projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
L'Assemblea General de les Nacions Unides va acordar que l'any 2010 fos l'Any Internacional de la Biodiversitat.
En aquest context, la revista ha consi­derat oportú dedicar-hi un número a reflexionar sobre el valor de la biodiversitat des de diferents punts de vista.
Dues dècades des de la Cimera de Rio, Lluís Reales
L'economia dels ecosistemes i la biodiversitat, Joshua Bishop i altres
Poden els mercats treballar a favor de la biodiversitat?, Santiago García Fernández-Velilla
Els valors intangibles de la diversitat biològica, Josep Maria Mallarach Carrera
El manteniment de l'agrodiversitat, Mònica Vidal Bezio
La nova Llei de la biodiversitat i el patrimoni natural de Catalunya, Salvador Grau
Els darrers anys, el sector químic ha eixamplat molt la seva mirada.
Per pressió social i legislativa, per raons econòmiques i també per responsabilitat.
Les empreses del sector, els químics i els enginyers han mirat més enllà del reactor i del vas de precipitats.
Els valors associats a la sostenibilitat, l'entorn i el conjunt de la societat han esdevingut focus d'interès d'una indústria de gran pes a Catalunya.
Més enllà del reactor i el precipitat, Lluís Reales
La responsabilitat social de la indústria química, Antoni Zabalza
El Reglament REACH: una oportunitat per a la química verda?, Tatiana Santos i Dolores Romano
Química verda: ciència per a la sostenibilitat, Carles Estévez
Química verda: cap a un model eficient i d'alta qualitat ambiental, Assumpta Farran
Llums i ombres de l'economia verda
Limitacions estructurals i oportunitats per a la transició cap a una economia verda: la perspectiva dels països en vies de desenvolupament
Desenvolupament sostenible, una estratègia econòmica per a Catalunya
Noves perspectives de consum: de la superació del caràcter consumista al consumidorisme polític
Infraestructures i desenvolupament sostenible
"L'incert esdevenidor indueix, moltes vegades, a una mirada vers el passat recent amb una barreja d'enveja i de temor.
En aquesta mirada jo trobo tres fets importants: fa poc més de vint anys que a Catalunya les polítiques ambientals tenen una organització administrativa centralitzada; fa també poc més de vint anys que es va dur a terme el primer gran concili ambiental al món, la cimera de Rio de Janeiro, i fa vint anys que es publica la revista Medi Ambient.
20 anys de polítiques ambientals, 50 números per a la reflexió
Innovació energètica: motor d'un canvi de model i d'oportunitats
L'eficiència energètica: motor d'una economia sostenible
Som Energia: sostenibilitat energètica i cooperativisme
Energia sostenible: una visió tecnològica
Polítiques públiques en energia
"La bona arquitectura i el bon urbanisme són el resultat de pensar i pensar.
I donar-hi una volta, una altra i tornar-hi a pensar.
Les grans ciutats, no en extensió sinó en qualitat de vida, també s'han desenvolupat acompanyades d'imaginació, pensament i bones dosis d'utopia.
És el cas de la idea de ciutat que tenia el noucentisme, fruit del context polític, social i cultural de la Catalunya de principis del segle xx. "
Pensar la ciutat(s) i la nova utopia urbana
La Catalunya-ciutat en la formulació noucentista
Mercè Vidal- Professora del Departament d'Història de l'Art de la Universitat de Barcelona
La ciutat dels filòsofs: entre la imaginació i la realitat
Catalunya ciutat(s): entre la ciutat total i el camp urbanitzat
Director de l'Observatori de la Urbanització de la UAB
L'evolució del planejament a Catalunya
La ciutat del futur o el futur de la ciutat
Salvador Rueda - Director de l'Agència d'Ecologia Urbana de Barcelona
Ignasi Aldomà - Professor de la Universitat de Lleida
L'ordenació territorial i urbanística: cap a una nova llei?
Ferran Miralles i Agustí Serra - Direcció General d'Ordenació del Territori i Urbanisme
"Resulta indiscutible que el nostre model econòmic, fonamentat en la idea del creixement orientat al màxim consum, en les darreres dècades ha augmentat exponencialment els impactes ambientals que se'n deriven.
En conseqüència, el consum ha esdevingut una variable fonamental quan abordem el canvi global.
Així mateix, és un dels principals vectors pel que fa a la manera de funcionar de la nostra societat."
De la realitat a la transformació del consum
L'economia moral del consum responsable: una mirada sociològica
El consum irresponsable i l'aventura de la consciència
Vicepresidenta de la Comissió d'Economia i Sostenibilitat del Col·legi d'Economistes de Catalunya
Doctora en Sociologia i professora de la Universitat Autònoma de Barcelona
Josep Maria Galí - Expert en psicosociologia del consum i màrqueting de sostenibilitat.
Josep Maria Tost - Director de l'Agència de Residus de Catalunya
En aquest apartat podeu consultar les últimes publicacions del Departament i les més destacades sobre hàbitats, biodiversitat i espais naturals protegits de Catalunya.
Trobareu informació sobre les diferents publicacions específiques (manuals, revistes etc.), accedint al web dels centres de documentació dels parcs naturals, al catàleg del Centre de Documentació de Medi Ambient i al web de Patrimoni Natural.
El trànsit de les societats industrialitzades cap al desenvolupament sostenible passa per un procés de negociació obert i participatiu entre els poders públics, els agents socials i econòmics i la ciutadania, que ha de desembocar en un consens ampli quant a les línies estratègiques que poden conduir a la sostenibilitat, en la construcció del qual la informació i l'educació ambiental tenen un paper decisiu.
És essencial, per tant, aprofitar el potencial de l'educació per a la sostenibilitat tant per fomentar una cultura social en què les qüestions ambientals tinguin la mateixa consideració que qualsevol altre aspecte considerat cabdal –la salut, el benestar o la seguretat– com per desvetllar en aquells que en aquests moments s'estan formant als centres educatius de Catalunya l'actitud ètica i el sentit cívic de corresponsabilitat ambiental i de solidaritat intergeneracional necessaris per avançar cap a un horitzó futur de sostenibilitat.
Les publicacions que figuren en aquest apartat intenten donar resposta a aquests plantejaments.
Aquí trobareu les últimes publicacions editades pel Departament que fan referència a l'aire –qualitat de l'aire, contaminació odorífera (olor), contaminació acústica (soroll), contaminació lluminosa, mapes de capacitat i vulnerabilitat del territori que permeten avaluar els contaminants emesos a l'atmosfera en una zona determinada– i al canvi climàtic.
La informació sobre les publicacions de l'Agència Catalana de l'Aigua del Departament de Territori i Sostenibilitat, l'empresa pública encarregada de la política del Govern en matèria de gestió de l'aigua, d'acord amb els principis de la Directiva marc de l'aigua, la trobareu al seu web.
Les publicacions estan agrupades en set apartats diferents:
Els noms de lloc diuen coses sobre els seus habitants, sobre els orígens o sobre la natura de cada indret.
Però són també informació, descripció precisa, coordenada exacta en mapes, nomenclàtors urbans, bases de dades o guies.
Són un element de guiatge i de referència sobre un territori ple de persones en moviment.
Aquests criteris, que ofereix la Comissió de Toponímia de Catalunya als municipis i a tothom que hagi de treballar amb noms de lloc, han de permetre preservar la riquesa cultural que la toponímia representa i endreçar-la per fer-la útil.
Segon informe que s'elabora en el marc de la Llei 27/2006, de 18 de juliol, centrat en el període temporal 2011 – 2015.
Aquest informe dona continuïtat, tant en continguts com en estructura, a l'informe anterior 2006 – 2010, amb la qual cosa s'ofereix una sèrie temporal de dades ambientals de 10 anys.
Cada capítol de l'informe comença amb un resum en català, castellà i anglès (l'informe complet s'edita en català).
També es pot consultar el resum executiu en català i anglès.
L'Informe, elaborat a partir de les dades del període 2006-2010, permet conèixer l'evolució de l'estat dels diferents vectors ambientals a Catalunya.
Es completa amb un conjunt d'indicadors per a cadascun dels vectors ambientals.
Podeu consultar l'informe complet i els seus resums executius en català, castellà i anglès.
Coordinació de l'activitat: Secretaria per a la Mobilitat
Període: març de 2008 – desembre de 2008
Disposar de l'evolució de les emissions de gasos d'efecte hivernacle i dels contaminants totals, i desagregades per tipologia de vehicles, segons els diferents combustibles, si són derivades de mobilitat de passatgers o de mercaderies i discernides per les tres xarxes: urbana, interurbana de menys de quatre carrils i interurbana de quatre o més carrils.
Càlcul de les emissions de CO 2 originades per la mobilitat a totes les xarxes de Catalunya (carreteres i ferrocarrils, urbans i interurbans) -EMIMOB, per a l'escenari de l'any 2007.
Aquest càlcul s'ha efectuat sobre la base dels vehicles*km recorregut, aplicant els mètodes Coppert III i Corinair (versió actualitzada 2007, que va ser integrada en EMIMOB).
En el procés s'ha anat refinant el mètode de càlcul.
L'objectiu d'aquest projecte és disposar de l'evolució de les emissions de gasos d'efecte hivernacle i del contaminants totals, i desagregades per tipologia de vehicles, segons els diferents combustibles, si són per mobilitat de passatgers o de mercaderies i, finalment, segmentades per les tres xarxes: urbana, interurbana de menys de quatre carrils i interurbana de quatre carrils o més.
Aquesta evolució permet veure tendències, generals i específiques dels diferents col·lectius, i ha de permetre interpretar l'efecte d'algunes mesures o actuacions realitzades en aquests dos anys.
L'avaluació del consum d'energia i les emissions de l'any 2007 s'ha fet actualitzant els càlculs realitzats per als anys 2004 i 2006, segons les noves dades.
Amb això s'ha aconseguit una comparativa interanual del consum i de les emissions, així com analitzar la relació d'aquestes amb les variacions del parc de vehicles i la seva mobilitat.
La metodologia de càlcul de les emissions és l'establerta per l'EMEP/CORINAIR per al càlcul de les emissions de contaminants a l'atmosfera i de gasos d'efecte hivernacle.
En concret, s'ha calculat el consum d'energia, les emissions de CO 2, com a gas d'efecte hivernacle, i dos dels principals contaminants atmosfèrics, com són els òxids de nitrogen, NO x i les partícules en suspensió de diàmetre inferior a 10 cm, PM10.
Els resultats presentats inclouen una actualització dels càlculs realitzats per als anys 2004 i 2006, la interpolació de l'any 2005 per facilitar la interpretació de resultats i la presentació dels resultats per a l'any 2007.
Beneficiaris: Secretaria per a la Mobilitat
Evolució del consum energètic per tipus de vehicle
Evolució de les emissions de CO2 per tipus de vehicle
Coordinació de l'activitat: El Projecte està promogut pel Departament de Política Territorial i Obres Públiques i coordinat pel Programa de Planejament Territorial de la Secretaria de Planificació Territorial.
Període: data d'inici el 1 de juliol de 2009 i data d'acabament el 30 de setembre de 2009.
Les propostes per la ciutat agrària de la Plana és un projecte que tracta d'identificar el territori rural de la Plana de Vic i establir unes bases per evitar-ne la degradació de l'entorn.
Amb aquest Estudi sobre l'espai agrari de la Plana de Vic es tracta d'aprofundir en la construcció d'un instrument que faciliti el tractament directe de les problemàtiques d'un territori amb símptomes d'abandó i suburbialització.
Aquest estudi planteja dues parts.
Per una banda: I. La ciutat agrària de la Plana i per l'altra: II.
I. La ciutat agrària de la Plana
A aquesta primera part es fa una descripció d'emmarcament territorial de la Plana.
Es desenvolupen diversos punts tant des del punt de vista territorial com des del punt de vista econòmic de les oportunitats i les dinàmiques del territori.
En la segona part es plantegen les bases i directrius per a un acord per al territori de la Plana.
Aquestes bases i directrius van adreçades a les institucions i entitats que sense ànim de lucre vetllen per la conservació del patrimoni físic i cultural de la Plana.
b) Directrius de protecció i acció en el territori de Plana.
Direcció de projecte: Institut per al Desenvolupament de les Comarques de l'Ebre
Altres participants: Fundació URV
Període: juny 2009 - desembre 2009
L'estudi analitza el patró evolutiu del teixit productiu de les Terres de l'Ebre, en diferents vessants: l'empresarial, la laboral, la sectorial i la territorial, utilitzant dades de la Seguretat Social no usades fins ara per aquest tipus d'estudi, i que permet tenir una visió més acurada de la realitat.
Aquest treball analitza el patró evolutiu del teixit productiu de les Terres de l'Ebre amb diferents vessants: empresarial, laboral, sectorial i territorial.
Pel que fa a la vessant empresarial, el treball s'ha centrat a analitzar la situació i l'evolució de les empreses, tant demogràficament com econòmicament.
Quant a l'àmbit laboral, s'han obtingut indicadors sobre el grau de creació d'ocupació de les empreses de les Terres de l'Ebre en els darrers anys.
Sectorialment, l'estudi subratlla les diferències sectorials evolutives.
Per acabar, a l'àmbit territorial s'han tingut en compte alguns dels resultats obtinguts a les altres vessants i s'ofereixen les dades diferenciades per comarques.
De l'estudi s'extreuen un seguit de consideracions:
Crear noves plataformes territorials que permetin a les empreses gaudir d'aquells serveis que necessiten i que, alhora, els poden fer competitius.
El Llibre d'Estil dels SAE ha estat, sens dubte, des de l'any 2007 el punt de partida que ens ha permès reflexionar i plantejar la nostra activitat urbanística envers a un nou model on INCASÒL sigui un actor influent per a la competitivitat de Catalunya.
Per tant, INCASÒL s'està movent a curt, mig i llarg termini per tal d'aconseguir un desenvolupament sostenible del territori i alhora, una Gestió adequada d'aquests entorns per tal de garantir la competitivitat i el valor afegit per a les empreses.
L'estudi encarregat i desenvolupat per CBRE (CB Richard Ellis) sobre la situació econòmica i de mercat ens condueix a INCASÒL a un canvi de model de negoci basat en criteris d'eficiència (viabilitat de mercat i rendibilitat financera) i a la integració de tot el cicle immobiliari (gestió de sòl, promoció, patrimoni i gestió d'actius), mitjançant un equip estratègic orientat al client.
Per tant, des de la nostra entitat, estem reflexionant sobre el canvi de model i orientant la nostre activitat urbanística envers aquell producte immobiliari que Catalunya necessita per a ser competitiva globalment, mitjançant col·laboracions públic-privades i amb un model comercial més pro-actiu, diversificat i orientat i adaptat al client.
Una activitat que respongui, al cap i a la fi, a una necessitat de productes immobiliaris més a mida.
Direcció de projecte: Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC)
Període: gener 2009 - desembre 2009
Objectiu: ubicar els equips estàndards d'una subestació elèctrica de tracció estàndards d'FGC en un contenidor normalitzat de 12 m de longitud damunt d'un vagó plataforma que pot ser traslladat quan calgui per un vehicle tractor, tant per ferrocarrils com per carretera.
L'Àrea de Manteniment d'FGC identifica com un recurs important la integració de diferents serveis en una única subestació mòbil, per:
El contenidor medeix: 12.200 x 2.400 x 2.750 mm i pesa 26 tm.
Els equips que s'hi han instal·lat tenen les mateixes prestacions que els situats de manera fixa a edificis i per tant s'han hagut d'adaptar a la mobilitat que se'ls demana.
S'ha aprofitat aquest acoblament per instal·lar una sèrie d'automatismes que faciliten les operacions i redueixen el temps sense servei, ja que pel fet de ser una plataforma mòbil es redueix el temps d'espera per resoldre la incidència.
Un altre punt important en aquest conjunt és l'anàlisi i el control de la temperatura.
Direcció de projecte: Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC)
Període: gener 2009 - desembre 2009
Objectiu: la regulació i l'estabilització de la tensió en les làmpades de descàrrega (halògenes o vapor de sodi) permet reduir un 30% la seva potència.
Les làmpades de descàrrega de vapor de sodi i vapor de mercuri, que s'utilitzen per a l'enllumenat de grans superfícies, permeten reduir el consum si s'estabilitza i, simultàniament, es disminueix la tensió d'alimentació, sense pèrdua perceptible del flux lumínic.
Amb això es redueix el consum i es perllonga la vida útil de les làmpades.
FGC ha instal·lat uns reguladors de flux en capçalera i estabilitzadors de tensió, que han permès reduir la potència de les làmpades de descàrrega en un 30%, així com estabilitzar el seu funcionament.
La instal·lació s'ha fet a diferents centres, i a la taula següent adjuntem la llista de centres i l'estalvi associat.
Com es pot veure a la taula l'estalvi final anual de totes les instal·lacions és de 452.394 kWh/any.
L'estalvi en CO 2 aconseguit és el següent:
El coeficient d'emissió específica mitjà és 0,4556 kg per kWh, per tant si tenim un estalvi de 452.394 kWh tindrem un estalvi ambiental total de 206.110 kg de CO 2.
Una vegada realitzada la posada en marxa de tots els equips, s'han fet proves d'estalvi real amb la medició del consum de la xarxa d'enllumenat amb i sense reductors de flux.
Aquest projecte està en la línia de fomentar les capacitats i activitats innovadores en els serveis públics, així com en assolir l'eficiència energètica descentralitzada.
Imatge d'estació transformadora
Direcció de projecte: Direcció General de Transport Terrestre (DGTT)
Període: gener 2009 - juliol 2009
Objectiu: elaborar una matriu de mobilitat de Catalunya per zones de transport, que mantingui el grau de detall territorial a què arriba la sèrie temporal de l'Enquesta de mobilitat obligada (EMO) i el nivell d'informació sobre els hàbits de mobilitat de què disposa l'Enquesta de mobilitat quotidiana (EMQ) 2006.
El treball s'ha organitzat en tres etapes.
Una primera etapa es va dedicar al recull i l'avaluació de la fiabilitat i la utilitat de la informació existent, per tal d'establir, a la segona etapa, el nivell de definició de les diferents variables de mobilitat per als diferents àmbits territorials.
En una tercera etapa, es processen les dades de l'EMO i l'EMQ i de les dades socioeconòmiques oficials, aplicant models territorials de generació i d'atracció de viatges, de distribució i de repartiment modal.
Això ha permès elaborar matrius parcials de mobilitat.
L'anàlisi de la mobilitat per motiu ocupacional s'ha realitzat a tres nivells: vegueries, comarques i municipis, atès que, en l'àmbit intramunicipal, les zonificacions d'ambdues enquestes no són coincidents.
La metodologia per construir la matriu única de mobilitat 2006 ha consistit a extreure de l'EMQ06 el primer viatge diari fet per motius ocupacionals de cada persona activa enquestada.
La matriu obtinguda és comparable a la de l'EMO01 i això va permetre d'obtenir una sola matriu a partir de les dues.
L'anàlisi es va fer de dalt a baix començant per la matriu de vegueries.
Es van estimar primer els totals marginals i desprès cadascuna de les 7x7 caselles a partir de la mitjana ponderada dels valors corresponents de l'EMO01 i a l'EMQ06, i es va donar tant més pes a la darrera com més gran era la mostra disponible en aquella casella.
Posteriorment, es va verificar la coherència de les sumes marginals per files i per columnes.
Estimada la matriu de mobilitat per vegueries es va passar a la de comarques, convertint cada casella en una submatriu.
El valor total per casella havia de coincidir mentre que el valor de cada casella de la submatriu es va estimar repetint el procediment anterior.
Finalment, es va fer el mateix per a obtenir la matriu per municipis.
Aquesta metodologia va permetre la construcció de la matriu de primer desplaçament ocupacional actualitzada a 2006 que, en aplicar els coeficients i ràtios estimats, va permetre estimar la matriu de mobilitat quotidiana ocupacional completa.
A partir de les dades de mobilitat de l'EMO01 i l'EMQ06, es va desenvolupar una metodologia per obtenir un repartiment modal dels desplaçaments, per motiu treball i estudis, més representatiu que qualsevol de les enquestes per separat.
Aquesta anàlisi es realitza als tres nivells: vegueria, comarca i municipi, considerant els viatges totals.
Període: maig 2009 - desembre 2009
Objectiu: determinar afinitats entre les estacions d'aforament de les carreteres autonòmiques de Tarragona, per establir-hi trets comuns, que estiguin en consonància amb els canvis introduïts en la xarxa d'aforaments.
A començament de la dècada dels noranta, la Direcció General de Carreteres va assumir l'elaboració dels plans anuals d'aforament de trànsit, tasca que fins aleshores havia dut a terme el Ministeri d'Obres Públiques, amb les dades subministrades per aquesta Direcció.
L'objectiu d'un pla d'aforaments és donar a conèixer la demanda de la mobilitat de les carreteres.
El procés original s'ha anat modernitzant, en primer lloc, situant en un altre posició aquelles estacions que podien registrar trànsit d'agitació i millorant la tramificació de la xarxa de carreteres.
Un amidament puntual realitzat en una determinada secció d'una carretera, en un cert dia de l'any, no dóna la informació de les intensitats mitjanes o extremes d'aquella carretera.
Com que la inversió necessària per obtenir dades de forma permanent a totes les carreteres seria insostenible, s'ha establert una tramificació de la xarxa i una jerarquia, així com de la categoria de les estacions instal·lades a diferents trams.
L'estudi se centra en la determinació d'afinitats de les estacions d'aforament de les carreteres autonòmiques de Tarragona, i així agrupar les estacions d'aforament amb un comportament afí, ja sigui per les característiques del trànsit que suporten, o bé per la situació geogràfica o pel tipus de via.
Amb aquest estudi es modernitza el procés de recollida de dades, explotació i anàlisi del Pla d'aforaments, al Servei d'Equipament i Dades Viàries de la Direcció General de Carreteres.
Concretament, permet extrapolar resultats de la xarxa permanent d'estacions d' aforaments, a partir d'aforaments puntuals.
La determinació de les afinitats de la xarxa d'estacions d'aforament de Tarragona s'ha fet aplicant tècniques estadístiques d'anàlisi i classificació de grups de dades (clusters) en funció d'uns criteris de selecció predeterminats.
Dues estacions es consideren afins si l'evolució temporal del trànsit entre aquestes estacions segueix tendències semblants, fins al punt de poder considerar similars el valor dels coeficients L(factor de variació mensual) i S(factor de variació de dissabtes i diumenges).
Les estacions d'aforament s'agrupen en: permanents (aforen sempre), primàries (24 h/dia durant una setmana sencera en mesos alterns), secundàries (24 h/dia dos dies feiners en mesos alterns) i les de cobertura (24h un dia feiner cada any i com a màxim cada cinc anys).
Les variables en què es basa l'agrupació per clusters es poden dividir en dos grups:
L'anàlisi per clusters permet buscar afinitats entre individus, dels quals es disposa d'informació, per a una conjunt de variables, i dóna com a resultat una classificació en famílies.
L'estudi incorpora un pla de treball amb diversos avenços tecnològics que han millorat substancialment la fiabilitat i la rapidesa de tot el procés.