En els darrers mesos s'han estat desenvolupant estudis sobre com deuen ser els espais de treball.
Si volem treballar de forma diferent, hem de disposar d'uns espais adequats que ho permetin.
Des de l'empresa privada ja fa temps que s'estan duent a terme implantacions en oficines que responen a les necessitats d'una nova forma de treballar.
Des de l'Administració pública es comença a ser conscient d'aquesta relació directa entre eficiència, innovació i espai.
Més enllà de la racionalització i optimització, s'aposta per desenvolupar una nova estratègia d'ocupació dels espais.
Per presentar aquests estudis s'han organitzat diverses sessions que formen part d'un projecte global que pretén definir quins són els espais que han d'acompanyar una administració més innovadora, eficient i sostenible.
En la primera sessió es van presentar els conceptes generals del que s'anomenen "noves formes de treballar".
A la segona es va presentar el diagnòstic de la situació actual a partir del resultat de l'enquesta que es va realitzar a les persones que treballen en edificis d'oficina de la Generalitat a Barcelona i a partir de l'anàlisi dels espais d'una mostra d'edificis.
I a la darrera es van presentar les propostes per tal d'adoptar una nova estratègia d'espais de treball en noves implantacions d'oficines, així com una tipologia de possibles espais que responguin a aquesta nova estratègia.
En aquesta primera sessió es van presentar el significat dels conceptes del que s'anomenen noves formes de treballar així com els principis teòrics i d'aplicacions pràctiques.
4 Perfils d'Empleat sobre la base de la mobilitat
Management científic: És aproximadament a partir del 1800-1850 quan es desenvolupa el treball de producció.
Frederick Taylor elabora una teoria de management o gestió basat en l'anàlisi dels processos de treball, tractant d'augmentar l'eficàcia i la productivitat dels empleats en les cadenes de muntatge.
Va ser la manera de passar de la producció artesanal de béns a la producció en massa.
Henry Ford va dissenyar un sistema de fabricació per crear béns estandarditzats, en massa i a baix cost.
La producció es basava en la cadena de muntatge, la maquinària especialitzada i la mà d'obra de baixa qualificació.
Va començar aplicant-lo en la indústria automobilística, per posteriorment aplicar-se en un altre tipus d'indústries.
Es va dividir una labor complexa (muntatge d'un cotxe) en multitud de tasques petites i senzilles, cadascuna de les quals era exercida per una persona i una màquina especialitzades a aquest efecte.
Frank B. Gilbreth va desenvolupar els denominats "Time and Motion Studies", on els operaris són considerats com a màquines, on es pretenia determinar els temps de fabricació dels objectes i posar a l'abast del treballador els mitjans i l'espai necessari per desenvolupar de la manera més eficaç possible la seva feina.
En aquesta línia tenim arquitectes com el Frank Lloyd Wright i la fabrica Larkin Soap Company Building de caràcter monumental, estructura rectangular i façana de maó, on per a aquest edifici dissenya també el mobiliari, adequant-lo a la seva funció laboral.
Als anys 50 apareix l' Arquitectura corporativa.
Les grans multinacionals demanen espais homogenis i similars a totes les oficines de les seves seus.
Es busquen transmetre els mateixos valors corporatius a tots els racons del planeta.
De manera que l'arquitectura serà de plantes profundes gairebé sense accés a la il·luminació natural, substituïda per la llum fluorescent, i la ventilació per l'aire condicionat.
També apareix el telèfon com element habitual de comunicació.
Als anys 60 apareix el Bürolandschaft, moviment alemany que pretenia dissenyar espais de treball d'una forma més orgànica, igualitària i dinàmica.
Desenvolupat originalment pels arquitectes Eberhard & Wolfgang Schnelle, van projectar diferents exemples des de la seva consultoria Quickborn.
Entre els anys 60 i 70 RobertProbst va ser el creador de l' Action Office I (Oficina d'Acció) basat en diferents peces que dotaven a l'espai de treball de flexibilitat i de la possibilitat de reconfigurar-se per ser adaptats a les necessitats dels empleats, finalment va evolucionar en el sistema de mobiliari d'oficina de cubicles (sistemes modulars adaptables).
Aquest espai es va dissenyar per promoure la productivitat, privacitat i salut a costa d'algun ús ineficient de l'espai.
El eficient "cubicle" es va fer popular en el disseny d'oficines com un estàndard en l'arquitectura corporativa dels anys 80 i 90, donat que la mobilitat del sistema heretat del Action Office II estalviava diners en costos de construcció i desenvolupament.
El sistema va anar evolucionant i va ser modificat per empacar tants empleats com fos possible en un mateix espai.
Es va convertir en un objecte de nombroses paròdies tant en telesèries com en pel·lícules que representaven un ambient alienant i poc estimulant.
Durant els 70 i 80 van aparèixer exemples d'arquitectura corporativa que generava espais comuns de gran qualitat pels usuaris, utilitzant sistemes organicistes aconseguint crear espais on els empleats es troben i es socialitzen.
És a partir dels anys 80 quan comença a imposar-se el paradigma de la sostenibilitat a través de la tecnologia constructiva.
Els edificis mantenen la seva component socialitzadora, i inclouen serveis i zones comunes en les que es poden realitzar moltes més activitats que les de treballar.
Als 90 comencen a desenvolupar-se espais de treball que atreguin un tipus de treballador més jove amb d'altres interessos.
Menys preocupat per l'ascens jeràrquic corporatiu però amb un estil de vida urbà, l'oficina metropolitana.
Amb el boom de empreses tecnològiques i les denominades startup sota el model de Google apareixen espais de treball d'atmosfera lúdica i fins i tot infantilitzada, sota el paradigma de que el treball ha de ser "divertit".
A partir del 2010 apareix l'espai de treball compartit o co-working, generalment utilitzat per professionals de diferents àmbits empresarials.
Els espais són oberts, no estan jerarquitzats i s'utilitzen com a catalitzadors de relacions.
Aquest model evolució cap a una xarxa global d'espais i serveis que permet als usuaris moure's per diferents lloc.
Actualment amb el desenvolupament de les xarxes socials i la tecnologia mòbil, apareixen empreses que demanen espais flexibles pels joves professionals.
Són entorns similars als de restauració o hotelers, i fins i tot d'aspecte hospitalari.
4 Perfils d'empleat sobre la base de la mobilitat
L'ús genèric del terme "treballador del coneixement" ha donat lloc a un enfocament genèric per dissenyar entorns d'oficina.
En funció dels patrons de mobilitat i les motivacions dels treballadors es pot fer una classificació dels diferents tipus de lloc que ocupen:
En el sector públic trobem alguns exemples:
El municipi ha optat per la flexibilitat, la sostenibilitat, la cooperació i la interacció com els principis bàsics per a aquest interior.
En aquest nou entorn d'oficina, el municipi ha optat per una disposició flexible d'oficines a l'interior.
Aquest concepte de lloc de treball que es relaciona amb les activitats, contribueix a noves formes de treballar innovadores, participatives i orientades als resultats, formes que són el escenari central del disseny.
Els membres del personal poden treballar d'una manera flexible i sense posicions ni horaris fixos.
En el disseny dels arquitectes d'Atelier PRO, l'orientació s'ha relacionat amb interiors especials que formen punts de trobada recognoscibles.
Un raig dels edificis històrics, l'ús de colors és un reflex dels pigments del segle XVII, que van sortir a la llum després d'investigar velles capes de pintura, com el blau ultramar, índigo, ocre, turc vermell i groc de tin de plom.
Per altra banda, atelier PRO ha desenvolupat el concepte de "la nova espera" i el va introduir al vestíbul públic.
La comoditat de l'interior es revela d'acord al temps de espera, de manera que el lloc on esperar es pot triar segons el que s'adapti al nivell de serenitat.
Pràctics mobles per als visitants que estan en perill, i un interior més suau per als llocs tranquils, on la gent ha de romandre més temps.
Així, la disposició funcional del saló públic està relacionada amb les diverses activitats, per la qual cosa la perceptibilitat, una organització clara i obvi indicacions del temps de espera són de gran importància.
Per tant, el disseny interior és compatible amb la gestió operativa i amb un alt nivell de servei i hospitalitat de part del municipi de Deventer.
El nou ajuntament està situat en una zona militar, als afores de Viborg.
Amb una forma escultural blanca que sura sobre un basament fosc, l'edifici s'obre a la plaça de l'ajuntament i a un nou parc.
Els empleats i visitants són convidats a ingressar a l'edifici, que es caracteritza per la seva brillantor, obertura i flexibilitat.
Els sostres verds de l'edifici i de l'estacionament, interactuen amb el paisatge.
La cafeteria i la cuina dels empleats s'ubiquen al pis superior, que ofereix una bonica vista i un accés directe a la gran terrassa.
La interacció entre l'edifici i el parc crea un nou espai per a la ciutat, on el gran atri és el cor que uneix a la comunitat professional de l'ajuntament, amb la dels ciutadans.
L'estructura de la façana ofereix a l'edifici una expressió particular, alhora que brinda protecció contra el sol.
Amb un desenvolupament sostenible, l'edifici de 19.400 metres quadrats, serà un punt de referència a la zona, un lloc de treball modern i un nou espai de valor per als ciutadans i els empleats.
Al final de la sessió es van presentar les següents conclusions:
Per a més informació de la primera jornada: I Jornada d'innovació i espais: preparats per treballar de forma diferent?
En la Segona jornada sobre innovació i espai de treball es van presentar els resultats de l'anàlisi que es va dur a terme sobre la situació actual dels espais de treball en els edificis administratius de la Generalitat a Barcelona.
Els professionals que van realitzar l'estudi van explicar els resultats obtinguts, la metodologia i les eines que es van utilitzar, així com exemples rellevants d'oficines d'àmbit internacional que han desenvolupat en els últims anys.
Per acabar, també es van compartir amb els assistents les línies principals de les propostes de millora que es presentaran com a resultat del projecte.
La primera part de la sessió tenia per objectiu entendre el concepte i metodologia del que s'anomena 'estratègia de l'espai de treball' i conèixer alguns exemples rellevants d'oficines d'àmbit internacional.
Seguidament es van explicar les diferents eines que es van utilitzar per realitzar l'estudi sobre el diagnòstic dels espais de treball actuals dels edificis administratius de la Generalitat a Barcelona, presentar els resultats i les conclusions principals.
Document Diagnòstic de la Situació Actual
L'estudi es va estructurar en l'estudi de 10 activitats:
Consistent en l'anàlisi de 5794 respostes i una participació del 67% dels treballadors enquestats.
L'enquesta s'ha dirigit a aproximadament 8.662 treballadors de la Generalitat de Catalunya ubicats en edificis d ́ús administratiu de Barcelona, exclòs el sector públic.
La Direcció General del Patrimoni de la Generalitat ha estat l'encarregada de difondre l'enllaç de l'enquesta als treballadors via correu intern.
Les dades generals de l'enquesta són les següents:
Mapejar les activitats que realitza l'agent seleccionat en un dia que representi la seva rutina de treball.
Aquesta activitat ajuda a la comprensió de la manera en què es treballa, aprofundint en els rituals i comportaments existents.
Es seleccionaran els protagonistes per a aquesta activitat.
Aquestes persones han de ser perfils representatius de la diversitat pel que fa a la manera de treballar a la Generalitat.
S'acompanyarà en una jornada laboral completa a l'empleat seleccionat per conèixer quines són les seves principals activitats, l'ús que realitza l'espai de treball i les seves preferències.
Total (5 edificis): 1 setmana, De l'23 al 27 de Gener
Resum d'ocupació dels llocs de treball
Segons les observacions, la quantitat de llocs de treball desocupats és d'un 35,2%.
Un 48,4% dels llocs de treball es troben ocupats i un 16,4% dels llocs s'utilitzen amb un ús intermitent.
Paral·lelament s'aprecia que els llocs de treball utilitzats tenen un alt percentatge de temps d'ocupació: més del 70% dels llocs estan ocupats durant més del 50% de la jornada laboral.
Per tant, el perfil del treballador de la Generalitat tendeix a un grau de mobilitat baix, denominat habitualment com "Anchor" o "Àncora" és a dir, persones que es mouen poc o molt poc del seu lloc de treball al llarg de la setmana.
Anàlisi mitjançant vídeo i foto
S'ha documentat la distribució dels espais amb vídeos i fotografies, i com en alguns llocs la disposició de les taules en les plantes deixen espais inutilitzats degut a l'acumulació de papers i materials.
O la poca diferenciació dels espais per a diferents usos.
Estudi d'espais i estils de treball
Anàlisis de plantes tipus i relació al tipus de llocs de feina
Perfil dels usuaris de l'espai de treball
Anàlisi del mobiliari i estàndards ergonòmics
- Els resultats de les diferents activitats analítiques que s'han dut a terme il·lustren fins a cert punt un resultat coherent i homogeni, alineat amb la naturalesa del sector públic.
- Els resultats als diferents departaments i edificis no varien significativament, mostrant uns resultats molt similars a través de gairebé tota la població laboral que ha definit l'objecte de l'estudi.
- Les conclusions d'aquesta anàlisi es poden resumir en dos qüestions fonamentals: evidències i oportunitats:
Es tracta d'aquelles dades objectives que descriuen la natura de la població laboral objecte d'aquest estudi i que resulten ser significatives per a la seva comprensió analítica.
De cara a les següents fases d'aquest projecte, es tracta d'aquelles qüestions en les que considerem que existeix un major marge d'actuació de cara a millorar l'espai de treball.
La situació actual de l'espai estudiat permet un gran marge de maniobra pel que fa a millores potencials en el seu funcionament.
Aquestes oportunitats es poden agrupar dins de les tres grans qüestions que defineixen els espais laborals:
Per a més informació de la II Jornada d'innovació i espais: propostes per a una nova estratègia
Per saber-ne més: I Jornada d'innovació i espais: preparats per treballar de forma diferent? i
II Jornada d'innovació i espais: propostes per a una nova estratègia.
Plurifuncionalitat, Mecanisme de transferència del coneixement de la recerca i la innovació