El dilluns 12 d'agost de 1313 en la capella del Palau Reial de Lleida, els síndics i procuradors de la Val d'Aran, en representació dels aranesos, van prestar jurament davant de Jaume II, reconeixent-lo com a rei i senyor natural.
Els representants aranesos enviats a Lleida havien presentat davant del rei les llibertats, franqueses i immunitats i costums observades en Aran, des de sempre, pels anteriors monarques.
Aquestes es van presentar per escrit en capítols i es va demanar al rei Jaume de confirmar-les.
El rei reconeixent als habitants d'Aran com els seus fidels i en tot voler fer justícia va determinar confirmar-les i en algun d'ells fer provisions i ordenaments.
El document conegut com a Querimònia va ser atorgat pel rei des de Lleida, el 23 d'agost de 1313, i va ser confirmat al llarg des temps pels successius monarques, des d'Alfons IV (1328) fins a Ferran VII (1817).
Els aranesos tindran les seves terres, vinyes, cases, fruiters, aigües, pesca, caça, regadius i aprofitaments forestals i de pastures completament lliures.
El rei sols es reserva el dret de percebre un fogatge, un sesters de blat anual per casa (uns vint litres).
Es reconeix el regim econòmic familiar de la Mieja Guadanheria i el retracte gentilici nomenat Torneria.
El document original de 1313 es troba perdut des d'antic.
Des de sempre s'ha considerat la ratificació de 1328 com la veritable Querimònia.
En el fons documental del Conselh Generau dera Val d'Aran i dins de la sèrie Correspondència es conserva una carta de Felip V adreçada als habitants de la Val d'Aran de 6 de febrer de 1706.
En ella s'informa d'un Memorial, datat el 18 de novembre de 1705, que Jerónimo Malla, governador de Castell Lleó, i els consellers del Conselh Generau dera Val d'Aran han fet arribar al monarca.
En ell informen de la resistència que han demostrat davant la invasió i l'intent d'assalt a la principal fortalesa aranesa per part dels partidaris de l'arxiduc Carles III l'any 1704.
En agraïment a aquesta resistència, el rei atorga permís als aranesos per poder comerciar amb Catalunya, Aragó i França.
Títol: Carta de Felip V atorgant permís als aranesos per comerciar amb Catalunya, Aragó i França
En resposta a una demanda del Síndic d'Aran, Carles III, arxiduc d'Àustria, nomena a Josep Pausa, capità de cavalls, pel càrrec de governador de Castell Lleó.
L'arxiduc reconeix la fidelitat que dels aranesos i la contribució que havien fet per restaurar la principal fortalesa aranesa que havia resultat molt malmesa en el darrer assalt de 1706.
És entre el 24 d'agost i 22 de setembre 1706, quan un grup de milicians aranesos, capitanejats per Josep de Portolà, Ramon Moga, Josep Puig, Jaume Mora i Francesc Puig del Poal i partidaris de l'arxiduc ataquen la guarnició de Castell Lleó en mans dels partidaris de Felip V.
Títol: Nomenament de Josep Pausa com governador de Castell Lleó
En el fons patrimonial de Çò de Joanchiquet de Vilamòs es conserva la llibreta del sindicat de Sanci Aunòs de Miguel entre els períodes 1710-1711 i 1711-1712.
Els oficis del Conselh Generau dera Val d'Aran, a partir de les Ordinacions de Juan Francisco de Grácia, eren d'elecció anual.
Excepcionalment i, segurament, a causa del conflicte bèl·lic de la Guerra de Successió, Aunòs ocuparà el càrrec de síndic durant dos anys seguits.
Sanci és l'hereu de la família Aunòs en el període que va des de final del segle XVII i començament del segle XVIII.
En 1707, ja es pot vincular a l'administració local aranesa ja que surt en els documents com a prohom de la vila de Vilamòs.
Un any abans del seu nomenament com a síndic ocupa el càrrec de conseller del terçon de Lairissa.
El seu nomenament com a Síndic Generau de la Val d'Aran es produeix en el poble d'Arró el 4 d'octubre de 1711 i té lloc en ple setge de la fortalesa aranesa de Castell Lleó per part de tropes franceses favorables al rei Felip V. És el 23 de setembre de 1711, quan el marqués de Rozel entre en la Val d'Aran sense trobar hostilitat, aviat pren els pobles que es troben entre Es Bòrdes i Pont de Rei.
El quarter general s'instal·là en la població d'Arró.
El 25 del mateix mes, el marqués d'Arpajon es col·loca davant de Castell Lleó, però es troba sense artilleria i es planteja minar la fortalesa amb l'ajuda de l'enginyer Delorme, que ja havia realitzat els mateixos treballs en els setges de Girona i Alacant.
El 9 d'octubre de 1711, Arpajon anuncia per carta la rendició de la principal fortalesa aranesa.
El governador Pausa, 12 oficials i 150 soldats són fets presoners i portats primer a Sant Beat i després a Tolosa.
Títol: Llibreta del sindicat de Sanci Aunòs Demiguel
Suport material: paper i pergamí
Llibreta del Sindic Sanci Aunòs.
El document forma part de la documentació patrimonial de Çò d'Eira i Çò deth Barbèr de Garòs (1581-1899).
Conté un Memorial que explica el que va patir el poble de Garòs a causa de l'entrada de les tropes del rei Felip V i el tracte que va donar el Marqués d'Arpajon, comandant borbònic, als habitants d'aquest lloc.
El text es pot datar entre els mesos de setembre i novembre de 1711.
El Marqués d'Arpajon, mariscal de camp de l'Armada del rei, cavaller de l'ordre militar de Sant Lluís i comandant de les tropes de les dues corones, arriba des de Benasc a la Val d'Aran i fica setge a la fortalesa de Castell Lleó el setembre de 1711.
És el 9 d'octubre de 1711, quan la fortalesa capitula i el capità Josep Pausa, governador reial, l'entrega a mans d'Arpajon.
El Marqués demanarà a tots els pobles d'Aran que paguin una contribució que ell mateix ha taxat.
El lloc de Garòs és taxat per a mantenir les tropes del marqués en 150 doblons.
En no rebre tots el diners, Arpajon envia un destacament de dragons que saquejarà el bestiar i tota la collita de les 33 cases que formen dit poble.
Títol: Memorial del que ha patit el lloc de Garòs en l'any 1711 per l'entrada de les tropes de Felip V, essent general de dites tropes el Marqués d'Arpajon
Memorial dels greuges soferts per la vila de Garòs.