Els darrers mesos, la cultura ha estat un valuós exemple d'adaptació als temps que ens està tocant viure.
Els responsables dels projectes culturals públics, privats i associatius d'arreu del territori han complert de forma exemplar totes aquelles disposicions que s'anaven prenent, primer amb el tancament i posteriorment amb la progressiva reobertura i l'adaptació dels espais i de les activitats amb públic a un marc de seguretat integral pels assistents i pels artistes, que garantissin la seva viabilitat, seguretat i accessibilitat.
Però tot i aquests esforços que oferien una seguretat normativa, observem amb preocupació com aquestes darreres setmanes s'estan aplicant mesures de contenció dels contagis que trenquen aquesta línia de treball i retornen la cultura al punt original de tancament del mes de març.
Aquesta preocupació, sumada a la ja manifestada per artistes i representants de diferents àmbits culturals ens obliga a remarcar tres mesures que des del CoNCA entenem imprescindibles en aquests moments:
Cal desvincular el risc de contagi del consum d'activitats culturals ben estructurades i programades amb totes les mesures de seguretat
En aquest temps ha quedat demostrat que es poden gestionar de forma eficaç esdeveniments culturals amb coincidències de grups de convivència en un mateix espai, amb total respecte a les mesures de distància social i prevenció de contagis, sense posar en risc el públic assistent, ni els professionals que els atenen, ni els artistes implicats.
El tancament o suspensió d'aquestes activitats no hauria de figurar entre les primeres mesures que són aplicades des de les administracions per garantir el trencament dels circuits de propagació del contagi.
Cal evitar la cronificació de la precarietat al sector cultural
El tancament gairebé automàtic de les programacions culturals projecta una imatge d'inseguretat cap aquestes pràctiques socials i per tant, aprofundeix l'escletxa que allunya el públic dels recintes.
Sense públic, i per tant sense ingressos, es genera desocupació, precarietat i abandonament dels professionals de la cultura, que en la primera etapa de la pandèmia ja van patir unes conseqüències devastadores.
Cal evitar que les mesures de suport econòmic desplegades pel Govern de la Generalitat, les administracions locals o els organismes supramunicipals en suport dels professionals de la cultura perdin tota la seva efectivitat, per la impossibilitat de reprendre l'activitat en el marc de treball que ja s'havia previst.
Cal facilitar l'establiment de marcs estables i segurs per al desenvolupament de l'activitat cultural
Administracions i sector cultural han de poder establir nexes de continuïtat entre les mesures establertes pel Comitè Tècnic del Pla PROCICAT i la pràctica sostinguda de la programació cultural.
Aquest marc de treball basat en l'auto responsabilitat dels seus promotors i el seguiment del seu compliment per part de l'administració local, hauria de ser l'eina de gestió de les programacions culturals del país en aquests moments.
Coincidim que ens trobem en moments delicats en els quals veiem com augmenten els contagis pel coronavirus i creiem fonamental un crida a la responsabilitat ciutadana, però també considerem imprescindible alçar la nostra veu per dir NO; el consum cultural no es troba en l'epicentre dels contagis que s'han produït fins al moment i l'adaptació del sector hi ha ajudat amb una molt acurada planificació i seguretat.