L'any 1990, en motiu del 50è aniversari de l'assassinat del president Lluís Companys el règim feixista espanyol, el Ministre d'Exteriors alemany, Karl Friedrich Genscher, enviava aquesta carta a l'aleshores president de la Generalitat, Jordi Pujol:
"El cinquantè aniversari de l'execució del president de Catalunya, Lluís Companys i Jover, evoca el dolorós record d'un dels períodes més foscos de la història d'Alemanya i d'Espanya.
Lluís Companys, una de les seves víctimes més conegudes, representa també els molts qui pagaren amb la vida llur fidelitat a la llibertat i la democràcia.
Compartim el nostre dol pel segon president de la Generalitat de Catalunya, conscients de la participació haguda en nom d'Alemanya."
L'any 2008, també el cònsol general d'Alemanya i el cònsol general francès a Catalunya, en nom dels seus governs, van assumir la responsabilitat de la detenció i deportació del president Companys.
L'any 2017, el Parlament de Catalunya va anul·lar aquell Consell de Guerra, amb els més de 66.000 catalans que també hi foren jutjats.
Enguany commemorem el 80è aniversari de l'afusellament del president Companys.
I encara Espanya no ha assumit la seva responsabilitat ni ha demanat disculpes al poble de Catalunya.
En aquesta Diada, exigeixo al govern espanyol un acte solemne en el que el cap d'Estat i el cap de govern, públicament, demanin disculpes per la persecució, detenció i afusellament del president Companys i de tots els milers de catalans morts a l'exili, als camps nazis de concentració o a les presons catalanes.
No és una història fàcil, la nostra: només s'explica en termes de l'aspiració dels catalans per recobrar la seva llibertat.
Per això, la nostra història és un combat persistent per l'esperança.
Ho ha estat també durant aquests gairebé tres anys des del referèndum del primer d'octubre davant tota la repressió que ha descarregat l'estat espanyol contra demòcrates pacífics.
Ho ha estat al costat dels presos polítics i dels exiliats, que pateixen encara avui una persecució política pròpia d'un estat autoritari i venjatiu.
Persistim i persistirem en aquesta voluntat democràtica per la llibertat fins a aconseguir la plenitud nacional del nostre país.
Ho farem amb l'esperit inclusiu i emprenedor que ens caracteritza.
I ho farem per un gran objectiu: una vida millor per als set milions i mig de catalans i catalanes.
Pels que han viscut, viuen i viuran a Catalunya, vinguin d'on vinguin, ahir, avui i sempre.
Com també i no pot ser d'altra manera dediquem aquest moment present, aquesta etapa e la nostra història, a combatre una pandèmia maleïda que ja ens ha robat massa vides, massa somnis, massa projectes.
Aquesta és ara la lluita de cada dia, de cada hora, del nostre Govern i d'una societat que demostra una maduresa, un compromís i
Caldrà encara temps de grans esforços i sacrificis.
Cal que estiguem ara més atents que mai per aconseguir que l'inici del curs escolar sigui una història d'èxit.
Que els nostres infants retrobin el camí de l'escola, que és el camí de la seva formació i del seu futur.
El futur de pertànyer a una societat justa, integradora i alhora plural.
Us demano un darrer esforç solidari: recordeu, distància, mascareta i higiene.
La pandèmia ens posa tots a prova.
Però tinc una confiança absoluta que ens en sortirem i serem més forts per a un món incert i poc previsible que ja ha arribat.
Benvolgudes i benvolguts, ho deia un dels homes més savis que ha vist aquest país, Pompeu Fabra: "Només tindrem allò que nosaltres sapiguem guanyar."
La salut col·lectiva en temps de pandèmia; la llibertat en temps de repressió; la sostenibilitat en temps de canvi climàtic; l'habitatge digne en temps d'especulació; la recuperació en temps de crisi econòmica; la democràcia en temps d'autoritarisme; la República Catalana del compromís cívic en temps de monarquies corruptes...
Tindrem allò que nosaltres sapiguem guanyar.
Fem-ho amb generositat, honestedat, unitat, compromís i humilitat.
Fem-ho com aquest país sap fer quan s'ho proposa.