar-ho immediatament a la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis.
j) No dur a terme una formació correcta dels tècnics de l'entitat, ni supervisar-ne ni controlar-ne les funcions per tal d'assegurar la qualitat de les tasques que aquests desenvolupen.
k) Utilitzar incorrectament la condició d'autoritzades.
l) No mantenir la confidencialitat sobre la informació obtinguda en les actuacions com a entitats col·laboradores de l'Administració.
Són faltes lleus de les entitats col·laboradores:
a) Fer actuacions fora dels terminis legalment establerts o incomplir els terminis en el lliurament de documents.
b) Emetre informes o certificacions amb inexactituds lleus o sense rigor.
c) No mantenir actualitzats els procediments i els registres de les actuacions dutes a terme.
d) Cometre qualsevol altre incompliment lleu dels deures que corresponguin a les entitats autoritzades.
Les sancions aplicables a les entitats que han comès una infracció de les tipificades per l'article 54 són les següents:
a) Les infraccions greus són sancionades amb una multa des de 60.001 fins a 300.000 euros i, si escau, amb la revocació de la condició d'autoritzades, que implica la impossibilitat de poder ésser autoritzades novament per un període màxim de deu anys.
b) Les infraccions lleus són sancionades amb una multa des de 500 fins a 60.000 euros i, si escau, amb la suspensió de l'autorització per un període màxim de sis mesos.
La imposició de qualsevol de les sancions establertes per aquest article no exclou la responsabilitat civil o penal dels sancionats, ni la possible indemnització per danys i perjudicis que se'ls pugui exigir.
L'òrgan competent per a incoar el procediment sancionador i per a imposar les sancions regulades per aquest capítol és la persona titular de la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis.
Les sancions regulades per l'article 55 s'han de graduar tenint en compte les circumstàncies següents:
a) El perjudici ocasionat amb l'activitat infractora.
b) El benefici derivat de l'activitat infractora.
Als efectes d'aquest capítol, es considera reincidència la comissió de més d'una infracció de la mateixa naturalesa en el termini d'un any, sempre que hagi estat declarada per resolució ferma.
Són responsables de les infraccions tipificades per aquest capítol les persones titulars de les entitats autoritzades.
A la vista del resultat d'una revisió o inspecció duta a terme a una entitat autoritzada, si es constata un incompliment greu dels requisits d'autorització, l'inspector o inspectora ha de posar en coneixement de la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis els incompliments detectats, a fi que aquesta pugui acordar les mesures cautelars no sancionadores que estimi pertinents, fins i tot la suspensió temporal de l'autorització.
En el transcurs de la instrucció d'un procediment sancionador per infracció greu, es poden adoptar les mesures cautelars que es considerin pertinents, tals com la suspensió de l'autorització o qualsevol altra mesura adequada per a evitar o minimitzar el risc que es pugui derivar de la infracció.
Per a la tramitació de les sancions establertes per aquesta llei s'aplica el règim sancionador general de l'Administració de la Generalitat.
Es crea el Registre d'entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis, en el qual s'han d'inscriure les entitats regulades per aquest títol.
El registre a què fa referència l'apartat 1 té caràcter públic i s'adscriu a la direcció general competent en matèria de prevenció i extinció d'incendis.
L'estructura i el funcionament del Registre s'ha d'establir per reglament.
El tractament de les dades de caràcter personal contingudes en el Registre d'entitats col·laboradores de l'Administració en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis s'ha de fer d'acord amb el que estableix la normativa de protecció de dades de caràcter personal.
Correspon a l'Ajuntament de Barcelona, d'acord amb les competències que exerceix en virtut de la Llei 22/1998, del 30 de desembre, de la Carta municipal de Barcelona, de la resta de normativa aplicable en matèria de règim local i d'aquesta llei, verificar el compliment de les condicions de seguretat en cas d'incendi dels establiments, les activitats, les infraestructures i els edificis que es trobin en el seu terme municipal, inclòs el control preventiu en els supòsits a què fan referència els articles 23 i 24.
La verificació a què fa referència l'apartat 1 s'ha de fer d'acord amb el procediment establert per la normativa municipal corresponent.
El règim d'intervenció administrativa dels establiments, les activitats, les infraestructures i els edificis que estableixen les lleis reguladores dels diferents sectors materials de l'acció pública i que s'atribueix al municipi, s'ha de basar en el principi de simultaneïtat i coordinació, sense interdependències en la tramitació, per a garantir l'eficàcia en les resolucions.
Per tal de fer efectiu el principi d'harmonització de la legislació reguladora dels diferents sectors materials de l'acció pública que atribueix competències específiques d'intervenció administrativa als ens locals en matèries relacionades amb l'autorització d'activitats econòmiques que no disposin d'un procediment específic per a efectuar l'autorització, la intervenció administrativa a què fa referència l'apartat 1 s'ha de dur a terme per mitjà d'un únic procediment marc que reculli aquestes matèries.
Mentre la reglamentació de règim local no articuli el procediment marc a què fa referència l'apartat 2, als efectes d'aquesta llei, són aplicables als procediments establerts pel Reglament d'obres, activitats i serveis dels ens locals aprovat pel Decret 179/1995, del 13 de juny, o a la norma que el substitueixi pel que fa a la regulació de l'activitat local d'ordenació i intervenció administrativa, respectant les atribucions per a l'obertura d'establiments que fixa la legislació sectorial i la potestat reglamentària i d'autoorganització que correspon als ens locals.
En els casos en què abans de l'inici d'una activitat o de la posada en funcionament d'un establiment s'hagi de dur a terme una intervenció de comprovació d'acord amb aquesta llei i, alhora, s'hagi de fer una actuació de control inicial d'acord amb la legislació de prevenció i control ambiental, els titulars de l'autorització o la llicència ambiental poden sol·licitar una única actuació de control d'una entitat col·laboradora de l'Administració per tal d'acreditar el compliment dels requisits exigibles en matèria de prevenció i seguretat en cas d'incendi i les determinacions ambientals exigibles.
La intervenció administrativa en prevenció i seguretat en matèria d'incendis en establiments, activitats, infraestructures i edificis resta fora dels procediments d'autorització, llicència, comunicació, control, inspecció i sanció establerts per la Llei 3/1998, del 27 de febrer, de la intervenció integral de l'Administració ambiental, i se subjecta a la regulació establerta per la present llei.
Resten expressament suprimides les referències a la prevenció d'incendis fetes per la Llei 3/1998, als articles 12.c, 14.1.c, 15.3, 17.1, 18.2, 20, 22.2, 25.a, 25.b, 27.1.b, 29.1, 29.2, 33, 37.1 i 37.2.f.
Als efectes de l'aplicabilitat del sistema de prevenció i seguretat en matèria d'incendis establert per aquesta llei i les normes que la desenvolupin de conformitat amb els articles 8, 14, 15 i 16, als establiments, les activitats, les infraestructures i els edificis inclosos en l'àmbit d'aplicació d'aquesta llei, tant pel que fa a noves construccions com a obres de reforma de les existents, els és exigible el compliment de la normativa tècnica en matèria de seguretat en cas d'incendi vigent la data de sol·licitud de la llicència d'obres.
Les entitats col·laboradores de l'Administració en matèria de medi ambient i habitatge acreditades per a actuar en l'àmbit de prevenció d'incendis a l'empara del Decret 170/1999, del 29 de juny, i les seves normes de desplegament, poden desenvolupar provisionalment les funcions que aquesta llei atribueix a les entitats col·laboradores de l'Administració en matèria de prevenció i seguretat en cas d'incendi fins al termini que indiqui el reglament de desenvolupament d'aquesta llei o fins que fineixi el període de vigència de l'acreditació concedida, si aquest termini venç amb anterioritat.
Un cop transcorregut el termini a què fa referència l'apartat 1, les entitats que vulguin esdevenir col·laboradores de l'Administració en matèria de prevenció i seguretat en matèria d'incendis han d'ésser autoritzades d'acord amb el procediment que estableix aquesta llei.
Els procediments en tramitació de nous establiments, activitats, infraestructures i edificis que s'hagin iniciat abans de l'entrada en vigor d'aquesta llei se sotmeten a la normativa que sigui aplicable en el moment de la presentació de la sol·licitud.
Resta derogat el Decret 241/1994, del 26 de juliol, sobre condicionaments urbanístics i de protecció contra incendis en els edificis, complementaris de la NBE-CPI/91.
Les quanties de les sancions fixades per aquesta llei s'han d'actualitzar mitjançant llei.
Aquesta llei entra en vigor al cap de dos mesos d'haver estat publicada en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Establiments d'ús docent, si tenen una alçada d'evacuació de més de 15 m o una superfície superior als 2.000 m2 construïts, o als 300 m2 en el cas de les escoles bressol.
Establiments d'ús sanitari de caràcter ambulatori, si tenen una alçada d'evacuació de més de 15 m i una superfície per planta superior als 750 m2 construïts.
Establiments d'ús hospitalari, d'acord amb el Codi tècnic de l'edificació.
Establiments d'ús residencial públic, d'acord amb el Codi tècnic de l'edificació si tenen un nombre de places superior a 20.
Establiments d'ús comercial, tant locals individuals com conjunts de locals comercials, si tenen una superfície total construïda superior a 750 m2 i estan situats sota edificis de qualsevol ús, i tots els que tinguin una superfície total construïda superior als 2.000 m2.
Càmpings situats a menys de 500 m de terreny forestal.
Establiments d'ús industrial, d'acord amb el que estableixen la taula i les especificacions de l'annex 2.
Establiments subjectes a la normativa d'accidents greus en els quals intervinguin substàncies perilloses.
Carreteres i línies ferroviàries, d'acord amb el que s'estableixi per reglament.
Edificis d'una alçada d'evacuació igual o superior a 28 m, independentment de l'ús a què estiguin destinats.
Establiments d'espectacles públics.
Establiments d'activitats recreatives o de pública concurrència, d'acord amb el Codi tècnic de l'edificació, de més de 500 m 2 de superfície o amb un aforament de més de 500 persones.
Establiments destinats a l'aparcament de vehicles sota un edifici amb una superfície superior als 750 m 2.
Establiments destinats a l'aparcament de vehicles amb una superfície superior als 2.000 m 2 o de dues o més plantes sota rasant.
Establiments o edificis singulars: centres penitenciaris.
Àrees d'estacionament per al transport de mercaderies perilloses per carretera i ferrocarril.
Estacions i intercanviadors de transport terrestre situats en plantes sota rasant i els de més de 500 persones d'ocupació.
Establiments i instal·lacions subjectes a la normativa d'accidents greus en els quals intervinguin substàncies explosives.
Nivell de risc intrínsec (baix, mitjà o alt) d'acord amb les definicions establertes pel Reglament de seguretat contra incendis en establiments industrials, aprovat pel Reial decret 2267/2004, del 3 de desembre.
Les superfícies indicades corresponen a superfícies construïdes.
Reial decret 2267/2004, del 3 de desembre, pel qual s'aprova el Reglament de seguretat contra incendis en establiments industrials.
Característiques amb relació a l'entorn
Tipus A V: l'establiment industrial ocupa parcialment un edifici de disposició vertical que té, a més, altres establiments, siguin o no d'ús industrial, que ocupen plantes superiors o inferiors.
Tipus A H: l'establiment industrial ocupa parcialment un edifici de disposició horitzontal que té, a més, altres establiments, siguin o no d'ús industrial.
Tipus B: l'establiment industrial ocupa totalment un edifici adossat a altres edificis, o està separat d'altres edificis d'altres establiments per una distància igual o inferior a tres metres, tant si aquests són d'ús industrial com si tenen altres usos.
Tipus C: l'establiment industrial ocupa totalment un edifici o, si escau, diversos edificis, i està separat de l'edifici més pròxim d'altres establiments per una distància superior a tres metres; aquesta distància ha d'estar lliure de mercaderies combustibles o elements intermedis susceptibles de propagar un incendi.
Tipus D: l'establiment industrial ocupa un espai obert, pot estar totalment cobert i alguna de les seves façanes manca totalment de tancament lateral.
Tipus E: l'establiment industrial ocupa un espai obert, pot estar parcialment cobert (fins a un 50 per cent de la seva superfície) i alguna de les seves façanes en la part coberta manca totalment de tancament lateral.