Tot i els esforços de la Xarxa Europea de seguiment de la resistència als antibiòtics (EARS-Net) per fer informes anuals sobre les bactèries resistents, els projectes de seguiment dels països són encara fragmentats, heterogenis i pateixen problemes estructurals substancials.
Les dades insuficients de seguiment de les resistències antimicrobianes suposen una barrera per afrontar el problema de les resistències.
Per fer-hi front, els autors de l'informe Surveillance for control of antimicrobial resistance destaquen que cal un acord entre els diversos actors per tal d'intercanviar dades de qualitat i a temps real a nivell nacional i internacional a més d'estandarditzar mesures implementades.
Per què és necessari una millora del seguiment de les resistències?
Un seguiment exhaustiu de la resistència als antimicrobians permet l'administració adequada d'antibiòtics, l'ús adequat dels antimicrobians que, en primer lloc permetrà optimitzar els resultats clínics dels pacients i, en segon lloc, minimitzar-ne els efectes adversos.
Perquè aquest control sigui possible és necessària la col·laboració entre agents de diversos àmbits, locals, hospitalaris o comunitaris.
A més, el fet de tenir accés a dades de sistemes de seguiment mundials ofereix informació de noves tendències en l'àmbit de resistències antimicrobianes a les Administracions públiques de salut, que els permet designar noves estratègies a nivell nacional i internacional per reduir l'amenaça.
Quines limitacions tenen els sistemes nacionals de seguiment?
Al marge de les investigacions dutes a terme pel EARS-Net, el sistema europeu de supervisió públic de resistència als antibiòtics, diversos països han implementat sistemes de seguiment.
Tot i això, aquests presenten moltes limitacions per la seva manca de coordinació i d'homogeneïtat.
Aquests són els dèficits principals:
A més, encara que el seguiment que es realitza en els laboratoris aporta informació vàlida, els resultats es publiquen anys després de recollir-se les dades.
Això comporta una reducció en l'eficàcia de les dades i limita la presa de decisions clíniques, institucionals i reguladores.
De fet, només el 3% dels sistemes de supervisió europeus ofereix accés a les dades de resistència en temps real.
Per altra banda, el seguiment de la resistència als antimicrobians en animals i la cadena alimentària és inadequada, malgrat que l'obtenció de dades en aquest àmbit és essencial per comprendre i preveure les tendències en l'àrea de la resistència als antibiòtics.
Pocs països europeus han implementat programes de supervisió per animals o alimentació, i en aquells en què s'han aplicat, els sistemes no estan suficientment coordinats.
Propostes i prioritats europees a mitjà i llarg termini
A nivell europeu han sorgit en els últims anys diverses iniciatives dirigides a posar fi a les limitacions dels sistemes de seguiment.
És el cas del projecte ESVAC de l'Agència Europea del Medicament, que pretén estandarditzar la col·lecció de dades als països de l'Eurozona, o l' Acció Conjunta Europea contra la resistència antimicrobiana i les infeccions associades amb l'assistència sanitària (projecte EU-JAMRAI), del qual participa el Departament de Salut.
En aquesta línia, els autors de l'estudi han volgut destacar quines són les prioritats a mitjà i llarg termini per millorar el sistema de seguiment a nivell europeu:
La homogeneïtat dels sistemes de seguiment a Europa hauria de representar el primer pas d'un enfocament més articulat a la millora de la qualitat i a la cobertura del seguiment global a la resistència als antimicrobians.
Això servirà de resposta a les dificultats senyalades per l'OMS per definir el cost de la resistència als antimicrobians a causa de l'absència de sistemes de seguiment actius.