projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Encara en calent, tritureu-les amb una mica de llet i mantega fins aconseguir una pasta ben fina.
Coeu les mongetes verdes al vapor i retireu-les quan estiguin cuites al dente, és a dir més aviat crues.
En un plat, col·loqueu el puré de patates en el centre formant una rodona (serà la base de la cara d'un pallasso).
Col·loqueu les mongetes verdes a la part superior com si fossin uns cabells de punta.
Utilitzeu les olives negres per fer els ulls.
Talleu els tomàquets nans per la meitat i poseu un dels trossos en el nas i un per a cada orella.
Al damunt de cada orella, poseu un cabdell de pastanaga ratllada amanida prèviament amb oli i unes gotes de vinagre o de llimona.
Reserveu dues llesques del centre de l'ou dur i la resta ratlleu-lo o piqueu-lo ben menut i amaniu-lo amb unes gotes d'oli.
Aquest és un primer plat que es pot considerar quasi un plat únic perquè incorpora l'ou.
Es un plat amb una base de farinaci (les patates) i un bon complement de verdures amb diferents textures (cuites, crues i ratllades).
Es considera fàcil de mastegar, adequat per a nens a partir de dos anys.
La presentació i la diversitat de colors pot facilitar la bona acceptació d'aquesta preparació, que no deixa de ser un plat de patates amb verdures.
400 g de bolets variats (frescos, en funció de l'època de l'any)
400 g d'espàrrecs verds o bladers
4 cullerades soperes d'oli d'oliva
Netegeu i trossegeu els bolets i els espàrrecs a una mida semblant.
Poseu l'oli a la paella i afegiu-hi els grans d'all pelats i aixafats.
Deixeu que es daurin a foc lent i després traieu-los.
Afegiu a la paella els espàrrecs i els bolets i condimenteu-los amb sal, pebre negre i unes gotes de suc de llimona.
Remeneu bé i afegiu-hi un parell de cullerades d'aigua.
Tapeu-ho tot i deixeu-ho coure, a foc baix, durant uns quinze minuts.
En una olla amb abundant aigua a punt d'ebullició, coeu les tallarines i retireu-les al punt o al dente.
Escorreu la pasta, col·loqueu-la en una safata o bé en un bol gran i afegiu-hi la preparació de bolets i d'espàrrecs, remenant amb compte.
Serviu-ho ben calent, condimentat amb el formatge parmesà ratllat i el julivert picat.
L'ingredient principal d'aquesta recepta és la pasta i les verdures (espàrrecs i bolets).
Tant els espàrrecs com els bolets són verdures amb molt baix contingut en sucres per tant tenen molt poques calories i força fibra.
La pasta és un aliment ric en hidrats de carboni complexos, de lenta absorció, recomanable en l'alimentació de persones amb diabetis, amb una quantitat determinada en funció de la dieta de cadascú.
En aquest cas s'utilitzen uns 60 g de pasta en cru, per plat.
Si ho considereu convenient, per tal de reduir l'aportació energètica del plat, podeu reduir la quantitat de pasta i donar més volum al plat amb les verdures, és a dir augmenteu la quantitat de bolets i d'espàrrecs, i també disminuïu la quantitat d'oli, fent la cocció dels bolets i dels espàrrecs a la paella però sense l'oli, al vapor, i al final afegiu-hi un rajolí d'oli al plat.
D'aquesta manera podeu reduir tant el contingut en hidrats de carboni com el valor energètic.
No hi ha cap ingredient en la preparació, d'origen animal, excepte la mica de formatge ratllat (uns 5-8 g per plat), per tant el contingut de greixos saturats i de colesterol de la preparació és molt baix.
Per acabar, recordeu que si no es vol afegir sal, aquesta és una preparació prou saborosa condimentada amb el pebre negre, l'all i el julivert.
Entre els molts minerals que conté la coliflor hi ha potassi, fòsfor, sofre, calci i magnesi.
Les fulles contenen vitamina A i la inflorescència vitamina C. La coliflor, com altres hortalisses, exerceix sobre l'organisme certa acció diürètica i laxant.
El bròquil és una hortalissa que conté fibra, calci, fòsfor, vitamina A i substàncies antioxidants.
L'ametlla és un aliment molt energètic, per la gran quantitat de greixos que conté.
És una bona font de proteïna i també aporta hidrats de carboni.
Aquest fruit conté una gran proporció de minerals, entre els quals predomina el fòsfor.
La textura suau d'aquesta crema i el seu sabor exquisit fan que aquest plat sigui una bona manera d'incorporar aquestes hortalisses a la dieta.
Es poden acompanyar amb una salsa beixamel.
Les mandonguilles d'espinacs són, per la seva forma de presentació, una alternativa vegetariana d'un plat tan típic com són les mandonguilles de carn.
Els seus ingredients, a banda dels espinacs, són els ous i el formatge, que a banda de greixos saturats i colesterol, aporten proteïnes completes.
Per això, és recomanable completar el plat amb un primer o una guarnició que aportin més hortalisses i verdures i, sobretot, hidrats de carboni (pasta, patata, arròs, quinoa, búrgul, mill, etc.).
1 cullerada sopera d'oli d'oliva
Els llegums són aliments amb una densitat de nutrients tan completa que és interessant presentar-los de manera diferent i combinar-los amb diversitat d'aliments.
La llentia té un elevat contingut en fibra, proteïna, hidrats de carboni, fòsfor, calci, magnesi i ferro.
Quan fa calor, no vénen de gust els estofats, en amanida resulten més adients.
Les hortalisses que les acompanyen suavitzen el plat, el fan més digestiu i aporten més elements reguladors.
El resultat és un plat molt nutritiu, que combina molt bé amb un segon plat més lleuger, com són els carbassons farcits amb una mica de peix, i postres a base de fruita fresca, rica en vitamina C per augmentar l'absorció del ferro vegetal abundant a les llenties.
És un plat ideal per a èpoques fredes, encara que la presència de llimona i farigola li confereix un toc refrescant i mediterrani.
Es tracta d'un primer plat amb molts pocs greixos i ric en hidrats de carboni i proteïnes, principals nutrients de les llenties, juntament amb la fibra i minerals com ara el ferro, del qual se'n pot millorar l'absorció escollint una taronja de postres, per exemple.
Butlletí que pretén ser un instrument de difusió del coneixement en matèria d'antídots.
Promotor: Direcció General d'Ordenació i Regulació Sanitària (Departament de Salut)
Periodicitat: 3 butlletins a l'any
Si voleu rebre periòdicament el butlletí doneu-vos d'alta escrivint a [EMAIL]
Si voleu deixar de rebre el butlletí doneu-vos de baixa a [EMAIL]
Trobareu més informació a la pàgina web d' Antídots.
La recepta que us suggerim en aquesta ocasió és ben senzilla, ràpida de preparar, econòmica i molt saborosa.
Bulliu les patates senceres amb pell.
Traieu-ne la pell i talleu-les a rodanxes gruixudes.
Disposeu-les en un plat prèviament escalfat i fregat amb un all cru, i amaniu-les amb un bon raig d'oli d'oliva verge, sal gruixuda i una punta de pebre vermell picant o dolç.
Podeu completar el plat amb unes fulles de cabdell, d'enciam, d'escarola o de créixens.
Fins i tot podeu convertir-lo en un bon plat únic, si hi afegiu unes molles de pollastre, unes rodanxes de pop bullit (el clàssic pop a la gallega) o fins i tot, uns bocins de carn adobada.
Les patates són una font interessant d'hidrats de carboni.
El fet de bullir-les amb pell us garanteix una millor conservació del valor nutricional de les patates.
Les coccions al vapor, al forn, al caliu o bullides senceres són les més apropiades en relació a la millor conservació del valor nutricional d'aquests tubercles.
L'oli d'oliva verge i el pebre vermell us aportaran sabor i aroma suficient com perquè es pugui prescindir de la sal, si és necessari (per a les persones a qui recomanen menjar amb poca sal).
Si voleu que la preparació no sigui gaire energètica, reduïu la quantitat de patata i doneu més volum a la base d'enciam, escarola, espinacs tendres o créixens.
La combinació de les patates amb pop i pebre vermell (preparació típica de Galícia) és molt saborosa, baixa en energia (en funció de la quantitat de patata i oli) i també apropiada per a persones amb problemes de colesterol elevat o diabetis.
Si feu la preparació amb carn adobada, saltegeu la carn a la paella amb un rajolí d'oli i afegiu-la a les patates, però recordeu que aquesta carn és una mica més grassa i, a més, ja ve salpebrada.
50 g de ceba a rodanxes molt fines i escalivades
En primer lloc prepareu les verdures per escalivar al forn.
A continuació torreu la llesca gran de pa de pagès.
Disposeu la llesca en un plat i col·loqueu-hi al damunt la ceba, el pebrot i l'albergínia escalivats, refredats i prèviament amanits amb l'oli d'oliva la sal i el pebre negre.
Disposeu al damunt de les verdures les anxoves i acabeu de guarnir-ho tot amb les rodanxes d'oliva.
En lloc de les anxoves podeu fer servir tonyina o fins i tot, ou dur a llesques.
La torrada amb escalivada i anxoves pot ser un equilibrat plat únic.
Esta constituït per una base de pa, es a dir de carbohidrats, una bona ració de verdures escalivades i una petita aportació de proteïnes animals procedents del les anxoves.
La quantitat de pa i d'oli per amanir, poden variar en funció de les necessitats de cada persona.
Si voleu una menor aportació energètica, caldrà utilitzar menys quantitat de pa i d'oli.
És una preparació ràpida, molt mediterrània i fresca per a l'estiu, apropiada tant per a persones amb diabetis (que hauran de controlar la quantitat de pa en funció de la seva dieta), com per a persones amb el colesterol elevat o, fins i tot, per a dietes d'aprimament (controlant la quantitat de pa i d'oli).
Si heu de controlar el consum de sal, no en poseu i a més, utilitzeu un ou dur en lloc de peix en conserva, per exemple.
Aquest plat pot esdevenir un primer plat molt elegant, ric en hidrats de carboni complexos gràcies a la pasta i pobre en greixos i colesterol, ja que només incorpora el formatge per gratinar com a aliment d'origen animal.
En canvi, conté quantitats importants de fibra, minerals, vitamines i antioxidants, per les hortalisses i l'oli d'oliva que incorpora.
Les espècies li confereixen un toc mediterrani interessant.
Per aconseguir un àpat equilibrat des del punt de vista nutricional, caldria un segon plat ric en proteïnes però poc energètic, ja que el primer plat és força calòric.
Així, es pot optar per algun plat amb tofu, seitan, tempeh o una hamburguesa vegetal, acompanyat, per exemple, d'una guarnició d'amanida verda.
L'objectiu de l'Infosida és formar i sensibilitzar els professionals per millorar les tasques de prevenció i d'assistència en relació amb la infecció pel VIH i les altres Infeccions de Transmissió Sexual (ITS).
Promotor: Agència de Salut Pública de Catalunya
ISSN: 2014-1602 per a la capçalera digital actual
ISSN: 1139-8981 per a la capçalera en suport paper, núm. 1 a 38
Podeu sol·licitar els números que no estan disponibles al servei d'obtenció de documents de la Biblioteca del Departament de Salut mitjançant el formulari de sol·licitud de butlletins.
Mensualment s'elabora el Butlletí del Mapa de Perills.
Aquest butlletí recull informació sobre perills detectats en aliments.
Ofereix informació relacionada amb els perills alimentaris de Catalunya, de l'Estat Espanyol, de la Unió Europea i d'altres països.
Promotor: Agència de Salut Pública de Catalunya
Podeu sol·licitar els números que no estan disponibles al servei d'obtenció de documents de la Biblioteca del Departament de Salut mitjançant el formulari de sol·licitud de butlletins.
Professora de Filosofia Moral a la Universitat de Barcelona i Presidenta del Comitè d'Ètica dels Serveis Socials de Catalunya
Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya
Metgessa adjunta del Servei de Nounats de l'Hospital Vall d'Hebron
Observatori d'Ètica Aplicada a l'acció social, psicoeducativa i sociosanitària – Departament de Filosofia.
Comitè d'Ètica Assistencial de l'Hospital Clínic
Comitè d'Ètica Assistencial del Consorci Hospitalari de Vic
Comitè d'Ètica Assistencial de SARquavitae
Catedràtic de literatura comparada de la Universitat de Barcelona
Membres del CEA, de la Fundació Hospital Asil de Granollers
Estudiant en pràctiques del CEA Hospital Sant Rafael
Observatori d'Ètica Aplicada a l'Acció Social, Psicoeducativa i Sociosanitària
D'ençà del darrer Butlletí de Bioètica l'octubre de 2019, la dinàmica de treball del Comitè ha estat condicionada pel fort impacte que la pandèmia de la COVID-19 ha produït en tota la societat.
En aquest període, només s'ha pogut fer una reunió plenària presencial i diverses de telemàtiques per aprovar documents i opinions que requeria la situació d'emergència.
A la reunió del desembre de 2019, es va conèixer la proposta del nou Pla de salut que, en aquesta ocasió, es vol que tingui en compte quins són els valors on es volen alinear les accions que s'hi proposen, i per això es va demanar la col·laboració del CBC.
Anàlisi ètica de les decisions i mesures que s'han pres o s'han de prendre en relació amb la situació social creada per la pandèmia de la COVID-19.
Reflexió sobre les propostes del document amb les mesures pel desconfinament elaborat pels grups d'experts.
Mesures a aplicar per evitar que es produeixi un desequilibri entre les necessitats i els recursos assistencials en època de pandèmia.
Valoració del CBC de la funció que hauria de tenir una comissió d'àmbit autonòmic per a la supervisió i el control de l'eutanàsia.
El CBC estima que tota persona que pateix clarament els efectes d'una iatrogènia ha de tenir un reconeixement social i un rescabalament responsable.
El CBC i TERMCAT han presentat el primer diccionari que recull la terminologia utilitzada en l'àmbit de la bioètica.
L'avaluació de gairebé 60 CEA que hi ha a Catalunya tracta de posar en relleu la seva contribució a la qualitat de l'atenció que reben les persones en el sistema públic i privat de Catalunya.
Aquest article d'opinió ens presenta un exemple de col·laboració entre l'Institut Sunsi Móra de Canet de i el Comitè d'Ètica Assistencial (CEA) de la Corporació de Salut del Maresme i la Selva (CSMS), per apropar la bioètica a l'alumnat de primer de batxillerat.
Els innumerables debats sobre la vida i la mort són camp d'interès de la bioètica que, segurament, aniran en augment com a conseqüència del desenvolupament de la biotecnologia, la neurociència i la genètica.
Per això, l'autor reflexiona sobre el que pot significar morir per a un ésser huna
Si l'atenció sanitària d'un pacient que rebutja una transfusió de sang pot neguitejar la consciència dels professionals, l'atenció a una dona embarassada que rebutja una transfusió de sang i d'hemoderivats té un plus de complexitat, per la presència d'un tercer sense capacitat per prendre decisions i que gaudeix d'una protecció jurídica especial, però que no té els drets d'una persona.
El Govern de la Generalitat ha aprovat la creació d'una marca per identificar visualment, i d'una manera més integral i global, el conjunt del Sistema de Salut Públic de Catalunya.
Actualment, la percepció visual del sistema es dilueix entre una gran diversitat de marques proveïdores de servei públic.
Aquesta realitat dificulta comprendre que existeix un únic sistema de salut d'accés públic que ofereix servei a 7,5 milions de persones, en què treballen 140.000 professionals i que es relaciona diàriament amb la indústria, les institucions i els agents sectorials.
Per a revertir aquesta situació, i després d'analitzar el mapa d'organismes i entitats dependents del Departament de Salut o que hi presten serveis, s'ha creat la nova marca: S/Sistema de Salut de Catalunya.
Aquesta marca va acompanyada d'un nou logotip i d'un nou símbol.
La marca és fruit d'un treball conjunt que ha implicat i consultat, mitjançant diferents processos, ciutadans i professionals del sistema de salut d'arreu de Catalunya.
Reforçar un sistema referent al món
Disposar d'aquesta nova marca paraigües serà rellevant en molt àmbits, i en tots conflueix l'objectiu de reforçar el sistema públic de salut de Catalunya, referent reconegut al món per la seva excel·lència i diversitat.
De fet, la creació d'aquesta marca s'emmarca en la necessitat que sigui un aglutinador comú de tots els actors, agents i centres del sistema, que cada vegada treballen més de forma coordinada i interrelacionada, com passa entre l'atenció primària i l'hospitalària, o aquesta amb la sociosanitària, per exemple.
Per exemple, pel propi sistema suposarà posar en valor una estratègia comuna, la transformació, l'excel·lència dels seus proveïdors i el rendiment dels recursos públics orientat a la cura de la salut de les persones.
En segon lloc, pels professional s, la marca pot servir per generar-los orgull de pertinença, així com per a millorar la informació, el coneixement i la coordinació, de manera que s'actuï amb més agilitat, amb més integració i orientació a la millora contínua i la innovació des d'una visió de contínuum assistencial.
Per últim, per a la ciutadania, la marca ajudarà a que identifiqui que, principalment, està sent atès pel sistema públic català de la salut, independentment si ho fa a través d'un proveïdor o d'un altre, o a un centre hospitalari concret o a un altre, per exemple.
A banda que la marca ordenarà i farà més accessible els circuits i el pas de la ciutadania pel sistema, també l'ha d'ajudar a ser més conscient de l'excel·lència del servei públic i de la professionalitat dels equips.
Així, amb una experiència més entenedora que l'actual, la ciutadania es farà seva la marca, tot afavorint la transparència, la participació i la confiança.
A la reunió plenària del CBC del desembre de 2019, es va aprovar una resposta a la sol·licitud que havia formulat el Grup de Treball sobre l'Eutanàsia que s'havia constituït en el Parlament de Catalunya.
La resposta se centra en la funció que hauria de tenir una comissió de supervisió i control d'àmbit autonòmic.
Es creu que la valoració de la idoneïtat de l'actuació de l'eutanàsia o d'ajuda al suïcidi s'ha de fer amb posterioritat que es produeixi l'acte de l'eutanàsia, per verificar que s'han complert els requisits previs que es decideixin a la llei.
Aquesta avaluació de gairebé 60 CEA que hi ha a Catalunya tracta de posar en relleu la seva contribució a la qualitat de l'atenció que reben les persones en el sistema públic i privat de Catalunya.
Perquè el convenciment profund de molts professionals que treballen en els CEA fa que sigui possible concebre'ls més enllà del requeriment formal o com una mena de qüestió d'imatge, sinó que han nascut d'una necessitat sentida i una voluntat d'apropar-se a l'excel·lència en l'atenció sanitària.
Malauradament, la seva contribució no sempre és reconeguda d'acord amb els esforços esmerçats i els beneficis aportats.
El 14 de gener d'enguany es va presentar el Diccionari de Bioètica elaborat pel Departament de Salut i el Centre de Terminologia TERMCAT, amb la col·laboració del Comitè de Bioètica de Catalunya.
L'obra, que s'ha publicat en paper i en línia simultàniament, recull 699 termes classificats temàticament en els subàmbits següents: conceptes generals; drets i deures; atenció sanitària; reproducció; final de la vida; cèl·lules, teixits i òrgans; genètica; recerca; salut mental; salut pública, i ecoètica.
Així, termes com menor madur, hospitalització forçosa, reproducció pòstuma, suïcidi assistit, promoció de malalties, teràpia gènica, tractament desproporcionat o voluntats anticipades, són només un petit exemple del seu contingut.
Cada article terminològic inclou una o més denominacions catalanes -equivalents en castellà i anglès-, la definició i, sovint, notes explicatives.
L'obra es completa amb un índex temàtic en català, que permet consultar les denominacions classificades per subàmbits, i amb dos índexs alfabètics, que permeten accedir al contingut dels articles a partir de les denominacions castellanes i angleses.
La importància del Diccionari rau en què la bioètica, com a estudi plural i interdisciplinari de les implicacions ètiques que comporta el progrés en les ciències de la vida i de la salut, es construeix a partir d'una base terminològica molt diversa, amb termes de procedències diferents, que sovint acumulen una llarga història i evolució, i es fan servir moltes vegades des de perspectives morals o escoles de pensament diverses.
Per això es feia necessari, doncs, disposar d'un diccionari que recollís la terminologia utilitzada en l'àmbit de la bioètica i establís per a cada terme la definició més àmpliament acceptada.
El Comitè de Bioètica de Catalunya va entomar el repte conjuntament amb el TERMCAT fa tres anys.
Durant la presentació es va remarcar la important contribució que del Comitè de Bioètica de Catalunya com a òrgan assessor i consultiu del Govern de Catalunya i de les diferents institucions sanitàries dels nostre país, així com la dels s més de 60 Comitès d'Ètica assistencial que hi ha a la xarxa sanitària catalana que sens dubte contribueixen a millorar la qualitat de l'atenció que reben les persones.
La bioètica és l'estudi sistemàtic de la conducta humana en els camps de les ciències biològiques i de l'atenció de la salut, en la mesura en què aquesta conducta s'analitza a la llum dels principis i valors morals [Enciclopèdia de bioètica de l'Institut Joseph i Rose Kennedy, 1978].
Intenta donar una resposta adequada a la complexitat creixent en l'atenció sanitària i en les polítiques de salut, fomentant, en la ciutadania en general i en els professionals de manera especial, la reflexió que ha d'ajudar a conèixer quines poden ser les millors opcions a prendre respecte a la nostra vida en una societat de persones lliures.
Per això, la bioètica es preocupa per les qüestions ètiques involucrades en la comprensió humana de la vida.
Neix per la consciència de necessitat d'una reflexió crítica sobre els conflictes ètics provocats pels avenços de la ciència de la vida i la medicina.
Fuig dels posicionaments morals extrems, però busca una reflexió fonamentada, crítica i argumentada que se centri en la singularitat de la situació concreta.
Certament, la societat es caracteritza per la disparitat de creences i idees del bé.
En l'àmbit de la salut, per exemple, sorgeixen conflictes entre la voluntat dels pacients i el criteri dels professionals.
La bioètica no és com un protocol que diu quina de les dues actituds és la correcta, sinó que aporta uns elements de reflexió que ajuden a analitzar la situació concreta, per tal de construir la decisió més encertada.
La bioètica no determina què és el bé, sinó que encoratja les persones immerses en una situació de conflicte perquè n'acordin el seu a través del diàleg i el respecte. �
El Comitè de Bioètica de Catalunya (CBC) és un òrgan assessor en matèria de bioètica i fòrum de referència en el debat bioètic del Govern i de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, així com de la comunitat científica.
Mitjançant la reflexió fonamentada, ajuda a decidir davant de situacions èticament dubtoses que sorgeixen en l'àmbit de la salut i de la investigació en ciències de la vida.
Les seves reflexions i posicionaments, de caràcter assessor i no decisori, persegueixen tenir una incidència en les institucions i les persones, tot motivant unes actituds, accions i decisions pròpies d'una societat plural i diversa.