El Govern, davant la necessitat extraordinària i urgent que ha suscitat la greu situació de pandèmia mundial establerta per l'Organització Mundial de la Salut, i la posterior declaració de l'estat d'alarma decretat mitjançant el Reial decret 463/2020, de 14 de març, ha adoptat diverses mesures urgents, de tipus econòmic, sanitari, social, procedimental i d'intendència general, sota la forma de decret llei, per fer front als efectes de la pandèmia generada per la COVID-19.
El mateix Reial decret 463/2020, de 14 de març, i la resta de disposicions que el despleguen, estableixen una sèrie de limitacions a la mobilitat i a altres activitats de la ciutadania, l'incompliment de les quals és susceptible de ser denunciat pels diferents cossos policials que actuen a Catalunya, i sancionat, segons les circumstàncies que concorrin en cada cas, d'acord amb la legislació sanitària, de protecció civil i de seguretat ciutadana.
Atès que concorren legislacions sectorials diferents, que atribueixen la competència per tramitar i imposar les corresponents sancions a òrgans diversos, escau centralitzar la tramitació i imposició d'aquestes en un únic òrgan, tant per raons d'eficàcia de l'actuació administrativa com per garantir els drets de la ciutadania i el respecte als principis del dret administratiu sancionador, especialment el de non bis in idem.
Així mateix, l'article 6 del Reial decret 463/2020, de 14 de març, preveu que cada Administració conservarà les competències que li atorga la legislació vigent en la gestió ordinària dels seus serveis, i l'article 20, sobre règim sancionador, estableix que l'incompliment o la resistència a les ordres de les autoritats competents en l'estat d'alarma serà sancionat d'acord amb les lleis, en els termes que estableix l'article 10 de la Llei orgànica 4/1981, d'1 de juny, dels estats d'alarma, excepció i setge.
La necessitat extraordinària i urgent d'atribuir a un únic òrgan les competències sancionadores derivades d'infraccions de la normativa reguladora de l'estat d'alarma respon a la necessitat inajornable de tramitar sense dilació els procediments per sancionar aquests incompliments, per tal que les sancions que puguin recaure desenvolupin les seves funcions de prevenció general i especial, i, per tant, esdevinguin un instrument efectiu de salvaguarda de la salut pública en la crisi actual.
Atès que es tracta de sancions derivades d'actes esteses pels diferents cossos policials que actuen a Catalunya, que el Departament d'Interior ja tramita habitualment, i atès que aquest ja és competent en matèria de seguretat ciutadana i protecció civil, es considera procedent centralitzar aquesta competència en el conseller d'Interior.
Finalment, la disposició final estableix l'entrada en vigor immediata del Decret llei.
Atès el caràcter extraordinari i excepcional de la greu situació de crisi sanitària plantejada, que requereix adoptar amb urgència i de manera inajornable les mesures extraordinàries a què s'ha fet referència, i d'acord amb l'article 38 de la Llei 13/2008, del 5 de novembre, de la presidència de la Generalitat i del Govern, d'acord amb el qual el Govern pot dictar disposicions legislatives provisionals sota la forma de decret llei;
En ús de l'autorització que concedeix l'article 64 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, a proposta del conseller d'Interior i de la consellera de Salut, i amb la deliberació prèvia del Govern,
En atenció que el municipi de Barcelona disposa d'un règim especial, l'exercici de la potestat sancionadora derivada dels incompliments de la normativa reguladora de l'estat d'alarma denunciats per la Guàrdia Urbana de Barcelona, i que constitueixin infraccions de la normativa sectorial que resulti aplicable, inclosa la resolució dels recursos administratius que eventualment s'interposin, correspon als òrgans establerts a la Llei 22/1998, de 30 de desembre, de la Carta municipal de Barcelona.