Fa pocs dies es va commemorar el centenari de la creació de la Mancomunitat de Catalunya, una institució nascuda de mancomunar les quatre diputacions provincials catalanes.
Hem fet l'exercici de cercar les empremtes de la seva obra en el territori a través de documents dels diversos fons dels ajuntaments que es conserven a l'Arxiu Comarcal del Baix Llobregat.
Són proves que constaten una voluntat de modernització
Anagrama de l'Extensió d'Ensenyament Tècnic de la Mancomunitat de Catalunya.
Arxiu Comarcal del Baix Llobregat Fons de l'Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat.
Interior de la primera central telefònica a Sant Feliu de Llobregat, situada al passeig de Josep Maria de Molina, i inaugurada l'any 1917.
Arxiu Comarcal del Baix Llobregat.
Col·lecció de postals del Baix Llobegat.
Vista de Torrelles de Llobregat, al lloc de Casanovas, a l'entorn de 1920.
ACBL Arxiu Comarcal del Baix Llobregat Col·lecció d'imatges del Baix Llobregat.
Llibre major de comptabilitat de la fàbrica tèxtil Bertrand CA de 1916.
La Mancomunitat de Catalunya es crea fa 100 anys, amb la integració de les quatre diputacions provincials catalanes: Barcelona, Tarragona, Lleida i Girona.
El marc legal, aprovat l'any 1913 pel Govern de l'Estat, permet agrupar aquests ens territorials amb la finalitat de poder gestionar millor els serveis administratius.
La vigència temporal va anar de l'any 1914 fins a l'any 1925, si bé en els dos darrers anys, sota la Dictadura de Primo de Rivera, va perdre part de les seves competències.
L'acció no parteix d'un imperatiu de l'Estat, sinó de la voluntat intrínseca dels polítics catalans.
Això representa el reconeixement per part de l'estat espanyol de la personalitat i de la unitat territorial de Catalunya, no contemplada des de 1714.
Més enllà de l'àmbit administratiu, la mancomunitat du a terme una important tasca de modernització del país, amb la creació d'infraestructures de camins i ports, obres hidràuliques, ferrocarrils i telèfons, entre altres.
També emprèn iniciatives per augmentar els rendiments agrícoles i forestals, introduint millores tecnològiques, educatives i en els serveis.
Potencia els ensenyaments tècnics necessaris per a la indústria catalana.
I alhora actua en els àmbits de la beneficència, la cultura i la sanitat.
A través dels diversos fons d'ajuntaments i de la premsa local podem entreveure el rastre de les accions de la Mancomunitat en el territori del Baix Llobregat.
Alguns documents de l'Arxiu Comarcal en donen testimoni.
La correspondència de la Mancomunitat amb els municipis ens mostra actuacions encaminades a la modernització, entre aquestes hi ha la millora de la xarxa de camins.
Per exemple, en el fons de l'Ajuntament de Collbató es conserva un ofici relatiu a les obres de construcció d'un pont per unir la població del Bruc amb la de Collbató (doc.1).
A Corbera de Llobregat els documents del seu fons municipal ens parlen de la connexió viària del camí veïnal de Corbera a Gelida amb l'agregat de l'Amunt (doc.2).
En el cas del fons de l'Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat, els escrits permeten conèixer la intenció del consistori de connectar el municipi amb la carretera de Vallvidrera a Molins de Rei. (doc.3).
La voluntat de construir un ramal de ferrocarril estre l'estació de Quatre Camins i Vallirana, com a prolongació de la línia dels Ferrocarrils Catalans, es constata en aquest document del fons municipal de Corbera.
Aleshores hi havia previst fer una estació prop d'aquesta localitat, però l'obra no va tirar endavant per manca de recursos econòmics (doc. 4).
La instal·lació i desenvolupament de la xarxa de l'enllumenat públic en els municipis és un altre objectiu de la Mancomunitat.
El fons municipal de Torrelles de Llobregat conté un projecte d'aquest tipus, amb el plànol de la distribució i alguns dels elements, com els aïlladors elèctrics i suports (doc. 5).
També, el fons de l'Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat conserva documents del projecte d'estesa de la xarxa elèctrica entre els municipis de Rubí, Molins de Rei, Sant Feliu de Llobregat i Cornellà de Llobregat, per part de l'empresa "Cooperativa de Fluido Eléctrico" (doc. 6 ).
En l'àmbit de les comunicacions, es crea la xarxa telefònica a Sant Feliu de Llobregat i a altres municipis de la comarca.
L'any 1917 es posa en funcionament el locutori telefònic públic d'aquesta població.
Ho testimonia un comunicat que prové del director del Servei Telefònic de la Mancomunitat, l'enginyer Esteve Terradas (doc. 7).
També es conserva l'expedient d'arrendament del servei telefònic dels anys 1918-1919, amb les bases del règim intern de funcionament (doc. 8).
D'aquesta manera es resol una petició frustrada de l'Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat al Ministeri de Governació de l'any 1910, per a la instal·lació d'un servei de telèfons al municipi.
El Govern havia desestimat la sol·licitud amb l'argument que existia un servei de telègrafs amb poca activitat (doc. 9).
A través dels fons d'altres ajuntaments també es pot observar l'estesa de la xarxa telefònica, com és el cas de Corbera de Llobregat (doc. 10)
La modernització de l'administració local es concreta en el tema de la formació del personal.
Per això s'organitzen anualment les Setmanes Municipals, impartides per l'Escola de Funcionaris de l'Administració Local, sota l'impuls de la Mancomunitat de Catalunya i altres institucions.
La finalitat és formar a empleat públics perquè coneguin els temes que han de gestionar habitualment (doc. 11).
Les propostes de millores en l'agricultura tenen ressò documental.
Uns quants documents ens ho il·lustren.
El consistori de Collbató demana a la Mancomunitat que faci una conferència i unes pràctiques sobre l'aplicació de polisulfurs a l'agricultura.
El saluda de l'enginyer Director del Servei Tècnic d'Agricultura adreçat a l'alcalde, on li prega que recullin al conferenciant en una tartana a l'estació de Martorell, evidencia la manca de transport públic que arribi a la població (doc. 12).
També s'ofereix als municipis la possibilitat de crear camps agrícoles experimentals, com és el cas de l'ajuntament de Torrelles (doc. 13).
En l'aspecte educatiu, la ferma voluntat de formar tècnics competents especialitzats i d'arribar a estrats socials amb menys disponibilitat de temps per assistir a classes presencials, motiva l'oferta de cursos per correspondència (doc.14).
Quant a beneficència, la Mancomunitat gestiona l'assistència a persones de pocs recursos amb necessitats de determinats serveis sanitaris (doc.15).
També, unes circulars adreçades a tots els municipis, evidencien la preocupació d'aquest organisme per evitar la proliferació de malalties contagioses (doc.16).
L'embranzida cultural del moment es reflecteix amb la publicació de treballs literaris a la premsa local.
L'any 1919 s'organitzen els Jocs Florals a Sant Feliu de Llobregat i es publiquen les composicions poètiques premiades a la revista local "Pàtria i Treball".
Un exemple són els treballs signats pels joves Clementina Arderiu i Ventura Gassol., iniciats pocs anys abans a l'activitat literària. (doc. 17)
La utilització de la llengua catalana per part de l'administració es torna a reprendre després de dos segles d'inexistència.
La Mancomunitat redacta tots els seus escrits en català.
Estan dirigits a les administracions locals de Catalunya, i en alguns casos les respostes dels ajuntaments també són en català. (doc.18) És tracta d'una tasca més per la normalització de la llengua del país.
El castellà deixava d'imperar en les comunicacions escrites dels ens públics, fet impensable en molt de temps.
En aquest context, l'Institut d'Estudis Catalans fa un esforç per la sistematització de la llengua catalana, amb la progressiva implantació d'un caire normatiu.
Poc a poc queda enrere la lliure i anàrquica utilització de la llengua escrita, sobretot a partir del 1918, amb la publicació de la " Gramàtica Catalana" de Pompeu Fabra.
Més enllà de l'obra de la Mancomunitat, el difícil context internacional també es deixa sentir en l'economia Els efectes negatius de la Guerra Europea de 1914 a 1918, amb la manca de determinades primeres matèries procedents dels països en litigi, afecten els processos d'algunes de les activitats industrials.
Per contra, augmenta la demanda de producció a les fàbriques tèxtils per subministrar roba de campanya per als exèrcits combatents.
Això queda palès en els llibres de comptabilitat de l'empresa tèxtil Bertrand CA, ubicada a Sant Feliu de Llobregat (Foto document 19).
El descens de la documentació emanada de la Mancomunitat entre els anys 1923 i 1925 denota el paper secundari i poc representatiu d'aquesta institució, conseqüència del cop d'estat del general Primo de Rivera.
Acaba finalment per clausurar-se l'any 1925.
Amb això també conclou aquest període singular de la història de Catalunya.
Aquest esperit no es recupera fins a la Segona República, amb l'establiment de la Generalitat.
Per consultar els expedients complets sobre la instal·lació del telèfon de Sant Feliu de Llobregat i les actes de diferents ajuntament del Baix Llobregat durant aquest període heu d'entrar al web de l'Arxiu:
Després heu de prémer la icona d'«Arxius en línia: cercador de fons i documents» (situada a la dreta de la pantalla), fer «una cerca avançada», prémer «documentació textual», posar «Arxiu Comarcal del Baix Llobregat», en el camp de centre, fons de l'administració local, en el camp de tipus de fons, i triar l'opció de llista de «Documents amb imatge associada», que es troba a la part inferior de la pantalla.
Aleshores accedireu a tots els fons d'ajuntaments amb unitats amb imatges associades.
A la part esquerra hi ha els quadres de classificació dels fons i a partir d'aquí podeu entrar a les actes dels ajuntaments i a contractació, on són els expedients sobre la instal·lació del telèfon.
Per consultar la premsa entreu a la icona de XAC_Premsa