He mantingut una relació sexual de risc sense preservatiu, amb algú de qui desconec si té alguna malaltia de transmissió sexual, com ara el VIH, o sé que és VIH positiu.
Hi ha alguna manera d'evitar el possible contagi del VIH i d'altres malalties de transmissió sexual o ja no s'hi pot fer res?
El virus de la immunodeficiència humana o VIH és una malaltia de transmissió sexual que pot produir la síndrome de la immunodeficiència adquirida o sida quan el virus destrueix el sistema immunitari.
Les persones seropositives, portadores del VIH, que no presenten la sida no acostumen a tenir símptomes, però poden transmetre la malaltia.
El risc de transmissió, en canvi, és baix en cas de les persones tractades pel VIH amb càrrega viral indetectable (a les anàlisis de sang no es detecta cap virus).
Sens dubte, la millor manera de prevenir el contagi del VIH i d'altres malalties de transmissió sexual és l'ús del preservatiu.
Malgrat això, actualment hi ha disponible un tractament amb medicaments que permet reduir la probabilitat de contraure la infecció pel VIH després d'haver mantingut una relació sexual de risc.
A quest document explica en què consisteix aquest tractament, com s'hi pot accedir i quins possibles efectes adversos pot produir.
Una relació sexual es considera de risc quan es manté sense preservatiu, o bé el preservatiu falla, amb una persona infectada o de la qual no es coneix l'estat.
Algunes situacions que es relacionen amb un major risc de contraure infeccions de transmissió sexual són tenir un nombre elevat de parelles sexuals, mantenir relacions sexuals sota els efectes de l'alcohol o les drogues i compartir joguines sexuals.
Davant una situació de risc us podeu adreçar a les urgències de l'hospital de referència o, si no és possible, a les de l'hospital més proper.
Procureu anar-hi al més aviat possible perquè el tractament preventiu del VIH s'ha d'iniciar durant les primeres 72 hores després de la relació sexual de risc.
A l'hospital, el personal mèdic valorarà el vostre cas i extraurà una mostra de sang o de secrecions genitals per analitzar-les al laboratori.
En aquesta primera visita, tot i no disposar dels resultats de les proves de forma immediata, el personal mèdic prescriurà, si ho considera convenient, el tractament per prevenir el VIH, i antibiòtics per curar altres possibles infeccions de transmissió sexual, com la gonocòccia, la sífilis o la clamídia.
Quan disposi dels resultats de les proves, el personal mèdic farà el diagnòstic definitiu i plantejarà el seguiment necessari.
El tractament consta d'una combinació de medicaments d'ús habitual en el tractament de la infecció del VIH anomenats antiretrovirals.
Concretament, se'n requereixen tres de diferents:
Per exemple, un dels tractaments més habituals es prendria de la manera següent:
Els medicaments es dispensen a la farmàcia de l'hospital (farmàcia ambulatòria).
S'han de prendre de forma adequada, cada dia i sempre de la mateixa manera durant 28 dies.
Abans d'iniciar el tractament és necessari que el personal mèdic o farmacèutic revisi si hi ha possibles interaccions amb altres medicaments habituals.
Per evitar que els antiretrovirals puguin perdre efecte o causin efectes adversos inesperats, cal comunicar tant la medicació com els complements dietètics, medicaments naturals o vitamines que es prenen.
El tractament pot produir alguns efectes adversos, sobretot durant els primers dies del tractament, tot i que acostumen a ser lleus:
Si les molèsties impedeixen realitzar les activitats diàries, consulteu-ho amb personal mèdic o farmacèutic.
Al llarg del tractament i en haver-lo finalitzat, el personal mèdic us citarà per comentar els resultats de les proves inicials i us realitzarà un seguiment amb anàlisis de sang durant 4-6 mesos.
Si les proves analítiques surten negatives, és a dir, que no hi ha anticossos del VIH fins als 6 mesos posteriors a l'exposició, es considera que la persona no s'ha infectat.
Amb la col·laboració de Noe Garín, farmacèutic especialista en farmàcia hospitalària.
Hospital de la Santa Creu i Sant Pau.