Barcelona, la vuitena ciutat de la UE amb més cocaïna a les aigües residuals.
La capital catalana baixa dues posicions en aquesta classificació respecte a l'any passat i s'allunya de la primera posició que va ocupar l'any 2017.
L'informe de de l'Observatori Europeu de Drogues i Toxicomanies (EMCDDA, per les seves sigles en anglès) analitza les aigües residuals de 68 ciutats europees a 23 països de la UE durant una setmana del març del 2019 per explorar els comportaments de consum de drogues dels seus habitants.
Els resultats proporcionen una imatge "instantània" del flux de drogues a través de les ciutats implicades, posant de manifest diferents patrons geogràfics i temporals.
En conjunt, la càrrega de substàncies il·legals en aigües residuals ha augmentat en comparació amb anys anteriors.
Les dades indiquen que l'ús de cocaïna continua sent més elevat a les ciutats de l'Europa occidental i del sud, en particular a les ciutats de Bèlgica, Països Baixos, Espanya i el Regne Unit.
En canvi, a la majoria de ciutats de l'Europa de l'Est, els nivells trobats són molt baixos.
Les càrregues d' amfetamina detectades varien considerablement depenent de cada lloc, però els nivells més alts es registren a les ciutats del nord i est d'Europa, i els nivells més inferiors a les ciutats del sud d'Europa.
L'ús de metamfetamina, generalment baix i històricament concentrat a Txèquia i Eslovàquia, sembla que també és present a Xipre, a l'est d'Alemanya, a Espanya i al nord d'Europa.
La càrrega més gran de MDMA es troba a les aigües residuals de ciutats de Bèlgica, Alemanya i Països Baixos.
17 dels 23 països participants en el seguiment del 2019 van incloure dos o més ciutats d'estudi (Àustria, Bèlgica, Xipre, Txèquia, Alemanya, Finlàndia, França, Grècia, Itàlia, Lituània, Països Baixos, Portugal, Espanya, Eslovàquia, Eslovènia, Suècia i Turquia).
En aquests casos es posen de manifest les diferències entre ciutats dins d'un mateix país, que es poden explicar per les diferents característiques socials i demogràfiques de les ciutats (universitats, zones d'oci nocturn i distribució d'edat de la població,...).
També es pot veure que les càrregues de les 4 substàncies són més elevades, en general, en les grans ciutats que en les localitats més petites.
A més dels patrons geogràfics, l'anàlisi d'aigües residuals també pot detectar fluctuacions en els patrons setmanals d'ús de drogues il·legals.
Així, els resultats apunten a un ús més lúdic de cocaïna i MDMA (les càrregues d'aquestes substàncies en aigües residuals es concentren durant els caps de setmana), i en menor mesura l'amfetamina.
D'altra banda, les càrregues de metamfetamina apunten a un perfil més problemàtic del seu ús, ja que la càrrega es distribueix de forma més uniforme durant tota la setmana.
Barcelona, la vuitena ciutat de la Unió Europea on es detecta més cocaïna a les aigües residuals
Si es comparen els darrers resultats amb els d'anys anteriors, la capital catalana va registrar menys concentració d'aquesta substància el 2019 respecte el 2018, quan es va situar en la cinquena posició, i també respecte al 2017, quan Barcelona es va convertir en la primera ciutat europea on més es consumia cocaïna.
Les tres ciutats que encapçalen el rànquing de la cocaïna són Antwerp (Bèlgica), Amsterdam (Països Baixos) i St.
Encara que Barcelona retrocedeix posicions, l'informe conclou que hi ha un augment del consum de cocaïna.
En general, la tendència d'un consum a la baixa o estable que es va observar del 2011 al 2015 va començar a canviar a partir de 2016, quan es va començar a observar un increment en el consum.
El nou informe confirma que aquesta tendència a l'alça es manté.