projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
LOCALITZACIO: Catedral de Tarragona (Tarragonès)
Restauració de la portalada de Ripoll
Video fet per per un drone de la portada de Ripoll
Imatges de la restauració i muntatge del Retaule de la Pietat de l'església de la Pietat de la Seu d'Urgell
Restauració del Retaule del Roser de l'església de Sant Martí, Montclar (Berguedà)
Trasllat del Menhir de Mollet al Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya
Procés de restauració de la pintura "El gran dia de Girona" de Martí Alsina realitzada pel Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya i el Museu Nacional d'Art de Catalunya i la seva instal·lació a l'Antic Hospital de Santa Caterina, seu de la Generalitat a Girona.
Tasques realitzades a Santes Creus
Presentació dels resultats de l'estudi del cos de la Reina Blanca d'Anjou, enterrada al Monestir de Santes Creus.
roda de premsa de presentació dels resultats de l'obertura de la tomba de Pere el Gran
Una història escrita fa 600 anys
Dirigeix l'organització general del Centre, planifica les actuacions de conservació–restauració que es duen a terme i promou l'avaluació de l'estat de conservació dels béns culturals d'interès nacional i dels béns catalogats en general.
Gestiona i fa el seguiment de les actuacions administratives en matèria de personal, gestió econòmica i contractual, i organitza seminaris i conferències per fomentar la formació permanent dels professionals.
S'intervé en obres procedents del patrimoni de la Generalitat, dels ens públics, del patrimoni eclesiàstic, i de museus i jaciments arqueològics d'arreu de Catalunya, seguint les directrius del codi deontològic professional.
Així mateix es contribueix en la formació dels de futurs professionals a través dels programes de pràctiques i beques i es proposen projectes d'innovació i recerca relacionats amb aspectes patrimonials.
Gestiona la documentació tècnica i fotogràfica, i s'ocupa de tenir actualitzada la biblioteca i hemeroteca especialitzades.
Documenta fotogràficament les diverses etapes del procés de conservació–restauració dels béns intervinguts, ja sigui en el mateix Centre o in situ.
Laboratori d'Anàlisis Fisicoquímiques
Du a terme anàlisis destinades a la caracterització dels diferents components que formen part del bé, així com les possibles alteracions que l'afecten.
És una instal·lació radioactiva per fer l'examen i l'estudi dels béns culturals amb RX.
La instal•lació es completa amb un laboratori de revelat amb processadora automàtica i un gran negatoscopi mural per a una visió més completa de les radiografies.
El Centre disposa d'una cambra d'anòxia, espai en que es crea una atmosfera inerta a partir de la utilització de gasos inactius, per eliminar totalment els insectes i microorganismes.
El Centre de Restauració de Béns Mobles de la Generalitat de Catalunya (CRBMC) és l'organisme responsable de la conservació–restauració del patrimoni cultural moble català.
Intervé materials arqueològics i paleontològics; pintura mural; escultura i pintura sobre pedra; escultura i pintura sobre fusta; pintura sobre tela; conservació preventiva; document obra gràfica i fotografia; art contemporani; ceràmica, vidre i metall; material etnològic; material tèxtil; orfebreria; moble, i patrimoni industrial i béns cientificotècnics.
Al mateix temps, fa extensius els seus serveis i coneixement a altres institucions i professionals de la conservació–restauració perquè puguin aprofundir en el coneixement dels aspectes materials de les obres.
Per una banda, posa a la seva disposició serveis de fotografia, radiografia, laboratori d'anàlisis fisicoquímiques, biblioteca, hemeroteca i videoteca.
Per l'altra, forma professionals, organitzant cursos, conferències i seminaris, sobre temes de conservació–restauració, i acull becaris i estudiants en pràctiques.
La tasca del CRBMC queda recollida en diverses publicacions i exposicions periòdiques que acosten el treball d'aquest organisme a tothom que estigui interessat en el patrimoni.
Guia del Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya, 3er. número de la col·lecció d'institucions i equipaments culturals de la Generalitat de Catalunya
La publicació 30 anys, 30 obres editada pel Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya (CRBMC) és una selecció molt especial d'obres restaurades durant aquest llarg període.
S'han escollit peces representatives de tot el territori, i intentant abastar àmpliament èpoques i estils diversos, així com mostrar diferents tècniques i suports, o també aquelles intervencions que han estat significatives per la seva peculiaritat.
Creat l'any 1996, el butlletí RESCAT és una publicació periòdica de caràcter científic del Centre de Restauració de Béns Mobles (CRBMC), que explica els processos de restauració i conservació d'obres restaurades al Centre.
Es difon, en la seva versió en paper (i a partir del núm. 19 només en versió digital), a museus, biblioteques, centres patrimonials i particulars vinculats al món de la conservació–restauració i també està disponible en línia al web del CRBMC.
Consulta tots els butlletins RESCAT
Aquesta publicació reuneix les restauracions més importants dutes a terme en els darrers 5 o 6 anys, i s'acostuma a difondre coincidint amb la celebració de les exposicions "Catalunya Restaura".
Fins a l'actualitat s'han publicat 4 volums de memòries.
Dins de la col·lecció Museus Documentació del Departament de Cultura, es duen a terme publicacions específiques sobre temes relacionats amb les investigacions dirigides des del Centre, en col·laboració amb altres institucions.
El CRBMC organitza periòdicament aquesta mostra que permet al visitant endinsar-se en els diferents processos de conservació–restauració de les obres d'art, conèixer investigacions cientificotècniques i processos curiosos.
L'objectiu és donar a conèixer la tasca del Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya i dels conservadors–restauradors d'obres d'art, sovint desconeguda pel gran públic.
Fins ara han tingut lloc 6 exposicions d'aquest tipus a diferents indrets de Barcelona ciutat: a la sala d'exposicions de l'Escola Superior de Belles Arts, al Foment de les Arts Decoratives (FAD), a la capella Santa Àgata, al Centre d'Art Santa Mònica, a la Pia Almoina i a la sala d'exposicions del Palau Moja.
Aquest llibre és un dels registres més antics conservats a l'Arxiu Històric de Girona
Aquest llibre és un dels registres més antics (registre comú dels instruments autoritzats per Bonanat Ballester a l'escrivania pública de la localitat d'Amer 1339 - 1340), conservats a l' Arxiu Històric de Girona – AHG i procedent de la notaria històrica d'Amer.
Es tracta d'un volum amb un potencial de recerca destacat i que abans de la intervenció de restauració quedava impossibilitada pel seu mal estat de conservació.
Les alteracions que presentava el llibre les van provocar, bàsicament, causes fisicoambientals (tensions i deformacions), biològiques (taques d'humitat, pèrdues i galeries produïdes per corcs) i sobretot per causes intrínseques (corrosió de la tinta metal·lo àcida).
El procés de conservació-restauració ha consistit en una neteja i una estabilització dels materials constitutius del llibre.
S'ha fet un reforç del suport, que es trobava molt afectat per la corrosió de la tinta, i de les parts fràgils.
D'aquesta manera s'ha aconseguit el retorn de la funcionalitat de l'enquadernació i també s'ha donat més de protecció al llibre.
Els manuals que ha desenvolupat el CRBMC són eines informàtiques que serveixen per representar gràficament els informes tècnics de conservació-restauració.
Aquests manuals s'han elaborat davant la necessitat d'unificar criteris i per tal d'ajudar els professionals a plasmar gràficament les diferents patologies i les intervencions en les obres d'art.
Cal tenir el programa Adobe Illustrator i llegir el manual, en PDF, per fer els informes gràfics.
El contingut d'aquests manuals del Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya està subjecte a una llicència de Reconeixement-SenseObraDerivada 3.0 No adaptada de Creative Commons
Cada any el CRBMC atorga beques destinades a la realització de pràctiques relacionades amb els diversos processos de la conservació–restauració dels béns culturals mobles.
L'Escola d'Administració Pública de Catalunya ha convocat vuit beques de col·laboració per desenvolupar estudis i treballs relacionats amb els diferents àmbits d'actuació que li són propis.
Anualment, es convoquen subvencions destinades a la conservació preventiva i la conservació–restauració de béns culturals mobles del patrimoni cultural català.
Poden optar a elles els ens locals de Catalunya, organismes que en depenen, consorcis locals, fundacions i altres entitats privades sense finalitat de lucre, domiciliades a Catalunya.
Avisos de Subvencions per correu electrònic
Bases específiques de les subvencions de l'any 2020
Convocatòria per a la concessió de subvencions per a l'any 2020
En els següents enllaços trobareu els anuncis dels procediments oberts per a la licitació de contractes de serveis:
Contractació Pública de l'Agència Catalana del Patrimoni Cultural
Contractació Pública del Departament de Cultura
Ofertes de treball de l'Agència Catalana del Patrimoni Cultural
En l'especialitat de pintura sobre tela es treballa per a la conservació de pintures sobre tela, principalment quadres d'artistes catalans, des del s.XVI fins a l'època actual.
Les alteracions i degradacions de les pintures sobre tela solen ser diverses i ocasionades tant pel propi envelliment dels materials constitutius de l'obra, com per la interacció amb condicions mediambientals adverses o per una manipulació deficient.
Les actuacions de conservació-restauració s'inicien amb l'estudi de l'obra i el seu entorn.
La intervenció directa sobre l'obra comença amb les fases de conservació curativa necessàries, com la desinfecció, la neteja dels dipòsits de brutícia (revers i anvers), la fixació de la capa pictòrica i de preparació i la consolidació del suport amb tècniques de tractament localitzat.
Es pot continuar amb les fases de restauració destinades a la millora de la lectura de l'obra, com són: la neteja de la superfície pictòrica, l'anivellament de les llacunes i la reintegració pictòrica.
Com a mesura de conservació preventiva, els quadres es protegeixen pel revers i és millora el sistema d'exposició.
L'especialitat compte amb protocols de treball implementats per garantir la qualitat tècnica i científica de les intervencions que es duen a terme en les pintures sobre tela.
Cal destacar també l'experiència adquirida en el tractament de quadres de gran format.
Quadre Les Noces de Canà de Marià Llavanera (PDF)
Sovint més fràgil que les obres d'art antigues, l'art contemporani requereix una constant supervisió i intervenció, per assegurar la seva conservació.
Al CRBMC s'han intervingut obres de Carlos Pazos, Josep Maria Guinovart, Salvador Dalí o Antoni Tàpies.
Al Centre i in situ s'han restaurat extensos conjunts de ceràmica, vidre i metall, datats des d'època medieval fins al segle XIX.
La restauració d'objectes etnològics, com ballestes, mòmies, màquines de fer rajoles, torns manuals de ceràmica o brúixoles, ajuda a aprofundir en l'estudi de les cultures d'un àmbit territorial específic.
Destaca la intervenció del Tapís de la Creació, de la catedral de Girona, entre d'altres brodats; un escut heràldic de la monarquia espanyola del 1700, i una alba de la tomba de sant Bernat Calbó.
També s'ha restaurat el tern complet del papa Calitx III amb les dues dalmàtiques fetes en seda, fil d'argent i fil daurat.
Quan s'ha considerat significatiu, s'ha restaurat també mobiliari com armaris (d'herbolari, de sagristia o de farmàcia) i llits policromats, mobles d'orgue o caixes de núvia, obres datades entre els segles XIV i el XVIII.
Es dóna rellevància a la conservació preventiva de les peces que formen part del patrimoni industrial, els quals tenen unes característiques matèriques, de fabricació i funcionals molt heterogènies.
Les creus processionals, fetes de plata fosa, repussada, cisellada i puntejada, amb detalls sobredaurats, són els objectes més abundants en aquesta especialitat, però també hi trobem custodies processionals, encensers, peus de reliquiari, calzes i escultures de sants o bisbes.
Bàsicament, es tracta de maquetes de vaixells, que és una especialitat molt concreta.
En el Centre s'han dut a terme diverses intervencions de maquetes datades des del segle XVIII al XX, fetes principalment en ferro, fusta i tela.
Però també s'han restaurat maquetes d'edificis de diferents materials ( suro, fusta, terracota... ) com, per exemple, la maqueta de la catedral nova de Lleida.
El CRBMC disposa de serveis a l'abast d'institucions, professionals de la conservació–restauració, investigadors de patrimoni i conservadors de col·leccions per tal que puguin aprofundir en el coneixement dels objectes.
En aquesta àrea es documenten visualment les diverses etapes de tractament de l'obra, mitjançant diferents exàmens basats en radiacions electromagnètiques: radiacions visibles (fotos amb llum difusa i amb tècniques diverses: llum rasant, macrofotografia, microfotografia, etc.) i radiacions invisibles (fotos amb llum ultraviolada o infraroja, radiografies, etc.).
Les anàlisis fisicoquímiques aporten dades als conservadors–restauradors sobre la naturalesa dels materials i dels productes d' alteració i/o envelliment, i faciliten l'elaboració d'un diagnòstic que garanteix la tria de la millor intervenció.
També es fan anàlisis per determinar els efectes dels nous materials i la interacció entre les tècniques, els materials i l'obra.
El laboratori compta amb equips instrumentals de microscòpia òptica, espectroscòpia FTIR i cromatografia de gasos o GC-MS, i col·labora amb grups de recerca universitaris especialitzats en l'anàlisi de materials patrimonials.
Disposa d'una instal·lació radioactiva de segona categoria, per fer l'examen i l'estudi dels béns culturals amb RX.
La instal·lació es completa amb un laboratori de revelatge amb processadora automàtica i un gran negatoscopi mural per a una visió més completa de les radiografies.
El Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya (CRBMC) disposa d'una cambra d'anòxia per a la desinsectació d'obres d'art.
L'anòxia s'aconsegueix quan hi ha una absència d'oxigen.
En les cambres d'anòxia es crea una atmosfera inert a partir de la utilització, com a desinsectant, de gasos inactius presents en l'aire que respirem; per això, aquestes sales són respectuoses amb el medi ambient i amb el patrimoni.
Amb motiu de la celebració de les Jornades Europees de Patrimoni- JEP 2019 i coincidint amb el dia del Conservador Restaurador de Béns Culturals, el CRBMC, en col·laboració amb CRAC - Conservadors-Restauradors Associats de Catalunya, us ofereix una visita guiada molt especial.
A més de conèixer l'espai, tindreu l'oportunitat de conversar amb professionals sobre les intervencions que estan duent a terme.
La conservació preventiva té per objectiu evitar o minimitzar el deteriorament dels béns culturals, mitjançant la identificació i el control dels principals factors de degradació.
És sinònim de treball sistemàtic i constant, basat en la identificació i el seguiment dels riscos que afecten l'obra o col·lecció, per així poder prendre les mesures preventives adients.
Amb l'objectiu d'afavorir la implantació de la conservació preventiva a les institucions del nostre país, el CRBMC col·labora amb les institucions públiques i privades, i amb els professionals que tenen cura dels béns, tant en actuacions puntuals, com l'assessorament en el disseny de vitrines, en la redacció de plecs tècnics, en la manipulació i l'embalatge, en la revisió de propostes de climatització o d'il·luminació, etc. Així com en projectes més amplis: el la redacció de plans de conservació preventiva, en projectes expositius i de condicionament de reserves, en el disseny de plans de control de plagues, en el monitoratge i estudi de les condicions ambientals o en el disseny de protocols en cas d'emergències.
El primer taller de restauració oficial es va crear l'any 1932, al Museu d'Art de Catalunya, i formava part del Servei de Restauració de la Generalitat republicana.
En aquest taller es van establir les bases dels actuals mètodes de conservació–restauració a partir de les propostes de Manel Grau, que havia estat becat a Itàlia per la Junta de Museus.
La tasca iniciada durant la república va continuar durant la postguerra als tallers de restauració del Museu d'Art de Catalunya i al Museu d'Arqueologia de Barcelona, entre d'altres.
Amb la recuperació democràtica, l'any 1980, el Govern de la Generalitat va crear la Secció de Conservació, Restauració i Instal·lacions, dins del Servei de Museus, i la va ubicar al monestir de Sant Cugat del Vallès.
Amb la creació de la Direcció General de Patrimoni Artístic, l'any 1987, la secció es va transformar en el Servei de Restauració de Béns Mobles.
L'any 2001 el Govern de la Generalitat va iniciar la construcció d'una nova seu a Valldoreix, en un terreny cedit per l'Ajuntament de Sant Cugat, que passarà a ser l'actual Centre de Restauració de Béns Mobles de la Generalitat de Catalunya, depenent de la Direcció General del Patrimoni Cultural.
L'actual seu del Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya (CRBMC) és un edifici de 4.000 m2.
Les noves instal·lacions, modernes i ben equipades, inaugurades el 19 de maig de 2003, marquen l'inici d'una nova etapa per al Centre, passant a ser un Centre de referència a Catalunya.
El Centre de Restauració de Béns Mobles contribueix en la preservació del patrimoni cultural.
El Centre actua, de forma directa o tutelant les intervencions, sobre els béns culturals d'interès nacional i els catalogats.
- Vetllar pel bon estat de conservació dels Béns Culturals d'Interès Nacional (BCIN) i dels béns catalogats, i fer una avaluació periòdica de l'estat de conservació dels béns intervinguts amb anterioritat.
- Promoure la qualitat i el rigor en les intervencions de conservació–restauració.
- Impulsar la innovació i la recerca en conservació–restauració, a base de fomentar els estudis interdisciplinaris amb altres centres especialitzats en la investigació d'àmbit patrimonial, així com els avenços en tecnologia i en la pràctica de les actuacions de conservació–restauració, en les especialitats que té el Centre.
- Assessorar sobre conservació preventiva i restauració i oferir serveis tecnicocientífics als professionals de la conservació–restauració, als investigadors del patrimoni i als conservadors de col·leccions.
- Oferir l'accés al fons documental tècnic i fotogràfic relatiu al patrimoni cultural de Catalunya que s'ha intervingut.
- Promoure el coneixement de la disciplina a través de l'organització de cursos, seminaris i tallers per a professionals, i mitjançant els programes de beques i d'alumnat en pràctiques amb les universitats.
- Donar a conèixer la importància i els valors de la conservació i la restauració de béns culturals dins la comunitat, mitjançant el desenvolupament de programes educatius adreçats a estudiants, les visites guiades i la difusió de les actuacions més rellevants als diferents públics: web, xarxes socials, butlletí digital, catàlegs, etc.
- Contribuir a donar valor a la professió de conservador/a–restaurador/a i col·laborar amb els centres de formació especialitzats.
S'intervé en béns culturals únics i irreemplaçables que tenen un gran valor artístic i cultural.
Des d'un mosaic romà a una pintura de Picasso, passant per una mènsula gòtica o un retaule barroc.
Les àrees de conservació–restauració del CRBMC són: materials arqueològics, pintura mural, escultura en pedra, escultura i pintura sobre fusta i pintura sobre tela.
Altres especialitats com materials tèxtils, orfebreria, material d'arxiu i gràfic, mobles, maquetes, art contemporani, etc. es deriven a especialistes en la matèria, que treballen sota la direcció del Centre.
Cal manipular l'obra al mínim imprescindible per tal de no sotmetre-la a tensions i riscos innecessaris, i garantir així la màxima conservació.
Es rebutgen els tractaments massa intervencionistes.
Cal respectar els aspectes formals, materials i estructurals de l'obra.
Es preservarà tot el que proporcioni informació sobre el procés d'elaboració de l'obra d'art. Abans d'eliminar qualsevol afegit històric s'estudiarà el cas a fons, documentant-lo en profunditat per poder valorar amb rigor la decisió.
Prèviament a la intervenció cal conèixer les causes que han originat el procés de degradació de l'obra.
Només així es pot actuar d'una manera adequada.
Preservar el missatge estètic de l'obra, sense crear un fals històric.
Sempre s'ha de poder diferenciar l' original de l'afegit.
Els sistemes de reintegració emprats al CRBMC són: el visible, que cerca la unitat dins la diferenciació amb diferents tècniques (tratteggio, puntillisme, etc.), l' il·lusionista, i l' arqueològic, que atenua les pèrdues que pertorben la lectura, a base de tintes neutres, o manté les pèrdues visibles però suavitzades per diferents sistemes.
Que l'obra acabi en un museu o es destini al culte religiós pot condicionar el tipus de reintegració utilitzada.
Qualsevol material afegit s'ha de poder retirar en un moment posterior.
Per això, cal conèixer molt bé la composició dels productes que hi afegim, i veure la seva resposta al llarg dels anys.
Els materials emprats en la restauració han de ser compatibles amb els components de l'obra original.
S'han de mantenir al màxim possible inalterables en el temps.
Cal evitar tot tractament que no tingui les degudes garanties i que pugui ser causa de degradació de l'obra.
La conservació preventiva consisteix a actuar indirectament sobre l'objecte, mitjançant l'anàlisi i control de les condicions del seu entorn, per tal d'evitar, fins on sigui possible, la seva degradació.
Cal crear un medi ambient d'acord amb les exigències de durabilitat de l'objecte.
Això implica el coneixement del comportament físic i químic dels materials que componen l'obra i del seu entorn.
Abans d'iniciar qualsevol intervenció directa cal recollir tota la informació disponible: dades tècniques, històriques, artístiques, material d'anteriors intervencions o documentació fotogràfica.
Després de la intervenció, també cal deixar constància dels tractaments amb la redacció de memòries o informes tècnics.
La documentació tècnica ha d'incloure les dades de l'obra, un examen del seu estat abans de la intervenció, una proposta de restauració i l'explicació del procés de restauració que s'ha seguit.
És important aplegar els resultats de les anàlisis fisicoquímiques que s'han fet i el seguiment fotogràfic de tot el procés.
La conservació–restauració dels béns culturals mobles és un treball en equip que requereix una metodologia científica.
A més del conservador–restaurador, hi intervenen físics, químics, historiadors, fotògrafs i, fins i tot, si és necessari, biòlegs o arquitectes.
Aquesta especialitat treballa en la restauració d'un ventall de materials molt ampli procedent de museus i jaciments.
Tot i així, les peces més habituals són de metall -sivelles, fíbules, penjolls, punyals, monedes o puntes de llança- o de ceràmica -àmfores, plats, bols, càlats, escudelles, etc.
En procedir d'excavacions, els objectes i, sobretot, les ceràmiques arriben molt fragmentats.
La intervenció de conservació–restauració d'aquest tipus de peces es basa, habitualment, en la neteja, la recomposició i la consolidació de les parts de l'objecte per, posteriorment, reintegrar-ne els volums i el cromatisme.
Puntualment, per determinats conjunts arqueològics, es treballa en col·laboració amb el Servei d'Arqueologia i Paleontologia de la Generalitat de Catalunya.