I. El secretari general de la Presidència, per indicació del president de la Generalitat, sol·licita dictamen de la Comissió Jurídica Assessora sobre el Projecte de decret pel qual es regulen els òrgans de coordinació i col·laboració, i els òrgans consultius de la Llei 26/2001, de 31 de desembre, de cooperació al desenvolupament.
D'acord amb l'article 8.2.b) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, de la Comissió Jurídica Assessora, aquesta és competent per a dictaminar preceptivament sobre els projectes de reglament o disposicions de caràcter general que es dictin per a desplegar les lleis.
Com es dedueix del mateix títol del Projecte, es tracta d'un desplegament de la Llei 26/2001.
Per tant, la Comissió és competent per a emetre'n dictamen amb caràcter preceptiu.
La Generalitat de Catalunya, segons que disposen els articles 51.2 i 197.3 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, ha de promoure programes de cooperació al desenvolupament.
Aquests articles no són tècnicament d'atribució de competències, atès que en la matèria no es dóna exercici de potestats, però l'obligació que estableixen permet l'organització de la Generalitat per a la consecució d'aquesta finalitat.
Per tant, en l'organització administrativa pròpia per a la cooperació al desenvolupament, la Generalitat té la competència exclusiva que li atorga l'article 150 de l'Estatut.
El Govern, que té la potestat reglamentària en virtut de l'article 68 de l'Estatut, i en matèria organitzativa no necessitaria cap altra habilitació, ha estat, però, habilitat específicament per a regular els òrgans, que són l'objecte del Projecte, d'acord amb els articles 22.2, 23.6 i 24.4 de la Llei 26/2001.
Així mateix, la disposició final segona de la mateixa Llei habilita amb caràcter genèric el Govern per a desplegar-la.
Consegüentment, el Govern és competent i està habilitat per a dictar el Decret.
Pel que fa als aspectes procedimentals, s'ha seguit amb caràcter general el preceptuat per l'ordenament jurídic.
L'expedient es troba indexat i paginat.
Cal observar, però, que no segueix un ordre cronològic.
L'article 63.1 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya, estableix l'ordenació cronològica.
Aquesta irregularitat no afecta la legalitat, ja que no impedeix que el procediment tingui els elements que portin a una decisió correcta, però en dificulta la comprensió i no ofereix seguretat respecte del fet que constin totes les versions en el procés d'elaboració de la norma.
S'han incorporat a l'expedient els informes de la Comissió Interdepartamental de Cooperació al Desenvolupament, de la Comissió de Coordinació amb els Ens Locals i del Consell de Cooperació al Desenvolupament, tots ells de caràcter favorable.
També hi consta l'informe favorable de la Secretaria d'Administració i Funció Pública (emès en el tràmit SIGOV), en què s'efectuen algunes consideracions sobre la norma projectada, principalment per a recomanar que els membres dels tres òrgans siguin el mínim nombre possible.
N'ha informat, també favorablement, la Comissió de Govern Local de Catalunya.
Consten incorporades a l'expedient la memòria general i la memòria d'avaluació d'impacte de les mesures proposades, cadascuna amb els continguts marcats per la Llei 26/2010, en els apartats 64.2 i 64.3.
També s'inclou un informe valoratiu de les al·legacions presentades durant la fase d'audiència.
Així mateix s'incorpora un quadre comparatiu entre el decret vigent i el que es projecta.
La iniciativa impulsora prové de la Secretaria d'Afers Exteriors del Departament de la Presidència, a qui correspon, d'acord amb l'article 45.1.g) del Decret 325/2011, de 26 d'abril, de reestructuració de la Presidència, la funció de dirigir, coordinar i fer el seguiment de la política de cooperació al desenvolupament del Govern, i vetllar per la coherència de les actuacions dels diversos departaments i organismes de la Generalitat amb aquesta política.
Si bé de l'expedient s'infereix que s'ha sotmès a consulta interdepartamental a través de l'aplicació SIGOV, fóra convenient que s'incorporés una referència circumstanciada del tràmit i del seu resultat, tal com ha dit reiteradament la Comissió (dictàmens 211/10, 236/11 i 276/12).
El Projecte s'ha sotmès a un ampli tràmit d'audiència i s'ha valorat correctament les al·legacions presentades.
S'ha de remarcar, tanmateix, que en el tràmit d'audiència als ciutadans en el procediment reglamentari no és d'aplicació, com es diu en l'expedient, l'article 84 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, que regula l'audiència als interessats en un procediment administratiu, sinó l'article 67 de la Llei 26/2010.
Consten en l'expedient dos informes jurídics elaborats per l'advocada de la Generalitat, un amb caràcter preliminar i l'altre amb caràcter definitiu, així com els certificats del secretari del Govern que acrediten que s'ha sotmès al Consell Tècnic.
El Projecte de decret té per objecte regular les tres comissions creades per la Llei 26/2001 i substitueix la regulació que efectuava el Decret 105/2003.
Persegueix una major agilitat, amb la reducció de terminis i la utilització de mitjans informàtics; modifica la composició dels òrgans que regula i, malgrat la voluntat simplificadora, augmenta el nombre de membres.
Respecte al contingut del Projecte, la Comissió formula les observacions següents:
Preàmbul: Atès que no es formulen observacions essencials en aquest Dictamen, s'ha d'especificar que es dicta "d'acord" amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora, de conformitat amb el que disposa el Reglament de la Comissió aprovat pel Decret 69/2006, d'11 d'abril.
Article 4.3: Estableix que en el còmput del quòrum no s'inclouen les persones presents per representació.
Sembla que l'únic sentit possible és que es volgués referir a la representació de l'article 15.3 -entitats convidades-, si fos així, caldria citar aquest precepte per a evitar interpretacions dubtoses.
Article 6: Estableix que els acords s'han d'adoptar per consens.
La solució és coherent amb la naturalesa dels òrgans i no és contrària a la llei, ja que en l'article 19.1 de la Llei 26/2010 es permet una majoria diferent de la majoria simple.
Tanmateix, s'ha d'entendre que el consens no equival a una necessitat d'unanimitat.
Existeix simplement l'obligació de cercar acords amb el màxim suport possible, ja que, si el consens no és possible, els acords s'han de prendre per majoria simple.
Del contingut de l'article es dedueix que hi ha possibilitat de delegar entre els membres dels òrgans col·legiats que es regulen, però seria convenient regular la delegació, la qual no està expressament prevista a nivell legislatiu.
Article 9.1: Regula amb detall les possibilitats de suplència i, malgrat aquest detall, no es preveu la relació entre delegació i suplència.
En haver-hi tantes possibilitats de suplència té menys sentit la possibilitat de delegar.
En qualsevol cas, s'ha de determinar qui opta per la suplència o la delegació, si el membre de l'òrgan o l'organització que representa.
D'altra banda, la positiva voluntat de ser exhaustiu en els casos de suplència porta que, en el cas de la renúncia, calgui ponderar si aquest supòsit és en realitat un supòsit d'absència, si no ha estat acceptada, o de vacant, si la renúncia ja ha estat acceptada, de manera que no seria necessari referir-s'hi.
Article 9.4: Per tal d'aconseguir una millor comprensió del precepte seria convenient millorar-ne la redacció.
Article 10: La nova regulació dels grups de treball en canvia la naturalesa.
El fet que puguin tenir caràcter permanent i funcions delegades d'aprovació els converteix en autèntics òrgans administratius, ja que les seves decisions tenen efectes jurídics externs.
Les possibilitats de desplegament reglamentari permeten aquesta creació de nous òrgans no previstos expressament per la llei, la qual no es veu desvirtuada, ja que en aquests grups de treball s'ha de respectar la proporcionalitat i la presència dels diferents grups, però no s'entén que els acords, en aquest cas, es prenguin per majoria simple i no per consens.
D'altra banda, l'Administració consultant hauria de ponderar que la creació dels grups de treball es faci per un quòrum reforçat, malgrat la regla general, en aquells supòsits en què, al grup de treball a crear, se li vulguin delegar funcions aprovatòries pròpies del Consell.
En l'apartat quatre de l'article 10 seria més precís tècnicament, i per no crear confusió, fer esment que han de ser convidats a participar.
Article 18.1.i): S'hauria d'aclarir si "amb forma concertada" significa que l'Associació i la Federació actuen en paritat en el Fons.
Finalment s'observa que en la redacció s'abusa de la fórmula "les persones membres" quan és idèntic i menys feixuc referir-se simplement als "membres", la qual cosa pot afectar la fluïdesa de la norma.
Certament "membres" és masculí, però es refereix a ambdós gèneres, de la mateixa manera que "persona", sent femení, comprèn també els membres masculins.
Un cop considerades les observacions formulades en el text del Dictamen, es pot elevar al Govern, per a la seva aprovació, el Projecte de decret pel qual es regulen els òrgans de coordinació i col·laboració, i els òrgans consultius de la Llei 26/2001, de 31 de desembre, de cooperació al desenvolupament.