projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El Tribunal Català de Defensa de la Competència de l'Autoritat Catalana de la Competència (TCDC de l'ACCO) ha adoptat la resolució del procediment sancionador número 28/2010 FECIC-ANAFRIC, per la qual declara que no ha resultat acreditada la comissió per part de la Federació Catalana d'Indústries de la Carn (FECIC) d'una infracció de l'article 1.1 de la Llei 15/2007, de 3 de juliol, de defensa de la competència, consistent en recomanar als associats la repercussió en els ramaders de la quota relativa a la investigació de residus de la taxa per activitats de control i inspecció sanitària en escorxadors i altres establiments subjectes a control oficial.
L'òrgan resolutori de l'ACCO ha acordat la imposició d'una sanció al Patronat Fires de Mollerussa per haver comès una infracció tipificada a l'article 62.4.c) de la Llei 15/2007, de 3 de juliol, de defensa de la competència, consistent en la presentació extemporània de la documentació acreditativa del compliment d'un compromís declarat vinculant per la resolució de 15 de novembre de 2011 de terminació convencional del procediment sancionador (Exp.
El Tribunal Català de Defensa de la Competència de l'ACCO ha adoptat una resolució per la qual acorda declarar la comissió, per part d'ORTOPÈDIA CEORMA SL, i de CARAVACA ORTOPÈDICS SL, d'una conducta constitutiva d'una infracció greu de l'article 1.1 de la Llei de defensa de la competència, consistent en un acord tàcit entre determinats metges que presten els seus serveis a l'Hospital Universitari Joan XXIII i les ortopèdies CEORMA i RAMBLA, amb l'objectiu de dirigir els seus pacients a l'hora de seleccionar l'ortopèdia que els ha de dispensar el producte ortopèdic prescrit.
Revisió: Resolució anul·lada per les sentències de data 18 de novembre de 2016 del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya que resolen els recursos contenciosos administratius:
L'òrgan de resolució de l'ACCO declara acreditada la realització per part de les empreses Sociedad Española de Construcciones Eléctricas SA i Enllumenats Costa Brava SL, d'una conducta constitutiva d'una infracció de l'apartat a) de l'article 1.1 de la Llei 15/2007, de 3 de juliol, de defensa de la competència; en concret, per una pràctica concertada consistent en l'intercanvi d'informació sensible que va servir de base per a la presentació d'ofertes en el procés de licitació pública del servei de manteniment i conservació integral de l'enllumenat públic al municipi de Canovelles.
Estat: pendent de decisió judicial
Revisió: interposició davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya dels recursos contenciosos administratius números 163/2014 (consulteu la sentència d'aquest recurs) i 164/2014 (consulteu la sentència d'aquest recurs), per Sociedad Española de Construcciones Eléctricas SA i Enllumenats Costa Brava SL, respectivament.
Les sentències referides han estat anul·lades per la Sala contenciosa administrativa del Tribunal Suprem (recursos de cassació núm. 1396/2017 i 4323/2017, respectivament), qui ordena la retroacció de les actuacions judicials per tal que el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya dicti noves sentències.
Amb aquest estudi la Direcció General de l'Autoritat Catalana de la Competència (ACCO) pretén contribuir a la difusió de la cultura de la competència en la nostra societat.
Concretament, en el treball s'exposen característiques i factors dels sectors productius que propicien la col·lusió entre empreses amb els objectius de, en primer lloc, assolir un millor coneixement del funcionament dels mercats des de l'òptica de la competència i, en segon lloc, facilitar a les empreses un instrument que els permeti valorar amb més exactitud els efectes que el seu comportament pot generar sobre el funcionament concurrencial dels mercats en els quals hi operen.
Aquest estudi conclou que l'actuació de l'administració pública catalana no ha estat sempre la més favorable des del punt de vista de la competència ja que pràcticament la totalitat de línies de transport regular interurbà de viatgers per carretera que transcorren dins del territori de Catalunya han estat tancades a la competència durant períodes excessivament llargs degut a l'elevada durada inicial de les concessions així com a l'aplicació generalitzada i sistemàtica de pròrrogues.
Dins del marge d'actuació que permet la normativa catalana, es podria haver optat per actuacions que haguessin permès l'obertura del mercat a la concurrència amb major freqüència.
D'altra banda, és necessari reformar la normativa catalana per adaptar-la a la comunitària i, d'aquesta forma, fer-la més procompetitiva.
L'estudi ES 03/2010 ( Estudi sobre la competència en el transport regular interurbà de viatgers per carretera a Catalunya ) elaborat per l'Atuoritat Catalana de la Competència (ACCO) va concloure que l'actuació de l'administració pública catalana no sempre ha estat la més favorable des del punt de vista de la competència.
En aquest sentit, pràcticament la totalitat de les línies de transport regular interurbà de viatgers per carretera que transcorren dins del territori de Catalunya han estat tancades a la competència durant períodes injustificadament llargs atesa, d'una banda, l'elevada durada inicial de les concessions administratives i, de l'altra, l'aplicació generalitzada i sistemàtica de pròrrogues.
Tenint en compte el fet que aquestes actuacions s'emparen en la regulació catalana del transport regular interurbà de viatgers per carretera, l'estudi també tenia per objecte analitzar si la normativa en qüestió podia contenir preceptes restrictius de la competència que, de forma injustificada, no s'adeqüessin als principis de necessitat i proporcionalitat ni a la resta de principis d'una bona regulació des del punt de vista de la competència.
En aquest sentit, l'ACCO destacava la necessitat de reformar la normativa catalana per tal d'afavorir una competència pel mercat més efectiva mitjançant una reducció dels terminis concessionals i de les seves pròrrogues en la mateixa línia que havia proposat la Llei 2/2011, de 4 de març, d'Economia Sostenible en relació amb la normativa estatal.
Seguint el corrent estatal i comunitari, el Govern de la Generalitat de Catalunya ha aprovat recentment el Projecte de Llei de promoció de l'activitat econòmica (en endavant, el Projecte de Llei) que té com a finalitat la reactivació de l'activitat econòmica i la creació d'ocupació, objectiu prioritari del Pla de Govern 2011-2014.
El Govern pretén, a través d'una regulació més clara i d'una simplificació en la tramitació, ajudar a desenvolupar l'activitat empresarial i impulsar diferents sectors productius del teixit català especialment castigats per la crisi.
D'aquesta forma, entre d'altres, el Projecte de Llei modifica alguns dels articles de la Llei 12/1987, de 28 de maig, sobre regulació del transport de viatgers per carretera mitjançant vehicles de motor (en endavant, Llei 12/1987), que ja va ser avaluada des d'un punt de vista d'impacte competitiu en l'ES 03/2010 de l'ACCO.
Tradicionalment, l'única oferta d'aparcament disponible a l'entorn aeroportuari eren els aparcaments de titularitat pública.
Tot i que aquests aparcaments poden estar gestionats per empreses privades, és AENA Aeropuertos (societat mercantil propietat 100% d'Aeropuertos Españoles y Navegación Aérea, en endavant, AENA), qui controla la seva gestió ja que es tracta d'infraestructures ubicades dins del domini públic aeroportuari.
No obstant això, en els darrers anys, la presència d'aparcaments privats a les immediacions dels aeroports que donen el servei d'estacionament de llarga estada als seus passatgers s'ha convertit en un fenomen habitual.
El menor preu dels seus serveis i la inclusió del trasllat entre l'aparcament i les terminals amb furgonetes llançadores semblen ser les principals raons que expliquen l'èxit i la proliferació d'aquestes iniciatives empresarials en aquells aeroports estatals amb suficient demanda potencial.
Aquesta iniciativa privada no només s'ha consolidat sinó que continua proliferant als voltants dels principals aeroports estatals amb un trànsit aeri important.
Tot i que poden sorgir iniciatives puntuals que aprofiten l'espai sobrant d'una nau industrial o d'un pàrquing d'hotel situats a prop de les terminals aeroportuàries, altres empreses tenen l'aparcament de llarga estada com la seva activitat principal i actuen en més d'un aeroport estatal.
(Si voleu continuar llegint, podeu descarregar l'estudi)
L'objectiu d'aquest treball és avaluar els efectes produïts per la normativa comercial catalana en un doble sentit.
D'una banda, pretén determinar si efectivament la regulació ha assolit els objectius que s'especifiquen en les exposicions de motius de cadascuna de les normes adoptades i, d'altra banda, si les restriccions a la competència que contenen aquestes normes han produït efectes negatius no desitjats per a la competitivitat del sector.
S'ha estudiat el període temporal afectat per la normativa prenent com a punt de partida la Llei estatal 7/1996, de 15 de gener, d'Ordenació del Comerç Minorista, que és la que va donar cobertura a les Comunitats Autònomes (entre elles, Catalunya), per establir el model normatiu que s'analitza.
Experts en el sector agroalimentari així com institucions internacionals de reconegut prestigi, com ara la Comissió Europea o la Bundeskartellamt alemanya, coincideixen en afirmar que, en termes generals, existeix un fort desequilibri en el poder negociador de les baules que formen part de la cadena agroalimentària.
En una situació de desequilibri d'aquestes característiques, els més dèbils solen ser aquells que estan més fragmentats i atomitzats –normalment, la primera baula productora o recol·lectora- i això comporta, en moltes ocasions, que els seus marges comercials siguin extremadament baixos i, fins i tot, puguin arribar a ser insuficients per a cobrir els costos productius.
En el sector de la llet, cas que ens ocupa, existeix una preocupació creixent pels baixos preus percebuts pels ramaders i les dificultats de subsistència de les seves explotacions.
Tot i que bona part d'aquestes dificultats poden provenir de causes conjunturals relacionades amb variables internacionals, sovint també s'argumenta que el problema té el seu origen en el fort desequilibri estructural existent en les negociacions entre els ramaders, les empreses de la indústria làctia i la gran distribució.
El present document recull una aproximació al procés d'innovació consistent en l'aparició de marketplaces, entesos com a llocs web o aplicacions per a dispositius mòbils que esdevenen punt de trobada d'oferta i demanda, que faciliten que gairebé qualsevol ciutadà es pugui convertir en oferent de béns i ser veis a canvi d'una remuneració.
Així, les transaccions realitzades a través dels referits marketplaces es caracteritzen per produir-se "entre iguals" ( peer to peer – P2P); és a dir, l'oferent pot ser una persona si milar al consumidor final.
El procés d'innovació succintament introduït en el paràgraf anterior presenta un impacte clar en les condicions de competència del mercat.
En la mesura que facilita l'entrada en el mateix, fent més senzill per als usuaris convertir-se en oferents, genera un esperable increment de l'oferta.
En els mercats o sectors econòmics on incideixi a questa innovació, al ser probable que s'experimenti un augment dels oferents, es produirà un increment de la competència amb els beneficis tradicionalment associats a aquesta: més quantitat i varietat d'oferta, millors preus i/o condicions comercials, innovació, etc.
Aquest estret lligam entre la innovació descrita i la competència comporta que les restriccions a la implementació d'aquestes innovacions impliquen limitar la possibilitat que existeixin més oferents i per tant, en darrera instància, que es generi una major competència en el mercat.
(Si voleu continuar llegint, podeu descarregar aquest estudi)
"Segons la definició d' urbanisme continguda al Decret Legislatiu 1/2010, de 3 d'agost, pel qual s'aprova el Text refós de la llei d'urbanisme, és una funció pública que abasta l'ordenació, la transformació, la conservació i el control de l'ús del sòl, del subsòl i del vol, llur urbanització i llur edificació, i la regulació de l'ús, de la conservació i de la rehabilitació de les obres, els edificis i les instal·lacions.
Així, l'urbanisme es concep com una funció necessària i convenient.
Com a conseqüència de l'exercici d'aquesta funció s'imposen certes restriccions o limitacions a la implantació de determinades tipologies d'activitats econòmiques.
Per exemple, mitjançant instruments urbanístics s'impedeix la implantació de determinats tipus d'indústria al centre d'un nucli urbà.
Quan, a través de la regulació, es prohibeixen o condicionen de manera significativa determinats usos del sòl, a més d'una limitació al principi de llibertat d'empresa, es genera un impacte negatiu en les condicions de competència en el mercat (aquest és major com més específica i detallada és la regulació).
Aquesta afectació en les condicions de competència sorgeix en la mesura que es dificulta o, fins i tot, en algun supòsit s'impedeix l'accés al mercat de nous competidors o l'expansió dels existents.
Les barreres d'entrada suposen un problema en termes de competència, atès que condicionen l'oferta del mercat i, de retruc, limiten les bondats tradicionalment associades a una competència vigorosa, a saber, més quantitat i varietat d'oferta, millors preus i/o condicions comercials, innovació, etc."
Si voleu llegir més, podeu accedir, dins d'aquest article, a l'apartat Destaquem des d'on podreu descarregar l'estudi en format PDF en català, castellà i anglès així com més documentació a través dels enllaços que s'adjunten.
A continuació, podeu veure un vídeo explicatiu sobre aquest estudi.
La innovació incideix en les condicions de competència en els mercats en la mesura que altera el comportament dels operadors que hi actuen i fins i tot pot modificar el funcionament dels mercats.
És per això que des de l'Autoritat Catalana de la Competència (ACCO) s'ha treballat en l'anàlisi d'importants factors innovadors, com ara l'anomenada economia col·laborativa o l'autoconsum elèctric, a fi de promoure que les noves possibilitats tecnològiques contribueixin a millorar les condicions de competència en els mercats, de tal manera que s'incrementi el benestar de consumidors i usuaris.
Un dels avenços tecnològics més significatius correspon a la possibilitat de captar una quantitat ingent d'informació, com també un ràpid processament d'aquesta informació (dues de les principals característiques que configuren el fenomen conegut com a dades massives, big data, en llengua anglesa).
Això no tan sols implica l'aparició d'operadors especialitzats en aquest tipus d'activitats, sinó que també fa possible l'«economia de les dades».
Atès que la Unió Europea (en endavant, UE) es troba va a les portes de signar un acord de lliure comerç amb els Estats Units d'Amèrica (en endavant, EUA), l'anomenat Transatlantic Trade and Investment Partnership (en endavant, TTIP), que pretenia afavorir l'intercanvi comercial entre la UE i els EUA a partir de facilitar l'accés als mercats, aprofundir en la cooperació regulatòria i establir normes compartides, l'Autoritat Catalana de la Competència (en endavant, ACCO) va decidir incloure en el seu Programa d'Actuacions per a Estudis Sectorials 2016–2017 la realització d'un estudi que valorés l'impacte del TTIP sobre la competència i la competitivitat a Catalunya.
En principi, els avantatges que hagués comportat el TTIP haurien estat la reducció d'aranzels i altres barreres al comerç internacional i l'accés d'empreses d'ambdós costats de l'Atlàntic a mercats actualment restringits com ara el de les compres públiques.
Així doncs, amb el TTIP l'economia catalana es troba va davant d'un acord que podia tenir conseqüències considerables, atès que era de preveure que augmentés la competència en el mercat català.
Davant d'aquesta conjuntura, l'ACCO va contractar la realització de dos informes externs que fessin una primera aproximació a l'impacte del TTIP a Catalunya i definissin una metodologia per avaluar el seu impacte.
Amb aquests dos informes i un tercer que avalués finalment l'impacte, l'objectiu de l'ACCO era elaborar un document propi sobre l'impacte en la competència del TTIP a Catalunya.
Això no obstant, la situació ha variat substancialment des d'aquell moment, degut al canvi d'orientació de la política comercial que sembla estar duent a terme els EUA i, actualment, sembla que la probabilitat que s'acabi signant el TTIP, o un acord de lliure comerç similar al previst inicialment entre els EUA i la UE, és baixa.
Per aquest motiu aquest document es limita, bàsicament, a realitzar una síntesi dels dos informes externs encarregats per l'ACCO amb especial èmfasi als efectes que un potencial acord com el TTIP podria tenir sobre la competència i la competitivitat.
Modest Guinjoan, Xavier Cuadras Morató, Arnau Gironella, Joan Ribas i Ramon Xifré
Informe per a l'Autoritat Catalana de la Competència realitzat per Jordi Angusto
Les dades són la base pel desenvolupament de nous models de negoci, circumstància que va conduir l'Autoritat Catalana de la Competència (ACCO) a elaborar i publicar recentment un estudi sobre aquesta matèria: " L'economia de les dades.
Reptes per a la competència " (ES-12/2016).
Vista la importància de l'accés a la informació, l'ACCO ha considerat oportú elaborar un estudi específic sobre les dificultats d'accedir a la informació recopilada pels comptadors digitals d'electricitat del sector residencial.
En aquest estudi es recullen, en primer lloc, algunes de les potencialitats derivades de l'accés a la informació de consum elèctric.
En segon lloc, es descriuen algunes actuacions que poden haver impedit o dificultat l'accés a aquesta informació i per tant a l'efectiu desenvolupament d'aquestes potencialitats.
Finalment, es formulen diverses propostes que garanteixin un accés neutre a les dades (creació d'un operador neutre de dades, clarificar i assegurar la separació entre distribuïdors i comercialitzadors i incentivar l'aparició de la figura independent de l'agregador).
A partir del contingut d'aquest estudi, l'ACCO ha confeccionat un document de conclusions on s'hi destaquen els aspectes més rellevants des de l'òptica de la competència.
Pep Salas (versió en català) PDF
Pep Salas (versió en castellà) PDF
Conclusions de l'ACCO en relació amb l'estudi (versió en llengua catalana) PDF
Conclusions de l'ACCO en relació amb l'estudi (versió en llengua castellana) PDF
Conclusions de l'ACCO en relació amb l'estudi (versió en llengua anglesa) PDF
L'Autoritat Catalana de la Competència (ACCO) ha elaborat un estudi sobre els sistemes de pagament.
Atès que són una peça clau per competir en el mercat dels serveis financers és per aquest motiu que resulta crucial que la seva regulació contribueixi a incrementar el grau de competència existent en el sector financer.
L'aprovació de la Directiva (UE) 2015/2366, del Parlament Europeu i del Consell, de 25 de novembre de 2015, sobre serveis de pagament en el mercat interior (en endavant, PSD2 per les seves sigles en anglès), en tant que dóna entrada a nous operadors i, per tant, a nous models de negoci, ha introduït pressions competitives en el sector dels serveis de pagament.
L'objectiu d'aquest estudi és aportar el punt de vista de l'ACCO i identificar els aspectes que són susceptibles de millora mitjançant modificacions de la normativa i adoptant un seguit de recomanacions que podrien fomentar la competència en el conjunt d'aquest sector, per tal que puguin ser tingudes en compte a l'hora de transposar la PSD2 a l'ordenament jurídic espanyol.
Es recomana, al seu torn, la lectura dels estudis "La indústria bancaria minorista y los medios de pago electrónico" i "Les innovacions competitives en finances P2P", encarregats per l'ACCO a Asesores Financieros Internacionales, SA i a la Fundació Ineval, respectivament, per comprendre millor el funcionament dels sistemes i serveis de pagament en termes generals.
També podeu llegir la nota de premsa o bé, a continuació, veure un vídeo explicatiu en català, castellà i anglès.
En el marc de la promoció de la competència, l'Autoritat Catalana de la Competència (ACCO) l'any 2017 va encarregar al Dr.
Pep Salas un estudi sobre les dificultats d'accedir a la informació recopilada pels comptadors digitals d'electricitat del sector residencial, el que alertava que podria ser un fre a l'aparició de noves iniciatives econòmiques que necessitessin aquestes dades.
Donant continuïtat a aquell treball, l'ACCO ha encarregat un nou estudi elaborat pel Dr.
Pep Salas, en col·laboració amb Alicia Carrasco, sobre l'agregació de recursos energètics distribuïts.
Per fer possible la transició energètica cap a una societat de baixes emissions de carboni les energies renovables centralitzades competeixen amb les descentralitzades, com ara l'autoconsum.
L'estudi se centra en aquells aspectes clau per obrir i per desenvolupar el mercat dels recursos energètics distribuïts i la seva agregació (energies renovables, emmagatzemament i gestió de la demanda) en igualtat de condicions a altres tecnologies.
Com planteja la Unió Europea en el nou paquet legislatiu d'energia (Clean Energy for All Europeans, actualment en debat), l'agregació (ja sigui per part d'un agent independent o com evolució del comercialitzador elèctric) és un aspecte clau perquè el consumidor pugui accedir als mercats elèctrics, assolir un preu més competitiu de l'energia i contribuir a la seguretat de subministrament.
El mercat dels serveis d'assistència sanitària privada s'ha concentrat en els darrers anys com a conseqüència d'una sèrie d'operacions de concentració que mostren una tendència cap a la consolidació de grups hospitalaris.
Per aquest motiu, l'Autoritat Catalana de la Competència (ACCO) va decidir analitzar l'oferta actual en aquest mercat així com la seva evolució recent i els seus possibles efectes sobre la competència.
A la província de Barcelona, els cinc primers operadors en el mercat d'assistència sanitària privada de lliure elecció representen conjuntament el 74% de l'oferta.
Per tant, es pot considerar que el mercat es troba relativament concentrat.
Aquesta concentració es deu principalment al grup Quirónsalud, que té una quota de mercat del 42% (en termes de llits disponibles).
La seva quota de mercat podria ésser fins i tot superior si es consideren definicions de mercat alternatives o si s'exclouen els hospitals integrats verticalment amb entitats asseguradores (l'Hospital de Barcelona, l'Hospital CIMA i la Clínica Diagonal).
Així doncs, aquest grup hospitalari disposa d'un poder de mercat considerable que podria comportar riscos pel manteniment d'una competència efectiva.
Si voleu continuar llegint podeu descarregar-vos l'estudi.
I si feu clic a la imatge inferior accedireu a un mapa interactiu.
El sector del servei de transport de viatgers en turismes s'ha expandit de manera notòria i ha experimentat un gran canvi, especialment pel que fa a la generalització del servei de lloguer de vehicles amb conductor (VTC).
A més, és previsible que, en els propers temps, aquest sector es trobi immers en una profunda transformació provocada per la digitalització de l'economia, el canvi en el model energètic i els reptes de futur propis que encara aquest sector.
Tanmateix, la regulació aplicable a aquest sector segueix una tendència continuista, parcialment avalada pels tribunals, que manté i reforça l'esquema tradicional de dualitat regulatòria i d'intensa intervenció administrativa.
Aquesta regulació genera una pèrdua en el benestar dels consumidors.
En concret, a partir de l'exercic i empíric realitzat en aquest treball, l'Autoritat Catalana de la Competència (ACCO) estima que les restriccions del nombre d'operadors i el sistema de tarifes regulades han suposat de mitjana, com a mínim, (i) una reducció artificial de l'oferta d'aproximadament 1.000 llicències, (ii) un sobrepreu per carrera del 14% i (iii) una pèrdua de benestar dels consumidors de l'àrea metropolitana de Barcelona al voltant dels 56 milions d'euros /any.
Si voleu continuar llegint podeu descarregar-vos la documentació annexa.