projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
ORDRE BEF/25/2004, de 13 de febrer, per la qual es modifica l'Ordre de 28 d'octubre de 1997, de règim de funcionament i nomenament dels membres del Comitè Tècnic d'Avaluació del Departament de Benestar i Família.
ORDRE de 6 d'octubre de 2000, de nomenament de corredors de comerç de places de Tarragona.
ORDRE de 31 d'agost de 2000, de nomenament de corredors de comerç de les places de Barcelona i Tarragona.
ORDRE de 17 d'abril de 2000, per la qual es determina la composició de la Mesa de Contractació del Departament de Treball.
ORDRE de 2 de maig de 2000, de nomenament de corredors de comerç de les places de Barcelona, Tarragona i Girona.
ORDRE de 29 de desembre de 1999, de nomenament de corredors de comerç de les places de Mataró, Vic, Tarragona, Esplugues de Llobregat i l'Hospitalet de Llobregat.
ORDRE de 3 de desembre de 1999, de nomenament de corredors de comerç de la circumscripció de Barcelona i Sabadell.
ORDRE de 2 de setembre 1999, de nomenament de corredors de comerç de diverses places de la circumscripció corresponent al Col·legi Oficial de Corredors de Comerç de Tarragona.
ORDRE de 30 d'abril de 1999, de nomenament de corredors de comerç de diverses places de Girona.
ORDRE de 17 de febrer de 1999, de nomenament de corredors de comerç de diverses places de Barcelona.
ORDRE de 28 d'octubre de 1997, de règim de funcionament i nomenament dels membres del Comitè Tècnic d'Avaluació.
ORDRE de 30 de gener de 1995, per la qual es fa pública la convocatòria de concurs per a la concessió de beques destinades a la realització de treballs de recerca i gestió del patrimoni natural, rural i de l'ús públic del parc natural de la zona volcànica de la Garrotxa (codi de la convocatòria: 04.04.95).
No obstant el que estableixen l'apartat 1 i l'article 55, en els centres sanitaris, sociosanitaris i de salut mental i en els centres penitenciaris, el Síndic de Greuges, com a Autoritat Catalana per a la Prevenció de la Tortura i d'altres Tractes o Penes Cruels, Inhumans o Degradants, pot accedir a dades de les històries clíniques només en la mesura que estiguin relacionades amb les funcions que exerceix en aquesta matèria, i ha de respectar, en tot cas, el deure de secret.
La Llei 1/1981, de 25 de febrer, va crear el Consell Consultiu de la Generalitat com a òrgan consultiu que vetlla en la seva actuació per l'observança i el compliment de la Constitució i de l'Estatut de Catalunya.
L'article 8 d'aquesta Llei estableix que el Consell Consultiu de la Generalitat dictamina sobre l'adequació a l'Estatut de Catalunya dels projectes i les proposicions de llei sotmesos a debat i a aprovació pel Parlament de Catalunya.
Així mateix, té com a funció dictaminar prèviament a la interposició davant el Tribunal Constitucional sobre els recursos d'inconstitucionalitat pel Govern o pel Parlament de Catalunya.
D'altra banda, la Llei orgànica 7/1999, de 21 d'abril, de modificació de la Llei orgànica 2/1979, de 3 d'octubre, del Tribunal Constitucional, introdueix, a l'article 75 bis, la possibilitat que els ens locals plantegin conflictes en defensa de l'autonomia local constitucionalment garantida, respecte a les normes estatals o autonòmiques amb rang de llei.
Els ens locals legitimats per a plantejar aquests conflictes constitucionals han de sol·licitar, prèviament a la formalització del conflicte, dictamen, amb caràcter preceptiu però no vinculant, del Consell d'Estat o del corresponent òrgan consultiu autonòmic, segons si l'àmbit territorial al qual pertanyin els ens locals correspon a diverses o a una comunitat autònoma, en els termes establerts per l'article 75 ter.3 de l'esmentada Llei orgànica.
Per tant, atès que el Consell Consultiu de la Generalitat és l'òrgan que vetlla per l'observança i el compliment de la Constitució i l'Estatut de Catalunya, i d'acord amb les funcions atribuïdes per l'article 8 de la seva Llei de creació, es fa necessari atorgar a aquest òrgan les funcions de dictaminar pel que fa als conflictes constitucionals en defensa de l'autonomia local que plantegin els ens locals de Catalunya, en els termes de l'esmentada Llei orgànica, mitjançant l'addició d'un paràgraf tercer a l'article 8 de la dita Llei 1/1981, de 25 de febrer.
S'afegeix un paràgraf tercer a l'article 8 de la Llei 1/1981, de 25 de febrer, de creació del Consell Consultiu de la Generalitat, amb el text següent:
Prèviament al plantejament davant el Tribunal Constitucional, i en els termes de la seva Llei orgànica, dels conflictes en defensa de l'autonomia local pels ens locals de Catalunya.
El dictamen s'ha d'elaborar en el termini d'un mes a partir de la recepció de la sol·licitud dels ens locals."
Palau de la Generalitat, 12 de juliol de 1999
Per Resolució de 29 de desembre de 2010 es va aprovar el Reglament d'organització i de règim intern del Síndic de Greuges.
Per Resolució de 20 de desembre de 2011 es va modificar.
Amb la finalitat de concretar l'àmbit d'aplicació del règim retributiu i regular el fons de romanents dins de la gestió econòmica pressupostària de la institució, cal una nova modificació de l'actual Reglament.
En ús de les atribucions que em confereix la Llei 24/2009, de 23 de desembre, del Síndic de Greuges,
Modificar l'article 65.1 del Reglament d'organització i de règim intern del Síndic de Greuges, que resta redactat de la manera següent:
Les retribucions del personal del Síndic de Greuges, i també les del seu titular, són bàsiques i complementàries."
Afegir un nou article, el 98 bis, al Reglament d'organització i de règim intern del Síndic de Greuges, amb el text següent:
Es crea el fons de romanents del Síndic de Greuges, integrat pels recursos que estableix aquest article.
El síndic de greuges, un cop tancat l'exercici pressupostari, ha d'acordar la incorporació al fons de romanents del saldo definitivament no afectat pel compliment d'obligacions reconegudes i també dels ingressos extrapressupostaris obtinguts, inclosos els interessos de comptes i dipòsits bancaris i els altres que resultin de la gestió de tresoreria.
La incorporació de romanents del fons al pressupost vigent s'ha de fer mitjançant la corresponent generació de crèdit, condicionada a la disponibilitat efectiva dels recursos.
En els casos en què els crèdits generats d'acord amb l'apartat 2 no vagin destinats a cobrir despeses d'inversió, cal un informe del gerent o la gerent en què es justifiqui la impossibilitat d'assumir la despesa per mitjà d'una transferència de crèdit i sobre si la despesa esdevé recurrent per a exercicis futurs.
En els casos en què es prorrogui el pressupost de la Generalitat i el Ple del Parlament hagi aprovat el projecte de pressupost del Síndic de Greuges, el síndic de greuges pot acordar que la diferència entre el pressupost de la institució prorrogat i l'aprovat pel Ple del Parlament es financi amb el fons de romanents, sense que calgui la vinculació a despeses d'inversions ni l'informe establert en l'apartat 4 d'aquest article.
Aquesta resolució entra en vigor l'endemà d'haver-se publicat al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
La Generalitat ha de promoure la signatura d'un conveni de col·laboració amb l'Estat que permeti al Síndic de Greuges de complir les funcions que li corresponen com a Autoritat Catalana per a la Prevenció de la Tortura i d'altres Tractes o Penes Cruels, Inhumans o Degradants en els espais a què fa referència l'apartat 1 que siguin de titularitat estatal i que li permeti de coordinar l'actuació amb la de l'autoritat d'àmbit estatal en aquesta matèria.
S'atribueix al Síndic de Greuges, en virtut del Protocol facultatiu de la Convenció de les Nacions Unides contra la tortura i altres tractes o penes cruels, inhumans o degradants, adoptat per l'Assemblea General de les Nacions Unides mitjançant la Resolució 57/199, del 18 de desembre de 2002, i ratificat per Espanya el 3 de març de 2006, la condició d'Autoritat Catalana per a la Prevenció de la Tortura i d'altres Tractes o Penes Cruels, Inhumans o Degradants, amb el caràcter d'organisme nacional independent que estableix l'article 17 del Protocol.
El Síndic de Greuges, com a Autoritat Catalana per a la Prevenció de la Tortura i d'altres Tractes o Penes Cruels, Inhumans o Degradants, exerceix les competències que atribueix als organismes corresponents de cada estat el Protocol facultatiu de la Convenció de les Nacions Unides contra la tortura i altres tractes o penes cruels, inhumans o degradants.
a) En els municipis de més de deu mil habitants i les capitals de comarca, a les modificacions de planejament general que tenen per objecte les actuacions aïllades de dotació a què fa referència la disposició addicional setzena, als sectors subjectes a un pla de millora urbana en sòl urbà no consolidat que prevegin usos residencials de nova implantació i als sectors de sòl urbanitzable amb ús residencial, llevat que tinguin un planejament derivat aprovat inicialment abans de l'entrada en vigor de la Llei 10/2004.
L'òrgan autonòmic competent pot autoritzar excepcionalment la disminució de les esmentades reserves en els sectors per als que s'estableix una densitat inferior a vint-i-cinc habitatges per hectàrea i una tipologia edificatòria incompatible amb la construcció d'habitatges protegits.
Si no hi ha un pla d'ordenació urbanística municipal o un programa d'actuació urbanística municipal adaptats a les determinacions d'aquesta Llei, les modificacions dels instruments de planejament urbanístic general, el planejament urbanístic derivat i llurs modificacions poden establir reserves de sòl per a habitatges assequibles i de protecció pública, mitjançant la qualificació de sòl, d'acord amb el que estableix l'article 57.5.
Les reserves mínimes que estableix l'article 57.3, en el cas dels municipis de més de deu mil habitants i les capitals de comarca, s'han d'aplicar preceptivament i immediatament als sectors subjectes a un pla de millora urbana en sòl urbà no consolidat que prevegin usos residencials de nova implantació i als sectors de sòl urbanitzable amb ús residencial.
S'exceptuen d'aquesta obligació els sectors que tinguin un planejament derivat aprovat inicialment abans de l'entrada en vigor de la Llei 10/2004.
Les dites reserves també s'han d'aplicar en qualsevol municipi, preceptivament i immediatament, quan es tramiti una modificació del planejament general si aquesta implica un canvi de la classificació del sòl no urbanitzable amb la finalitat d'incloure-hi nous usos residencials, sempre que la modificació no estigui aprovada inicialment en el moment de l'entrada en vigor de la Llei 10/2004.
L'administració de la Generalitat i els ajuntaments han de garantir l'accés telemàtic al contingut íntegre dels instruments de planejament urbanístic aprovats definitivament a partir de l'1 de juliol de 2007 i dels instruments de planejament general vigents, amb independència de la data en què aquests hagin estat aprovats.
Aquest accés, en els municipis de menys de 5.000 habitants que no disposin dels mitjans tècnics necessaris, es pot fer efectiu a través de la connexió amb l'instrument de divulgació telemàtica del planejament urbanístic de l'administració de la Generalitat.
Els municipis de població inferior a 10.000 habitants han de donar compliment a les obligacions que estableix l'apartat 1 a partir de l'1 de març de 2008.
L'administració de la Generalitat i la resta de municipis han de donar compliment a l'obligació de garantir l'accés telemàtic al contingut íntegre dels instruments de planejament a què fa referència l'apartat 1 en el termini d'un mes des de l'entrada en vigor d'aquest Decret llei.
L'obligació de donar publicitat per mitjans telemàtics de la convocatòria d'informació pública en els procediments de planejament i gestió urbanístics, i dels acords d'aprovació que s'adoptin en llur tramitació, s'ha de complir des de la data d'entrada en vigor d'aquest Decret llei, excepte en el cas dels municipis de població inferior a 10.000 habitants que no disposin dels mitjans telemàtics necessaris, els quals han de donar compliment a aquesta obligació a partir de l'1 de març de 2008.
.Quan la normativa en matèria d'habitatge creï una nova tipologia d'habitatge amb protecció oficial, altra que la de preu concertat, els plans d'ordenació urbanística municipal dels municipis de més de deu mil habitants i capitals de comarca i llurs modificacions i revisions, a més de les reserves mínimes que estableix l'article 57.3, han de fer una reserva mínima addicional del 10% del sostre que es qualifiqui per a l'ús residencial de nova implantació, tant en sòl urbà com en sòl urbanitzable, per a la construcció d'habitatges destinats a aquesta nova tipologia.
Aquesta reserva mínima addicional del 10% també és obligatòria en els municipis de més de deu mil habitants i capitals de comarca amb planejament general no adaptat a la Llei d'urbanisme en els supòsits establerts en les lletres a) i b) de la disposició transitòria segona.3 de la Llei d'urbanisme.
En els casos que el planejament urbanístic prevegi, d'acord amb el que estableix la legislació urbanística, la compatibilitat de l'aprofitament privat i el destí a sistemes de titularitat pública del sòl, del vol o del subsòl d'un terreny, es pot constituir el règim de propietat horitzontal adient d'entre els previstos en la legislació civil catalana, amb les limitacions i servituds que procedeixin per a la protecció del domini públic.
Els patrimonis públics de sòl i d'habitatge es regeixen pel què estableix la Llei d'urbanisme.
El dret de superfície es regeix per la Llei d'urbanisme, per la legislació civil catalana i pel títol constitutiu del dret.
A l'efecte de l'aplicació de la Llei estatal 8/2007, de 28 de maig, de sòl:
El concepte d'edificabilitat mitjana ponderada que regula la llei estatal esmentada es correspon amb el d'aprofitament urbanístic definit a l'article 36.1 de la Llei d'urbanisme.
Es considera com a àmbit espacial homogeni, en el cas de sistemes urbanístics públics que no estiguin compresos en cap àmbit d'actuació urbanística, ni en cap àmbit de referència establert pel planejament urbanístic a efectes de valoració, el corresponent al polígon fiscal en què estiguin inclosos aquests sistemes a efectes cadastrals.
A l'efecte de l'aplicació de la Llei estatal 8/2007, de 28 de maig, de sòl, i també amb la finalitat de determinar les actuacions de transformació urbanística de què són susceptibles els terrenys, com també els drets i els deures dels seus titulars, s'entén que:
Es troben en la situació bàsica de sòl rural:
a) Els terrenys que estan classificats pel planejament urbanístic general com a sòl no urbanitzable o que tenen aquesta condició d'acord amb la disposició transitòria quarta.1 de la Llei d'urbanisme.
b) Els terrenys que estan classificats pel planejament urbanístic general com a sòl urbanitzable o que tenen aquesta condició en virtut de la disposició transitòria primera.2 de la Llei d'urbanisme.
Es troben en la situació bàsica de sòl urbanitzat, en tot cas:
a) Els terrenys classificats pel planejament urbanístic general com a sòl urbà consolidat que reuneixin els requisits que estableix l'article 30 de la Llei d'urbanisme o que tenen aquesta condició d'acord amb la disposició transitòria quarta.1 de la Llei d'urbanisme per reunir els serveis urbanístics bàsics que estableix l'article 27.1 de la Llei d'urbanisme.
b) Els terrenys classificats pel planejament urbanístic general com a sòl urbà no consolidat que reuneixin els serveis urbanístics bàsics que estableix l'article 27.1 de la Llei d'urbanisme, i també els terrenys que tenen la condició de sòl urbà no consolidat en virtut de la disposició transitòria primera.1 de la Llei d'urbanisme o d'acord amb la disposició transitòria quarta.1 de la Llei d'urbanisme, per reunir els esmentats serveis urbanístics bàsics.
Els terminis que l'article 36 de la Llei 24/2009, del 23 de desembre, del Síndic de Greuges, estableix per a la intervenció del Síndic de Greuges en qüestions urbanístiques s'han d'entendre adaptats als terminis que estableix la Llei present per a la prescripció de les infraccions i de l'acció de restauració.
Els terminis que l'article 15 de la Llei 14/1984, del 20 de març, del Síndic de Greuges, estableix per a la intervenció del Síndic de Greuges en qüestions urbanístiques s'han d'entendre adaptats als terminis que estableix la Llei present per a la prescripció de les infraccions i de l'acció de restauració.
Les persones particulars no propietàries poden instar, davant l'ajuntament, la declaració de l'incompliment de l'obligació d'urbanitzar a què fa referència l'apartat 1, i el canvi de modalitat del sistema de reparcel·lació, en el cas que s'hagi establert la modalitat de compensació bàsica o de compensació per concertació i les persones propietàries no hagin exercit la iniciativa per a la execució de la urbanització dins del termini previst per a aquesta execució.
Estan obligats a garantir el compliment de l'obligació d'edificar tant les persones adjudicatàries de la venda o substitució forçoses i les persones beneficiàries de l'expropiació com els propietaris o propietàries de la finca inclosa en el Registre Municipal de Solars sense Edificar que pretenguin complir aquesta obligació directament o per mitjà d'una tercera persona adquirent.
Estan obligats a garantir el compliment de l'obligació d'edificar tant les persones adjudicatàries de la subhasta i les persones beneficiàries de l'expropiació com els propietaris o propietàries de la finca inclosa en el Registre Municipal de Solars sense Edificar que pretenguin complir aquesta obligació directament o per mitjà d'una tercera persona adquirent.
Les persones propietàries d'immobles inscrits en el Registre de solars sense edificar, mentre no s'hagin iniciat els tràmits d'expropiació o de licitació pública de la venda o substitució forçoses, poden alienar-los directament, si prèviament els compradors o compradores assumeixen davant l'ajuntament el compromís d'edificar d'acord amb el planejament urbanístic.
En aquest supòsit, cal suspendre els efectes de la inscripció en el Registre de solars sense edificar previstos en l'article 171.2, però no es cancel·la la inscripció fins que no s'acrediti el compliment de l'obligació d'edificar que tenen les persones adquirents.
Les persones propietàries d'immobles en situació de venda forçosa, mentre aquesta subsisteixi i no s'hagin iniciat els tràmits d'expropiació o de licitació pública, poden alienar-los directament, si prèviament els compradors o compradores assumeixen davant l'ajuntament el compromís d'edificar d'acord amb el planejament urbanístic.
En aquest supòsit, cal suspendre la situació de venda forçosa, però no es cancel·la la inscripció fins que no s'acrediti el compliment de l'obligació que tenen les persones adquirents d'edificar.
Les persones beneficiàries o adjudicatàries de l'alienació o substitució forçoses estan obligades a iniciar o reprendre l'edificació o l'execució de les obres de conservació o rehabilitació en el termini d'un any a partir de la data de presa de possessió de la finca o de l'obtenció o l'actualització, si s'escau, de la llicència municipal pertinent.
Les persones adquirents de solars estan obligats a iniciar o reprendre l'edificació en el termini d'un any a partir de la data de presa de possessió de la finca o de l'obtenció o l'actualització, si s'escau, de la llicència municipal pertinent.
L'obligació d'edificar s'incompleix si no s'inicia l'edificació dels solars subjectes a aquesta obligació dins dels terminis fixats pel planejament i si no s'acaba en els terminis fixats per la llicència atorgada o en els fixats per les pròrrogues d'aquestes, i també quan s'incompleixen els terminis fixats en les ordres d'execució d'obres que es refereixin a obres de conservació o rehabilitació requerides per la seguretat de les persones o per la protecció del patrimoni arquitectònic o cultural, d'acord amb l'article 104.1.e) quart.
L'obligació d'edificar s'incompleix si no s'inicia l'edificació i si no s'acaba en els terminis fixats per la llicència atorgada o en els fixats per les pròrrogues d'aquestes.
Si els terrenys són d'ús residencial, el producte obtingut de l'alienació del sòl que no té la qualificació d'habitatge protegit passa a formar part del dipòsit municipal constituït a aquest efecte i s'ha de destinar obligatòriament a la finalitat especificada per l'article 153.4.b, mitjançant un règim de protecció pública, sens perjudici del que estableix l'article 56.5.c per a les àrees residencials estratègiques i l'article 94.6 per a les modificacions dels instruments de planejament urbanístic general que comportin l'establiment d'un percentatge de cessió de sòl amb aprofitament superior al 10%.
Si els terrenys són d'ús residencial, el producte obtingut de l'alienació del sòl que no té la qualificació d'habitatge protegit passa a formar part del dipòsit municipal constituït a aquest efecte i s'ha de destinar obligatòriament a la finalitat especificada per l'article 153.4.b, mitjançant un règim de protecció pública, sense perjudici del que estableix l'article 56.5.c per les àrees residencials estratègiques.
Si els terrenys són d'ús residencial, el producte obtingut de l'alienació del sòl que no té la qualificació d'habitatge protegit passa a formar part del dipòsit municipal constituït a aquest efecte i s'ha de destinar obligatòriament a la finalitat especificada per l'article 153.4.b, mitjançant un règim de protecció pública.
b) L'afectació real de les parcel·les adjudicades al compliment de les càrregues i al pagament de les despeses inherents al sistema de reparcel·lació.
b) L'afectació real de les parcel·les adjudicades al compliment de les càrregues i al pagament de les despeses inherents al sistema de reparcel·lació, i també, si s'escau, al compliment de la reserva feta a l'empara de l'article 46.
c) En el cas de superfícies de domini públic per determinació de la legislació sectorial, únicament si compleixen el què estableixen les lletres a o b i, a més, experimenten variació en el planejament que calgui executar, de forma que aquest prevegi la compatibilitat del manteniment de l'afectació al domini públic sectorial amb l'establiment d'usos urbanístics mitjançant la corresponent qualificació de zones o sistemes.
L'administració de la Generalitat, els ens locals i les entitats urbanístiques especials, en llurs esferes d'actuació respectives i en l'exercici de llurs competències, participen en el procés d'execució dels plans urbanístics; les persones particulars hi participen sota les diverses modalitats regulades per aquesta Llei.
Les administracions competents en matèria d'execució urbanística efectuen el seguiment d'aquesta activitat, que ha de considerar la sostenibilitat ambiental i econòmica de les actuacions objecte d'execució, d'acord amb el què disposa la legislació que regula el règim d'organització i funcionament d'aquestes administracions.
Aquest seguiment pot tenir els efectes propis del què preveu la legislació d'avaluació ambiental de plans i programes, quan compleixi els requisits que aquesta legislació estableix.
Als efectes de les indemnitzacions que preveu la legislació aplicable en el cas de modificacions o revisions del planejament urbanístic que impedeixin o alterin la facultat de participar en actuacions de transformació urbanística, cal que els terrenys comptin amb planejament derivat definitivament aprovat, quan aquest és necessari, i, en tot cas, amb l'aprovació definitiva dels projectes d'urbanització i de reparcel·lació, quan sigui d'aplicació aquest sistema d'actuació.
Les modificacions o les revisions del planejament urbanístic que redueixin l'aprofitament sobre àmbits de sòl urbanitzable delimitat que no comptin amb un planejament derivat definitivament aprovat no donen lloc a indemnització, sens perjudici de la viabilitat de l'acció de responsabilitat patrimonial per les despeses de redacció del projecte corresponent.
Els terminis d'execució, als efectes de la indemnització per reducció d'aprofitament urbanístic en sòl urbà, són els establerts directament pel pla d'ordenació urbanística municipal o pel programa d'actuació urbanística per als polígons d'actuació urbanística i els determinats pels plans de millora urbana; en sòl urbanitzable, són els establerts pel pla parcial urbanístic.