Resolució de 28 de juliol de 2016, de desestimació de la Reclamació 113/2016
Administración: Ajuntament de Sant Hipòlit de Voltregà
La gratuïtat de la memòria sobre la festa d'interès local anomenada "Fets de la Gleva".
Si la informació demanada requereix l'elaboració d'un informe, l'Administració pot inadmetre la sol·licitud.
L'Administració no pot sotmetre a preu la informació pública, llevat que es demanin còpies o la transposició a formats diferents a l'original.
Si es demana expressament la confecció d'un informe l'Administració pot condicionar-lo a les taxes establertes per les ordenances municipals.
Cobrament/gratuïtat de la informació.
Els antecedents posen de manifest que els fets i les pretensions objecte d'aquesta Reclamació han generat una prolixa correspondència entre la persona reclamant i l'Ajuntament de Sant Hipòlit de Voltregà, segons la qual la primera hauria demanat explicacions successives a la seva sol·licitud inicial d'informació (resumida a l'antecedent 2), i l'Ajuntament hauria anat donant respostes parcials i progressives a les informacions sol·licitades.
Aquesta abundant correspondència obliga en primer lloc a concretar quina és exactament la informació demanada que hauria de ser resolta amb aquesta Reclamació.
Partint de la sol·licitud d'informació presentada amb la instància genèrica de 27 d'abril de 2016 (antecedent 2), la informació demanada inicialment per la persona reclamant va ser la següent:
En relació amb aquestes informacions demanades, cal dir el següent:
Finalment, després de la resposta municipal del 27 de maig, un element afegit que sol·licita la persona reclamant a l'escrit de presentació d'aquesta Reclamació és no haver de pagar per a l'obtenció de la informació demanada, qüestió que sí que afecta directament el dret d'accés a la informació pública.
Per tant, l'objecte de la Reclamació restaria limitat a determinar si és correcte jurídicament el sotmetiment a taxa de la consulta de la memòria indicada a l'apartat a.
De fet, es pot deduir al formulari de la Reclamació que aquest és el seu objecte central.
A més de tenir per objecte la sol·licitud d'informació, l'admissibilitat de les reclamacions també requereix que el subjecte reclamat sigui un dels obligats per l'article 3 de la Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern (LTAIPBG), i un ajuntament ho és, i que es presenti dins del termini d'un mes de la denegació de la informació sol·licitada.
L'informe municipal qüestiona que en aquest cas hagi transcorregut efectivament aquest termini.
Centrant la qüestió en l'accés a la memòria sobre la festa dels Fets de la Gleva, és condicionada a pagament per l'escrit de la regidora de cultura de 27 de maig de 2016.
El 30 de maig la persona reclamant demana explicacions sobre aquest requeriment, demana que es rectifiqui, però no el fa objecte d'un recurs administratiu.
Quan presenta aquesta Reclamació, el 27 de juny, no ha passat un mes des que va demanar explicacions i rectificació, però sí que ha transcorregut aquest termini des de la resposta del 27 de maig, que és la que legítimament pot entendre que li condicionava l'accés demanat a la informació a una taxa que estima injustificada.
El fet que demanés explicacions i rectificació sobre aquesta taxa no comporta l'obertura d'un procediment de revisió, que hauria determinat la necessitat de concloure'l abans de poder reclamar a la GAIP, sinó una simple demanda informal, que no treu que la data de referència per poder reclamar seguis sent el 27 de maig.
Per una altra banda, la resposta donada el 5 de juliol (antecedent 9) segueix condicionant a taxa l'accés a la informació sol·licitat i no altera en absolut la resposta del 27 de maig, que pot seguir sent considerat l'objecte d'aquesta Reclamació.
Per tant, també es compleix el requisit d'admissibilitat de presentar la Reclamació dins del termini establert legalment.
La persona reclamant sol·licita obtenir la informació demanada sense necessitat d'haver d'abonar a l'Ajuntament la taxa de 25,28 € requerida per l'escrit de 27 de maig de 2016.
L'article 37 LTAIPBG estableix el principi general de gratuïtat d'accés a la informació pública, si les dades són consultades in situ a l'Administració que les té, o bé si estan en format electrònic i són lliurades per correu electrònic.
En canvi, si es demana l'expedició de còpies o la transposició a un format diferent, l'Administració pot cobrar el cost d'aquestes operacions, sense poder posar preu a la informació.
En aquest cas l'Ajuntament justifica l'exigència del pagament d'una taxa per accedir a la informació demanada perquè l'hauria elaborat expressament per atendre la sol·licitud d'informació, i aquest fet justificaria la taxa de 25,28 €, en aplicació del previst per les ordenances municipals.
Concretament, l'article 7.I.3.10 de l'Ordenança fiscal núm. 9 de Sant Hipòlit de Voltregà fixa en aquesta quantitat la taxa per cada gestió tècnica que es realitzi sol·licitada a instància de part per a l'expedició de documents per part de les oficines municipals.
Es pot plantejar si l'Ajuntament estava obligat a elaborar la memòria sol·licitada.
Amb caràcter general, si l'Administració no té una informació sol·licitada, la legislació de transparència no l'obliga a elaborar-la.
És més: l'article 29.2 LTAIPBG estableix expressament la inadmissió a tràmit de les sol·licituds d'informació consistents en consultes jurídiques o peticions d'informes o dictàmens, com seria aquest cas.
Si la informació demanada comporta la necessitat de redactar expressament un informe, el més adequat seria, per tant, inadmetre la sol·licitud d'informació.
La GAIP (Resolució de la Reclamació 15/2016) ha assenyalat que en aquests casos no és correcte aplicar una taxa per elaborar la informació demanada; si per atendre la sol·licitud d'informació cal redactar expressament un informe, que pot tenir un cost en aplicació de les ordenances fiscals, el que procediria amb caràcter general seria o bé inadmetre directament la sol·licitud en aplicació de l'article 29.2 LTAIPBG, o bé informar del cost a la persona reclamant, i que aquesta decideixi si està disposada al pagament de la taxa requerida, i inadmetre la sol·licitud si no ho està.
En aquest cas, tanmateix, la persona reclamant, en la seva sol·licitud de 27 d'abril, no només demana la memòria sobre la commemoració dels Fets de la Gleva, sinó que també requereix clarament que si no està feta l'Ajuntament la redacti: "en cas que no s'hagi fet, que es faci", manifesta textualment després de requerir l'accés a aquella memòria.
Al redactar aquest document, per tant, l'Ajuntament no fa més que complir una petició directa de la persona sol·licitant, que excedeix les obligacions derivades del dret d'accés a la informació pública.
Un comportament més prudent i més curós formalment hauria dut a l'Ajuntament a requerir una sol·licitud formal de l'informe i el pagament previ abans de fer la tasca.
Tanmateix, això ho treu que la confecció de l'informe excedeix les obligacions de la legislació de transparència i, en la mesura que aquesta tasca té un preu establert legalment per les ordenances fiscals, l'Ajuntament pot requerir legítimament el seu abonament com a requisit per a la consulta.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 28 de juliol de 2016, resol per unanimitat:
Barcelona, 28 de juliol de 2016
Contra aquesta resolució, que posa fi a la via administrativa, es pot interposar recurs contenciós administratiu davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya en un termini de dos mesos, a comptar de l'endemà de la notificació de la resolució, d'acord amb la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrati