L'article 116 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya estableix que correspon a la Generalitat, respectant el que estableix l'Estat en l'exercici de les competències que li atribueix l'article 149.1.13 i 16 de la Constitució, la competència exclusiva en matèria d'agricultura i ramaderia, que inclou, entre d'altres, la regulació dels processos de producció, de les explotacions, de les estructures agràries i de llur règim jurídic.
Així mateix, d'acord amb els articles 144 i 162 de l'Estatut, correspon a la Generalitat la competència compartida en matèria de medi ambient i en matèria de salut pública.
D'altra banda, l'article 113 de l'Estatut assenyala que correspon a la Generalitat el desplegament, l'aplicació i l'execució de la normativa de la Unió Europea, i l'article 189 estableix que la Generalitat aplica i executa el dret de la Unió Europea en l'àmbit de les seves competències i pot adoptar la legislació de desplegament a partir de les normes europees.
La Directiva 91/676/CEE del Consell, de 12 de desembre de 1991, relativa a la protecció de les aigües contra la contaminació produïda per nitrats que procedeixen de fonts agràries, té per finalitat la reducció de la contaminació causada o provocada pels nitrats d'origen agrari i actuar preventivament contra noves contaminacions d'aquesta classe.
La Directiva 2000/60/CE del Parlament Europeu i del Consell, de 23 d'octubre de 2000, per la qual s'estableix un marc comunitari d'actuació en l'àmbit de la política d'aigües, coneguda com a Directiva Marc de l'Aigua, té com a objectiu obtenir la bona qualitat de les masses d'aigua.
Una de les obligacions que la Directiva 91/676/CEE del Consell, de 12 de desembre de 1991, estableix per assolir aquest objectiu identificar les zones vulnerables i aplicar-hi programes d'actuació per reduir la contaminació de les aigües causada o provocada pels nitrats d'origen agrari.
La Generalitat de Catalunya va realitzar la primera designació mitjançant el Decret 283/1998, de 21 d'octubre, de designació de zones vulnerables en relació amb la contaminació de nitrats procedents de fonts agràries, i va revisar-la mitjançant el Decret 476/2004, de 28 de desembre, pel qual es designen noves zones vulnerables en relació amb la contaminació de nitrats procedents de fonts agràries, i els Acords GOV/128/2009, de 28 de juliol, i GOV/13/2015, de 3 de febrer, de revisió i designació de noves zones vulnerables en relació amb la contaminació per nitrats procedents de fonts agràries.
En compliment de l'article 5 de la Directiva 91/676/CEE del Consell, de 12 de desembre de 1991, sobre l'establiment i la revisió dels programes d'actuació aplicables a les zones vulnerables designades, la Generalitat va adoptar el Decret 205/2000, de 13 de juny, d'aprovació del programa de mesures agronòmiques aplicables a les zones vulnerables.
Aquell article preveu, així mateix, que en el termini d'un any a partir de cada designació complementària de zones vulnerables els estats membres han d'establir programes d'actuació respecte de les zones vulnerables designades.
Atesa la vigència limitada del primer programa, prorrogat mitjançant el Decret 476/2004, de 28 de desembre, i l'obligació d'establir un nou programa d'actuació per a les noves zones vulnerables designades posteriorment, amb el Decret 136/2009, d'1 de setembre, es va efectuar la revisió del programa d'actuació aplicable a les zones vulnerables designades l'any 1998 i es va establir el programa d'actuació per a les noves zones vulnerables designades l'any 2004.
Amb aquesta finalitat es va elaborar un únic programa d'actuació per a totes les zones vulnerables designades a Catalunya.
Aquest programa es va elaborar prenent en consideració les observacions efectuades per la Comissió Europea, en el marc de les funcions de control que du a terme d'acord amb la Directiva 91/676/CEE.
El programa d'actuació aprovat amb el Decret 136/2009, d'1 de setembre, ha estat d'aplicació, així mateix, a les noves zones vulnerables designades per l'Acord GOV/128/2009, de 28 de juliol, i per l'Acord GOV/13/2015, de 3 de febrer.
Atès que els darrers anys no hi ha hagut canvis significatius en la qualitat de les aigües subterrànies respecte als nivells de nitrats, d'acord amb l'article 5.5 de la Directiva 91/676/CEE del Consell, de 12 de desembre de 1991, cal adoptar mesures addicionals a les plantejades al Decret 136/2009, d'1 de setembre, de manera que el present Decret constitueix un programa d'actuació reforçat.
Aquest programa d'actuació garanteix una reducció efectiva de la càrrega de nitrogen a les aigües subterrànies mitjançant l'adopció de mesures encaminades a assolir una fertilització d'excel·lència en els sistemes agrícoles de Catalunya.
El programa d'actuació que s'aprova amb el present Decret substitueix els anteriors i dona compliment a l'article 5 de la Directiva 91/676/CEE, del Consell, de 12 de desembre.
La gran interrelació que hi ha entre la gestió de les dejeccions ramaderes i la fertilització així com amb la contaminació per nitrats obliga a tractar de manera global aquests temes en una única disposició, com ja feia el Decret 136/2009, d'1 de setembre.
L'experiència de l'aplicació dels anteriors programes d'actuació en zones vulnerables ha fet palès que cal avançar en diferents aspectes per tal d'aconseguir una millora en la qualitat de les aigües subterrànies.
Els aspectes fonamentals que es modifiquen són una consideració més global de tots els aspectes de la gestió en explotació ramadera i la fertilització.
Partint de la consideració de les dejeccions ramaderes com a recurs, pel que fa a la fertilització es busca la implicació de tots els agents de la cadena i sobre tot el territori de Catalunya.
Pel que fa a la gestió en explotació ramadera, es té en compte la gestió de l'aigua i la gestió de l'alimentació dels animals.
Les dejeccions ramaderes procedents de la ramaderia intensiva es caracteritzen per tenir uns valors de fòsfor en excés sobre els de nitrogen, si es comparen amb les necessitats que en tenen les plantes cultivades.
D'altra banda, la dosificació dels fertilitzants s'acostuma a fer en base al nitrogen i, a més a més, en casos de volatilització significativa de nitrogen en forma d'amoníac aquest desequilibri cap al fòsfor encara s'accentua.
En el cas dels tractaments de dejeccions que condueixen a l'eliminació del nitrogen, aquests desequilibris entre el nitrogen i el fòsfor abans esmentats, i d'algun altre nutrient, com el potassi, poden ser encara més grans.
De fet, els mostrejos de sòls duts a terme els darrers anys evidencien uns nivells de fòsfor en molts casos clarament per sobre de les necessitats dels cultius.
Això obliga a introduir alguna reglamentació sobre aquests aspectes, principalment en el sentit que, en cas d'ampliacions de bestiar en zona vulnerable, no s'apliquin en aquesta zona els nutrients continguts en les dejeccions.
El present Decret introdueix el concepte d'índex de càrrega ramadera (ICR), calculat a partir de les dades de bestiar, dejeccions ramaderes i usos del sòl.
En la línia d'aplicar mesures reforçades on hi ha més càrrega ramadera, la nova norma defineix, dins de la zona vulnerable designada com a tal, una zona vulnerable A (ZV-A) i una zona vulnerable B (ZV-B), als efectes de l'aplicació de les mesures previstes en determinats articles pel que fa a l'increment en la generació i l'aplicació de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats.
La ZV-A inclou els municipis amb un ICR superior a 0,8, així com aquells que, tenint un ICR entre 0,5 i 0,8, tenen una elevada contaminació per nitrats, de manera que està constituïda pels municipis on s'ha d'aplicar un programa d'acció reforçat per tal d'assolir els objectius fixats.
La ZV-B inclou la resta de municipis de zona vulnerable: en aquests municipis no són d'aplicació certes mesures que sí ho són en ZV-A.
S'adjunta com a annex la llista de municipis en zona vulnerable amb el seu ICR.
Amb l'objectiu de facilitar la fertilització organomineral, s'introdueix un sistema de comunicació de declaració anual sobre la fertilització i la gestió de les dejeccions ramaderes.
Per tal de fer-ho efectiu, aquesta mesura s'estén a tots els pagesos i ramaders de Catalunya, excloent-ne aquelles explotacions de mínim impacte ambiental.
Això representa un pas molt gran cap a estendre a la major superfície possible la fertilització organomineral, i obliga a una planificació de les actuacions de gestió de les dejeccions ramaderes i de la fertilització, factor clau en l'increment de l'eficiència en l'ús dels fertilitzants que ha de minimitzar la contaminació de les aigües.
L'aplicació de totes aquestes mesures ha d'anar acompanyada d'un reforç de les accions de seguiment i control.
L'experiència acumulada demostra que cal tenir un sistema que garanteixi que les dejeccions s'han gestionat a determinades distàncies de l'explotació ramadera, i és per això que s'introdueix l'ús del GPS en temps real.
El sector ramader és un sector altament dinàmic, que necessita poder adaptar-se a les circumstàncies de mercat.
És per això que s'introdueixen tant simplificacions administratives en els plans de gestió, tant en la creació de noves explotacions ramaderes com en les ampliacions de les ja existents, que per a les zones amb un índex de càrrega ramadera elevat queden lligades bàsicament als tractaments i l'exportació de nutrients.
D'altra banda, s'ha d'afavorir la creació d'un veritable mercat de dejeccions ramaderes a Catalunya, per tal d'activar i promoure l'economia circular que aquestes representen.
Els desenvolupaments tecnològics en sistemes de tractament de les dejeccions han fet que hi hagi cada vegada més productes amb una composició i un comportament diferents: digerits, fraccions sòlides i líquides, efluents de nitrificació-desnitrificació.
Això fa que en calgui regular també les condicions de l'aplicació.
Una bona gestió de les dejeccions ramaderes requereix disposar de la capacitat suficient d'emmagatzematge per fer front a situacions canviants en la vida útil d'una explotació: situacions meteorològiques extremes, epidèmies, canvis de cultius, etc.; és per això que, al mateix temps que s'incorporen els resultats dels avenços tecnològics que han permès reduir el volum de purins produït en porcs d'engreix, es continua apostant per mantenir una capacitat d'emmagatzematge de dejeccions ramaderes adequada.
És important distingir entre el que és la capacitat de disseny necessària de les basses i fosses de dejeccions ramaderes, que n'ha d'assegurar una correcta gestió al llarg del temps, i la quantitat efectivament produïda de dejeccions ramaderes, que és la que s'ha de considerar en fer-ne la gestió, sigui agrícola o a través de tractaments.
El càlcul de la concentració de nitrogen –i dels altres nutrients– s'ha de fer sobre la base de les quantitats (volums) efectivament produïdes, les quals sovint són diferents de les estàndards per diverses raons, com ara la producció per plaça o el nombre de caps, però contenen la totalitat dels nutrients excretats pel bestiar.
La concentració dels nutrients també es pot conèixer, de forma encara més precisa, a partir de mesures directes o indirectes.
L'article 170.9 de la Llei 2/2014, de 27 de gener, de mesures fiscals, administratives, financeres i del sector públic, va modificar l'article 67 de la Llei 20/2009, de 4 de desembre, de prevenció i control ambiental de les activitats, en el sentit que les activitats ramaderes, els centres de gestió de dejeccions ramaderes i les instal·lacions que tracten dejeccions ramaderes soles o barrejades, incloses totes a l'annex III de l'esmentada Llei (per tant, les que estan subjectes al règim de comunicació), han de presentar, a més de la documentació que estableix l'article 52.3, un pla de gestió de dejeccions ramaderes elaborat i signat per una persona tècnica habilitada per aquest Departament; en aquests supòsits, no han de presentar un informe preceptiu i vinculant sobre la gestió de les dejeccions ramaderes.
I la disposició addicional vint-i-sisena de la Llei 2/2014, de 27 de gener, habilita el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia per establir el procediment d'habilitació del personal tècnic; es va donar compliment a aquesta disposició addicional mitjançant l'Ordre AAM/389/2014, de 19 de desembre, per la qual es regula el procediment d'habilitació del personal tècnic per elaborar i signar els plans de dejeccions ramaderes i s'estableix la utilització de l'aplicació informàtica dels plans de dejeccions ramaderes i nitrogen (GDN).
Atès que hi ha altres tasques que requereixen actuacions tècniques imparcials i que s'ha d'ampliar l'àmbit d'actuació de les persones tècniques habilitades, s'incorpora en aquest Decret el contingut de l'Ordre AAM/389/2014, de 19 de desembre.
La Directiva 2006/123/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 12 de desembre de 2006, relativa als serveis en el mercat interior, determina que les normes dels estats membres no poden contenir disposicions que limitin l'accés a la prestació dels serveis dels operadors de qualsevol dels estats membres de la Unió Europea, a part de preveure una simplificació administrativa en els tràmits establerts.
Aquestes previsions i les del Decret 106/2008, de 6 de maig, de mesures per a l'eliminació de tràmits i la simplificació de procediments per facilitar l'activitat econòmica, s'han tingut en compte en el text del Decret.
Els requisits i tràmits que s'hi preveuen es consideren necessaris per raons imperioses d'interès públic general vinculades a la protecció del medi ambient i de l'entorn urbà i, amb caràcter general, es tracta de procediments inserits en molts supòsits en el marc de la legislació ambiental.
Atès que el 21 de febrer de 2017 es va publicar la Decisió d'execució (UE) 2017/302 de la Comissió, de 15 de febrer de 2017, per la qual s'estableixen les conclusions sobre les millors tècniques disponibles (MTD) respecte a la cria intensiva d'aus de corral o de porcs, les activitats ramaderes especificades a la secció 6.6 de l'annex I de la Directiva 2010/75/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 24 de novembre de 2010, sobre les emissions industrials, hauran de donar compliment a l'esmentada Decisió d'execució.
D'acord amb la Resolució 739/X del Parlament de Catalunya, es crea la Taula sectorial de Fertilització Agrària, com a òrgan d'interlocució en el tema de gestió de la fertilització i la gestió de les dejeccions ramaderes entre el sector agrari i l'Administració.
La promulgació d'aquesta disposició resulta del tot necessària per les raons exposades en els paràgrafs anteriors, estableix una regulació eficaç i proporcionada per a la consecució dels objectius fixats, proporciona seguretat jurídica als seus destinataris, compleix els principis de transparència i eficiència, i el seu contingut s'ha elaborat atenent els principis de bona regulació establerts a l'article 62 de la Llei 19/2014, de 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern.
El Programa d'actuació a les zones vulnerables en relació a la contaminació per nitrats que procedeixen de fonts agràries, contingut en aquest decret, s'ha sotmès al procediment d'avaluació ambiental estratègica.
El contingut d'aquest programa d'actuació ha pres en consideració l'informe de sostenibilitat ambiental, la memòria ambiental i la resolució per la qual l'òrgan ambiental expressa la conformitat a la memòria ambiental.
Amb el dictamen del Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya; amb l'informe de la Comissió de Govern Local de Catalunya;
A proposta de la consellera d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, de la consellera de Salut i del conseller de Territori i Sostenibilitat, d'acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora, i d'acord amb el Govern,
1.1 Aquest Decret té per objecte regular la gestió de la fertilització del sòl i de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats, així com l'establiment de mesures dirigides a reduir i prevenir la contaminació causada o provocada pels nitrats d'origen agrari, i l'aprovació del programa d'actuació aplicable a les zones vulnerables designades a Catalunya.
1.2 El contingut del programa d'actuació en zones vulnerables està integrat per les mesures establertes en els articles següents: 4, 5, 9 a 18, 20 a 32, 37, 38, 41, 47 a 49, 51, 54, 55, disposicions addicionals primera, quarta i cinquena, disposició transitòria primera i novena i disposicions finals segona i vuitena.
També integren l'esmentat programa els annexos 1, 2, 3, 4.a, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 18, 19 i 20.
1.3 Als efectes de l'aplicació de les mesures del programa previstes als articles 54, 55 i disposició final onzena, es diferencia entre zona vulnerable A (ZV-A), corresponent als municipis relacionats a l'annex 20.1 i zona vulnerable B (ZV-B), corresponent als municipis relacionats a l'annex 20.2.
2.1 Les disposicions d'aquest Decret són aplicables a les operacions de gestió de dejeccions i altres fertilitzants nitrogenats que es realitzen a Catalunya.
Les mesures establertes en aquest decret són aplicables tant en zones vulnerables com en zones no vulnerables, llevat d'aquelles en què expressament s'indica que només són aplicables en zones vulnerables.
2.2 Queden exceptuades de l'àmbit d'aplicació d'aquest decret:
b) Les instal·lacions i/o parcel·les agràries destinades a activitats educatives, d'investigació, recerca i/o transferència tecnològica, amb exempció prèvia atorgada pel departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia, d'acord amb l'article 49 d'aquest Decret.
3.1 Als efectes d'aplicació de les disposicions d'aquest Decret s'entén per:
a) Aplicació agrícola: espargiment o incorporació en sòls agrícoles (terres de conreu, prats, pastures, cultius forestals de cicle curt per a ús energètic i plantacions d'arbres de fusta en terres de conreu) de productes amb valor fertilitzant o d'esmena orgànica.
b) Base agrícola: superfície de sòls agrícoles (terres de conreu, prats, pastures, cultius forestals de cicle curt per a ús energètic i plantacions d'arbres de fusta en terres de conreu) susceptible de rebre aplicacions de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants en profit de l'agricultura.
c) Compostatge: procés de transformació biològica controlada de dejeccions ramaderes sòlides, en condicions aeròbies, de manera que s'assoleixen temperatures termòfiles com a resultat de la generació d'energia calorífica d'origen biològic.
d) Dejeccions ramaderes (dejeccions): materials residuals excretats pel bestiar o barreges de llit amb materials residuals excretats pel bestiar, encara que s'hagin transformat i encara que continguin restes del menjar i l'aigua subministrats al bestiar.
e) Esmena orgànica: aportació de fertilitzant orgànic a un sòl per tal de mantenir o incrementar el seu contingut de matèria orgànica.
Únicament els fertilitzants nitrogenats de tipus 1 poden assolir aquesta finalitat.
f) Emmagatzematge en destinació: instal·lació pertanyent a un centre de gestió de dejeccions ramaderes o a una explotació agrícola que emmagatzema dejeccions procedents de diferents explotacions ramaderes amb la finalitat d'aplicació agrícola.
g) Explotació ramadera tradicional de muntanya: explotació semiextensiva de bestiar vaquí de carn, oví, cabrum o equí, que durant un període d'almenys sis mesos a l'any té el bestiar pasturant tot el dia en prats i pastures de muntanya, mentre que durant la resta de l'any combina la pastura amb un cobert o nau on poder refugiar-se en cas d'inclemències meteorològiques, ja sigui durant la nit o bé durant períodes de temps concrets, quan la neu impedeix l'accés dels animals a la pastura.
h) Fem: dejecció ramadera de consistència sòlida.
i) Fertilitzant mineral o adob mineral: qualsevol dels fertilitzants de tipus 3 o de tipus 4.
j) Fertilitzant nitrogenat o adob nitrogenat: producte que conté nitrogen i l'efecte principal del qual, quan és aplicat al sòl, és proporcionar elements nutritius a les plantes.
Inclou els fertilitzants minerals nitrogenats, les dejeccions ramaderes, el compost, els residus de les piscifactories, els fangs de depuradora tractats, i tots els productes similars.
S'exclouen d'aquesta definició els adobs foliars.
També se n'exclouen els materials de molt baixa riquesa en nitrogen que s'apliquen al sòl per a millorar altres propietats físiques, químiques o biològiques diferents del contingut de nitrogen en el sòl, sempre que la dosi d'aplicació d'aquests materials doni lloc a una aportació inferior a 10 kg N/ha i any.
Els fertilitzants nitrogenats es classifiquen en els tipus següents:
Fertilitzants tipus 1: contenen nitrogen orgànic i una relació C/N alta, superior a 10.
La major part del N que contenen és de mineralització lenta.
Es consideren fertilitzants tipus 1 els productes següents: fem de vaquí, fem de conill, fem d'oví, fem de cabrum, fem d'equí, compost, fems porcins, fracció sòlida de purins porcins, fracció sòlida de purins bovins, determinades gallinasses amb clofolla d'arròs o palla, oliasses, morca, brisa, vinasses i materials assimilables als anteriors.
Les dejeccions ramaderes associades a matèries carbonàcies difícilment degradables (per exemple, gallinasses amb serradures), malgrat que tinguin una relació C/N superior a 10, es consideren fertilitzants tipus 2.
Fertilitzants tipus 2: contenen nitrogen orgànic i una relació C/N baixa, inferior a 10, o, si és alta, conté matèries carbonàcies difícilment degradables.
La major part del N que contenen és mineral o fàcilment mineralitzable.
Es consideren fertilitzants tipus 2, tret que per a un determinat producte s'aportin proves concloents en sentit contrari, els productes següents: purins de porc, fracció líquida de purins de porc, gallinassa líquida, gallinassa sòlida, gallinassa amb serradures, purins bovins, fracció líquida de purins bovins, digerits procedents de digestió anaeròbia, fertilitzants comercials organominerals, fangs de depuradora tractats i materials assimilables als anteriors.
Les gallinasses sòlides conformen els fertilitzants tipus 2a; la resta de fertilitzants, el tipus 2b.
Fertilitzants tipus 3: adob nitrogenat obtingut mitjançant extracció o mitjançant procediments industrials de caràcter físic o químic, els nutrients del qual es presenten en forma inorgànica.
La cianamida càlcica, la urea i els seus productes de condensació i associació es consideren adobs inorgànics.
Els fertilitzants tipus 3 són els fertilitzants minerals que no s'engloben dins els fertilitzants tipus 4.
Fertilitzants tipus 4: fertilitzants minerals nitrogenats d'alliberament lent.
Engloba els fertilitzants minerals recoberts (per una membrana semipermeable), els fertilitzants minerals amb baixa solubilitat, els fertilitzants minerals amb inhibidors de la nitrificació i els fertilitzants minerals amb inhibidors de la ureasa.
k) Fertilitzant orgànic o adob orgànic: qualsevol dels fertilitzants de tipus 1 o de tipus 2.
l) Finca: conjunt de parcel·les cadastrals adjacents pertanyents a una mateixa persona titular.
n) GDN: Aplicació informàtica en entorn web que permet elaborar plans de gestió de dejeccions ramaderes i plans de gestió de plantes de biogàs, i que estableix els models normalitzats per la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia per a l'elaboració d'aquests plans.
o) Gestió en el marc agrari: l'aplicació agrícola de les dejeccions ramaderes en una base agrícola, l'emmagatzematge de les dejeccions, el transport de les dejeccions, els tractaments de dejeccions en origen, la maduració de dejeccions ramaderes en destinació i la gestió duta a terme pels centres de gestió de dejeccions ramaderes per a la seva aplicació agrícola.
Com a gestió en el marc agrari, el tractament de dejeccions en origen i la maduració de dejeccions ramaderes en destinació poden utilitzar palla i altres materials naturals agrícoles o silvícoles no perillosos.
p) Gestió fora del marc agrari: qualsevol operació de gestió o tractament que es realitzi sobre les dejeccions ramaderes i que no es pugui considerar com a gestió en el marc agrari, d'acord amb la definició anterior, i que es trobi recollida als annexos I i II de la Llei estatal 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats.
És gestió fora del marc agrari la fabricació de fertilitzants o de substrats, inclosos dins l'àmbit d'aplicació de la normativa específica d'ambdós tipus de productes, excepte si es fabriquen a la mateixa granja que genera les dejeccions sense barrejar-hi residus procedents d'activitats no agràries.
q) Incorporació de dejeccions al sòl: operació que barreja les dejeccions ramaderes (o els productes del seu tractament) amb el sòl on s'han aplicat, de manera que només una petita part de les dejeccions queden sobre la superfície.
Es pot assolir treballant el sòl amb maquinària que el volteja, però també amb arades tipus cisell si es treballa el sòl dos cops.
L'aplicació de la fracció líquida de dejeccions mitjançant reg per aspersió o localitzat és una altra via d'incorporació dins del sòl.
Una altra opció, en cas de dejeccions líquides o semilíquides, és la realització d'un reg per aspersió després d'haver-les escampat.
A efectes d'aquest decret, es considera que s'ha assolit la incorporació dins del sòl quan les restes de dejeccions cobreixen menys d'un 20% de la superfície.
r) Nitrogen de referència (N-ref): quantitat de N en les dejeccions ramaderes, generades pel bestiar en règim intensiu o semiintensiu, que es pot aplicar com a fertilitzant en terres ubicades en ZV, segons el pla de gestió de dejeccions ramaderes vigent per a cada explotació ramadera a l'entrada en vigor d'aquest decret.
s) Pastures amb aprofitament mixt: terres de pastura on, a part de pasturar-hi el bestiar, habitualment s'hi fan dalls.
Consisteixen en pastius, prats naturals, prats artificials i praderies permanents.
t) Pastures sense aprofitament mixt: terres on pastura el bestiar sense que s'hi facin dalls.
Consisteixen en pastures arbrades, pastures arbustives, garrigues, matollars, bosc de rebrot, erm per a pastures i pastures de port o d'alta muntanya.
u) Pendent local: pendent homogeni que té la superfície del recinte o una part del recinte diferenciada de la resta.
En terrenys abancalats (feixes) es refereix al pendent que té el bancal o feixa en la seva part cultivable, que normalment és molt baix.
v) Pla de gestió de les dejeccions ramaderes (pla de gestió): document de planificació que recull la destinació i altres aspectes de la gestió de les dejeccions ramaderes que genera o transforma una explotació ramadera, un centre de gestió de dejeccions o un gestor de residus, i que permet garantir que es disposa de la capacitat per realitzar una correcta gestió de les dejeccions.
x) Recinte: superfície contínua de terreny, dins d'una parcel·la cadastral, amb un mateix ús o aprofitament i un mateix sistema d'explotació, i que apareix reflectit així al SIGPAC (Sistema d'Informació Geogràfica de Parcel·les Agrícoles).
y) Sistema tot dins, tot fora: aquell sistema de producció en el qual la reposició es realitza de tal manera que no entren nous animals fins que no hagin sortit tots els animals del cicle anterior.
z) Sistema jaç compostant: sistema d'estabulació lliure de les vaques de llet consistent en compostar in situ les dejeccions que s'acumulen en la zona de repòs, batent-les diàriament, per airejar-les, amb una arreu motoritzada, normalment una grada rotativa o bé un cultivador.
Aquest sistema permet homogeneïtzar i mantenir el jaç en condicions, reduint de forma significativa les aportacions de nou material per a jaç.
aa) Tecnologies d'alliberament lent: tecnologies que aconsegueixen que el nitrogen passi a forma nítrica de manera progressiva.
ab) Tractament de dejeccions ramaderes: operació o conjunt d'operacions que produeixen un canvi de les característiques físiques, químiques i/o biològiques de les dejeccions ramaderes, diferents del transport i l'emmagatzematge.
ac) Tractament de dejeccions ramaderes en origen: tractament de dejeccions ramaderes realitzat a la mateixa explotació de procedència de les dejeccions tractades o d'una explotació situada a menys de 500 metres de l'explotació on es realitza el tractament i amb la que formi una unitat epidemiològica.
ae) Zona vulnerable (ZV): superfície de territori el vessament o filtració de la qual afecti o pugui afectar la contaminació de les aigües per nitrats d'origen agrari i que ha estat designada com a tal en aplicació de la Directiva 91/676/CEE.
af) Zona vulnerable A (ZV-A): superfície designada com a zona vulnerable i que pertany als municipis amb un ICR superior a 0,8 o als municipis que, tenint un ICR entre 0,5 i 0,8, tenen una elevada contaminació per nitrats.
Els municipis pertanyents a la ZV-A són els que apareixen a l'annex 20.1.1.
ag) Zona vulnerable B (ZV-B): superfície designada com a zona vulnerable i que no pertany a la ZV-A.
Els municipis pertanyents a la ZV-B són els que apareixen a l'annex 20.2.
3.2 Són d'aplicació igualment les definicions establertes en la Directiva 91/676/CEE del Consell, de 12 de desembre de 1991, relativa a la protecció de les aigües contra la contaminació produïda per nitrats procedents de fonts agràries, la Llei 20/2009, de 4 de desembre, de prevenció i control ambiental de les activitats, el Decret 40/2014, de 25 de març, d'ordenació de les explotacions ramaderes, el Decret 44/2012, de 24 d'abril, pel qual es crea el Sistema Integrat de Dades de les Explotacions Agràries de Catalunya.
Càlcul de l'índex de càrrega ramadera
4.1 L'índex de càrrega ramadera (ICR) és el quocient resultant de dividir el nitrogen total en les dejeccions produïdes pel bestiar en règim intensiu o semiintensiu de les explotacions ramaderes d'un municipi i dels municipis adjacents, entre el nitrogen de dejeccions ramaderes admissible en les terres fertilitzables dels mateixos municipis.
4.2 L'índex de càrrega ramadera ICR) es calcula per cada terme municipal designat zona vulnerable.
Per a aquests càlculs s'utilitzen les dades de capacitat de bestiar que consten en el Sistema Integrat de Dades de les Explotacions Agràries de Catalunya, les dades de superfície del SIGPAC i les dosis màximes de dejeccions de l'annex 12.
El nitrogen en les dejeccions es calcula amb els coeficients estàndard d'excreció nitrogenada de l'annex 1 i les reduccions per millores en l'alimentació existents a la base de dades de l'aplicació GDN.
Els càlculs es realitzen tenint en compte les dades del municipi en qüestió i dels municipis adjacents.
Càlcul del nitrogen aportat per les dejeccions ramaderes
5.1 Als efectes de l'elaboració dels plans de gestió de dejeccions ramaderes, el càlcul de nitrogen aportat per les dejeccions ramaderes en ser aplicades al sòl s'efectua d'acord amb les dades que apareixen a l'annex 1.
En les aplicacions de dejeccions, aquest càlcul s'efectua d'acord amb els annexos 13 i 14.
5.2 En cas que el pla de gestió de dejeccions ramaderes prevegi el tractament de les dejeccions en la mateixa explotació ramadera, la seva eficàcia es considera quant a la redistribució del nitrogen entre les diferents fases resultants, o eliminació de nitrogen, si escau.
5.3 En els casos en què sigui tècnicament viable, el departament competent en matèria d'agricultura pot establir una metodologia basada en el balanç de nitrogen a l'explotació ramadera que permeti calcular la quantitat de nitrogen aportada per les dejeccions ramaderes, als efectes de l'elaboració dels plans de gestió de dejeccions ramaderes.
De les persones gestores de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats
Persones gestores de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats
Tenen la consideració de persones gestores de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats les persones o les entitats següents:
a) Les titulars d'explotacions ramaderes que generen dejeccions ramaderes.
b) Les titulars d'explotacions agrícoles on s'apliquen dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats.
c) Les titulars de centres de gestió de dejeccions ramaderes per a la seva aplicació agrícola.
d) Les persones gestores de residus que tracten dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats.
Obligacions i responsabilitats de les persones gestores de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats
7.1 Les persones gestores de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats estan obligades a complir les disposicions d'aquest decret.
7.2 Les persones titulars d'explotacions ramaderes han de garantir la correcta gestió de les dejeccions en l'àmbit de la seva explotació, incloent-hi l'emmagatzematge individual i el transport fins a l'explotació agrícola o fins a l'entrega a un centre de gestió de dejeccions o a una persona gestora de residus.
7.3 Les persones titulars d'explotacions agrícoles són responsables de la correcta aplicació agrícola de les dejeccions i altres fertilitzants nitrogenats que es realitzi en els recintes inclosos en la seva explotació.
També són responsables de l'apilament temporal i emmagatzematge de dejeccions i altres fertilitzants nitrogenats dins l'explotació agrícola.
7.4 Les persones titulars de centres de gestió de dejeccions ramaderes per a la seva aplicació agrícola són responsables de la gestió de les dejeccions incloent-hi el transport des de l'explotació ramadera i fins a l'aplicació agrícola.
En el cas que disposin d'instal·lacions d'emmagatzematge de dejeccions en destinació són responsables del seu correcte manteniment.
7.5 Les persones gestores de residus que operen amb dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats estan obligades a complir les disposicions del capítol 6, sens perjudici del compliment d'altra normativa que els sigui aplicable.
Centres de gestió de dejeccions ramaderes
8.1 Tenen la consideració de centres de gestió de dejeccions ramaderes les persones físiques o jurídiques que realitzen l'activitat de gestió de les dejeccions procedents de diferents explotacions ramaderes, amb emmagatzematge o sense, amb la finalitat que siguin aplicades a explotacions agrícoles.
Es considera que les dejeccions són gestionades per un centre de gestió si els recintes on s'apliquen les dejeccions figuren a la base agrícola del pla de gestió del centre.
8.2 Els centres de gestió de dejeccions ramaderes han de complir els requisits següents:
a) Disposar d'una base agrícola suficient per a la aplicació agrícola de les dejeccions que gestionen.
En el cas que la totalitat o part de la base agrícola estigui situada en zona vulnerable, només poden gestionar de cada explotació ramadera una quantitat de dejeccions equivalent com a màxim al seu N-ref.
En aquest cas, el centre només pot aplicar en zona vulnerable una quantitat equivalent a la suma de les quantitats de N-ref que té contractades amb les explotacions ramaderes, i aquestes explotacions no poden aplicar en zona vulnerable la part de N-ref que està contractada amb el centre.
b) Disposar d'un pla de gestió de dejeccions ramaderes i presentar-lo al departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
La tramitació d'aquest pla se subjecta a allò establert a l'article 35.
c) Disposar d'assessorament en fertilització d'acord amb el que determina l'article 32 si la base agrícola gestionada és superior a 50 ha.
d) En el cas que realitzin l'activitat d'emmagatzematge de dejeccions, han de disposar d'instal·lacions d'emmagatzematge en destinació, amb els requisits que determina l'article 17.
e) Disposar del llibre de gestió de fertilitzants, amb el contingut establert a l'article 37.
Gestió de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats en el marc agrari
De la gestió de les dejeccions ramaderes en l'àmbit de les explotacions ramaderes
Reducció en l'excreció del nitrogen del bestiar mitjançant la millora de l'alimentació o els sistemes de maneig
9.1 Les explotacions ramaderes poden obtenir una reducció en l'excreció nitrogenada als efectes del pla de gestió de les dejeccions ramaderes mitjançant millores en l'alimentació del bestiar, consistents en la disminució en els continguts de proteïna bruta dels pinsos, la utilització d'aminoàcids essencials, la millora de l'índex de conversió o altres mesures similars, de manera aïllada o combinada.
La reducció s'ha de declarar en el pla de gestió de dejeccions ramaderes, i aquest aspecte s'ha de tenir en compte en la valoració del pla.
9.2 Per a una mateixa explotació ramadera, dins una mateixa fase productiva no es poden sol·licitar simultàniament percentatges de reducció diferents.
9.3 En el cas d'explotacions d'engreix on es faci una entrada continuada d'animals, l'explotació ramadera ha de disposar d'un nombre de sitges de pinso com a mínim igual al nombre de tipus de pinso diferents que simultàniament hi ha a les instal·lacions, tret dels casos que es justifiqui que els diferents tipus de pinso es subministren per vies diferents de les sitges.
Instal·lacions d'emmagatzematge individual de les dejeccions ramaderes
10.1 Les explotacions ramaderes han de disposar a l'explotació d'instal·lacions d'emmagatzematge individual de les dejeccions ramaderes, que han d'estar construïdes amb materials i formes que garanteixin la impermeabilitat, evitin la lixiviació, la percolació o l'escolament, sense produir cap mena d'afectació al domini públic hidràulic, d'acord amb els requisits que especifica l'annex 2.2.
10.2 En cas d'explotacions semiintensives, s'aplica una reducció de volum proporcional al percentatge de temps que el bestiar està pasturant, d'acord amb els paràmetres establerts a l'annex 2.1.
En cas d'explotacions totalment extensives no és exigible disposar de sistema d'emmagatzematge de les dejeccions.
En cas d'animals que una part del temps estan en patis, es té en compte la part de dejeccions que es genera als allotjaments.
10.3 En les explotacions ramaderes d'oví, cabrum i boví (en aquest darrer cas, només en cas de gestió en sistema de jaç compostant), es computa als efectes d'emmagatzematge el volum de dejeccions acumulable al terra de la mateixa nau sempre que el terra sigui impermeable, de manera que no es produeixin filtracions de dejeccions.
Aquest requisit s'acredita mitjançant un certificat emès per persona tècnica habilitada conformement al capítol 5 d'aquest Decret, en el qual s'especifiqui que la tipologia del terra de la nau i el maneig normal del bestiar permeten considerar que no hi ha filtracions cap al subsòl.
Aquest emmagatzematge al terra de les naus haurà de disposar d'una quantitat suficient de jaç (palla, serradures o material equivalent) per tal de garantir en tot moment que els animals gaudeixen de les condicions d'higiene i benestar adients.
10.4 Els lixiviats dels ensitjats, les aigües de neteja de les instal·lacions ramaderes i els efluents de les àrees exteriors d'espera i exercici dels animals poden incorporar-se a les instal·lacions d'emmagatzematge de dejeccions ramaderes i gestionar-se conjuntament amb les dejeccions.
10.5 Les instal·lacions d'emmagatzematge han d'estar sempre en correcte estat de manteniment i funcionalitat.
Per tal de verificar que es compleixen els requisits recollits al punt 1 d'aquest article, aquestes instal·lacions estan sotmeses a un seguiment ambiental mitjançant un sistema d'inspeccions o un sistema de controls ambientals, d'acord amb l'article 68 de la Llei 20/2009, així com al pla de controls de la gestió de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats, que executa el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia, d'acord amb els articles 72.bis i 73.2 de la mateixa llei.
10.6 En les naus on hi ha bestiar, si les dejeccions s'acumulen al terra aquest ha de tenir almenys el grau d'impermeabilitat especificat a l'annex 2.2 per als sistemes d'emmagatzematge.
10.7 Les instal·lacions d'emmagatzematge de dejeccions líquides o semi-líquides externes a les naus estan subjectes a una verificació periòdica, cada 6 anys, de la impermeabilitat, integritat estructural i estat dels materials impermeabilitzants.
11.1 Les explotacions ramaderes han de tenir una autonomia d'emmagatzematge individual suficient en funció de les possibilitats d'aplicació agrícola de les dejeccions i, com a mínim, la que s'indica a l'annex 2.1.
11.2 En cas d'explotacions de boví de carn adjacents entre elles, l'autonomia d'emmagatzematge requerida a l'apartat 1 es pot assolir compartint les seves instal·lacions d'emmagatzematge, sempre que hi hagi un informe previ favorable de l'òrgan competent en matèria de sanitat animal.
11.3 En cas que l'explotació ramadera disposi d'un contracte amb un gestor de residus, l'autonomia d'emmagatzematge serà com a mínim de quatre mesos, sempre que aquest contracte especifiqui una recollida de les dejeccions amb un interval de com a molt quatre mesos.
En cas que es disposi de connexió directa mitjançant canonades soterrades amb les instal·lacions del gestor per conduir diàriament les dejeccions ramaderes, no és necessari que l'explotació ramadera disposi d'autonomia d'emmagatzematge.
11.4 El requeriment d'autonomia d'emmagatzematge en cas d'explotacions d'aviram amb el sistema tot dins, tot fora, té les següents especificitats:
a) El terra de les naus on s'allotja el bestiar no comptabilitza per a assolir l'autonomia d'emmagatzematge requerida.
b) Si disposen de contracte amb gestor de residus, al qual s'entreguen la totalitat de les dejeccions al final del cicle productiu, no requereixen disposar d'emmagatzematge de dejeccions.
El mateix s'aplica en cas de disposar de contracte amb un centre de gestió de dejeccions ramaderes que disposa d'instal·lacions d'emmagatzematge de volum suficient.
c) En cas d'aplicació agrícola, l'autonomia d'emmagatzematge requerida ha de complir el mínim de l'aparat 1 d'aquest article i, a més, ha de ser suficient per encabir totes les dejeccions generades durant un cicle complet de bestiar.
Aquesta autonomia requerida pot assolir-se tant en emmagatzematge individual com conjunt.
Instal·lacions de tractament de dejeccions ramaderes en origen
12.1 Tenen la consideració d'instal·lacions de tractament de dejeccions ramaderes en origen aquelles vinculades a una explotació ramadera que tracten dejeccions procedents de la mateixa explotació o d'altres explotacions, sempre que formin una unitat epidemiològica i cap de les explotacions estigui situada a més de 500 m de qualsevol de les altres ni de la instal·lació de tractament.
12.2 Les instal·lacions de tractament en origen s'han de limitar a tractar dejeccions, podent-hi barrejar palla o altres materials naturals, agrícoles o silvícoles, no perillosos.
12.3 Les instal·lacions de tractament de dejeccions ramaderes en origen han de constar en el títol ambiental habilitant de l'explotació ramadera a la qual es vincula la instal·lació.
12.4 El tractament de les dejeccions ramaderes s'ha de realitzar de forma que no comporti un risc higienicosanitari pels animals presents a l'explotació.
12.5 Els productes resultants del tractament han de complir la normativa que correspongui a la seva naturalesa.
Es tindrà en compte el contingut de N dels efluents o subproductes resultants dels tractaments de dejeccions ramaderes a l'hora d'aplicar-los al sòl.
Quan algun altre dels paràmetres analítics d'aquests efluents suposi un risc de degradació del sòl receptor, s'hauran de reduir les dosis aplicades de manera que s'elimini aquest risc i aplicar, si escau, un programa d'anàlisi de sòls tenint en compte la metodologia de mostreig de l'Annex 10.
12.6 El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia difondrà a través de la seva pàgina web els rendiments estàndards de les diferents tecnologies de tractament.
Requisits d'ubicació de les instal·lacions d'emmagatzematge i de tractament de les dejeccions ramaderes en origen
Les instal·lacions d'emmagatzematge individual i en destinació i les instal·lacions de tractament han de respectar les distàncies mínimes que estableix l'annex 3.1.
Transport de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants orgànics
14.1 El transport de les dejeccions ramaderes s'ha de realitzar complint la normativa sanitària, de transport i, quan escaigui, de residus, de tal manera que s'evitin els riscos de transmissió de malalties o de contaminació del medi.
Només en el cas de gestió fora del marc agrari les activitats de transport de les dejeccions ramaderes requereixen autorització de l'administració competent en matèria de residus.
14.2 En els supòsits que s'indiquen a continuació, els equips de transport de dejeccions han d'anar equipats amb un dispositiu electrònic de posicionament global (GPS) i una unitat de recepció, registre i transmissió telemàtica de les dades que s'especifiquen a l'annex 15 que no en permeti la modificació.
Aquestes dades s'han de transmetre telemàticament en temps real a la plataforma que posi a disposició el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
a) Quan les dejeccions s'apliquin en un recinte situat íntegrament a més de 5 km en línia recta de l'explotació d'origen de les dejeccions.
b) Quan el transport de les dejeccions es porti a terme per personal aliè a l'explotació ramadera de procedència de les dejeccions o a l'explotació agrícola on s'apliquen les dejeccions.
c) Quan les dejeccions tinguin com a destinació una instal·lació d'emmagatzematge en destinació o un apilament temporal a més de 10 km de l'explotació d'origen.
d) Quan les dejeccions tinguin com a origen o destinació un gestor de residus.
e) Quan les dejeccions siguin gestionades per un centre de gestió de dejeccions ramaderes.
f) Quan les dejeccions procedeixin d'explotacions situades en zona vulnerable i s'apliquin en zona no vulnerable.
14.3 En tot cas, s'exceptua de l'obligació prevista a l'apartat 2 d'aquest precepte el transport de dejeccions procedents d'explotacions ramaderes que generin menys de 2.000 kg de nitrogen en còmput anual segons coeficients estàndards, corresponents al bestiar en règim intensiu o semiintensiu.
En els supòsits que s'indiquen a continuació, els vehicles encarregats de transportar fangs de depuradora tractats i altres residus orgànics agroindustrials des dels centres de producció (EDAR, empreses, instal·lacions de tractament) fins a les parcel·les receptores han de disposar d'un dispositiu electrònic de posicionament global (GPS) i una unitat de recepció, registre i transmissió telemàtica de les dades que s'especifiquen a l'annex 15, que no en permeti la modificació.
Aquestes dades s'han de transmetre telemàticament en temps real a la plataforma que posi a disposició el departament competent en matèria de residus:
a) Quan els residus s'apliquin en un recinte situat íntegrament a més de 5 km en línia recta de la instal·lació d'origen.
b) Quan el transport es porti a terme per personal aliè a la instal·lació de procedència o a l'explotació agrícola on s'apliquen els residus,
c) Quan els residus tinguin com a destinació una instal·lació d'emmagatzematge en destinació o un apilament temporal a més de 10 km de la instal·lació d'origen.
De la gestió de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats en l'àmbit agrícola
15.1 La gestió en el marc agrari de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants s'ha de realitzar utilitzant procediments que no posin en perill la salut humana ni perjudiquin el medi ambient i, en particular, que no comportin un risc de contaminació de l'aigua o del sòl.
15.2 L'espargiment o la incorporació al sòl de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants només es pot realitzar en base agrícola, en àrees enjardinades i en activitats de rehabilitació de sòls o de revegetació d'espais degradats.
L'aplicació no es pot de realitzar sobre marges, ribassos o espones de les parcel·les.
15.3 L'aplicació agrícola de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats en zones vulnerables es regeix per aquest Decret i pel Codi de bones pràctiques agràries en relació amb el nitrogen, aprovat per l'Ordre de 22 d'octubre del 1998, o norma que el substitueixi.
15.4 L'aplicació de dejeccions ramaderes sobre cultius ja establerts, destinats a consum humà, quan les dejeccions entren en contacte directe amb els òrgans o parts comestibles, ha de respectar un termini de seguretat de dos mesos entre l'aplicació i el moment de la collita.
15.5 Les incidències en la gestió de les dejeccions ramaderes en el marc agrari que impliquin un risc o afecció greus per al medi s'han de comunicar immediatament a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia i, si tenen afectació directa al medi aquàtic, a l'Agència Catalana de l'Aigua, amb indicació del lloc afectat, el tipus i les causes de l'afecció, la procedència de les dejeccions i les mesures correctores, en cas que se n'hagin adoptat.
Maduració de dejeccions ramaderes en destinació
16.1 La maduració de dejeccions ramaderes en destinació és l'etapa del procés d'estabilització de la matèrica orgànica continguda en les dejeccions sòlides mitjançant volteig, en què hi ha un menor consum d'oxigen i un menor alliberament d'energia, que es porta a terme a l'explotació agrícola amb l'exclusiva finalitat d'aplicar el producte final a la mateixa explotació i que, a banda de dejeccions ramaderes, únicament pot incorporar palla o altres materials naturals, agrícoles o silvícoles, no perillosos.
La persona titular de les instal·lacions de maduració en destinació ha de ser la mateixa que la de l'explotació agrícola on s'aplicaran els materials que generi l'activitat.
16.2 Aquestes instal·lacions no comptabilitzen per assolir el requisit d'autonomia d'emmagatzematge d'explotacions ramaderes a què es refereix l'article 11.
Se sotmeten al règim d'intervenció ambiental corresponent, amb informe previ del departament competent en matèria de ramaderia.
16.3 La superfície on es realitza la maduració de dejeccions ha de respectar les distàncies establertes a l'annex 3.1 i ha de complir els mateixos requisits d'impermeabilitat i control de lixiviats que aquest decret estableix per als emmagatzematges de dejeccions sòlides.
No s'ha de realitzar sobre àrees inundables, entenent com a tals les àrees baixes, properes als rius i cursos d'aigua, que s'inunden regularment.
16.4 Les persones titulars de les instal·lacions de maduració en destinació han de dur un llibre de gestió de fertilitzants, amb informació permanentment actualitzada sobre sortides i entrades de les dejeccions ramaderes.
Han d'anotar la informació següent:
b) Sortides de dejeccions de la instal·lació: volum tret, amb especificació del nitrogen que conté, data i referència SIGPAC de la base agrícola on s'ha aplicat.
Aquest llibre de gestió es podrà incorporar i ser el mateix llibre de gestió de fertilitzants previst en l'article 37.2, que obliga a les persones titulars de les explotacions agrícoles.
El llibre ha d'estar a disposició de les administracions competents i les anotacions s'han d'efectuar per ordre cronològic dins els set dies naturals següents a la realització de les accions.
Instal·lacions d'emmagatzematge en destinació
17.1 Els centres de gestió de dejeccions ramaderes poden disposar d'instal·lacions d'emmagatzematge de dejeccions que continguin dejeccions procedents de diferents explotacions ramaderes sempre que el seu destí sigui l'aplicació agrícola.
Les explotacions agrícoles també poden disposar d'instal·lacions d'emmagatzematge de dejeccions sempre que el seu destí sigui l'aplicació agrícola a la mateixa explotació.
17.2 Aquestes instal·lacions no comptabilitzen per assolir el requisit d'autonomia d'emmagatzematge d'explotacions ramaderes a què es refereix l'article 11.
17.3 Aquestes instal·lacions han de complir els requisits que especifica l'annex 2.2 i, si són per a dejeccions líquides, han de disposar de coberta, que pot ser flexible o flotant, tal com està definida a les conclusions de les millors tècniques disponibles en el marc de la Directiva 2010/75/UE.
17.4 Aquestes instal·lacions han de respectar les distàncies mínimes establertes a l'annex 3.1 i se sotmeten al règim d'intervenció ambiental corresponent, amb informe previ del departament competent en matèria de ramaderia.
17.5 Les instal·lacions d'emmagatzematge de dejeccions líquides o semi-líquides externes a les naus estan subjectes una verificació periòdica, cada 6 anys, de la impermeabilitat, integritat estructural i estat dels materials impermeabilitzants.
Períodes en què no es poden aplicar fertilitzants nitrogenats
18.1 Els períodes de l'any en què no es poden aplicar els diferents tipus de fertilitzants nitrogenats són els que s'especifiquen a l'annex 4.
18.2 Malgrat els períodes de prohibició indicats a l'annex 4, es podran aplicar fertilitzants en els casos següents:
a) Quan s'utilitzin els fertilitzants orgànics per biofumigació, sempre que es disposi d'un informe emès per una persona tècnica, amb alguna de les titulacions de l'annex 16.3, que en justifiqui l'aplicació.
b) En cas de condicions meteorològiques adverses que retardin les feines agrícoles habituals, la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia pot acordar per resolució en determinades zones l'aplicació de fertilitzants dins dels períodes prohibits.
c) En el cas de cultius llenyosos, es poden aplicar fertilitzants de tipus 3, sempre que es disposi d'un informe emès per una persona tècnica, amb alguna de les titulacions de l'annex 16.3, que en justifiqui la necessitat i la quantitat.
d) En cas d'aplicació de quelats de ferro, es poden incorporar simultàniament fertilitzants tipus 3.
e) Els fertilitzants de tipus 2 o 3 poden aplicar-se al sòl quan no hi ha cultiu al terreny dins dels quaranta-cinc dies naturals anteriors a la sembra o plantació dels cultius herbacis.
Els fertilitzants de tipus 2 que incorporin tecnologies d'alliberament lent, així com els fertilitzants d'origen orgànic amb continguts de nitrogen amoniacal inferiors al 25% del nitrogen total, poden aplicar-se al sòl quan no hi ha cultiu al terreny dins dels dos mesos anteriors a la sembra o plantació dels cultius herbacis.
f) Els fertilitzants de tipus 1 poden aplicar-se quan no hi ha cultiu al terreny dins dels dos mesos anteriors a la sembra o plantació dels cultius herbacis.
En cas de cultius llenyosos, es poden aplicar dins dels quatre mesos anteriors a la plantació.
g) El que estableixen les lletres e) i f) és també aplicable a cultius no esmentats a l'annex 4.
h) En recintes de blat de moro de regadiu, es poden aplicar purins un cop ha finalitzat el cultiu, si es compleixen tots els requisits següents:
- Es realitza una anàlisi del contingut de N al sòl en forma de nitrats, en una mostra obtinguda en el termini i amb la metodologia descrits a l'annex 9, i aquest contingut és inferior a 10 mg N-NO 3 - / kg sòl sec a 105 oC.
- S'incorporen al sòl tant el rostoll com els canyots procedents de la recol·lecció (no hi ha exportació de part dels canyots fora de la parcel·la), en un termini de 30 dies naturals des de la recol·lecció.
- La quantitat de purins aplicada no supera els 4 kg N/t de canyot.
La quantitat de canyots presents a la parcel·la s'estima en 1 t de canyot per cada tona de gra obtingut a la parcel·la.
18.3 Els períodes de prohibició d'aplicació de fertilitzants no són d'aplicació als efluents de cellers i almàsseres regulats pel Decret 198/2015, de 8 de setembre, de gestió agrícola dels efluents produïts en cellers i almàsseres, així com tampoc a les fruites i hortalisses que es retiren del mercat a través d'una biodegradació controlada en sòls agrícoles, a l'empara del Decret 126/2007, de 5 de juny, pel qual s'estableix la regulació del control ambiental en la retirada de fruites i hortalisses o normes que les substitueixin.
Quantitats màximes de nitrogen aplicables als cultius en zones no designades com a vulnerables
19.1 En zones no designades com a vulnerables, la quantitat màxima de nitrogen que procedeixi de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants orgànics a aplicar anualment és la que figura a l'annex 12.
El càlcul del nitrogen aportat per les dejeccions ramaderes s'ha d'efectuar d'acord amb els criteris establerts a l'annex 14.
19.2 El límit màxim previst en l'apartat 1 podrà superar-se en un 60% quan es tracti d'aplicacions biennals de fertilitzants tipus 1.
19.3 També es poden aplicar dosis superiors a les establertes a l'apartat 1 en el casos següents:
a) Per l'elevada producció, l'augment de les dosis pot ser superior en un 30%, sempre que es pugui justificar agronòmicament.
b) En cas de biofumigació amb fertilitzants orgànics o si es realitzen esmenes orgàniques abans de la plantació de cultius llenyosos amb fertilitzants tipus 1.
En aquests casos, l'aplicació de dosis superiors ha de constar justificada en un informe emès per una persona tècnica, amb alguna de les titulacions de l'annex 16.3, el qual s'ha de presentar a l'Administració si aquesta ho requereix.
19.4 En cas de pastures sense aprofitament mixt, són aplicables les normes següents:
Quantitats màximes de nitrogen aplicables als cultius en zones vulnerables
20.1 A les zones vulnerables la quantitat màxima de nitrogen procedent de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants orgànics que es pot aplicar és de 170 kg N/ha i any.
En cas de producció agrària ecològica en zona vulnerable, el límit de 170 kg N/ha i any es refereix només a dejeccions ramaderes, i es pot superar aquesta dosi amb altres fertilitzants orgànics sempre dins del límit de N total que apareix a l'annex 5 d'aquest decret.
En cas de fertilitzants organominerals inclosos dins l'àmbit d'aplicació de la normativa de productes fertilitzants, el límit de 170 kg N/ha i any es refereix al nitrogen en forma orgànica que contenen aquests productes.
20.2 Les quantitats màximes de nitrogen total procedents de fertilitzants orgànics, fertilitzants minerals i de l'aigua de reg, referides a un cicle de cultiu inferior a un any, o a un any quan el cicle és superior, són les que s'estableixen a l'annex 5.
Aquestes limitacions es basen en les produccions màximes que es poden assolir en cadascuna de les àrees per a cada cultiu i sistema de maneig especificat, considerant les diferències edafoclimàtiques de cada zona.
Aquestes limitacions no s'apliquen als cultius fora-sòl en què es recirculen els lixiviats.
20.3 Mitjançant informe de la persona assessora en fertilització de què disposi l'explotació, justificant unes majors necessitats d'adobatge del cultiu, emparat en una anàlisi de nitrats al sòl, es poden superar en un 25% les dosis màximes de N establertes a l'annex 5, sense superar en cap cas la dosi de dejeccions ramaderes indicada a l'apartat 1 d'aquest article.
També es poden aplicar dosis de N superiors a les establertes a l'annex 5 si es justifiquen, per part de la persona assessora en fertilització de què disposi l'explotació, calculant-les amb el mètode del balanç de N en parcel·la indicat a l'annex 6 per als cultius que específicament hi apareixen.
Ara bé, en qualsevol dels casos, la dosi aplicada de fertilitzants orgànics mai no pot superar la quantitat de 170 kg N/ha i any.
20.4 En terres de pastura, per tal de no sobrepassar la dosi màxima de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants orgànics esmentada a l'apartat 1, s'ha de comptabilitzar tant el nitrogen que deixa el bestiar al terreny mentre pastura com el nitrogen que procedeix de fertilitzants orgànics aplicats d'altres maneres.
20.5 En cas de pastures sense aprofitament mixt, són aplicables les normes següents:
L'adobatge nitrogenat de fons amb fertilitzants tipus 3 no ha de superar la meitat de les quantitats màximes indicades a l'annex 5 per a aquest tipus de fertilitzants en cas que el cicle del cultiu sigui superior a quatre mesos.
Mètode d'aplicació dels fertilitzants nitrogenats
22.1 En conreus herbacis, prats i pastures, l'aplicació de qualsevol mena de fertilitzant nitrogenat s'ha de realitzar de manera que la seva distribució sigui el màxim d'uniforme en cada zona homogènia del conreu, el prat o la pastura.
En cultius llenyosos, la uniformitat en l'aplicació ha de tindre en compte la pauta de distribució dels arbres.
22.2 L'aplicació de purins o fraccions líquides de dejeccions no es pot efectuar en les condicions següents:
a) Directament des de la cisterna de transport sense mediació de dispositius de repartiment o espargiment.
b) Utilitzant els sistemes de reg.
Malgrat això, es poden aplicar les fraccions líquides del tractament de dejeccions mitjançant sistemes de reg localitzat o per aspersió (sempre que no es tracti d'aspersió amb canó).
22.3 Està prohibida l'aplicació de purins amb vano o ventall.
El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia pot establir excepcions a aquesta prohibició en casos en què el ventall no es pugui substituir per condicions orogràfiques, climàtiques, de tipus de cultiu o altres motius justificats.
22.4 Les aplicacions de fertilitzants orgànics a menys de 500 metres de nuclis de població o àrees de lleure es prohibeixen des de les 15 h del divendres fins a les 24 h del diumenge i des de les 15 h de la vigília d'un dia festiu fins a les 24 h del dia festiu.
Se n'exceptuen les aplicacions amb injectors que deixin el fertilitzant totalment incorporat dins del sòl, així com les aplicacions de productes inclosos dins l'àmbit d'aplicació de la normativa de productes fertilitzants o de substrats.
En cas de condicions meteorològiques adverses o circumstàncies excepcionals que redueixin els dies disponibles per a realitzar les aplicacions, la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia pot acordar per resolució aixecar la prohibició establerta en aquest apartat el període de temps imprescindible per a completar les tasques de fertilització en els municipis afectats.
Equips d'aplicació de dejeccions
Els equips d'aplicació de dejeccions ramaderes han de complir els requisits següents:
a) Disposar d'un sistema que permeti una elevada uniformitat de distribució i un bon ajustament de la dosi, d'acord amb els requeriments tècnics establerts a l'annex 7.
b) Disposar d'un conductímetre, o un altre mètode de precisió almenys equivalent, instal·lat de manera permanent a la cisterna o a la instal·lació d'emmagatzematge on es carrega la cisterna que permeti estimar la concentració de nitrogen en cas de dejeccions ramaderes líquides o semilíquides.
Incorporació dels fertilitzants nitrogenats dins del sòl
24.1 Les dejeccions ramaderes, així com els altres fertilitzants no inclosos dins l'àmbit d'aplicació de la normativa en matèria de productes fertilitzants, s'han d'incorporar dins del sòl en les condicions següents:
24.1.1 Dejeccions d'explotacions ramaderes incloses en l'àmbit d'aplicació de la Directiva 2010/75/UE, d'emissions industrials (annex I de la Llei 20/2009, del 4 de desembre, de prevenció i control ambiental d'activitats)
- Aplicats a més de 500 m de nuclis de població, polígons industrials, centres de treball no agraris o àrees de lleure: 12 hores.
- Aplicats a menys de 500 m de nuclis de població, polígons industrials, centres de treball no agraris o àrees de lleure: 4 hores.
24.1.2 Dejeccions d'explotacions ramaderes no incloses en l'àmbit d'aplicació de la Directiva 2010/75/UE, d'emissions industrials (annex I de la Llei 20/2009, del 4 de desembre, de prevenció i control ambiental d'activitats)
a) Els fertilitzants de tipus 1 s'han d'incorporar dins del sòl en els casos i terminis següents, comptats des del dia en què s'apliquen a la superfície del sòl:
- Aplicats a més de 500 m de nuclis de població, polígons industrials, centres de treball no agraris o àrees de lleure: dins els 3 dies següents al de l'aplicació.
- Aplicats a menys de 500 m de nuclis de població, polígons industrials, centres de treball no agraris o àrees de lleure: dins els 2 dies següents al de l'aplicació.
b) Els fertilitzants de tipus 2 s'han d'incorporar dins del sòl en els casos i terminis següents, comptats des del dia en què s'apliquen a la superfície del sòl:
- Aplicats a més de 500 m de nuclis de població, polígons industrials, centres de treball no agraris o àrees de lleure: dins els 2 dies següents al de l'aplicació.
- Aplicats a menys de 500 m de nuclis de població, polígons industrials, centres de treball no agraris o àrees de lleure: dins el dia següent al de l'aplicació.
24.2 La incorporació dins del sòl no és obligatòria en els supòsits següents:
a) Prats i pastures ja implantats.
b) Cultius llenyosos amb coberta vegetal entre línies.
c) Sistemes de conreu de conservació.
e) Cultius d'olivera en què es recullen les olives del terra, si el sòl no es treballa i té més d'un 30% de la superfície consistent en afloraments rocosos i/o presència massiva de graves.
24.3 En cas de condicions meteorològiques adverses o circumstàncies excepcionals que n'impedeixin la incorporació, la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia pot acordar en determinades zones terminis superiors als esmentats.
Aplicació de fertilitzants nitrogenats en terrenys de fort pendent
25.1 En cas que s'apliquin fertilitzants nitrogenats líquids o semilíquids en terrenys de pendent local superior al 5%, cal prendre alguna de les mesures següents o altres d'eficàcia equivalent, per minimitzar l'escolament superficial per tal d'afavorir la infiltració de l'aigua (de reg o de pluja) al sòl:
- Conreu segons les corbes de nivell.
- Cultius en faixes o bandes paral·leles a les corbes de nivell, amb alternança de cultius o barreres vegetals d'alt recobriment.
- Coberta del sòl o encoixinat ( mulch ).
- Aportació d'esmenes orgàniques
25.2 No s'han d'aplicar fertilitzants nitrogenats líquids o semilíquids al sòl en terrenys de pendent local superior al 15%.
Aplicació de fertilitzants nitrogenats en terrenys entollats, inundables, gelats o nevats
26.1 Llevat el cultiu de l'arròs, resta prohibida l'aplicació de fertilitzants nitrogenats en sòls entollats.
26.2 En terrenys inundables no s'han d'aplicar fertilitzants nitrogenats en èpoques de risc d'inundació.
En aquests terrenys s'han d'incorporar els fertilitzants el mateix dia en què s'han aplicat a la superfície del sòl.
26.3 En sòls gelats o nevats no s'han d'aplicar fertilitzants nitrogenats.
Distàncies a respectar en aplicació de fertilitzants nitrogenats
Els fertilitzants nitrogenats s'han d'aplicar respectant les distàncies mínimes que es detallen a l'annex 8.
En les terres utilitzades per a pastura sense aprofitament mixt cal que el titular hi estableixi la càrrega ramadera en funció de la productivitat de la pastura.
La gestió que es faci d'aquest bestiar ha d'assegurar que no es malmetrà el sòl, per la qual cosa caldrà distribuir adequadament el bestiar en els diferents sectors o zones, i fer una adequada distribució i rotació dels abeuradors i els punts de menjar, si n'hi ha.
Concentracions màximes de nutrients al sòl
29.1 Les concentracions màximes de nutrients en el sòl, durant els diferents moments de l'any, són les establertes en l'annex 9.
29.2 Si com a resultat dels controls i les inspeccions que realitza el departament competent en matèria d'agricultura es comprova, mitjançant el mètode analític Olsen, que se supera la concentració de fòsfor (P) de 80 mg P/kg sòl sec a 105 oC, s'haurà de realitzar la fertilització de l'explotació durant els quatre anys següents en base a anàlisis de sòls, les quals tindran caràcter d'autocontrol.
29.3 En cas de tractament de dejeccions per nitrificació-desnitrificació, electro-coagulació o equivalent, la persona titular de l'explotació agrícola és responsable que s'analitzin els sòls receptors de les fraccions líquides resultants del tractament.
La dosificació s'ha de fer de manera que es garanteixi que el sòl del recinte no superi la concentració de K (extracció amb acetat amònic) que figura a la taula de l'apartat c) de l'annex 9.
Els lixiviats procedents de la recirculació en conreus fora-sòl es poden utilitzar com a fertilitzant en cultius a l'aire lliure, sempre que no tinguin una conductivitat elèctrica mesurada a 25 oC superior a 8 dS/m i que comporti que s'hagin de gestionar com a residu.
Apilament temporal de fertilitzants orgànics a l'explotació agrícola
31.1 Es permet l'apilament temporal de fertilitzants orgànics dins l'explotació agrícola amb la finalitat de facilitar la logística del repartiment dels fertilitzants als diferents recintes i la posterior aplicació agrícola, sempre que es respectin les condicions següents:
a) Que els materials orgànics tinguin almenys un 20% de matèria seca i sempre que la seva consistència permeti efectivament la constitució d'amuntegaments que no deixin anar lixiviats.
b) Que s'efectuï en llocs on no hi hagi risc de contaminació per escolament superficial ni infiltració subterrània.
c) Que la quantitat de fertilitzant apilat a la finca no superi la quantitat aplicable a la campanya agrícola en curs i no sigui superior a 200 t per any.
d) Que no es perllongui més enllà de tres mesos, tret que per circumstàncies meteorològiques s'hagi de retardar l'aplicació agrícola.
Aquest retard s'haurà de comunicar al departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia abans que es produeixi.
e) En cas que l'apilament se situï a menys de 500 m de nuclis de població, habitatges aïllats, polígons industrials, centres de treball no agraris i àrees de lleure, no es pot perllongar més de quatre dies naturals.
No obstant, els apilaments de fertilitzants inclosos dins l'àmbit d'aplicació de la normativa en matèria de productes fertilitzants, es poden perllongar fins a un màxim de 10 dies naturals.
f) Que es respectin les distàncies establertes a l'annex 3.2.
31.2 No es poden fer apilaments sobre les planes d'inundació, entenent com a tals les àrees baixes, properes als rius i cursos d'aigua, que s'inunden regularment, ni sobre terrenys que presentin porositat per fissuració o en àrees sobre calcàries dures afectades per processos de carstificació dins o immediatament per sota del sòl.
L'apilament ha de canviar d'ubicació cada any.
31.3 L'apilament temporal no pot comptabilitzar-se per donar compliment als requeriments de capacitat d'emmagatzematge que estableix l'article 11.
31.4 En cap cas un apilament temporal no pot limitar la instal·lació d'una explotació ramadera o la seva ampliació o modificació, sinó que l'apilament temporal haurà de canviar d'ubicació per tal d'adaptar-se a la nova realitat.
32.1 Les explotacions agràries han de disposar d'assessorament en fertilització, realitzat per part d'una persona assessora en fertilització, en els següents casos:
a) Quan apliquin dejeccions en el supòsits dels articles 18.2.h), 20.3, 29.2 i 3, 54.1.f) i 55 d), així com de l'annex 5 (superar en blat de moro la dosi total de nitrogen de 300 kg N/ha, o la dosi de nitrogen en fertilitzants minerals o en aigua de reg de 200 kg N/ha).
b) Si tenen una superfície de cultius superior als llindars següents:
- 3 ha de cultius a l'aire lliure d'hortícoles, de flors o de planta ornamental.
- 10 ha de cultius de regadiu (sense considerar les superfícies dels dos ítems anteriors).
- L'equivalent a més de 20 ha de cultius de secà, en el cas que l'explotació tingui una combinació de diferents tipus de cultius, aplicant les equivalències següents:
1) 1 ha de cultius en hivernacle equival a 20 ha de secà.
2) 3 ha de cultius a l'aire lliure d'hortícoles, de flors o de planta ornamental equival a 20 ha de secà.
3) 1 ha de cultius de regadiu (sense considerar les superfícies dels dos ítems anteriors) equival a 2 ha de secà.
32.2 La persona assessora en fertilització ha d'elaborar la planificació de la fertilització indicada a l'annex 11.
Així mateix, ha de realitzar les tasques indicades als articles 18.2.h), 20.3, 29.2 i 3, 54.1.f) i 55 d), així com a l'annex 5 (mostreig de tiges en cas de superar en blat de moro la dosi total de nitrogen de 300 kg N/ha, o la dosi de nitrogen en fertilitzants minerals o en aigua de reg de 200 kg N/ha).
32.3 La persona assessora en fertilització ha de disposar d'alguna de les titulacions relacionades a l'annex 16.3, i la seva disponibilitat s'acredita mitjançant contracte de servei d'assessorament entre la persona titular de l'explotació i la persona assessora, mitjançant contracte laboral o mitjançant certificat de pertinença de l'explotació a una entitat que disposi de personal tècnic assessor, i que assessora l'explotació.
En el cas d'explotacions agrícoles on la persona titular té alguna de les titulacions universitàries relacionades a l'annex 16.3 o alguna de les titulacions de formació professional relacionades a l'annex 16.2, pot exercir ella mateixa com a persona tècnica assessora de la seva pròpia explotació.
32.4 Per tal de poder exercir l'activitat de persones assessores en fertilització, les persones interessades han de comunicar-ho al servei territorial corresponent del departament competent en matèria d'agricultura.
La comunicació prèvia d'inici d'activitat ha d'anar acompanyada de la còpia del títol universitari, de grau o màster que s'esmenten a l'annex 16.3, en el cas que no s'autoritzi l'Administració de la Generalitat a la verificació dels títols universitaris oficials de la persona sol·licitant.
En els cas de titulacions universitàries posteriors a l'establiment de l'Espai europeu d'educació superior (EEES), cal presentar certificació de l'expedient acadèmic amb indicació dels crèdits ECTS si s'escau
32.5 La formalització de la comunicació prèvia s'efectua per mitjans telemàtics a través del portal únic per a les empreses, al qual es podrà accedir també des de la seu electrònica de la Generalitat de Catalunya.
32.6 El cessament de l'activitat així com qualsevol alteració o modificació de les dades referides en l'apartat 7 ha de ser comunicada d'acord amb el procediment previst a l'apartat 6.
32.7 La inexactitud, falsedat o l'omissió, de caràcter essencial, en qualsevol dada en la comunicació o en la documentació que l'acompanya comporta, amb audiència prèvia a la persona interessada, deixar sense efecte la comunicació i impedir l'exercici de l'activitat afectada.
S'entenen de caràcter essencial les dades identificatives de la persona que comunica l'activitat i la informació indicada a l'apartat 7.
Règim d'intervenció en la gestió de les dejeccions ramaderes
Pla de gestió de les dejeccions ramaderes
33.1 Les explotacions ramaderes han de disposar d'un pla de gestió que empari la totalitat de la seva capacitat de bestiar, que reflecteixi la gestió de les dejeccions.
En queden exemptes les explotacions ramaderes i les orientacions productives següents:
c) Explotacions que generen menys de 500 kg de nitrogen anuals, calculant-ho amb els coeficients estàndard de generació de nitrogen de l'annex 1.
d) Incubadores, nuclis zoològics, punts de parada i escorxadors.
En el cas de bestiar semiintensiu el pla de gestió es refereix només a les dejeccions generades durant el temps que el bestiar està estabulat.
33.2 La persona titular de l'explotació ramadera és responsable de la veracitat i la fiabilitat de tota la informació i les dades incloses en el pla de gestió i en la documentació que l'acompanyi.
Contingut del pla de gestió de les dejeccions ramaderes
El pla de gestió de les dejeccions ramaderes haurà de contenir com a mínim la informació següent:
a) Dades de la persona titular de l'explotació.
b) Capacitat de bestiar existent (o que es vol assolir, si és el cas) segons espècie, fase productiva i sistema de producció.
Sistema de sostenibilitat (producció ecològica, etc.).
En cas d'ampliació de capacitat de bestiar en zona vulnerable, indicació del supòsit que es compleix, d'acord amb l'article 54 d'aquest decret.
c) Càlcul de la quantitat anual de nitrogen en les dejeccions ramaderes, segons espècie de bestiar, fase productiva i tipus de dejecció, d'acord amb l'annex 1 d'aquest Decret.
d) Descripció i capacitat del sistema d'emmagatzematge de les dejeccions.
e) Tractaments a realitzar sobre les dejeccions a la explotació ramadera: descripció, capacitat (en tones o metres cúbics de dejeccions i també en quilos de nitrogen), amb indicació de la distribució del nitrogen, el fòsfor i el potassi entre les diferents fases resultants, o eliminació de nitrogen, quan escaigui.
Un pla de seguiment i control del tractament, on es faci especial èmfasi en els paràmetres a analitzar i les freqüències de mostratge.
En cas que el tractament en origen produeixi fertilitzants inclosos dins l'àmbit d'aplicació de la normativa específica de productes fertilitzants, o substrats inclosos dins l'àmbit d'aplicació de la normativa específica de substrats, que han d'estar convenientment acreditats mitjançant els corresponents registres, el pla de gestió no cal que indiqui la destinació concreta posterior d'aquesta part de les dejeccions.
f) Llista de les terres on es preveuen aplicar les dejeccions (o, si escau, les fraccions resultants del seu tractament), d'acord amb el model normalitzat de pla de gestió.
Les dosis màximes de nitrogen procedents de dejeccions que admet la base agrícola d'un pla de gestió són les que s'estableixen en l'annex 12.
La base agrícola que forma part d'un pla de gestió no pot formar part d'altres plans de gestió.
g) En els supòsits contemplats als articles 54.1.f) i 55 d), còpia de les anàlisis de sòls, realitzades com a màxim un any abans de la data de presentació del pla de gestió, que demostrin que els recintes receptors situats en ZV-B no superen el llindar de P (mètode analític Olsen) de 80 mg P/kg sòl sec a 105 oC, així com declaració responsable de la persona assessora en fertilització de l'explotació agrícola on s'apliquen les dejeccions amb identificació del recinte o recintes d'on s'ha pres la mostra.
h) Acreditació documental que es disposa del dret a aplicar dejeccions ramaderes en la superfície aportada necessària per a la seva correcta gestió.
i) Previsió d'entregues a gestors de residus o a centres de gestió de dejeccions ramaderes, amb acreditació documental de l'acord amb aquestes entitats.
j) Condicions en què es realitzarà la vigilància i el manteniment de les instal·lacions d'emmagatzematge.
k) Altres destinacions previstes per a les dejeccions i acreditar-ne la gestió, d'acord amb la normativa vigent aplicable.
35.1 La tramitació dels plans de gestió s'integra en els procediments que preveu la normativa en matèria de prevenció i control ambiental d'activitats.
35.2 El pla de gestió de les dejeccions ramaderes l'ha de redactar una persona tècnica habilitada pel departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia, conformement a l'article 67.3 de la Llei 20/2009, de 4 de desembre.
35.3 La redacció del pla s'ha de fer mitjançant l'aplicació informàtica GDN (Gestió de Dejeccions ramaderes i Nitrogen), o la que en un futur la pugui substituir, accessible des del web del departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
36.1 La modificació del pla s'ha de realitzar mitjançant l'aplicació GDN o la que en un futur la pugui substituir, i es tramita d'acord amb l'article 35 d'aquest decret.
36.2 Sens perjudici del que determini la normativa en matèria de prevenció i control ambiental d'activitats, els següents canvis requereixen, amb caràcter previ, la modificació del pla de gestió:
- Canvi d'alimentació que comporta un increment de la quantitat de nitrogen generada amb les dejeccions ramaderes.
- Canvi del supòsit que habilita a ampliar la capacitat de bestiar en zona vulnerable, d'acord amb l'article 54 d'aquest decret.
- Increment de l'aplicació de nitrogen en ZV, si se supera el N-ref.
- Increment de nitrogen aplicat agrícolament per disminució de la gestió fora del marc agrari.
- Increment de nitrogen aplicat agrícolament per disminució del nitrogen tractat en origen.
- Increment de nitrogen gestionat a través d'un centre de gestió de dejeccions.
- Canvi del tipus de dejeccions generades: de purins a fems, o al revés.
- Implantació de tractaments de dejeccions en origen.
- Modificació de tractaments de dejeccions en origen, si aquesta modificació comporta un menor rendiment del tractament quant al nitrogen (disminució de la quantitat de nitrogen eliminada, disminució del rendiment de recuperació de nitrogen en la fracció sòlida, etc.).
- En aviram, canvi de sistemes en gàbia a sistemes de cria al terra, o al revés.
- En aviram, canvi a sistema tot dins, tot fora, o supressió d'aquest sistema.
Llibre de gestió de fertilitzants
37.1 Les actuacions que es realitzen en la gestió de les dejeccions ramaderes i de la resta de fertilitzants nitrogenats s'han d'anotar en un llibre de gestió de fertilitzants.
37.2 Estan obligades a portar un llibre de gestió de fertilitzants:
b) Les persones titulars de les explotacions agrícoles d'una superfície de cultius superior a algun dels llindars següents:
2) 2 ha de cultius a l'aire lliure d'hortícoles, de flors o de planta ornamental.
3) 3 ha de cultius de regadiu (sense considerar les superfícies dels dos ítems anteriors).
5) L'equivalent a més de 4 ha de cultius de secà, en el cas que l'explotació tingui una combinació de diferents tipus de cultius.
A aquests efectes, es consideren les equivalències següents:
- 0,25 ha de cultius en hivernacle equivalen a 2 ha de secà.
- 1 ha de cultius a l'aire lliure d'hortícoles, de flors o de planta ornamental equival a 2 ha de secà.
- 1 ha de cultius de regadiu (sense considerar les superfícies dels dos ítems anteriors) equivalen a 1,33 ha de secà.
S'exclouen del còmput i de l'obligació de portar l'esmentat llibre les superfícies en què es realitza cultiu fora-sòl amb recirculació dels lixiviats, així com les superfícies de pastura sense aprofitament mixt.
c) Les persones titulars dels centres de gestió de dejeccions ramaderes.
37.3 Al llibre de gestió de fertilitzants hi han de constar: identificació i descripció de l'explotació o centre, identificació de la persona titular, identificació de l'empresa integradora si escau i relació de recintes.
A més, hi constaran les dades que estableix l'annex 13.
37.4 El llibre de gestió de fertilitzants ha d'estar a disposició de les administracions competents i les anotacions s'han d'efectuar per ordre cronològic dins els set dies naturals següents a la realització de les accions.
Declaració anual de gestió de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats
38.1 Amb la finalitat de garantir i comprovar una correcta gestió de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats, les persones titulars de les explotacions ramaderes, de les explotacions agrícoles, dels centres de gestió de dejeccions ramaderes han de presentar, dins del darrer trimestre de cada any, una declaració relativa a l'origen i el destí de les dejeccions i altres fertilitzants nitrogenats corresponents al període comprès entre l'1 de setembre de l'any anterior i el 31 d'agost de l'any vigent.
S'exclouen d'aquesta obligació les explotacions ramaderes i les agrícoles que estan exemptes de portar llibre de gestió de fertilitzants.
38.2 La declaració anual s'ha de presentar per mitjans telemàtics, amb el contingut i els requeriments tècnics que es determinen al portal únic per a les empreses, al qual es podrà accedir també des de la seu electrònica de la Generalitat de Catalunya.
38.3 El contingut de la declaració és el següent:
a) Quantitat de nitrogen i de dejeccions ramaderes generades a l'explotació.
b) Tractaments realitzats sobre les dejeccions a l'explotació ramadera, amb indicació de la quantitat de nitrogen eliminada.
c) Identificació de l'explotació agrícola on s'han destinat les dejeccions, amb indicació de la quantitat destinada.
d) Identificació del centre de gestió de dejeccions ramaderes destinatari de les dejeccions, amb indicació de la quantitat destinada.
e) Identificació del gestor de residus destinatari de les dejeccions, amb indicació de la quantitat entregada.
f) Per les terres de titularitat pròpia, la corresponent declaració agrícola.
a) Quantitat de nitrogen i fertilitzant entrat a l'explotació, per tipus i origen, i quantitat de nitrogen de cada tipus aplicat a cadascun dels recintes fertilitzats de l'explotació.
b) En cas que disposin d'instal·lacions d'emmagatzematge o de maduració de dejeccions en destinació de les quals sigui titular: localització i capacitat de les instal·lacions; entrades de dejeccions a aquestes instal·lacions i quantitat de nitrogen, així com sortides de dejeccions madurades i quantitat de nitrogen.
3) En el cas dels centres de gestió de dejeccions ramaderes:
a) Quantitat de nitrogen i dejeccions ramaderes gestionades pel centre.
b) Identificació de les explotacions ramaderes productores de les dejeccions ramaderes gestionades pel centre, amb indicació de la quantitat corresponent a cada explotació.
c) Identificació dels recintes on s'han aplicat les dejeccions, amb indicació de la quantitat de nitrogen i de dejeccions aplicada.
d) Localització i capacitat de les instal·lacions d'emmagatzematge de dejeccions en destinació de les que sigui titular.
38.4 Les declaracions han de ser registrades en un sistema informàtic que permeti la verificació i la realització de comprovacions creuades entre les declaracions i amb el Sistema Integrat de Dades d'Explotacions Agràries de Catalunya.
Comunicació d'inici d'activitat dels centres de gestió de dejeccions ramaderes.
39.1 Les persones que vulguin iniciar l'activitat dels centres de gestió de dejeccions ramaderes, prèviament a l'inici de l'activitat, han de comunicar-ho al servei territorial corresponent del departament competent en matèria d'agricultura.
39.2 La comunicació s'ha de presentar telemàticament al portal únic per a les empreses, al qual es podrà accedir també des de la seu electrònica de la Generalitat de Catalunya.
39.3 La comunicació prèvia permet l'inici de l'activitat des del dia de la seva presentació i faculta el servei territorial corresponent competent en matèria d'agricultura per verificar la conformitat de les dades que hi consten.
39.4 La comunicació s'ha d'adreçar al servei territorial del departament competent en matèria d'agricultura corresponent i ha d'anar acompanyada de:
a) Memòria descriptiva de les activitats d'acord amb el model normalitzat que es pot descarregar al portal únic per a les empreses, al qual es podrà accedir també des de la seu electrònica de la Generalitat de Catalunya.
39.5 El cessament de l'activitat i qualsevol alteració o modificació de les dades referides en l'apartat 4 ha de ser comunicada d'acord amb el procediment previst a l'apartat 2.
39.6 La inexactitud, la falsedat o l'omissió, de caràcter essencial, en qualsevol dada en la comunicació o en la documentació que l'acompanya comporta, amb audiència prèvia a la persona interessada, deixar sense efecte la comunicació i impedir l'exercici de l'activitat afectada.
S'entenen de caràcter essencial les dades identificatives de la persona que comunica l'activitat i la informació indicada a la lletra b) de l'apartat 4.
Contingut del pla de gestió de les dejeccions ramaderes dels centres de gestió de dejeccions ramaderes
40.1 El pla de gestió de les dejeccions ramaderes del centre de gestió de dejeccions ramaderes ha de contenir la informació següent:
a) Llista de les explotacions ramaderes que gestionen dejeccions a través del centre, amb indicació de la quantitat de nitrogen que s'hi gestiona.
b) Llista de les terres on es preveuen aplicar les dejeccions amb referències SIGPAC i amb les dades que conté el model normalitzat de pla de gestió.
c) Acreditació documental que es disposa del dret a aplicar dejeccions ramaderes en la superfície aportada necessària per a la seva correcta gestió.
d) En el cas que el centre disposi d'instal·lacions d'emmagatzematge en destinació, descripció i capacitat d'aquestes instal·lacions, llistat d'explotacions ramaderes amb dret d'ús de les instal·lacions i la quota de volum a què cadascuna té dret.
e) Les condicions en què es realitzarà la vigilància i el manteniment de les instal·lacions d'emmagatzematge.
40.2 La persona titular del centre de gestió és responsable de la veracitat i la fiabilitat de tota la informació i dades incloses en el pla de gestió i en la documentació que l'acompanyi.
40.3 El pla de gestió de les dejeccions ramaderes dels centre de gestió l'ha de redactar una persona tècnica habilitada pel departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia, conformement a l'article 67.3 de la Llei 20/2009, de 4 de desembre.
Llibre de gestió de fertilitzants dels centres de gestió de dejeccions ramaderes
41.1 Els centres de gestió de dejeccions han de portar el llibre de gestió de fertilitzants, amb informació permanentment actualitzada sobre sortides i entrades de les dejeccions ramaderes.
En el cas que el centre disposi d'instal·lacions d'emmagatzematge en destinació, hi ha d'anotar la informació següent:
b) Sortides de dejeccions de la instal·lació: volum tret, amb especificació del nitrogen que conté, data i destinació.
En cas de destinació agrícola, identificació de la base agrícola amb referència SIGPAC.
41.2 Aquest llibre de gestió ha d'estar a disposició de les administracions competents i les anotacions s'hi han d'efectuar per ordre cronològic dins els set dies naturals següents a la realització de les accions.
Persones tècniques habilitades.
42.1 Els plans de gestió de dejeccions ramaderes els ha d'elaborar i signar una persona tècnica habilitada.
42.2 Per obtenir l'habilitació per redactar i signar plans de gestió de dejeccions ramaderes, les persones interessades han d'estar en possessió d'un dels títols universitaris o de grau que s'indiquen a l'annex 16.1, haver assistit al curs de formació específica al qual es refereix l'annex 17, que serà realitzat pel servei competent en formació agrària, i haver superat la prova d'aprofitament que s'estableixi.
42.3 Les persones tècniques habilitades han de seguir la formació contínua que determini el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
43.1 El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia imparteix els cursos de formació específica per a l'obtenció de la condició com a persona tècnica habilitada per redactar i signar plans de gestió de dejeccions ramaderes.
La previsió dels cursos es publica la web del departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia i a RuralCat.
La persona tècnica interessada a obtenir l'habilitació ha d'inscriure's a algun dels cursos oferts.
43.2 Els cursos per a l'obtenció de l'acreditació abasten les matèries que es detallen a l'annex 17.
43.3 La formalització de la sol·licitud d'habilitació s'efectua per mitjans telemàtics a través del portal únic per a les empreses, al qual es podrà accedir també des de la seu electrònica de la Generalitat de Catalunya.
43.4 La documentació que cal adjuntar a la sol·licitud és la següent:
a) Còpia del DNI/NIF/NIE de la persona sol·licitant, únicament en el cas que no autoritzi l'Administració de la Generalitat a la verificació de les seves dades d'identitat.
b) Còpia del títol universitari o de grau que s'esmenta a l'annex 16.1 en el cas que no s'autoritzi l'Administració de la Generalitat a la verificació dels títols universitaris oficials de la persona sol·licitant o bé que es tracti d'un títol no expedit a l'Estat espanyol.
43.5 No obstant això, no cal presentar la documentació que ja s'hagi presentat anteriorment en el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia o davant de la Xarxa d'Oficines de Gestió Empresarial de la Generalitat de Catalunya, o en qualsevol altre organisme de l'Administració, de la qual no hagin variat les dades i continuïn essent vigents.
En aquest cas, quan s'iniciï el procediment administratiu en una oficina del departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia diferent d'aquella on es va presentar la documentació o a la Xarxa d'Oficines de Gestió Empresarial, cal indicar en l'imprès de sol·licitud en quin procediment i en quina unitat es va presentar la documentació.
43.6 Un cop presentada la sol·licitud, la persona titular del servei competent en matèria de gestió de les dejeccions ramaderes ha de dictar i notificar a la persona sol·licitant la resolució d'habilitació com a persona tècnica per redactar i signar plans de gestió de dejeccions ramaderes.
La resolució s'ha de dictar i notificar a la persona sol·licitant en el termini d'un mes a comptar des de la data de presentació de la sol·licitud.
En cas de manca de resolució expressa, la persona sol·licitant pot entendre estimada la sol·licitud per silenci administratiu.
43.7 La resolució de desestimació ha de ser motivada.
Contra aquesta resolució es pot interposar recurs d'alçada davant el/la subdirector/a competent en matèria d'agricultura en el termini d'un mes a comptar de la notificació.
43.8 Qualsevol alteració o modificació de les dades referides en l'apartat 4 ha de ser comunicada d'acord amb el procediment previst a l'apartat 3.
43.9 El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia mantindrà actualitzada la llista de tècnics habilitats a la seu corporativa electrònica del departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
Cessament, suspensió i retirada de la condició de persona tècnica habilitada
La suspensió o retirada de la condició de persona tècnica habilitada es produeix en els casos següents:
b) Per haver perdut o perquè l'Administració ha constatat que no concorren en la persona habilitada les exigències que han de fonamentar la seva habilitació d'acord amb aquest capítol.
c) Per redactar i signar plans de gestió de dejeccions ramaderes que incompleixin la normativa vigent o els criteris tècnics aprovats per resolució de la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
En el cas de l'apartat a), la comunicació s'efectua per mitjans telemàtics a través del portal únic per a les empreses, al qual es podrà accedir també des de la seu electrònica de la Generalitat de Catalunya.
En els casos dels apartats b) i c) s'inicia un expedient de retirada de l'habilitació.
A aquests efectes, es tramet a la persona interessada una proposta de resolució de retirada d'habilitació en la qual s'explicitaran les causes que han donat lloc a l'inici d'aquest expedient.
Transcorregut el termini de deu dies per presentar al·legacions i la documentació que es consideri pertinent en defensa dels seus drets i interessos, la persona titular del servei competent en matèria de gestió de les dejeccions ramaderes dicta resolució.
Contra aquesta resolució es pot interposar recurs d'alçada davant el director o directora general competent en matèria d'agricultura i ramaderia en el termini d'un mes a comptar de la notificació.
De la gestió de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats fora del marc agrari
Gestió de les dejeccions ramaderes fora del marc agrari
La gestió de les dejeccions ramaderes fora del marc agrari ha de ser duta a terme per una persona gestora de residus inscrita al Registre general de persones gestores de residus de Catalunya i s'ha de realitzar d'acord amb les prescripcions de la legislació específica en matèria de residus i la resta de la normativa vigent aplicable.
Persones gestores de residus que tracten dejeccions ramaderes amb destí a aplicació agrícola.
46.1 Les persones gestores de residus que tractin dejeccions ramaderes en quantitat anual superior a 1.500 kg N, soles o barrejades amb altres materials orgànics, quan no comercialitzin els productes resultants del tractament com a fertilitzants o substrats d'acord amb la normativa reguladora d'aquests productes i el seu destí sigui l'aplicació agrícola, han de disposar d'un pla de gestió agrària amb el contingut següent:
a) Llista de les terres on es preveuen aplicar els productes amb referències SIGPAC i amb les dades que conté el model normalitzat de pla de gestió.
b) Acreditació documental que es disposa del dret a aplicar els productes en la superfície aportada necessària per a la seva correcta gestió.
c) En el cas que la totalitat o part de la base agrícola estigui situada en zona vulnerable, només poden gestionar de cada explotació ramadera una quantitat de dejeccions equivalent com a màxim al seu N-ref.
En aquest cas, el gestor només pot aplicar en zona vulnerable una quantitat equivalent a la suma de les quantitats de N-ref que té contractades amb les explotacions ramaderes, i aquestes explotacions no poden aplicar en zona vulnerable la part de N-ref que està contractada amb el gestor.
46.2 La persona gestora de residus és responsable de la veracitat i la fiabilitat de tota la informació i les dades incloses en el pla de gestió i en la documentació que l'acompanyi.
46.3 El pla de gestió agrària l'ha de redactar una persona tècnica habilitada pel departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia, conformement a l'article 67.3 de la Llei 20/2009, de 4 de desembre.
El pla s'ha de presentar al departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia, i la seva tramitació se subjecta a allò establert a l'article 35.
46.4 A efectes de limitacions sobre dosis màximes d'aplicació al sòl, el nitrogen total contingut en aquests productes resultants del tractament té la mateixa consideració que el de les dejeccions ramaderes.
46.5 Quan es tractin conjuntament dejeccions ramaderes amb altres materials orgànics i el producte resultant tingui una destinació agrària, els materials orgànics utilitzats han de satisfer per si mateixos, abans de ser barrejats, els requisits normatius d'aptitud agronòmica per a la seva utilització agrícola.
Fangs de depuradora i altres residus orgànics
47.1 Els residus orgànics i llots de depuradora que es gestionen en sòls agrícoles han de tenir unes característiques fertilitzants que justifiquin l'interès agronòmic per al seu reaprofitament en els sòls agrícoles (matèria orgànica, nutrients).
47.2 L'aplicació de fangs de depuradora i altres residus orgànics es realitzarà d'acord amb un pla de fertilització, el qual ha de contenir un balanç de nutrients i ha de tindre en compte les característiques del residu, el tipus de sòl i el cultiu.
La dosi d'aplicació ha de quedar justificada al pla de fertilització.
Els fangs de depuradora han de complir les prescripcions previstes en la normativa en matèria d'utilització dels fangs de depuració en el sector agrari.
El programa de caracterització analítica de les parcel·les receptores de fangs de depuradora ha de tenir la següent freqüència mínima:
a) Anàlisi agronòmica: inicial i cada 4 anys.
b) Anàlisi de metalls pesants: inicial i cada 8 anys.
47.3 L'aplicació agrícola de fangs de depuradora i altres residus orgànics requereix disposar per escrit de la conformitat de la persona titular de la base agrícola.
47.4 La persona productora del residu, en cas que el gestioni directament, o la persona gestora del residu, en cas d'aplicació agrícola mitjançant gestor de residus, ha d'elaborar un resum mensual dels materials orgànics que ha aplicat, i l'haurà de trametre, els deu primers dies del mes següent, d'acord amb les indicacions de l'Agència de Residus de Catalunya.
47.5 En ZV-A no s'ha d'incrementar la quantitat de fangs de depuradora aplicada anualment al sòl respecte a la quantitat aplicada l'any 2008.
Supòsits especials de gestió de dejeccions ramaderes
Gestió tradicional dels fems en les explotacions semiintensives que estan ubicades en zones de muntanya
48.1 El sistema de gestió tradicional a què es refereix aquesta disposició és el que es pot aplicar a les explotacions ramaderes semiintensives ubicades als municipis que es relacionen a l'annex 21.
48.2 Per a aquestes explotacions, els fems acumulats a la nau o cobert poden ser transportats a camps de conreu propers, on poden restar apilats un màxim de sis mesos fins al moment en què són incorporats a la terra.
48.3 Els terminis d'apilament temporal que estableix l'article 31 no són aplicables a les explotacions ramaderes tradicionals de muntanya ubicades als territoris esmentats anteriorment.
Tampoc no els és aplicable l'annex 2.1.
48.4 En qualsevol cas, els apilaments de fems han de respectar les distàncies següents:
b) A punts de captació d'aigua per produir aigua de consum humà: 100 m si l'apilament és aigües avall; 400 m si l'apilament és aigües amunt.
c) A rius, llacs i embassaments: 100 m si el pendent és inferior al 5%; 200 m si el pendent és igual o superior al 5%.
d) A nuclis de població, habitatges aïllats, polígons industrials, centres de treball no agraris i àrees de lleure: 300 m.
Activitats d'investigació, recerca i/o transferència tecnològica
49.1 Sens perjudici de la normativa de prevenció i control ambiental de les activitats, les persones que realitzen activitats d'investigació, recerca i/o transferència tecnològica poden sol·licitar a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia autorització d'exempció dels preceptes d'aquest Decret relatius l'aplicació agrícola de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats.
49.2 La sol·licitud s'ha de presentar telemàticament al portal únic per a les empreses, al qual es podrà accedir també des de la seu electrònica de la Generalitat de Catalunya.
49.3 La sol·licitud s'ha d'adreçar al servei territorial del departament competent en matèria d'agricultura corresponent i s'ha d'acompanyar de la documentació següent:
a) Memòria descriptiva de l'activitat, d'acord amb el model normalitzat que es pot obtenir al web del departament competent en matèria d'agricultura/ o en qualsevol dependència del mateix departament.
b) Plànol de les instal·lacions i/o de les parcel·les agràries on està previst de realitzar l'activitat.
49.4 La direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia és la responsable de la instrucció de l'expedient.
49.5 La resolució s'ha de dictar i notificar a la persona sol·licitant en el termini màxim de tres mesos a comptar des de la presentació de la sol·licitud.
L'administració pot ampliar per una sola vegada aquest termini per motius de complexitat de l'expedient.
L'ampliació, que no pot ser superior a tres mesos, i la durada s'han de motivar degudament i s'ha de notificar a la persona sol·licitant abans que expiri el termini inicial.
En cas de manca de resolució expressa, la persona sol·licitant pot entendre desestimada la sol·licitud per silenci administratiu.
49.6 La resolució de desestimació ha de ser motivada.
Contra aquesta resolució es pot interposar recurs d'alçada davant la persona titular del departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia en el termini d'un mes a comptar des de la notificació.
Aplicació agrícola de dejeccions procedents de fora de Catalunya
50.1 Per a l'aplicació agrícola de dejeccions ramaderes a Catalunya procedents d'explotacions ramaderes situades en altres comunitats autònomes, cal l'autorització del departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia de Catalunya.
50.2 A fi d'obtenir l'esmentada autorització, hauran de complir-se els requisits següents:
a) La superfície agrícola receptora no pot estar situada en zones vulnerables, tret que la titularitat d'aquesta superfície coincideixi amb la de l'explotació ramadera i siguin terres cultivades per la persona titular de l'explotació ramadera, en règim de propietat o en règim d'arrendament rústic, parceria o qualsevol altre títol vàlid en dret que n'acrediti la plena disponibilitat als efectes de l'aplicació de les dejeccions.
En aquest cas, l'autorització prevista a l'apartat 1 quedarà estrictament circumscrita al període que quedi vigent del contracte, i serà obligació del sol·licitant comunicar al departament competent en matèria d'agricultura qualsevol modificació en el contracte que n'alteri les superfícies o la durada prevista en l'autorització.
b) La distància màxima entre les terres receptores i l'explotació ramadera d'origen és de 25 km.
c) Les dejeccions no han de procedir de zones amb restriccions zoosanitàries.
Inspecció i control i mètodes d'anàlisis i laboratoris
51.1 D'acord amb els articles 72.bis i 73.2 de la Llei 20/2009, de 4 de desembre, de prevenció i control ambiental de les activitats, les activitats ramaderes estan subjectes al pla de control de la gestió de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats, que executa el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
51.2 El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia exerceix la funció inspectora i de control ordinari en l'àmbit de gestió de les dejeccions i dels altres fertilitzants nitrogenats, d'acord amb el que disposa aquest Decret, sens perjudici que es puguin encomanar aquestes funcions a entitats ambientals de control, d'acord amb l'art. 91.1 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya i amb l'article 67 de la Llei 20/2009, de 4 de desembre.
51.3 Correspon a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia l'elaboració del pla de control de la gestió de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats, que inclourà controls anuals tant documentals com de camp, els quals, en aquest darrer cas, s'han de dur a terme anualment com a mínim sobre el 3% de les explotacions agrícoles i ramaderes a les quals és d'aplicació aquest Decret.
S'aplicaran criteris de risc en la tria de les explotacions a controlar incrementant el percentatge d'inspecció amb control de sòls en les zones amb major problemàtica a les aigües, d'acord amb els informes que generi l'administració de l'aigua en compliment de la Directiva 91/676/CEE.
La tria de la mostra de parcel·les per al control de nutrients al sòl tindrà en especial consideració els municipis amb ICR inferior a 0,8 i concentracions de nitrats a les aigües subterrànies superiors a 50 mg/L, on s'aplicaran mesures intensives d'inspecció i control en explotacions agrícoles i ramaderes.
La direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia inclou en el seu pla de controls la traçabilitat dels transports de dejeccions amb GPS, i anualment realitza un informe sobre les actuacions que s'han derivat del seguiment de les aplicacions a terres allunyades.
51.4 La direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia avaluarà biennalment l'eficiència de l'aplicació d'aquest Decret a través dels indicadors previstos a l'Annex 18.
51.5 A efectes d'allò que estableix aquest Decret, l'Agència de Residus de Catalunya exerceix la funció inspectora i de control de la gestió de les dejeccions ramaderes fora del marc agrari.
51.6 Les administracions competents han d'establir els mecanismes de cooperació i col·laboració necessaris per assegurar l'efectivitat del control i inspecció de la gestió de les dejeccions ramaderes.
51.7 Sens perjudici del que estableixen els apartats anteriors, es duran a terme les mesures d'inspecció i control periòdic que estableix la normativa de prevenció i control ambiental d'activitats.
51.8 El departament competent en matèria d'agricultura ha d'implementar un programa de seguiment de les concentracions de nutrients i altres paràmetres agronòmics en els sòls agrícoles de Catalunya.
Procediment de control de les declaracions anuals
52.1 Quan de la confrontació de la informació continguda en les declaracions anuals a què fa referència l'article 38 es constatin discordances entre si o amb el Sistema Integrat de Dades d'Explotacions Agràries de Catalunya, de les quals resultin mancances en la justificació de la gestió de tot o part del nitrogen generat a l'explotació ramadera, el director dels serveis territorials competent en matèria d'agricultura ha d'incoar un procediment que permeti l'esmena de defectes o mancances de la declaració i l'aportació de documentació acreditativa de la informació declarada.
52.2 El procediment administratiu té una durada màxima de sis mesos.
S'inicia mitjançant la notificació a les persones interessades, que disposen del termini d'1 mes per a presentar al·legacions, esmenar deficiències o mancances de la declaració o per aportar la documentació acreditativa de la informació declarada.
52.3 La resolució del procediment administratiu ha de determinar:
a) L'arxivament de l'expedient, si de la tramitació del procediment en resulta una correcta gestió del nitrogen del declarant.
b) La limitació temporal de la capacitat de bestiar de l'explotació ramadera, si de la tramitació del procediment no s'han esmenat les mancances.
La capacitat de bestiar resultant no pot ser incrementada en el termini d'un any.
La limitació temporal de la capacitat de bestiar ha de ser anotada en el Registre d'Explotacions Ramaderes, amb la finalitat de limitar, si escau, l'entrada d'animals o de material genètic a l'explotació.
52.4 Aquest procediment s'incoa sens perjudici del règim sancionador per l'incompliment de la normativa aplicable.
Mètodes d'anàlisi i laboratoris
53.1 En les anàlisis de sòls, de dejeccions ramaderes i de fraccions resultants del tractament d'aquestes s'utilitzaran els mètodes oficials d'anàlisi.
En cas que no n'hi hagi, per a les anàlisis de sòls s'utilitzaran els mètodes d'anàlisi de la Societat Americana de Ciència del Sòl, mentre que per a altres anàlisis s'utilitzaran mètodes ISO o altres d'aprovats per organitzacions internacionals d'estandardització.
En qualsevol cas, haurà de quedar clar el mètode utilitzat.
53.2 Les anàlisis del fòsfor (mètode Olsen) i dels nitrats, quan vinguin obligades pel present decret, s'han de realitzar en laboratoris acreditats per ENAC per a les esmentades anàlisis.
53.3 La resta d'anàlisis, quan vinguin obligades pel present decret, hauran de ser realitzades en un laboratori acreditat en algun mètode analític de la matriu corresponent: sòls, aigües de reg, pinsos, material vegetal, fertilitzants o residus orgànics.
Implantació de noves explotacions ramaderes, ampliació d'explotacions ramaderes existents i aplicació agrícola de dejeccions ramaderes en zona vulnerable
Requisits per a la implantació de noves explotacions ramaderes i ampliació de les existents quan afecten zones vulnerables
54.1 En els municipis designats com a zones vulnerables, no es permet la implantació de noves explotacions ramaderes, ni ampliacions de capacitat de les explotacions existents, llevat dels casos següents:
a) Quan les dejeccions derivades de la nova explotació o ampliació s'apliquin en terres situades fora de les zones vulnerables.
b) Quan es realitzi un tractament que elimini una quantitat de nitrogen equivalent al total produït en la nova explotació, o ampliació, o un tractament que obtingui un producte que compleixi la normativa específica de fertilitzants o de substrats i que es comercialitzi com a tal.
c) Quan les dejeccions derivades de la nova explotació o ampliació es lliurin a un gestor de residus.
d) Quan la totalitat de les terres en zona vulnerable on s'apliquen les dejeccions són cultivades per la persona titular de l'explotació ramadera, en règim de propietat o en règim d'arrendament rústic amb durada mínima de 7 anys des que es presenta el pla de gestió de dejeccions ramaderes o la seva modificació i constin en la seva declaració única agrària.
e) Quan es tracti d'explotacions ramaderes ecològiques o explotacions extensives.
f) Quan les dejeccions derivades de la nova explotació o ampliació s'apliquin en terres ubicades en ZV-B si les terres on s'apliquen tenen un contingut de fòsfor (P, mètode Olsen) inferior a 80 mg P/kg sòl.
g) Quan es tracti de trasllats de capacitat de bestiar procedent d'una explotació situada en ZV a una explotació de la mateixa persona titular, fins a la quantitat de nitrogen que resulti de sumar el nitrogen de referència de l'explotació que cessa a l'explotació que amplia capacitat.
Per poder permetre'n l'ampliació, l'explotació que cessa l'activitat ha de constar inicialment com a activa en el Registre d'explotacions ramaderes del departament competent en matèria de ramaderia, i en la tramitació de l'expedient de trasllat de capacitat s'ha de tramitar la baixa definitivament d'aquest Registre.
54.2 En cap cas es permet ampliar la capacitat de bestiar de les explotacions situades en zona vulnerable a causa d'una reducció d'excreció nitrogenada per millores en l'alimentació ni a causa d'un canvi en els coeficients estàndards.
54.3 En zones no vulnerables, la implantació de noves explotacions ramaderes o les ampliacions de capacitat de les explotacions existents, quan afecten terres en zona vulnerable només es permeten si es troben en els supòsits d), e) o f) de l'apartat anterior.
Aplicació agrícola de dejeccions ramaderes en zona vulnerable
En els municipis designats com a zones vulnerables, només es permet aplicar dejeccions ramaderes en els casos següents:
a) Quan es tracti de dejeccions procedents d'explotacions ramaderes que segons el seu pla de gestió de dejeccions ramaderes vigent en el moment de l'entrada en vigor d'aquest decret apliquen dejeccions en zona vulnerable, fins al límit del seu nitrogen de referència.
b) Quan la totalitat de les terres en zona vulnerable on s'apliquen les dejeccions són cultivades pel titular de l'explotació ramadera, en règim de propietat o en règim d'arrendament rústic amb durada mínima de 7 anys des que es presenta el pla de gestió de dejeccions ramaderes o la seva modificació, i constin en la seva declaració única agrària.
Els casos b), c) i d) només es permeten si corresponen a noves explotacions o ampliacions de capacitat de les explotacions existents, d'acord l'article 54, i així es preveu en el pla de gestió de dejeccions de l'explotació ramadera que subministra les dejeccions.
Règim sancionador i òrgans competents
56.1 L'incompliment de les disposicions d'aquest Decret se sanciona d'acord amb la tipificació d'infraccions i la determinació de sancions que estableix la legislació aplicable i, en especial, les disposicions següents:
a) La Llei 18/2001, de 31 de desembre, d'orientació agrària.
b) La Llei estatal 8/2003, de 24 d'abril, de sanitat animal.
c) La Llei 20/2009, de 4 de desembre, de prevenció i control ambiental de les activitats.
d) El Text refós de la Llei reguladora dels residus, aprovat pel Decret legislatiu 1/2009, de 21 de juliol.
e) El Text refós de la Llei d'aigües, aprovat pel Reial Decret Legislatiu 1/2001, de 20 de juliol.
56.2 En el cas de les infraccions sotmeses a la normativa reguladora dels residus, els òrgans competents en matèria sancionadora són els que s'estableixen en aquesta norma.
57.1 En l'àmbit de les competències que exerceix el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia:
a) Correspon al director o la directora dels serveis territorials corresponents acordar l'inici dels procediments sancionadors i designar-ne l'instructor o instructora.
b) Són competents per a imposar les sancions:
- El director o directora dels serveis territorials corresponents en cas d'infraccions lleus i greus.
- El director o directora general competent en matèria d'agricultura i ramaderia en cas d'infraccions molt greus.
c) El òrgans competents per a resoldre els recursos d'alçada en relació a les sancions imposades són:
- El director o directora general competent en matèria d'agricultura i ramaderia si el recurs s'interposa contra actes dictats pel director o la directora dels serveis territorials.
- El conseller o la consellera del departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia quan el recurs s'interposa contra actes dictats pel director o directora general competent en matèria d'agricultura i ramaderia en cas d'infraccions molt greus.
57.2 En l'àmbit de les competències que exerceix el departament competent en matèria d'intervenció ambiental, residus i aigües, són òrgans competents els que preveu la normativa específica d'aquest àmbit.
Les instal·lacions per a ensitjar farratges han de complir els mateixos requeriments constructius establerts en aquest decret per a les instal·lacions d'emmagatzematge de dejeccions ramaderes sòlides, per tal d'evitar que els lixiviats contaminin el medi.
Pla de gestió agrària dels gestors de residus
Les persones gestores de residus a què fa referència l'article 46 que disposin de títol habilitant per a l'exercici de l'activitat abans de l'entrada en vigor d'aquest Decret, han de presentar, en el moment de la revisió de la seva autorització ambiental o llicència ambiental, el pla de gestió agrària que preveu l'article 46.
Els plans de gestió conjunts existents, presentats a l'empara del Decret 136/2009, d'1 de setembre, no poden acollir noves explotacions ramaderes a partir de l'entrada en vigor del present Decret.
Aquests plans deixaran de tenir vigència al cap d'un any de l'entrada en vigor del present Decret.
En aquell moment, totes les explotacions que els integraven han d'haver presentat un pla individual.
Aquests canvis en el pla de gestió tindran, per a aquestes explotacions, la consideració de modificacions no substancials sense efectes sobre les persones o el medi ambient.
Els esmentats plans conjunts poden transformar-se en centres de gestió de dejeccions.
Les activitats ramaderes especificades a la secció 6.6 de l'annex I de la Directiva 2010/75/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 24 de novembre de 2010, sobre les emissions industrials, hauran de donar compliment, abans del 21 de febrer de 2021, a les millors tècniques disponibles establertes a la Decisió d'execució (UE) 2017/302 de la Comissió, de 15 de febrer de 2017, per la qual s'estableixen les conclusions sobre les millors tècniques disponibles (MTD) en el marc de la Directiva 2010/75/UE del Parlament Europeu i del Consell respecte a la cria intensiva d'aus de corral o de porcs.
Limitació dels increments de bestiar en zona vulnerable d'ICR superior a 1,2
Des de l'entrada en vigor del present decret, i durant un termini de dos anys, les explotacions ramaderes situades en ZV amb un ICR superior a 1,2 no poden incrementar la seva capacitat de bestiar, que comporti incrementar la generació de N amb coeficients estàndard, respecte a la que consta al seu títol ambiental habilitant en la data d'entrada en vigor d'aquest decret.
Igualment s'aplica a les explotacions ramaderes de nova implantació.
Un cop transcorregut l'esmentat termini de dos anys, en ZV amb ICR superior a 1,2 no es pot aplicar l'excepció prevista en l'apartat 1.d) de l'article 54 per a implantar noves explotacions ramaderes o ampliar el bestiar de les existents.
Revisió de les designacions de zones vulnerables
La revisió, i en el seu cas, modificació o ampliació de les designacions de zones vulnerables a la contaminació per nitrats procedents de fonts agràries es realitza cada quatre anys, a partir de les dades de concentració per nitrats a les aigües dolces obtingudes de la xarxa de mostreig i control de les aigües superficials i subterrànies i altra informació significativa al respecte.
La proposta de revisió, i en el seu cas, modificació o ampliació, se sotmet a informació pública i a audiència dels municipis afectats i organismes i entitats més representatives del sector, i a informe del Consell per a l'Ús Sostenible de l'Aigua.
La revisió, i en el seu cas, modificació o ampliació de les designacions de zones vulnerables es porta a terme per ordre conjunta de les persones titulars dels departaments competents en matèria de medi ambient i d'agricultura.
La revisió, i en el seu cas, modificació o ampliació de les designacions de zones vulnerables ha d'indicar la pertinença a zona vulnerable A o zona vulnerable B així com l'ICR corresponent a cada municipi.
El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha de publicar, en el termini d'un any des de l'entrada en vigor d'aquest decret, un Codi de bones pràctiques agràries en l'àmbit de la fertilització i l'erosió.
En el termini de sis mesos des de l'entrada en vigor del present Decret, s'ha de crear dins l'estructura del departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia l'Oficina de fertilització i tractament de les dejeccions ramaderes, per posar a disposició del món agrari la informació i eines necessàries per tal de millorar la gestió de tots els productes amb valor fertilitzant que tenen com a destí final el sòl agrícola.
El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha de fomentar, d'acord amb la Llei 18/2001, d'orientació agrària:
a) La fertilització del sòl amb productes orgànics.
b) La racionalització de l'ús dels fertilitzants.
c) La utilització de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants orgànics com a substitutius de fertilitzants minerals.
d) L'adquisició de maquinària agrícola d'ús comú.
f) La millora de les estructures i els equips de gestió de les dejeccions ramaderes.
Revisió de la planificació de la gestió de residus
En el termini de tres anys des de l'entrada en vigor d'aquest decret, el departament competent en matèria de residus ha d'incloure, dins de la revisió de la planificació de la gestió de residus, noves mesures i actuacions per a valorització agrària dels residus orgànics amb una visió dels residus com a recurs i en el marc d'una economia circular, amb criteris agronòmics, de sostenibilitat i de protecció del sòl.
Maduració de dejeccions en destinació
La Comissió d'Avaluació i Seguiment per a l'aplicació de la Llei 20/2009, del 4 de desembre, de prevenció i control ambiental d'activitats, d'acord amb la disposició final primera de l'esmentada Llei, ha de valorar i, si escau, proposar a la persona titular del departament competent en matèria de medi ambient la incorporació de l'activitat de maduració de dejeccions ramaderes en destinació en els annexos de l'esmentada Llei.
El Govern ha de revisar el programa d'actuació en zones vulnerables en el termini de d'un any des de la propera modificació o l'ampliació de les designacions de zones vulnerables.
Si transcorregut aquest termini no s'ha revisat el programa, el programa d'actuació en zones vulnerables que estableix aquest decret continua vigent amb la mesura addicional següent: no es permet la implantació de noves explotacions ramaderes ni ampliacions de capacitat de les explotacions existents que apliquin dejeccions ramaderes en els municipis designats com a zones vulnerables.
Els plans de gestió de dejeccions ramaderes en tràmit en la data d'entrada en vigor d'aquest Decret s'han d'acabar de tramitar conformement al Decret 136/2009, d'1 de setembre.
Aquests plans s'han d'adaptar a les determinacions d'aquest decret en el termini que preveu la disposició transitòria tercera.
Els plans de gestió de dejeccions ramaderes vigents en la data d'entrada en vigor d'aquest decret continuen sent vàlids si no contravenen les prescripcions aquí establertes.
En cas contrari, s'han d'adaptar a les determinacions d'aquest decret en el termini d'1 any, des de de la seva entrada en vigor, llevat que abans presentin una modificació del pla, que s'ha d'ajustar a aquest decret.
Les persones tècniques habilitades per redactar i signar plans de gestió de dejeccions ramaderes, a l'empara de l'Ordre AAM/389/2014, de 19 de desembre, tenen la condició de persones tècniques habilitades en relació a la gestió de les dejeccions ramaderes, als efectes d'aquest Decret i de l'article 67 de la Llei 20/2009.
Centres de gestió de dejeccions
El centres de gestió de dejeccions creats a l'empara del Decret 136/2009, d'1 de setembre, tenen un termini de sis mesos, a comptar des de l'entrada en vigor d'aquest decret, per a complir els requisits que s'hi estableixen.
Autonomia d'emmagatzematge de dejeccions ramaderes en explotacions ramaderes existents
Les explotacions ramaderes existents en el moment de l'entrada en vigor d'aquest decret que assoleixen l'autonomia d'emmagatzematge mitjançant instal·lacions d'emmagatzematge col·lectiu previstes a l'article 18 del Decret 136/2009, el poden mantenir sempre que disposin almenys d'una autonomia d'emmagatzematge de quatre mesos en les seves instal·lacions d'emmagatzematge individuals.
Aquest règim transitori no és aplicable a les ampliacions de capacitat de bestiar.
Emmagatzematges col·lectius existents
Els emmagatzematges col·lectius existents a l'entrada en vigor d'aquest Decret que contenen dejeccions que s'apliquen a diferents explotacions agrícoles tenen la consideració d'emmagatzematges en destinació.
Aquests emmagatzematges disposen d'un termini d'un any per complir els requisits previstos a l'article 17, llevat del relatiu a les distàncies.
En el termini de 6 mesos des de l'entrada en vigor d'aquest decret, les persones titulars d'aquestes instal·lacions d'emmagatzematge han de presentar la comunicació d'inici d'activitat com a centre de gestió de dejeccions ramaderes.
Ubicació d'instal·lacions d'emmagatzematge o tractament en explotacions existents
Les distàncies que s'han de respectar en la ubicació de les instal·lacions d'emmagatzematge o de tractament establertes en aquest decret no són aplicables a les explotacions existents abans de la seva entrada en vigor.
En cas d'ampliacions de capacitat de bestiar, aquestes instal·lacions han de complir les distàncies que estableix el present Decret.
Instal·lacions d'emmagatzematge existents
Les instal·lacions d'emmagatzematge de dejeccions líquides o semi-líquides a què fan referència els articles 10.7 i 17.5, existents en el moment de l'entrada en vigor d'aquest decret, estan subjectes a una verificació periòdica, cada 6 anys, de la impermeabilitat, integritat estructural i estat dels materials impermeabilitzants.
La primera verificació s'ha de realitzar i presentar en els següents terminis comptats des de l'entrada en vigor del present decret:
- Instal·lacions d'emmagatzematge en explotacions d'Annex I o II en zona vulnerable: un any.
- Instal·lacions d'emmagatzematge en explotacions porcines d'Annex III en zona vulnerable que tinguin igual o més de 1.200 places de porcs d'engreix: dos anys.
- Instal·lacions d'emmagatzematge en explotacions porcines d'Annex III en zona vulnerable que tinguin menys de 1.200 places de porcs d'engreix: tres anys.
- Resta d'instal·lacions: quatre anys.
Es deroguen les disposicions i els preceptes següents:
- El Decret 136/2009, d'1 de setembre, d'aprovació del programa d'actuació aplicable a les zones vulnerables en relació amb la contaminació de nitrats que procedeixen de fonts agràries i de gestió de les dejeccions ramaderes
- L'Ordre AAM/389/2014, de 19 de desembre, per la qual es regula el procediment d'habilitació del personal tècnic per elaborar i signar els plans de dejeccions ramaderes i s'estableix la utilització de l'aplicació informàtica dels plans de dejeccions ramaderes i nitrogen (GDN).
- La disposició addicional segona i l'annex 3 de l'Ordre AAM/312/2014, de 15 d'octubre, per la qual s'estableixen els criteris per a l'aplicació dels nivells de reducció en l'excreció del nitrogen del bestiar porcí mitjançant la millora de l'alimentació. -L'Ordre AAM/66/2015, de 25 de març, per la qual es modifica l'Ordre AAM/312/2014, de 15 d'octubre, per la qual s'estableixen els criteris per a l'aplicació dels nivells de reducció en l'excreció del nitrogen del bestiar porcí mitjançant la millora de l'alimentació
-L'Ordre ARP/210/2017, de 8 de setembre, per la qual es modifica l'Ordre AAM/312/2014, de 15 d'octubre, per la qual s'estableixen els criteris per a l'aplicació dels nivells de reducció en l'excreció del nitrogen del bestiar porcí mitjançant la millora de l'alimentació.
Aquest Decret dona compliment a l'obligació que estableix l'article 5 de la Directiva 91/676/CEE del Consell, de 12 de desembre, relativa a la protecció de les aigües contra la contaminació produïda per nitrats que procedeixen de fonts agràries.
Agrupació de les zones vulnerables
A efectes de l'aplicació del programa d'actuació, els municipis designats com a zones vulnerables s'agrupen en les àrees que estableix l'annex 19.
Modificació del Decret 375/2000, de 21 de novembre, pel qual es creen i es regulen les taules sectorials agràries
Es modifica l'annex del Decret 375/2000, de 21 de novembre, pel qual es creen i es regulen les taules sectorials agràries, en el qual s'addiciona el següent:
"-18 Taula sectorial de Fertilització Agrària
Modificació del Decret 43/2017, de 2 de maig, de reestructuració del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació
Es modifica l'article 25.3 del Decret 43/2017, de 2 de maig, de reestructuració del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, en el qual s'addiciona el següent:
"r) Taula sectorial de Fertilització Agrària"
Pla de controls de la gestió de les dejeccions ramaderes i dels altres fertilitzants nitrogenats
En el termini de sis mesos des de l'entrada en vigor d'aquest Decret, la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha d'aplicar el pla de controls anual de la gestió de les dejeccions ramaderes i dels altres fertilitzants nitrogenats que estableix l'article 51.
El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha d'impulsar plans pilot en determinades àrees geogràfiques, amb l'objectiu de millorar la incorporació dels avenços tecnològics en la fertilització i optimitzar la gestió de les dejeccions ramaderes.
Programa de reducció de nitrogen
S'encarrega a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia que, en el termini d'un any, apliqui un programa per a la reducció de nitrogen en les dejeccions ramaderes.
S'habilita a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia a establir els criteris de càlcul del nitrogen de referència corresponent a cada explotació ramadera.
En el termini de dos mesos des de l'entrada en vigor d'aquest Decret, les persones titulars de plans de gestió conjunts presentaran a l'esmentada direcció general una proposta de repartiment del N-ref del pla entre les explotacions ramaderes que en formen part.
En el termini de sis mesos des de l'entrada en vigor d'aquest Decret, la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha d'assignar a cada explotació ramadera el seu nitrogen de referència.
En el termini d'un any des de l'entrada en vigor d'aquest Decret, els ajuntaments en l'àmbit de les seves competències, han d'adaptar la normativa municipal al seu contingut.
Dins l'àmbit de les competències en matèria d'agricultura i ramaderia, s'autoritza el conseller o la consellera competent en matèria d'agricultura i ramaderia per modificar els annexos d'aquest Decret per tal d'adaptar-los als avenços tècnics i de coneixement, adaptar la relació dels municipis afectats per les normes que s'estableixen, modificar el Codi de bones pràctiques agràries en relació amb el nitrogen, regular la reducció en l'excreció nitrogenada mitjançant millores en l'alimentació, desenvolupar la metodologia per al càlcul de l'excreció de nitrogen en l'àmbit de l'explotació ramadera (a partir del mètode del balanç d'entrades i sortides de nitrogen de l'explotació), establir els criteris per a reducció del volum d'emmagatzematge de les dejeccions, establir els procediments per a la tramesa telemàtica de dades, i modificar els terminis i les condicions que ha de tenir la declaració anual de gestió de dejeccions ramaderes i de fertilitzants nitrogenats.
Aquest Decret entra en vigor al cap de vint dies de la seva publicació al DOGC, llevat del que s'estableix a continuació.
Les disposicions contingudes a l'article 14.2 entren en vigor:
a) En el termini de sis mesos en els supòsits previstos a les lletres b), c), d), e) i f), llevat en aquest últim supòsit que es tracti d'ampliacions de capacitat d'explotacions ramaderes sol·licitades després de l'entrada en vigor d'aquest Decret.
b) En el termini de tres anys en el supòsit previst a la lletra a), llevat quan el transport sigui a més de 10 km.
Les disposicions de l'article 14.4 entren en vigor:
a) En el termini de sis mesos en els supòsits previstos a les lletres b) i c).
b) En el termini de tres anys en el supòsit previst a la lletra a), llevat quan el transport sigui a més de 10 km, cas en què el termini és de sis mesos.
Les disposicions contingudes en l'article 18 en relació a l'annex 4b entren en vigor en el termini de tres anys des de l'aprovació d'aquest decret per als fertilitzants orgànics que hagin estat sotmesos a processos d'estabilització i deshidratació mecànica intensius amb utilització de polielectròlits.
Les disposicions contingudes a l'article 22.3 i 23 entren en vigor:
4.1 Per a les aplicacions amb cisternes remolcades per tractor:
b) A partir de l'1 de novembre del 2019, quan l'aplicació es realitzi amb cisternes de més de 15 m 3.
4.2 Per aplicacions amb cisternes en camions:
b) A partir de l'1 de novembre del 2019, en la resta de casos.
Les disposicions contingudes a l'article 22.4 entren en vigor en el termini de sis mesos.
La primera declaració anual de gestió de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats s'ha de presentar dins de l'últim trimestre de 2019.
S'exceptuen d'aquesta primera declaració anual les explotacions ramaderes i agrícoles que segons el Decret 136/2009 no tenien obligació de dur un llibre de gestió de dejeccions ramaderes o llibre de gestió de fertilitzants nitrogenats, segons correspongui.
La obligació continguda a l'article 32.1 entra en vigor en els següents terminis:
- Un any si més del 50% de la superfície agrícola de l'explotació està situada en ZV-A.
- Dos anys si més del 50% de la superfície agrícola de l'explotació està situada en ZV-B.
- Tres anys en la resta dels casos.
Els terminis d'incorporació dins del sòl establerts a l'article 24.1.1 i 24.1.2.a entren en vigor el 21 de febrer del 2021.
Fins aleshores, els fertilitzants s'han d'incorporar dins del sòl en els casos i terminis següents, comptats des del moment en què s'apliquen a la superfície del sòl:
Aplicats a més de 500 m de nuclis de població, polígons industrials, centres de treball no agraris o àrees de lleure: 48 hores.
Aplicats a menys de 500 m de nuclis de població, polígons industrials, centres de treball no agraris o àrees de lleure: 24 hores.
Aplicats a més de 500 m de nuclis de població, polígons industrials, centres de treball no agraris o àrees de lleure: 4 dies.
Aplicats a menys de 500 m de nuclis de població, polígons industrials, centres de treball no agraris o àrees de lleure: 4 dies, si l'aplicació es realitza els mesos d'octubre a abril (ambdós inclosos); 2 dies si l'aplicació es realitza els mesos de maig a setembre (ambdós inclosos).
Els llindars a què es refereix l'article 37.2 entren en vigor l'1 de setembre de 2019.
Mentrestant, continuen en vigor els llindars establerts a l'article 23 del Decret 136/2009 per al llibre de gestió de fertilitzants nitrogenats.
Consellera d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació
Conseller de Territori i Sostenibilitat
ANNEX 1 – Coeficients estàndard d'excreció nitrogenada
Per al càlcul del nitrogen aportat per les dejeccions ramaderes en la seva aplicació al sòl s'utilitzaran els coeficients estàndard següents:
Reproductores pesades (mares dels bròilers )
(1) Mamó: vedell de cria; el cicle va des dels 50 fins als 450 kg de pes viu.
(2) Pasturer: vedell de cria mascle que prové d'estar amb la mare en pastures, fins que és desmamat i, aproximadament als 6 mesos de vida, es trasllada a l'engreix per a ésser finalitzat; el cicle va des dels 250 fins als 570 kg de pes viu.
(3) Les xifres de N excretat per l'oví i el cabrum reproductors inclouen l'excreció dels xais i cabrits en fase de cria, és a dir, mentre no estan desmamats.
En el cas d'explotacions semiextensives, es pot considerar una reducció de volum proporcional al percentatge de temps que el bestiar està pasturant.
Es poden considerar xifres de nitrogen inferiors a les de la taula anterior d'aquest annex quan estiguin basades en una millora de l'alimentació del bestiar, atès que els avenços en nutrició animal permeten un ús més eficient del nitrogen de la proteïna amb què s'alimenten els animals.
Si el sistema de producció de l'explotació justifica l'ús de valors diferents als estàndard, el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia publicarà a seva web els coeficients específics per als sistemes en qüestió.
El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia pot acceptar la utilització de valors diferents als estàndards de la taula anterior si la persona titular de l'explotació els justifica adequadament.
Aquests casos han de ser valorats individualment per la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
ANNEX 2 – Emmagatzematge de dejeccions ramaderes
Annex 2.1 - Autonomia d'emmagatzematge mínima que es requereix a les explotacions ramaderes segons la ubicació de les instal·lacions i el tipus de dejecció
L'equivalència en metres cúbics de l'autonomia en mesos es calcula d'acord amb les dades d'aquest annex.
La capacitat disponible es calcula segons la instrucció tècnica vigent per a les entitats col·laboradores de l'Administració ambiental, d'acord amb el Decret 60/2015, de 28 d'abril de 2015, sobre les entitats col·laboradores de medi ambient.
(1) Els municipis en zona de regadiu, a efectes d'aquest annex, són els que apareixen a la llista següent (la resta de municipis de cada comarca es consideren de secà):
Per al càlcul del volum de dejeccions produït, necessari per dimensionar correctament el sistema d'emmagatzematge de dejeccions, s'utilitzaran els coeficients estàndard següents:
* Les xifres de quantitat de dejeccions excretades per l'oví i el cabrum reproductors inclouen l'excreció dels xais i cabrits en fase de cria, és a dir, mentre no estan desmamats.
** Si les aus estan engabiades, la densitat és de 0,8; si les aus no estan engabiades i tenen jaç, la densitat és de 0,5.
*** El valor 1,65 és aplicable si es donen simultàniament les tres circumstàncies següents (en cas contrari, s'aplica el valor de 2,15):
- La menjadora té incorporat l'abeurador o s'utilitza un sistema d'abeuratge del bestiar d'eficiència equivalent.
- La neteja de la nau es fa amb un grup d'alta pressió (>100 atmosferes) i baix cabal (<25 l/minut).
- Es disposa de comptador volumètric que permet conèixer de manera diferenciada els volums d'aigua consumits pels porcs d'engreix respecte a la resta d'animals de les instal·lacions.
Annex 2.2 - Característiques constructives de les instal·lacions d'emmagatzematge
Les característiques generals de construcció de les instal·lacions d'emmagatzematge són les següents:
a) L'estructura del sistema d'emmagatzematge ha de ser l'adequada per evitar esquerdes, i les juntes i els angles, si n'hi ha, han d'estar reforçats i, si escau, segellats amb material elàstic per evitar fissures en cas de moviments.
b) La superfície de les parets del sistema d'emmagatzematge ha de ser llisa, sense destorbs al desplaçament del producte contingut.
No s'han d'utilitzar materials porosos sense recobriment, atès que es poden produir filtracions.
Quan el material impermeabilitzant de les instal·lacions d'emmagatzematge sigui roca, argila, terra compactada o qualsevol altre que ofereixi dubtes sobre la seva impermeabilitat, la permeabilitat a l'aigua ha de ser inferior a 1 x 10-7 m/seg en un gruix d'almenys 100 cm.
Per als sistemes d'emmagatzematge de productes sòlids, a més de l'especificat al punt 1, s'ha de complir el següent:
a) El terra ha de ser impermeable i resistent per suportar el pes dels productes i, si escau, el pas dels vehicles.
b) Cal disposar almenys d'una paret lateral quan la superfície és inferior a 250 m2.
c) Cal disposar d'un sistema de recollida dels líquids que traspua el material mateix que hi ha emmagatzemat, de les aigües de pluja i aigües brutes en general.
Aquest sistema de recollida de líquids ha de garantir l'estanquitat i pot consistir o bé en el mateix femer, sempre que estigui construït adequadament, o bé en una fossa de lixiviats.
Per als sistemes d'emmagatzematge de productes líquids o semilíquids, a més d'allò especificat al punt 1, s'ha de complir el següent:
a) Les parets han de ser resistents a les pressions laterals del producte.
b) En cas de dipòsits soterrats, les parets han de ser resistents a la pressió exterior del terra i de les aigües d'infiltració.
En cas que es tracti de làmina plàstica, s'ha de vigilar el període de garantia i durada del material i evitar les agressions mecàniques.
Per a les noves basses d'emmagatzematge de productes líquids o semilíquids, a més s'ha de complir:
a) Disposar d'un sistema que permeti detectar les possibles fuites.
b) En emmagatzematges de planta circular, la proporció entre altura i diàmetre és 1:4 o superior.
En la resta d'emmagatzematges, la proporció entre altura i superfície és 1:50 o superior.
c) El sistema d'emplenament és per sota del nivell del purí i el buidatge el més proper al fons de la bassa.
Les aigües pluvials de les teulades de les instal·lacions no han d'entrar en contacte amb les dejeccions ramaderes.
El sistema de recollida de les aigües pluvials no ha d'estar connectat a cap element del sistema d'emmagatzematge de les dejeccions.
Les basses de purins o fraccions líquides del tractament de dejeccions han de disposar de tancament perimetral segur per evitar caigudes al seu interior.
Aquest tancament ha de ser específic per a l'element d'emmagatzematge, i diferenciat del tancament perimetral global que pugui o hagi de tindre l'explotació ramadera.
Ha d'estar fixat de manera inamovible en la seva base.
En queden exemptes les basses cobertes on no és possible l'accés o caiguda i les basses en què la mateixa estructura fa funcions equivalents a una tanca perimetral.
Els sistemes d'emmagatzematge de purins, si estan coberts, han de disposar de respirador.
ANNEX 3 – Distàncies a respectar
Distàncies d'ubicació d'instal·lacions d'emmagatzematge o de tractament
La mesura de les distàncies següents s'efectua a partir del punt de les instal·lacions d'emmagatzematge més proper a l'element de l'entorn considerat en cada cas.
- A altres explotacions ramaderes: la distància establerta per la normativa d'ordenació de les explotacions ramaderes.
- A punts de captació d'aigua per produir aigua de consum humà: la distància que estableixi l'organisme de conca en cas de trobar-se dins d'un perímetre de protecció; en cas contrari, 100 m.
- A rius, llacs i embassaments: 100 m, i sempre fora de zones amb risc d'inundació.
En cas de trobar-se en zona de policia de lleres, caldrà disposar de la preceptiva autorització de l'organisme de conca corresponent.
- A altres cursos d'aigua no canalitzats i drenatges: 25 m.
- A nuclis de població, habitatges aïllats, polígons industrials, centres de treball no agraris i àrees de lleure: 750 m.
- Les distàncies que es derivin de la normativa sobre carreteres, ferrocarrils i altres vies de comunicació, o les establertes per altra normativa sectorial.
- Per a instal·lacions situades dins el perímetre de l'explotació ramadera, s'apliquen les distàncies establertes per la normativa d'ordenació de les explotacions ramaderes.
Distàncies a respectar en l'apilament temporal
La mesura de les distàncies següents s'efectua a partir del punt de l'apilament temporal més proper a l'element de l'entorn considerat en cada cas.
- De la mateixa espècie origen de les dejeccions o de diferent espècie essent una de les espècies aviram: 300 m.
b) A punts de captació d'aigua per produir aigua de consum humà:
- 100 m si l'apilament és aigües avall.
- 300 m si l'apilament és aigües amunt.
c) A rius, llacs i embassaments: 100 m.
d) A altres cursos d'aigua no canalitzats i drenatges: 50 m.
e) A nuclis de població, habitatges aïllats, polígons industrials, centres de treball no agraris i àrees de lleure: 200 m.
En el cas dels habitatges aïllats, no cal respectar aquesta distància si estan directament vinculats a l'explotació ramadera d'on procedeixen les dejeccions o si la persona propietària de l'habitatge en manifesta el consentiment.
f) A edificacions en sòl no urbanitzable, que no siguin habitatge: 50 m.
ANNEX 4 – Períodes en què no es poden aplicar fertilitzants
a) Períodes en què no es poden aplicar fertilitzants nitrogenats en zona vulnerable
b) Períodes en què no es poden aplicar fertilitzants nitrogenats en zona no vulnerable
ANNEX 5 - Dosis màximes de nitrogen per hectàrea que es poden aplicar en zones vulnerables
Les dosis màximes de nitrogen que es poden aplicar en zones vulnerables són les que s'indiquen a la taula següent.
En cada cultiu s'ha de complir simultàniament la limitació referida a nitrogen en dejeccions ramaderes, a nitrogen en fertilitzants minerals o en aigua de reg i a nitrogen total.
El nitrogen total inclou el procedent de la pròpia aigua de reg i l'aplicat com a fertilitzants minerals, com a dejeccions ramaderes i com a altres fertilitzants orgànics.
Les dosis màximes es refereixen a un cicle de cultiu inferior a un any o a un any quan el cicle és superior.
En el cas de producció agrària ecològica, la columna "N en fertilitzants orgànics" es refereix exclusivament a dejeccions ramaderes, i en aquestes explotacions es poden emprar altres fertilitzants permesos en producció ecològica fins al límit assenyalat a la columna "N total".
Les diferents zones de secà (1 o 2) a què es refereixen les taules es defineixen al final d'aquest annex.
Blat de moro (panís, moresc) per a gra o farratger
Sorgo (melca) per a gra o farratger
Gramínies d'hivern farratgeres (civada, triticale, etc.) excepte raigràs
** Cal complir els requisits següents:
- Fraccionar l'adobatge en almenys dues cobertores.
- Registrar la producció de gra del recinte, que ha de ser com a mínim de 16 t/ha, al 14% d'humitat.
- Realitzar anualment anàlisis de la base de les tiges en el moment de la collita, considerant unitats de maneig de com a màxim 3 ha. El mostreig de tiges s'ha de realitzar sota la supervisió de la persona assessora en fertilització de què disposi l'explotació.
Brassicàcies (col, coliflor, bròquil, etc.)
Són secans 1 les terres de secà situades als municipis següents:
Les terres de secà situades a la resta de municipis són secans 2.
ANNEX 6 - Càlcul de la dosi de N a aplicar segons el mètode del balanç de N en parcel·la
A - Balanç de N en cultius extensius
Per als cultius extensius d'hivern que apareixen a la Taula 1 el balanç de N consisteix en el següent:
La quantitat màxima de nitrogen que es pot aportar al cultiu inclou el N que procedeix de fertilitzants orgànics, el de fertilitzants minerals, el d'aigües residuals, etc. En el cas dels fertilitzants orgànics es tindran en compte els valors de la Taula 10, atès que només una part del total de N que contenen es posa a disposició del cultiu durant el primer any que segueix a la seva aplicació.
En qualsevol cas, però, en zona vulnerable no es poden sobrepassar les dosis indicades a l'article 5.1 i 5.2.
Per als cultius extensius d'estiu que apareixen a la Taula 1 el balanç de N consisteix en el següent:
La quantitat màxima de nitrogen a aportar al cultiu inclou el N que procedeix de fertilitzants orgànics, el de fertilitzants minerals, el d'aigües residuals, etc. En el cas dels fertilitzants orgànics, es tindran en compte els valors de la Taula 10, atès que només una part del total de N que contenen es posa a disposició del cultiu durant el primer any que segueix a la seva aplicació.
Taules d'entrades de N per a cultius extensius d'hivern
Taules d'entrades de N per a cultius extensius d'estiu
Aportació de N (kg N/ha) segons el contingut de nitrats de l'aigua de reg i el volum d'aigua aportada
Percentatge del N total dels adobs orgànics alliberat el primer any
B - Balanç de N en cultius llenyosos
Per als cultius llenyosos que apareixen a la Taula 11 el balanç de N consisteix en el següent:
La quantitat màxima de nitrogen a aportar al cultiu inclou el N procedent de fertilitzants orgànics, el de fertilitzants minerals, el d'aigües residuals, etc. En el cas dels fertilitzants orgànics es tindran en compte els valors de la Taula 10, atès que només una part del total de N que contenen es posa a disposició del cultiu durant el primer any que segueix a la seva aplicació.
Taula de consums de N en cultius llenyosos
ANNEX 7 – Requeriments tècnics dels sistemes d'aplicació de purins
Annex 7.1 – Requeriments de les aplicacions en cultius herbacis
El sistema d'aplicació ha de distribuir el purí homogèniament en la superfície, de manera que totes les plantes tinguin a la seva disposició una quantitat similar de nitrogen, però tenint en compte que el purí no ha de mullar tota la superfície, per tal de minimitzar la volatilització d'amoníac i l'emissió de pudors.
El sistema ha de reduir sensiblement les pèrdues de nitrogen per volatilització d'amoníac, en comparació amb les aplicacions amb ventall.
A aquests efectes, es considera que, en condicions normals de funcionament, els tubs penjants (amb sabata o sense) assoleixen aquests objectius.
Per contra, els tubs penjants no ho assoleixen si disposen al final de cadascun dels tubs d'una peça difusora (petit plat), ja que això afavoreix la volatilització d'amoníac.
La separació entre tubs penjants adjacents ha de ser prou gran com per a evitar solapaments de purí innecessaris: ha de ser distingible la banda d'aplicació de purí de la banda que no en té.
D'altra banda, la separació entre tubs adjacents no ha de ser excessiva, atès que quedarien franges de cultiu amb accés nul als purins aplicats.
En aquest sentit, la màxima separació admissible entre tubs adjacents és de 40 cm en cultius herbacis, separació que es podrà superar en aplicacions de cobertora en cultius herbacis realitzades de manera que cada filera de plantes tingui adjacent almenys una banda de purí.
Pel que fa als sistemes d'injecció de purins, degut a què la velocitat i l'amplada de treball són limitades, han de disposar d'un sistema que garanteixi que tenen capacitat per poder aplicar 15 m 3 /ha en condicions normals de treball.
Això es pot assolir, entre altres opcions, disposant d'un cabalímetre o d'un certificat emès pel fabricant.
La injecció pot ser en solc obert o tancat; en qualsevol dels dos casos, la separació entre solcs ha d'evitar que quedin franges de cultiu amb accés nul als purins aplicats.
La separació entre solcs no ha de superar els 40 cm, excepte en aplicacions de cobertora en cultius herbacis realitzades de manera que cada filera de plantes tingui adjacent almenys una banda de purí.
Annex 7.2 – Requeriments en aplicacions en cultius llenyosos
En cultius llenyosos s'admeten els mètodes d'aplicació contemplats a l'annex 7.1.
Addicionalment, s'admeten els sistemes que distribueixen el purí en bandes repartides uniformement pel recinte, sempre que el nombre de bandes sigui almenys el doble que el nombre de fileres d'arbres.
ANNEX 8 – Distàncies a respectar en l'aplicació agrícola de fertilitzants nitrogenats
Annex 8.1 – Distàncies a respectar en l'aplicació agrícola de fertilitzants orgànics
L'aplicació de dejeccions ramaderes com a fertilitzant ha de respectar una distància mínima de 100 metres respecte a explotacions ramaderes de qualsevol espècie, a excepció del següent:
Explotacions del grup especial porcí i explotacions de selecció i multiplicació avícola, en què cal respectar 300 metres quan les dejeccions són indistintament de procedència avícola o porcina.
Explotacions porcines que mantinguin animals reproductors, en què cal respectar 200 metres quan les dejeccions són de procedència porcina.
La mesura de la distància s'efectua a partir del punt de les edificacions per a animals, o de les àrees a l'aire lliure que alberguin els animals, que es trobi més proper al lloc on s'apliquen les dejeccions.
Les distàncies anteriors no s'apliquen a les explotacions d'autoconsum.
Cal respectar també les distàncies del següent quadre:
Fertilitzant NO injectat dins del sòl ni incorporat immediatament (2)
Fertilitzant injectat dins del sòl o incorporat immediatament (2)
Fertilitzants orgànics diferents de dejeccions ramaderes (1)
Tots els fertilitzants orgànics (1) (6)
Punts de captació d'aigua (superficial o subterrània) per produir aigua de consum humà (5), dipòsits oberts d'aigua per a consum humà
Habitatges de nuclis de població
Habitatges aïllats (3), polígons industrials, centres de treball no agraris, àrees de lleure
(1) Estan exempts de respectar distàncies els fertilitzants orgànics consistents únicament en restes de collita, restes de poda o altres materials orgànics vegetals propis de les parcel·les agrícoles.
(2) Es considera que un producte és incorporat immediatament dins del sòl si han transcorregut menys de quatre hores des de l'aplicació sobre la superfície.
(3) En el cas dels habitatges aïllats, no cal respectar les distàncies establertes si estan directament vinculats a l'explotació ramadera d'on procedeixen les dejeccions o si la persona resident a l'habitatge (o, en el seu defecte, la persona propietària) en manifesta el consentiment.
(4) En cas d'aplicació amb tubs penjants (aplicació arran de terra), o amb un sistema que deixi les dejeccions en solcs oberts, la distància a respectar és la menor de les dues.
En cas de dejeccions porcines, les distàncies de 200 i 75m s'augmenten a 300 i 100m, respectivament.
(5) Llevat que hi hagi una figura de protecció establerta per l'administració hidràulica que fixi unes altres distàncies.
(6) Llevat de les distàncies a punts de captació d'aigua per a produir aigua de consum humà, s'exceptuen d'haver de respectar la resta de distàncies els fertilitzants inclosos dins l'àmbit d'aplicació de la normativa específica de productes fertilitzants o de substrats.
Annex 8.2 - Distàncies a respectar als cursos d'aigua en aplicar fertilitzants nitrogenats
Distància respecte al domini públic hidràulic en aplicar fertilitzants:
a) Injectats o aplicats arran de terra: 5 m.
b) Aplicats d'altres maneres: 10 m.
Distància respecte a cursos d'aigua artificials en aplicar fertilitzants:
a) Injectats o aplicats arran de terra: 1 m.
b) Aplicats d'altres maneres: 2 m.
La distància es mesura des del talús de la llera del curs d'aigua o, si n'hi ha, des del bosc de ribera.
ANNEX 9 – Concentracions màximes de nutrients al sòl
a) Concentracions màximes de nitrogen en forma de nitrat
La concentració de nitrogen en forma de nitrat en els sòls no ha de superar els valors següents, per als períodes de l'any especificats
Cultius llenyosos en secà, excepte olivera (1)
Cultius llenyosos en regadiu, excepte olivera i cítrics (1)
1-30 juny (si ja s'ha realitzat la collita o bé el cultiu ha arribat a maduresa fisiològica).
Si la maduresa fisiològica és posterior al 15 de juny, el període en què no s'ha de superar la concentració màxima al sòl abasta, addicionalment, des del moment de la maduresa fisiològica fins als 25 dies posteriors a la collita.
Blat de moro (panís, moresc) i sorgo (melca)
15 octubre – 15 novembre (si ja s'ha realitzat la collita o bé el cultiu ha arribat a maduresa fisiològica).
Si la maduresa fisiològica és posterior al 15 de novembre, el període en què no s'ha de superar la concentració màxima al sòl abasta, addicionalment, des del moment de la maduresa fisiològica fins als 30 dies naturals posteriors.
Durant els 30 dies naturals posteriors a la collita o la finalització de l'aprofitament anual
Novembre, desembre i gener (sempre que ja hagi finalitzat la recol·lecció)
Guarets i terrenys cultivables lliures de cultiu
Novembre, desembre i gener (sempre després de l'aprofitament)
Terrenys forestals i altres terrenys no agrícoles
(1) En cas de cultius llenyosos que encara no hagin entrat en producció, és aplicable la mateixa concentració màxima i el mateix període que en el cas d'estar en producció.
(2) Se n'exceptuen les superfícies en què es fa fertirrigació amb recirculació dels lixiviats.
Fora de les èpoques indicades a la taula anterior, el contingut de nitrogen en forma de nitrat no ha de superar el valor de 75 mg N-NO 3 - /kg sòl sec a 105 oC.
No són aplicables els valors de la taula en cas de cultius que hagin sofert danys catastròfics per sequera, accidents meteorològics o altres circumstàncies que minvin anormalment la collita.
A efectes d'inspecció i control de la correcta fertilització, la mostra de sòl s'ha d'obtenir abans d'haver fertilitzat el cultiu següent, ha de ser representativa i s'ha de constituir mitjançant la barreja i l'homogeneïtzació de 25 submostres obtingudes en una superfície inferior o igual a 4 ha explotades de forma homogènia.
Per tal que el mostreig sigui representatiu, s'han de tenir en compte les pràctiques de fertilització (fertirrigació localitzada, etc.).
L'extracció del nitrat es realitza amb aigua sobre mostra fresca.
b) Concentracions màximes de fòsfor
En els sòls agrícoles on la concentració de P (mètode analític Olsen) superi el llindar de 150 mg P/kg sòl sec a 105 oC no s'ha d'incrementar el nivell d'aquest nutrient.
Els sòls que superin aquest llindar seran objecte d'un segon mostreig al cap d'almenys tres anys, el qual es farà durant el mateix mes de l'any en què es va fer el primer.
La concentració de P determinada en aquest segon mostreig ha de ser inferior a la determinada en el primer mostreig.
La mostra de sòl ha de ser representativa i s'ha de constituir mitjançant la barreja i l'homogeneïtzació de 25 submostres obtingudes en una superfície inferior o igual a 4 ha explotades de forma homogènia.
c) Concentracions màximes de potassi
En els sòls agrícoles que reben fraccions líquides de sistemes de tractament NDN o similars, i en els quals la concentració de K (extracció amb acetat amònic) superi els llindars que s'indiquen a continuació, no s'ha d'incrementar el nivell d'aquest nutrient.
Els llindars màxims són els que apareixen a la taula següent.
Els llindars depenen del tipus de sòl, que d'acord amb la seva textura, es classifica en tres grups:
Grup II: sòls francs, francoargil·loarenosos, francollimosos, llimosos i argil·loarenosos.
Grup III: sòls francoargilosos, francoargil·lollimosos, argil·lollimosos i argilosos.
Els continguts de potassi es refereixen a mg K/kg sòl sec a 105 oC.
La mostra de sòl s'obté igual que per al cas del fòsfor.
ANNEX 10 - Metodologia de mostreig de sòls
De cara a analitzar els sòls, els recintes es poden agrupar en unitats de maneig, tenint en compte els factors següents:
c) Tipus de cultiu (el mateix tipus de cultiu o els diferents conreus que formen part d'una rotació, com per exemple: blat, panís i alfals).
Aquestes possibilitats d'agrupament apareixen a la taula següent:
2 ha (formada per agrupació de recintes)
El mostreig de sòls s'ha de realitzar sota la supervisió de la persona assessora en fertilització de què disposi l'explotació.
El nombre de mostres simples per unitat de mostreig ha de ser almenys de 12.
La fondària de mostreig és de 0 a 25 cm.
ANNEX 11 – Contingut de la planificació de la fertilització
El contingut mínim de la planificació de la fertilització és el següent:
- Identificació (recinte SIGPAC) de les unitats homogènies de cultiu (UHC).
- Antecedents culturals i de fertilització de cada UHC.
- Extraccions previstes de nitrogen, fòsfor i potassi.
- Mètode de recomanació de la fertilització utilitzat per al nitrogen, el fòsfor i el potassi: balanç de nitrogen, anàlisis de sòls o altres.
- Aspectes ambientals a tenir en compte en la fertilització.
- Tipus de fertilitzant, quantitat i moment d'aplicació.
ANNEX 12 - Dosis màximes de nitrogen procedents de dejeccions que admet la base agrícola d'un pla de gestió
Les dosis màximes de nitrogen procedent de dejeccions (en kg N/ha) a considerar en el pla de gestió de dejeccions ramaderes, en funció del tipus d'ús agrari del terreny, són les que apareixen a la taula següent.
Tipus d'ús SIGPAC (entre parèntesi, codi SIGPAC)
Hivernacles i cultius sota plàstic (IV)
Olivera (OV) Associació olivera-cítrics (OC)
Fruiters (FY) Cítrics (CI) Associació cítrics - fruiters (CF) Associació cítrics - fruiters de closca (CS) Associació fruiters - fruiters de closca (FF)
Vinya - fruiter (VF) Vinya - olivera (VO) Fruita seca i vinya (FV) Associació cítrics-vinya (CV)
Les diferents zones de secà a què es refereix la taula són les definides a l'annex 5.
ANNEX 13 – Contingut del llibre de gestió de fertilitzants
Al llibre de gestió de fertilitzants hi han de constar: identificació i descripció de l'explotació, dades de la persona titular de l'explotació i relació de recintes.
A més, hi constaran les dades següents:
En el cas d'explotacions amb ramaderia:
Quantitats de dejeccions extretes de les fosses, femers o dipòsits, amb indicació de les dades següents:
a) En cas d'aplicació agrícola en terres de la pròpia explotació: referència SIGPAC de la base agrícola, tipus de fertilitzant, quantitat efectivament aplicada (en volum o massa, i sempre també en quilos de N), data d'aplicació, identificació de la persona física que efectua materialment l'aplicació (nom i NIF), cultiu implantat (o cultiu previst implantar, si es tracta d'una aplicació com a adobatge de fons) i data d'implantació (només en cas de cultius herbacis ja establerts).
b) En cas d'aplicació agrícola en terres que no formin part de l'explotació de la persona titular de l'explotació ramadera, nom o raó social de la persona titular de l'explotació agrícola destinatària, NIF d'aquesta persona, quantitat efectivament lliurada (en volum o massa, i sempre també en kg de N) i data de lliurament.
c) En cas de lliurament a un centre de gestió de dejeccions ramaderes, identificació del centre, amb indicació de la data de lliurament i la quantitat (en volum o massa, i sempre també en quilos de nitrogen).
d) En cas de gestió fora del marc agrari, especificació de la destinació de les dejeccions ramaderes amb indicació de la quantitat (en volum o massa, amb indicació dels kg de N) i data de lliurament, i si escau, el nom o la raó social de la persona transportista, el codi de la persona transportista autoritzada i la indicació de la persona destinatària final, amb inclusió del nom o la raó social de la persona gestora de residus i el seu codi de gestor o gestora de residus autoritzat.
Cal conservar document de lliurament signat per la persona destinatària, on constin les dades esmentades.
La dada de N lliurat es recolzarà en una anàlisi de les dejeccions.
e) En cas de tractaments en origen, quantitats de dejeccions efectivament tractades i distribució del nitrogen entre les diferents fases, així com els resultats del programa de seguiment i control.
En cas de sistemes de tractament suficientment contrastats es podran utilitzar les dades que constin al lloc web del departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
f) En cas que el tractament en origen produeixi fertilitzants inclosos dins l'àmbit d'aplicació de la normativa específica de productes fertilitzants, o substrats inclosos dins l'àmbit d'aplicació de la normativa específica de substrats, s'ha d'acreditar mitjançant les factures de venda del producte.
g) Quantitat de dejeccions anuals produïdes i cens mitjà de les diferents categories o fases productives.
Aplicació d'altres fertilitzants nitrogenats: data, tipus i quantitat, així com les altres dades indicades a l'apartat 2.
En el cas d'explotacions agrícoles, per a cada aplicació de fertilitzants hi han de constar almenys les dades següents: referència SIGPAC de la base agrícola, tipus de fertilitzant, origen del fertilitzant, quantitat efectivament aplicada (en volum o massa, i sempre també en kg de N), data d'aplicació, identificació de la persona física que efectua materialment l'aplicació (nom i NIF), cultiu implantat (o cultiu previst implantar, si es tracta d'una aplicació com a adobatge de fons) i data d'implantació (només en cas de cultius herbacis ja establerts).
En cas d'utilitzar dejeccions ramaderes, cal justificar documentalment la concentració de nitrogen considerada i el seu origen.
En el cas d'explotacions agrícoles que disposin d'instal·lacions d'emmagatzematge de dejeccions en destinació, o d'instal·lacions de maduració de dejeccions ramaderes en destinació, localització i capacitat d'aquestes instal·lacions, així com registre de les entrades (amb indicació de la procedència i la quantitat) i sortides.
En el cas de centres de gestió, per a cada aplicació de dejeccions hi han de constar les dades següents: referència SIGPAC de la base agrícola, tipus i origen de les dejeccions, quantitat efectivament aplicada (en volum o massa, i sempre també en kg de N), data d'aplicació, cultiu implantat (o cultiu previst implantar, si es tracta d'una aplicació com a adobatge de fons) i data d'implantació (només en cas de cultius herbacis ja establerts).
Cal justificar documentalment la concentració de nitrogen considerada i el seu origen.
Amb independència de qui duu a terme l'aplicació de les dejeccions, es considera que les dejeccions són gestionades per un centre de gestió si els recintes on s'apliquen les dejeccions figuren a la base agrícola del pla de gestió del centre.
Les quantitats de nitrogen a què es refereixen els apartats anteriors es calculen d'acord amb l'annex 14.
La persona titular ha de disposar d'una estimació de la concentració de nitrogen considerada per a les dejeccions ramaderes de l'explotació.
Aquesta estimació ha de figurar al llibre de gestió dels fertilitzants, així com la metodologia emprada per obtenir-la.
Al final de cada any natural, s'ha de calcular i fer constar al llibre de gestió la xifra de N teòric, la de N pràctic i el cens mitjà de cada categoria de bestiar:
- El N teòric s'obté com a producte del cens mitjà anual de cada categoria de bestiar i el seu coeficient de generació de N de l'annex 1 d'aquest Decret, corregit, si escau, pel percentatge de temps que el bestiar no està estabulat i per la reducció de N fruit de millores en l'alimentació o fruit de l'aplicació del mètode del balanç de nitrogen a l'explotació ramadera.
- El N pràctic s'obté com a producte de la quantitat real de dejeccions generada a la explotació ramadera (t o m 3 ) per la concentració de nitrogen considerada.
Si al final de l'any el N pràctic difereix en més del 20% del N teòric, la persona titular és responsable de revisar la manera d'estimar la concentració de N pràctic per a properes aplicacions.
Si la diferència és per sota (N pràctic inferior en més d'un 20% respecte al N teòric), durant l'any següent una persona tècnica habilitada haurà de certificar el valor de concentració de nitrogen considerada a l'explotació.
ANNEX 14 – Concentració de N en les dejeccions
La riquesa o concentració de N en les dejeccions es pot estimar d'alguna de les maneres següents:
a) Dividint el N teòric entre el volum o la massa real de dejeccions.
b) Anàlisis de laboratori de mostres representatives de les dejeccions de l'explotació ramadera.
c) Referències bibliogràfiques adients per a la zona i la tipologia d'explotació.
d) En cas de purins, a partir dels valors de mesures indirectes, com la conductivitat elèctrica o el NIR.
e) Altres metodologies contrastades que la persona titular acrediti al seu llibre de gestió de fertilitzants.
Per defecte, la metodologia a emprar serà la de l'apartat a).
En aquest cas, els dos valors que intervenen en el càlcul s'obtenen de la manera següent:
a) N teòric: s'obté com a producte del cens mitjà anual de cada categoria de bestiar i el seu coeficient de generació de N de l'annex 1 d'aquest Decret, corregit, si escau, pel percentatge de temps que el bestiar no està estabulat i per la reducció de N fruit de millores en l'alimentació o fruit de l'aplicació del mètode del balanç de nitrogen.
b) Volum o massa real de dejeccions: volum (m 3 ) o massa (t) realment generat a l'explotació ramadera durant el mateix període per al qual es calcula el N teòric.
Aquest volum o massa reals es poden estimar a partir del nombre de cisternes o remolcs emplenats durant el període, multiplicat pel volum o pes mitjà de cada cisterna o remolc.
En els casos en què és obligatori disposar de conductímetre, o altre mètode amb precisió almenys equivalent, segons l'article 23 b), caldrà utilitzar aquesta metodologia per a estimar la concentració de N en les dejeccions, excepte si es justifica al llibre de gestió la utilització d'una altra metodologia que tingui més precisió.
En cas de fraccions resultants del tractament de les dejeccions, caldrà utilitzar les dades de concentració obtingudes de les anàlisis d'aquestes fraccions en laboratori, d'acord amb el programa de seguiment i control que s'estableix per a cada tipologia de tractament, excepte si es justifica al llibre de gestió la utilització d'una altra metodologia que tingui més precisió.
ANNEX 15 – Requeriments de traçabilitat del transport i aplicació de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants orgànics
a) Dades necessàries del punt d'origen i destinació en cas de dejeccions ramaderes
Les dades mínimes a facilitar referides al punt d'origen de les dejeccions ramaderes en cada transport/aplicació són les següents:
- "Codi GPS" que identifica l'entitat d'origen, facilitat pel departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
- Matrícula de la màquina que efectua el transport/aplicació.
- Coordenades X i Y del punt de càrrega, amb el sistema de referència ETR89 (o datum WGS84, que és anàleg) i sistema de coordenades UTM 31 N, en metres.
- Identificació de l'entitat d'origen:
· En cas d'explotació ramadera: Marca oficial de la granja d'origen.
· En cas de centre de gestió: codi del centre.
· En cas d'emmagatzematge en destinació: text identificador de l'emmagatzematge.
- Data, hora i minut del moment en què es realitza la càrrega.
- Tipus de material transportat/aplicat: purí/fem/gallinassa/subproducte líquid/subproducte sòlid.
- Característiques de l'element transportat: kg de nitrogen/kg de fòsfor (com a P 2 O 5 )/volum (m 3 ) transportat/pes (t) transportat.
Els quilos de nitrogen i de fòsfor s'estimen de la manera que es detalla més endavant en aquest mateix annex.
Noms dels camps: kg N, kg P 2 O 5, m 3, t.
Les dades mínimes a facilitar referides al punt de destinació de les dejeccions ramaderes en cada transport/aplicació són les següents:
- Coordenades X i Y del punt de destinació, amb el sistema de referència ETR89 (o datum WGS84, que és anàleg) i sistema de coordenades UTM 31 N, en metres.
- Només en cas d'aplicació agrícola: codi SIGPAC del recinte.
- Només en cas de lliurament a gestor de residus: codi SANDACH del gestor.
- Només en cas de lliurament a un centre de gestió de les dejeccions: codi del centre.
- Només en cas de destinació a una bassa conjunta o altre sistema d'emmagatzematge diferent del d'origen: nom identificatiu del sistema d'emmagatzematge.
b) Estimació del nitrogen i el fòsfor continguts en les dejeccions ramaderes
La persona titular ha de realitzar una estimació de la concentració de nitrogen i fòsfor en les dejeccions ramaderes.
Aquesta estimació és vàlida mentre no canviï el tipus de bestiar ni el sistema de maneig de la granja.
Per al nitrogen cal utilitzar la metodologia establerta als annexos 13 i 14.
c) Transmissió de les dades a l'Administració
El dispositiu electrònic d'enviament de dades a l'Administració ha d'estar lligat al sistema (remolc, cisterna, tractor o camió), i ha d'incloure un sensor de posicionament global (GPS) juntament amb un programari que permeti la transmissió telemàtica en temps real de les dades a què fa referència l'apartat a) d'aquest annex, a la plataforma de recepció de dades.
Per a la transmissió de les dades a què fa referència l'apartat a) d'aquest annex, l'entitat d'origen ha de disposar d'un codi identificador, que ha de sol·licitar al departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
La connexió i tramesa de dades a la plataforma s'ha d'efectuar mitjançant un programari adaptat a les especificacions tècniques que es descriuen a la seu electrònica de la Generalitat de Catalunya.
d) Requeriments de traçabilitat del transport i aplicació de fangs de depuradora i altres residus orgànics agroindustrials
Les empreses transportistes responsables del transport dels fangs depuradora i altres residus orgànics agroindustrials fins a les parcel·les receptores hauran de transmetre les dades dels trajectes.
Les dades necessàries a informar respecte al punt d'origen són:
- Coordenades X i Y del punt de càrrega, amb el sistema de referència ETRS89 (o datum WGS84, que és anàleg) i sistema de coordenades UTM 31 N, en metres.
- Característiques de l'element transportat i quantitat transportada.
Les dades mínimes a facilitar referides al punt de destinació en cada transport/aplicació són les següents:
- Coordenades X i Y del punt de destinació, amb el sistema de referència ETRS89 (o datum WGS84, que és anàleg) i sistema de coordenades UTM 31 N, en metres.
El dispositiu electrònic d'enviament de dades a l'Administració ha d'estar lligat al sistema (remolc, cisterna, tractor o camió), i ha d'incloure un sensor de posicionament global (GPS) juntament amb un programari que permeti la transmissió telemàtica en temps real de les dades a què fa referència l'apartat d) d'aquest annex, a la plataforma de recepció de dades.
Per a la transmissió de les dades a què fa referència l'apartat d) d'aquest annex, l'entitat d'origen ha de disposar d'un codi identificador, que ha de sol·licitar al departament competent.
La connexió i tramesa de dades a la plataforma s'ha d'efectuar mitjançant un programari adaptat a les especificacions tècniques que es descriuen a la web del departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
Annex 16.1 – Titulacions que permeten optar a la qualificació de tècnic habilitat
Titulacions oficials amb plans d'estudi anteriors a l'Espai Europeu d'Educació Superior:
- Llicenciatura en veterinària.
- Llicenciatura en ciències ambientals.
Titulacions oficials amb plans d'estudi d'acord amb l'Espai Europeu d'Educació Superior:
- Màster en enginyeria de forests.
- Màster en ciències ambientals.
- Grau en enginyeria agroalimentària.
- Grau en enginyeria agroambiental i del paisatge.
Annex 16.2 – Titulacions que eximeixen la persona titular de l'explotació agrícola d'haver de disposar d'assessorament en fertilització
Titulacions LOE: cicles formatius de grau mitjà de producció agropecuària, producció agroecològica, jardineria i floristeria, aprofitament i conservació del medi natural; cicles formatius de grau superior de paisatgisme i medi rural, gestió forestal i del medi natural.
Titulacions dels cicles formatius LOGSE dels cicles formatius de grau mitjà explotacions agràries extensives, explotacions agrícoles intensives, jardineria, treballs forestals i en els cicles formatius de grau superior de gestió i organització d'empreses agropecuàries, gestió i organització dels recursos naturals i paisatgístics.
Haver cursat i aprovat els cursos del Programa de garantia social o dels programes de qualificació professional inicial en l'especialitat agropecuàries en el curs 1998-1999 i posteriors.
Titulacions dels certificats de professionalitat que contenen formacions equivalents a l'establerta en aquest annex.
Haver superat els mòduls formatius de certificats de professionalitat o els mòduls professionals dels cicles formatius que tinguin com a referent el catàleg de qualificacions professionals i que contenen formacions equivalents a l'establerta en aquest annex.
Acreditació de les unitats de competència del catàleg de qualificacions professionals que corresponen a formacions equivalents a l'establerta en aquest annex.
Les titulacions de persones d'altres estats membres de la UE seran avaluades d'acord amb el que estableix la Directiva 2005/36/CE del Parlament Europeu i del Consell, de 7 de setembre de 2005, relativa al reconeixement de qualificacions professionals.
Annex 16.3 – Titulacions que poden optar a realitzar assessorament en fertilització
ANNEX 17 – Formació específica per a l'habilitació del personal tècnic
Curs de 10 hores lectives amb els continguts següents:
- normativa de gestió de dejeccions ramaderes dins i fora del marc agrari,
- normativa de prevenció i control ambiental de les activitats,
- altra normativa relacionada amb el tema.
- Presa de mostres de sòls, de dejeccions ramaderes i de fraccions resultants del tractament d'aquestes.
- Criteris tècnics que cal seguir en l'elaboració de plans de gestió, amb especial incidència en les ampliacions de capacitat de bestiar en zones vulnerables a la contaminació per nitrats.
- Criteris de fertilització dels cultius, amb especial incidència en la fertilització amb materials orgànics.
Indicadors en base als quals es realitzarà l'avaluació biennal del Programa d'actuació:
a) Evolució del nivell de nitrats a les aigües subterrànies, en base a la informació facilitada per l'administració hidràulica.
b) Contribució de les diferents fonts orgàniques i minerals en la contaminació de les aigües en indrets seleccionats.
c) Evolució dels ICR dels municipis.
d) Evolució del volum anual de dejeccions ramaderes tractades (en origen o en plantes centralitzades).
e) Seguiment de les característiques dels sòls cultivats a traves d'un programa de seguiment a tot Catalunya.
f) Evolució de les produccions de nitrogen i fòsfor orgànic en la ramaderia.
g) Evolució del consum de fertilitzants minerals.
h) Evolució del grau de compliment del Pla de controls de la gestió de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats.
i) Evolució dels resultats d'aplicar un model de simulació que permeti avaluar l'eficàcia del programa d'actuació.
ANNEX 19 – Agrupació per àrees de les zones vulnerables
Municipis de la comarca de l'Alt Empordà:
Armentera, Avinyonet de Puigventós, Bàscara, Borrassà, Cabanelles, Cabanes, Cistella, El Far d'Empordà, Figueres, Fortià, Garrigàs, Lladó, Llers, Navata, Ordis, Palau de Santa Eulàlia, Peralada, Pontós, Riumors, Santa Llogaia d'Àlguema, Sant Miquel de Fluvià, Sant Mori, Saus, Camallera i Llampaies, Siurana, Torroella de Fluvià, Ventalló, Vilabertran, Viladamat, Vilafant, Vilamacolum, Vilamalla, Vilanant, Vila-sacra i Vilaür.
Municipis de la comarca del Baix Empordà:
Albons, Bellcaire d'Empordà, Bisbal d'Empordà, Colomers, Corçà, Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura, Foixà, Fontanilles, Forallac, Garrigoles, Gualta, Jafre, Palau-sator, Pals, Parlavà, La Pera, Rupià, Serra de Daró, La Tallada d'Empordà, Torroella de Montgrí (excloses les illes Medes), Ultramort, Ullà, Ullastret, Verges i Vilopriu.
Municipis de la comarca del Pla de l'Estany:
Banyoles, Camós, Cornellà de Terri, Crespià, Esponellà, Fontcoberta, Palol de Revardit, Porqueres, Sant Miquel de Campmajor, Serinyà i Vilademuls.
Bordils, Celrà, Cervià de Ter, Flaçà, Juià, Sant Joan de Mollet, Sant Jordi Desvalls, Sant Julià de Ramis, Sant Martí Vell i Viladasens.
Alella, Arenys de Mar, Arenys de Munt, Argentona, Cabrera de Mar, Cabrils, Calella, Caldes d'Estrac, Canet de Mar, Dosrius, Malgrat de Mar, Masnou, Mataró, Montgat, Palafolls, Pineda de Mar, Premià de Dalt, Premià de Mar, Sant Andreu de Llavaneres, Sant Cebrià de Vallalta, Sant Iscle de Vallalta, Sant Pol de Mar, Sant Vicenç de Montalt, Santa Susanna, Teià, Tiana, Vilassar de Dalt i Vilassar de Mar.
Municipis de la comarca d'Osona:
Balenyà, Calldetenes, Esquirol, Folgueroles Gurb, Lluçà, Malla, Manlleu, Masies de Roda,
Les Masies de Voltregà, Muntanyola, Olost, Orís, Oristà, Perafita, Prats de Lluçanès, Roda de Ter, Sant Agustí de Lluçanès, Sant Bartomeu del Grau, Sant Boi de Lluçanès, Sant Hipòlit de Voltregà, Sant Julià de Vilatorta, Sant Martí d'Albars, Sant Pere de Torelló, Sant Vicenç de Torelló, Santa Cecília de Voltregà, Santa Eugènia de Berga, Santa Eulàlia de Riuprimer, Seva, Sobremunt, Sora, Taradell, Tavèrnoles, Tavertet, Tona, Torelló i Vic.
Municipis de la comarca de l'Alt Camp:
Alcover, Alió, Bràfim, Els Garidells, La Masó, El Milà, Nulles, Puigpelat, El Rourell, Vallmoll, Valls i Vilabella.
Les Borges del Camp, Botarell, Cambrils, Montbrió del Camp, Mont-roig del Camp, Reus, Riudoms, La Selva del Camp, Vilanova d'Escornalbou i Vinyols i els Arcs.
Municipis de la comarca del Tarragonès:
Municipis de la comarca del Baix Penedès:
Albinyana, Banyeres del Penedès, Bellvei, La Bisbal del Penedès, L'Arboç (amb exclusió dels enclavaments situats fora del perímetre de l'àrea), Llorenç del Penedès, Sant Jaume dels Domenys i Santa Oliva.
Municipis de la comarca de l'Alt Penedès:
Municipis de la comarca de la Segarra
Cervera, Estaràs, Granyanella, Granyena de Segarra, Guissona, Ivorra, Massoteres, Montoliu de Segarra, Montornès de Segarra, Oluges, Els Plans de Sió, Ribera d'Ondara, Sant Guim de Freixenet, Sant Guim de la Plana, Sant Ramon, Talavera, Tarroja de Segarra i Torrefeta i Florejacs (amb exclusió dels enclavaments situats fora del perímetre de l'àrea).
Municipis de la comarca de l'Urgell
Agramunt, Anglesola, Belianes, Bellpuig, Castellserà, Ciutadilla, Fuliola, Guimerà, Maldà, Nalec, Omells de na Gaia, Ossó de Sió, Preixana, Puigverd d'Agramunt, Sant Martí de Riucorb, Tàrrega, Tornabous, Vallbona de les Monges, Verdú i Vilagrassa.
Municipis de la comarca del Pla d'Urgell
Barbens, Bell-lloc d'Urgell, Bellvís, Castellnou de Seana, Fondarella, Golmés, Ivars d'Urgell, Linyola, Miralcamp, Mollerussa, El Palau d'Anglesola, El Poal, Sidamon, Torregrossa, Vilanova de Bellpuig i Vila-sana.
Municipis de la comarca de l'Anoia:
Argençola, Calaf, Calonge de Segarra, Castellfollit de Riubregós, Els Prats de Rei, Montmaneu, Pujalt i Sant Martí de Sesgueioles.
Municipis de la comarca de les Garrigues:
Arbeca, Les Borges Blanques (1),, Castelldans, L'Espluga Calba, La Floresta, Granyena de les Garrigues, Juncosa, Juneda, Els Omellons, Puiggròs, El Soleràs i Els Torms.
Municipis de la comarca de la Noguera:
Albesa, Algerri, Balaguer (1), Bellcaire d'Urgell, Bellmunt d'Urgell, Castelló de Farfanya, Cubells, Foradada, Ivars de Noguera, Menàrguens (1), Montgai, Os de Balaguer (només l'enclavament de Gerb), Penelles, Preixens, La Sentiu de Sió, Térmens, Torrelameu (1) i Vallfogona de Balaguer.
Municipis de la comarca del Segrià:
Aitona (1), Els Alamús, Albatàrrec (1), Alcanó, Alcarràs (1), Alcoletge, Alfarràs, Alfés, Alguaire, Almacelles, Almenar, Alpicat, Artesa de Lleida, Benavent de Segrià, Corbins (1), Gimenells i el Pla de la Font, La Granja d'Escarp (1), Llardecans, Lleida (1), Massalcoreig (1), Montoliu de Lleida (1), La Portella, Puigverd de Lleida, Rosselló, Sarroca de Lleida, Seròs (1), Soses (1), Sudanell (1), Sunyer, Torrebesses, Torrefarrera, Torres de Segre (1), Torre-Serona, Vilanova de la Barca i Vilanova de Segrià.
Municipis de la comarca de la Conca de Barberà:
Conesa, Forès, Llorac, Les Piles, Passanant, Santa Coloma de Queralt, Savallà del Comtat i Vallfogona de Riucorb.
Olot, les Preses, Sant Joan les Fonts, Santa Pau, La Vall d'en Bas i al municipi de la Vall de Bianya només l'enclavament situat a Sant Joan les Fonts.
Aiguaviva, Campllong, Cassà de la Selva, Fornells de la Selva, Llagostera, Llambilles, Sant Andreu de Salou i Vilablareix.
Caldes de Malavella, Riudellots de la Selva i Vilobí d'Onyar.
Municipis de la comarca del Vallès Occidental:
Municipis de la comarca del Vallès Oriental:
L'Ametlla del Vallès, Bigues i Riells, Caldes de Montbui, Canovelles, Cànoves i Samalús, Cardedeu, Les Franqueses del Vallès, Garriga, Granollers, Lliçà d'Amunt, Lliçà d'Avall, Llinars del Vallès, Montmeló, Montornès del Vallès, Parets del Vallès, La Roca del Vallès, Santa Eulàlia de Ronçana, Sant Antoni de Vilamajor, Sant Pere de Vilamajor i Vilanova del Vallès.
Artés, Avinyó, Balsareny, Callús, Cardona, Castellnou de Bages, Fonollosa, Gaià, Manresa, Navàs, Sallent, Sant Feliu Sasserra, Sant Fruitós de Bages, Sant Joan de Vilatorrada, Sant Mateu de Bages, Sant Salvador de Guardiola, Santpedor i Súria.
Avià, Berga, Casserres, L'Espunyola (excloent-ne l'enclavament entre Navès i Montmajor), Gironella, Montclar, Montmajor (amb exclusió dels enclavaments situats fora del perímetre de l'àrea), Olvan, Puig-reig, Sagàs, Santa Maria de Merlès, Viver i Serrateix.
L'Estany, Moià i Santa Maria d'Oló.
Municipis de la comarca de la Ribera d'Ebre:
Benissanet, Ginestar, Miravet, Móra d'Ebre i Móra la Nova.
Municipis de la comarca del Baix Ebre:
L'Aldea (només la part del municipi situada a la marge esquerra del canal Nou de Camarles), Aldover, L'Ampolla (només la part del municipi situada a la marge esquerra del canal Nou de Camarles, limitant a l'est pel barranc del Furoner fins a la seva confluència amb el barranc de Sant Pere i fins a mar), Camarles (només la part del municipi situada a la marge esquerra del canal Nou de Camarles), Roquetes, Tivenys, Tortosa (excloent-ne els dos enclavaments occidentals, entre Alfara de Carles i Roquetes) i Xerta.
Municipis de la comarca del Montsià:
Alcanar, Amposta (només la part del municipi situada a la marge dreta del canal de La Ràpita), Freginals, La Galera, Godall, Masdenverge, Sant Carles de la Ràpita (només la part del municipi situada a la marge dreta del canal de La Ràpita), Santa Bàrbara i Ulldecona.
(1) Municipis que el 2004 s'havien declarat parcialment i que l'Acord de Govern 28 de juliol de 2009 va ampliar a la totalitat del municipi.
Annex 20 – Llista de municipis pertanyents a ZV-A, a ZV-A amb ICR superior a 1,2 i a ZV-B
Annex 20.1.2 – Municipis pertanyents a ZV-A i que tenen un ICR superior a 1,2
Annex 21 – Llista de municipis ubicats en zones de muntanya als efectes de la gestió dels fems
Municipis de la comarca de l'Alt Urgell:
Alàs i Cerc, Arsèguel, Bassella, Cabó, Cava, Coll de Nargó, Estamariu, Fígols i Alinyà, Josa i Tuixén, Montferrer i Castellbò, Oliana, Organyà, Peramola, El Pont de Bar, Ribera d'Urgellet, La Seu d'Urgell, Les Valls d'Aguilar, Les Valls de Valira, La Vansa i Fórnols.
Municipis de la comarca de l'Alta Ribagorça:
Bagà, Castell de l'Areny, Castellar de n'Hug, Gisclareny, Gósol, Guardiola de Berguedà, La Nou de Berguedà, La Pobla de Lillet, Saldes, Sant Jaume de Frontanyà, Sant Julià de Cerdanyola, Vallcebre.
Municipis de la comarca de la Cerdanya:
Alp, Bellver de Cerdanya, Bolvir, Das, Fontanals de Cerdanya, Ger, Guils de Cerdanya, Isòvol, Lles de Cerdanya, Llívia, Meranges, Montellà i Martinet, Prats i Sansor, Prullans, Puigcerdà, Riu de Cerdanya, Urús.
Municipis de la comarca del Pallars Jussà:
Municipis de la comarca del Pallars Sobirà:
Alins, Alt Àneu, Baix Pallars, Espot, Esterri d'Àneu, Esterri de Cardós, Farrera, La Guingueta d'Àneu, Lladorre, Llavorsí, Rialp, Soriguera, Sort, Tírvia, Vall de Cardós.
Municipis de la comarca del Ripollès:
Campdevànol, Campelles, Camprodon, Gombrèn, Llanars, Les Llosses, Molló, Ogassa, Pardines, Planoles, Queralbs, Ribes de Freser, Ripoll, Sant Joan de les Abadesses, Sant Pau de Segúries, Setcases, Toses, Vallfogona de Ripollès, Vilallonga de Ter.
La Coma i la Pedra, Guixers, Odèn, Sant Llorenç de Morunys.
Municipis de la comarca de la Val d'Aran: