La Comissió Jurídica Assessora, reunida el 20 de febrer de 2020, amb la presidència del Sr.
Maria Mercè Darnaculleta i Gardella, Francesc Esteve i Balagué, Marta Franch i Saguer, Alfredo Galán Galán, Francesc Homs i Molist, Marc Marsal i Ferret, Carles Mundó i Blanch, Joan Pagès i Galtés, Eva Pons i Parera, Sonia Ramos i González, Lluís Saura i Lluvià, i Joan Manuel Trayter i Jiménez, i essent-ne ponent el Sr.
A va formular una sol·licitud de prestació de la renda garantida de ciutadania (RGC).
El 6 d'abril de 2018, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa va resoldre denegar al sol·licitant el dret a percebre la prestació de la renda garantida perquè no complia els requisits necessaris per a ser-ne perceptor en no ser els seus ingressos inferiors al fixat en l'indicador de renda de suficiència de Catalunya.
Consta en l'expedient que aquesta resolució es va notificar a la persona interessada el 27 d'abril de 2018.
El 17 d'abril de 2018, l'interessat va formular un requeriment de pagament de la renda garantida de ciutadania.
El 15 de maig de 2018, l'interessat va presentar un recurs d'alçada contra la resolució denegatòria del director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa, en què manifestava que complia els requisits per a ser perceptor de la renda garantida de ciutadania.
El 18 de setembre de 2019, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa va resoldre incoar un procediment de revisió d'ofici del reconeixement del dret a percebre la prestació de la renda garantida de ciutadania, sobre la base de la causa de nul·litat de ple dret prevista en l'article 47.1.f) de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques (LPAC).
Altrament, va resoldre suspendre l'execució del reconeixement de la prestació amb efectes des de la data de la sol·licitud i atorgar a l'interessat el tràmit d'audiència per un termini de quinze dies.
El sol·licitant va rebre la notificació el dia 2 d'octubre de 2019.
El dia 22 d'octubre de 2019, el sol·licitant va presentar-hi un escrit d'al·legacions.
El 13 de novembre de 2019, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa va proposar declarar la nul·litat de ple dret de l'acte de reconeixement del dret de la persona sol·licitant a percebre la renda garantida amb fonament en la causa de nul·litat de ple dret prevista en l'article 47.1.f) de l'LPAC, així com confirmar la suspensió de l'execució del reconeixement, amb efectes des de la data de sol·licitud de prestació, d'acord amb l'article 108 de l'LPAC.
Finalment, va acordar sol·licitar el dictamen a la Comissió Jurídica Assessora, amb l'informe previ de l'Assessoria Jurídica del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies.
El 7 de febrer de 2020, la cap de l'Àrea Jurídica de Treball i Relacions Laborals, amb el vistiplau de l'advocat en cap de l'Assessoria Jurídica de la mateixa data, va emetre un informe amb caràcter favorable respecte de l'expedient de revisió d'ofici, la tramitació i la proposta de resolució, en el sentit de declarar la concurrència de la causa de nul·litat de ple dret prevista en l'article 47.1.f) de l'LPAC, d'acord amb les consideracions que s'exposaven en els antecedents i fonaments jurídics de l'informe.
L'11 de febrer de 2020, va tenir entrada a la Comissió Jurídica Assessora la petició de dictamen formulada pel conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, i, el dia 13 de febrer de 2020, el Ple de la Comissió va admetre a tràmit la petició i en va designar ponent.
L'objecte del Dictamen és la revisió d'ofici de l'acte presumpte de reconeixement del dret de la persona interessada a percebre la prestació de la renda garantida de ciutadania en relació amb la sol·licitud que va presentar en data 6 de novembre de 2017, davant el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, d'acord amb el model normalitzat de sol·licitud.
L'acord d'incoació del procediment de revisió d'ofici, de 18 de setembre de 2019, identifica amb claredat l'acte objecte del procediment de revisió, l'acte presumpte estimatori, per silenci administratiu, que reconeix al sol·licitant el dret a percebre la prestació econòmica de la renda garantida de ciutadania, relatiu a la seva sol·licitud i, en el mateix sentit, hi fa referència la proposta de resolució.
La proposta favorable a la revisió d'ofici es fonamenta en la concurrència de la causa de nul·litat prevista en l'article 47.1.f) de l'LPAC: "actes expressos o presumptes contraris a l'ordenament jurídic pels quals s'adquireixen facultats o drets quan no es tinguin els requisits essencials per adquirir-los."
En la petició de dictamen, el conseller de Treball, Afers Socials i Famílies sol·licita a la Comissió que es pronunciï d'una manera expressa en relació amb la suspensió de l'executivitat del reconeixement i pagament de la prestació de la renda garantida de ciutadania.
Aquesta suspensió es va acordar en la resolució d'incoació del procediment de revisió d'ofici, de 18 de setembre de 2019, i se'n va proposar la confirmació en la proposta de resolució, de 13 de novembre de 2019.
Una vegada identificat l'objecte del Dictamen, convé avançar que la Comissió Jurídica Assessora s'ha pronunciat recentment sobre supòsits anàlegs al que ara es planteja, el primer, en el Dictamen 311/2018 i, posteriorment, en els dictàmens 1/2019, 25/2019, 68/2019, 208/2019, 209/2019, 231/2019, 252/2019 a 261/2019, 269/2019 a 274/2019, 309/2019, 310/2019, 324/2019 a 326/2019, 342/2019 a 346/2019, 372/2019, 373/2019, 375/2019, 376/2019, 380/2019 a 383/2019, 394/2019 a 396/2019, 407/2019, 14/2020, 15/2020 i 28/2020.
L'habilitació normativa d'aquesta intervenció preceptiva de la Comissió es completa amb la regulació continguda en l'article 106.1 de l'LPAC i en l'article 72 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya.
Descripció dels fets en què s'emmarca el procediment de revisió d'ofici
De la informació que consta en l'expedient, es pot extreure la descripció següent dels fets en què s'emmarca el procediment de revisió que s'examina:
a) En data 6 de novembre de 2017, l'interessat va presentar, davant el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, una sol·licitud per a rebre la prestació de la renda garantida de ciutadania, així com la prestació complementària d'activació i inserció, d'acord amb el model normalitzat de sol·licitud.
b) El 6 d'abril de 2018, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa va emetre una resolució en què es denegava a la persona sol·licitant el dret a percebre la prestació de la renda garantida de ciutadania i prestació complementària, atès que no reunia els requisits necessaris per a ser-ne perceptora.
En concret, la desestimació es fonamentava en no disposar d'uns ingressos inferiors a l'indicador de la renda de suficiència de Catalunya.
c) La resolució denegatòria es va notificar efectivament el 27 d'abril de 2018.
d) El 17 d'abril de 2018, l'interessat va presentar un requeriment de pagament de la renda garantida de ciutadania perquè havia operat el silenci positiu.
e) El 15 de maig de 2018, l'interessat va formular un recurs d'alçada contra la resolució denegatòria del director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa, en què manifestava que complia tots els requisits per a ser perceptor de la renda garantia de ciutadania.
f) En data 18 de setembre de 2019, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa va emetre una resolució en què acordava la incoació –d'ofici– del procediment de revisió de l'acte presumpte estimatori, per silenci positiu, que reconeix al sol·licitant el dret a percebre la prestació econòmica de la renda garantida de ciutadania, relatiu a la seva sol·licitud de 6 de novembre de 2017, amb fonament en la causa de nul·litat de l'article 47.1.f) de l'LPAC.
Així mateix, va acordar "suspendre l'executivitat del reconeixement, per silenci positiu, del dret de la prestació de la renda garantida i el pagament de la prestació, amb efectes des de la data de la sol·licitud de prestació", d'acord amb l'article 108 de l'LPAC.
A l'últim, va acordar també donar tràmit d'audiència a la persona interessada per un termini de 15 dies hàbils.
Aquesta resolució es va notificar el 2 d'octubre de 2019.
g) El 22 d'octubre de 2019, l'interessat va presentar un escrit d'al·legacions a la resolució d'incoació.
h) En data 13 de novembre de 2019, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa va emetre una proposta de resolució del procediment de revisió d'ofici, en la qual proposava adoptar els tres acords següents: D'entrada, "resoldre el procediment de revisió d'ofici dels actes de reconeixement del dret del sol·licitant a percebre la renda garantida de ciutadania per concórrer la causa de nul·litat de l'article 47.1.f) de l'LPAC".
En segon lloc, "confirmar la suspensió de l'executivitat del reconeixement, per silenci positiu, de la prestació de la renda garantida de ciutadania, i el pagament de la prestació, amb efectes des de la data de la sol·licitud de la prestació", d'acord amb l'article 108 de l'LPAC.
I, finalment, acordar "la tramesa del present expedient a la Comissió Jurídica Assessora, previ informe jurídic de l'Assessoria Jurídica del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies".
S'ha acordat la suspensió del termini de resolució per la petició de dictamen de la Comissió, en els termes previstos en l'article 11 de la seva Llei reguladora.
i) El 7 de febrer de 2020, la cap de l'Àrea Jurídica de Treball i Relacions Laborals, amb el vistiplau de l'advocat en cap de l'Assessoria Jurídica de la mateixa data, ha emès un informe jurídic favorable "respecte de l'expedient, la tramitació i la proposta de resolució [...] en el sentit de resoldre el procediment de revisió d'ofici [...] declarant que concorre la causa de nul·litat de ple dret prevista en l'article 47.1.f) de l'LPAC".
En canvi, des d'una perspectiva material o substantiva, el règim de les causes de nul·litat de ple dret és l'establert en la normativa vigent en el moment en què es va dictar l'acte o es va aprovar la resolució objecte de revisió (Dictamen 261/2018).
En el cas que s'examina, el procediment de revisió es va iniciar per resolució de 18 de setembre de 2019.
En conseqüència, en la tramitació, s'han de respectar les regles procedimentals establertes en l'LPAC i també en la Llei 26/2010.
L'acte presumpte que és objecte de revisió va néixer, per silenci administratiu positiu, el 6 d'abril de 2018.
Per tant, el règim jurídic material relatiu a les causes d'invalidesa i, en concret, de les causes de nul·litat de ple dret, és l'establert per la legislació administrativa vigent en aquell moment, és a dir, per la mateixa LPAC.
V. Marc normatiu de la renda garantida de ciutadania
El marc normatiu de la renda garantida de ciutadania ha estat descrit en el fonament jurídic cinquè del Dictamen 311/2018, al qual ara, per raons d'economia, es fa remissió.
Silenci administratiu positiu contra legem, nul·litat de ple dret i revisió d'ofici
També, en aquest apartat, la Comissió Jurídica Assessora reitera les consideracions efectuades en el fonament jurídic sisè del Dictamen 311/2018, a les quals ara es fa remissió.
L'acte objecte del procediment de revisió
L'objecte del procediment de revisió és l'acte presumpte estimatori, nascut com a conseqüència del silenci administratiu positiu, que reconeix a l'interessat el dret a la prestació que va sol·licitar.
La resolució expressa denegatòria, dictada per l'Administració amb posterioritat a la producció d'efectes del silenci no és objecte del procediment de revisió.
Sens perjudici d'això, escau recordar que, d'acord amb l'article 24.3.a) de l'LPAC, en els casos d'estimació per silenci administratiu, com és el que s'examina, la resolució expressa posterior a la producció de l'acte presumpte només es pot dictar en cas de ser confirmatòria d'aquell.
En els dictàmens que la Comissió Jurídica Assessora ha emès amb anterioritat sobre la revisió d'ofici dels actes de reconeixement del dret a percebre l'RGC (dictàmens 1/2019, 25/2019, 68/2019, 208/2019, 209/2019, 231/2019, 252/2019 a 261/2019, 269/2019 a 274/2019, 309/2019, 310/2019, 324/2019 a 326/2019, 342/2019 a 346/2019, 372/2019, 373/2019, 375/2019, 376/2019, 380/2019 a 383/2019, 394/2019 a 396/2019, 407/2019, 14/2020, 15/2020 i 28/2020) s'ha raonat a bastament que l'acte presumpte estimatori de la renda garantida de ciutadania és susceptible d'ésser objecte de revisió d'ofici, i ara es fa remissió a aquella argumentació.
És rellevant, en aquest punt, el fet de la conformitat de la persona interessada respecte al contingut de l'esmentat acte presumpte que li és favorable; conformitat manifestada en l'escrit presentat el 17 d'abril de 2018, que requereix el pagament de la renda garantida de ciutadania, i en el de 15 de maig de 2018, que el sol·licitant va qualificar de recurs d'alçada, amb la inequívoca voluntat de demanar-ne l'execució.
Segons l'article 71.1 de la Llei 26/2010, la competència per a iniciar els procediments de revisió d'ofici d'actes nuls de ple dret "correspon a l'òrgan que els ha aprovat o dictat".
En el cas que s'examina, "L'Administració de la Generalitat és la responsable de la resolució del dret a la prestació econòmica de la renda garantida de ciutadania" (article 21.1 de la Llei 14/2017, de 20 de juliol, de la renda garantida de ciutadania –LRGC– ).
En aquest sentit, "La Generalitat, per mitjà del departament competent en matèria de prestacions socials, és qui té la responsabilitat de resoldre la sol·licitud presentada i, si s'escau, de pagar la prestació als titulars dels expedients" (article 21.2 de l'LRGC).
En concret, "la resolució, la suspensió, la retirada i el pagament de la prestació corresponen a l'òrgan corresponent del departament competent en matèria de prestacions socials que determini el Govern" (article 22.3 de l'LRGC).
En l'actualitat, dins de l'Administració de la Generalitat, la competència correspon al Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, concretament a la Direcció General d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa.
L'acord d'incoació del procediment de revisió d'ofici ha estat adoptat, en data 18 de setembre de 2019, pel director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa, que és l'òrgan competent per a dictar les resolucions d'estimació o denegatòries de les sol·licituds de la prestació de renda garantida de ciutadania.
L'acte presumpte, per definició, no el dicta expressament cap òrgan administratiu.
En conseqüència, la regla de l'article 71.1 de la Llei 26/2010 s'ha d'interpretar en el sentit que l'òrgan competent per a iniciar el procediment per a la revisió no és qui l'ha aprovat o dictat, sinó el que té la competència per a fer-ho (dictàmens 278/2014, 199/2015, 96/2017 i 311/2018).
En el cas que s'examina, aquest òrgan és, precisament, el director general d'Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l'Autoempresa.
De la documentació que consta a l'expedient cal concloure que el procediment s'ha tramitat d'acord amb la normativa d'aplicació.
La identificació dels tràmits consta en els antecedents de fet d'aquest Dictamen, així com en el fonament jurídic relatiu a la descripció dels fets en què s'emmarca el procediment de revisió d'ofici.
En relació amb la conformació de l'expedient, cal constatar que, si bé la documentació està indexada, ordenada cronològicament i signada pels òrgans competents per a emetre-la, no està foliada o paginada; circumstància que en dificulta el maneig o l'estudi, i que no s'adequa a les previsions dels articles 46 de la Llei 26/2010 i 70 de l'LPAC.
La Comissió, en els dictàmens 151/2018, 175/2018, 234/2018 i 29/2019, entre d'altres, ha recordat la importància del requisit de la foliació previst en els preceptes esmentats i ha assenyalat que l'article 70 de l'LPAC, a més de donar una noció d'expedient administratiu, disposa que, quan l'expedient electrònic ha de ser remès a un altre òrgan o administració, aquesta remissió s'ha de fer d'acord amb el que preveuen l'Esquema Nacional d'Interoperabilitat i les normes tècniques d'interoperabilitat corresponents, i s'ha d'enviar complet, foliat, autentificat i acompanyat d'un índex, així mateix autentificat, dels documents que contingui.
La Comissió, en els dictàmens precitats, assenyala, així mateix, que l'Administració, en la mesura de les disponibilitats tècniques existents, i en el procés d'implementació de l'expedient electrònic, ha de remetre a aquesta Comissió l'expedient indexat i foliat d'acord amb les normes tècniques d'interoperabilitat esmentades, per tal que garanteixi els principis d'integritat i immutabilitat de l'expedient.
El termini màxim de resolució dels procediments administratius i de notificació de la resolució es pot suspendre quan s'hagi de sol·licitar informes preceptius (articles 22.1.d) de l'LPAC i 11 de la Llei 5/2005).
En el cas examinat, s'ha acordat suspendre el termini de resolució del procediment de revisió fins que no s'emeti el dictamen de la Comissió.
La resolució d'incoació del procediment de revisió és de 18 de setembre de 2019, la proposta de resolució és de 13 de novembre de 2019 i la petició de dictamen va tenir entrada en aquesta Comissió el 11 de febrer de 2020.
Cal constatar que, en el cas examinat, el termini màxim per a resoldre no ha finalitzat i, per tant, en el moment en què s'emet aquest Dictamen, no s'ha produït la caducitat del procediment.
Consideracions sobre el fons de la qüestió
Anàlisi de la concurrència de la causa de nul·litat de l'article 47.1.f) de l'LPAC
Anàlisi del compliment dels requisits establerts legalment per al reconeixement del dret a la renda garantida de ciutadania
L'Administració instructora considera que no es compleixen els requisits exigits legalment per al reconeixement del dret a la prestació de la renda garantida de ciutadania.
En concret, estima que no es compleix el requisit establert en l'article 7.1.d) de l'LRGC, ja que la unitat familiar, integrada pel sol·licitant, disposa d'un nivell d'ingressos, en els sis mesos anteriors a la presentació de la sol·licitud, superiors al llindar fixat per l'indicador de la renda de suficiència de Catalunya.
Aquesta Comissió Jurídica Assessora s'ha pronunciat anteriorment en relació amb aquesta qüestió en els dictàmens 311/2018, 1/2019, 208/2019 i 252/2019 a 261/2019 i, en particular quant al topall d'ingressos, en els dictàmens 272/2019, 274/2019, 309/2019, 317/2019 i 397/2019, entre d'altres.
En el context de la determinació dels requisits per a tenir dret a la renda garantida de ciutadania, l'article 7.1.d) de l'LRGC fixa el requisit següent: "No disposar d'una quantitat d'ingressos, rendes o recursos econòmics considerada mínima per a atendre les necessitats bàsiques d'una vida digna, d'acord amb l'import corresponent de la renda garantida de ciutadania amb relació al llindar d'ingressos fixat per l'indicador de renda de suficiència de Catalunya.
La situació d'insuficiència d'ingressos i recursos s'ha de donar, com a mínim, durant els sis mesos immediatament anteriors a la presentació de la sol·licitud de la renda garantida de ciutadania i ha de continuar existint mentre es tramita el procediment de concessió i es percep la prestació."
Complementàriament, l'article 6.3 de l'LRGC disposa que "Per a determinar el dret a percebre la prestació es computen els ingressos de totes les persones que formen la unitat familiar".
En la proposta de resolució del procediment de revisió d'ofici, de 13 de novembre de 2019, s'afirma l'incompliment d'aquesta condició: "En el present cas, de l'anàlisi dels comptes bancaris titularitat del recurrent, consta que en el moment de presentar la sol·licitud (6 de novembre de 2017) disposava en el compte bancari de Caixa Bank acabat en **6476 un saldo de 4.628,50 euros (6 de novembre de 2017) i en el compte bancari acabat en **1055 del Banco Santander un saldo de 1.637,33 euros (6 de novembre de 2017).
La suma de les esmentades quantitats resulta un total de 6.265,83 euros, quantitat que supera la prestació de la renda garantida de ciutadania per una unitat familiar d'una persona en un període de sis mesos, que és de 3.384 euros (564 euros x 6 mesos) de conformitat amb la disposició transitòria tercera de la mateixa llei.
D'altra banda, cal tenir en compte que, en data 12 de maig de 2017, dins dels sis mesos anteriors a la sol·licitud, consta en el compte bancari de Caixa Bank un saldo de 22.451,51 euros, quantitat que supera amb escreix l'esmenat topall de la renda garantida de ciutadania."
L'interessat hi ha formulat al·legacions.
Manifesta que havia operat el silenci positiu a la seva sol·licitud; que en realitat no té ingressos, sinó que són moviments entre els seus comptes a fi d'evitar haver de pagar comissions bancàries, i que, si bé és cert que té un ingrés important, va ser com a conseqüència d'una indemnització per lesions derivades d'un accident de trànsit, però que després es va revocar parcialment en apel·lació i va haver de restituir part de la indemnització.
Cal fer esment a l'article 8 de l'LRGC que estableix que "Els ingressos, les rendes i els recursos que es tenen en compte per a avaluar el compliment del requisit que estableix l'article 7.1.d són els següents: a) Els rendiments del treball, els rendiments del capital mobiliari i immobiliari, les plusvàlues, els increments patrimonials i els rendiments procedents de qualsevol activitat econòmica; b) El patrimoni, de qualsevol tipus, llevat de l'habitatge habitual; c) Els ajuts, les subvencions i altres prestacions econòmiques que es perceben de les administracions públiques o d'entitats públiques o privades, que tenen el tractament que estableix l'article 4".
L'article 4.3 de la mateixa llei disposa que "La renda garantida de ciutadania també és subsidiària dels ingressos de qualsevol mena a què puguin tenir dret els titulars o beneficiaris de la prestació, llevat dels ingressos de les prestacions a què fa referència l'apartat 4".
I l'article 4.4 afegeix: "Són compatibles amb la percepció de la prestació econòmica de la renda garantida de ciutadania, i no computen com a ingressos per a determinar el llindar econòmic, les prestacions econòmiques, públiques i privades de dependència, de beques escolars de menjador i transport, d'urgència per a evitar desnonaments, de beques públiques per a estudiar (de batxillerat o universitàries), i les que existeixin o es puguin establir amb la finalitat explícita de complementar la renda garantida de ciutadania."
Aquesta Comissió, atesa la informació que consta en l'expedient, constata l'incompliment d'aquest requisit legal en el cas que s'analitza, ja que, al llarg dels sis mesos anteriors a la sol·licitud presentada, el sol·licitant ha disposat d'un saldo que és superior al llindar d'ingressos que legalment dona dret a la percepció de la renda garantida de ciutadania, i això amb independència de l'origen d'aquests ingressos.
Anàlisi del caràcter essencial dels requisits incomplerts i concurrència de la causa de nul·litat de l'article 47.1.f) de l'LPAC
L'Administració fonamenta el procediment de revisió d'ofici en la concurrència de la causa de nul·litat de ple dret recollida en l'article 47.1.f) de l'LPAC: "Els actes expressos o presumptes contraris a l'ordenament jurídic pels quals s'adquireixen facultats o drets quan no es tinguin els requisits essencials per adquirir-los."
En aquest sentit, la proposta de resolució, de 13 de novembre de 2019, qualifica d'"essencial" el requisit incomplert en el cas examinat.
L'informe jurídic de 7 de febrer de 2020 conté una justificació de l'atribució d'aquest caràcter essencial.
En relació amb la causa de nul·litat prevista en l'article 47.1.f) de l'LPAC, aquesta Comissió s'ha pronunciat reiteradament en el sentit que la interpretació del caràcter d'allò que és essencial –que constitueix un concepte jurídic indeterminat– s'ha d'aplicar d'una manera estricta, ja que, altrament, es cauria en inseguretat jurídica.
Si la manca de qualsevol dels requisits exigits per a adquirir un dret o una facultat fos suficient per a declarar la nul·litat de l'acte, la regla general deixaria de ser la simple anul·labilitat i passaria a ser la nul·litat de ple dret.
El concepte de requisit essencial per a adquirir drets, que utilitza la lletra f) esmentada, pot permetre apreciar l'existència de nul·litat radical en supòsits de col·lisió qualitativa, per entendre que aquesta es dona quan el contingut de la resolució que empara noves situacions o nous drets es fonamenta en fets o requisits inexistents o inadequats per a donar lloc a aquesta adquisició de posicions.
L'essencialitat dels requisits es troba en la funció determinant per a donar lloc al naixement dels drets o de les situacions esmentades, tenint present els pressupòsits de fet que, en cada cas, han de concórrer necessàriament en el subjecte, d'acord amb la normativa aplicable (així, dictàmens 320/2004, 149/2005, 213/2008, 263/2008, 11/2009, 64/2011, 41/2013, 212/2013, 131/2015 i 311/2018).
En definitiva, aquesta Comissió ha caracteritzat el requisit essencial –d'aquesta causa de nul·litat– com a "pressupòsit inherent a l'estructura definitòria de l'acte", "determinant per al naixement del dret" i que, en mancar, dona lloc a un "xoc qualificat", a una "col·lisió qualitativa", a una "discrepància essencial" o "substancial" amb l'ordenament, per la magnitud del contrast o bé per l'especial cura que el legislador posa respecte de determinats aspectes (entre molts d'altres, dictàmens 330/2002, 147/2005, 195/2006, 136/2007, 264/2008, 41/2013 i 311/2018).
En el cas que s'examina, la Comissió comparteix la qualificació que fa l'Administració de la condició incomplerta per la persona interessada com a requisit essencial, a l'efecte d'apreciar la causa de nul·litat invocada de l'article 47.1.f) de l'LPAC.
Pel fet que la unitat familiar –en aquest cas integrada pel sol·licitant– gaudeixi d'un nivell d'ingressos o recursos econòmics per sobre del llindar màxim establert per la llei, s'ha de considerar l'incompliment d'un requisit de caràcter essencial per a l'adquisició del dret a rebre la prestació de la renda garantida de ciutadania.
El compliment dels requisits econòmics que la llei determina i, en particular, la insuficiència de recursos, és un element essencial per a tenir accés a aquesta prestació econòmica, tenint en compte la seva configuració legal com un remei subsidiari als ingressos de qualsevol mena que pugui tenir la unitat familiar, excepció feta dels determinats expressament pel legislador, i la seva naturalesa com a darrera xarxa de protecció social.
Fetes les consideracions anteriors, la Comissió conclou informar favorablement sobre la concurrència, en el cas examinat, de la causa de nul·litat de l'article 47.1.f) de l'LPAC.
Anàlisi de la suspensió de l'executivitat del reconeixement de la prestació de la renda garantida de ciutadania
La resolució d'incoació del procediment de revisió d'ofici, de 18 de setembre de 2019, va acordar "suspendre l'executivitat del reconeixement, per silenci positiu, de la prestació de la renda garantida de ciutadania i el pagament de la prestació, amb efectes des de la data de la sol·licitud de la prestació", d'acord –segons afirma– amb els articles 108 i 56 de l'LPAC.
La proposta de resolució, de 13 de novembre de 2019, va proposar "confirmar" la suspensió.
Per la seva part, l'informe jurídic de 7 de febrer de 2020 emet un parer favorable en relació amb aquesta suspensió.
La Comissió s'ha pronunciat recentment, en supòsits anàlegs al que ara s'examina, el primer, en el Dictamen 311/2018, i després, entre d'altres, en els dictàmens 68/2019, 208/2019, 209/2019, 252/2019 a 261/2019 i 269/2019 a 174/2019, sobre el marc normatiu d'aquest acord de suspensió, sobre la competència per a la seva adopció i la necessitat de la seva justificació, doctrina reiterada a la qual es fa remissió.
En aquest sentit, només cal destacar, en el cas que ara s'analitza, que l'acord de suspensió va ser adoptat pel director general, en la resolució d'inici del procediment de revisió d'ofici, d'acord amb l'autorització de firma efectuada pel conseller, que és l'òrgan competent per la presa de la decisió.
I, a més, que és correcta la justificació proporcionada per l'Administració i suficient la motivació de la seva decisió de suspensió.
S'informa favorablement sobre la revisió d'ofici instruïda pel Departament de Treball, Afers Socials i Famílies per a declarar la nul·litat dels actes de reconeixement del dret del Sr.