projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Jornada d'homenatge a Josep Benet en el centenari del seu naixement.
Aforament limitat i ús obligat de mascareta.
Montserrat Roig amb Josep Benet © Pilar Aymerich
Enguany es commemora el centenari del naixement de l'advocat, historiador i polític Josep Benet.
Amb l'objectiu de recordar la seva persona, el Memorial Democràtic i el Museu d'Història de Catalunya organitzen la jornada "El fil de la memòria: Boix, Benet i Roig".
La jornada, en format de taula rodona, proposarà una mirada a Josep Benet com a nexe vertebrador entre Francesc Boix, deportat al camp de concentració de Mauthausen i figura clau en els judicis de Nuremberg, i l'escriptora Montserrat Roig, autora del llibre Els catalans als camps nazis.
El principal responsable de què Montserrat Roig l'escrivís fou el mateix Benet.
Aquesta publicació de referència va donar a conèixer l'horror dels camps nazis i la presència de milers de catalans en aquells indrets.
La jornada recordarà aquestes figures.
A més, explicarà com es va establir la relació entre Benet i Roig i com, gràcies a aquest llibre, es va poder difondre l'actuació de Francesc Boix i donar nom i veu als deportats i deportades catalans.
Hi participaran Rosa Toran, historiadora, Jordi Amat, filòleg i escriptor, Pilar Aymerich, fotògrafa, i Mònica Planas, que moderarà la taula.
Memorial Democràtic i Museu d'Història de Catalunya
Actes commemoratius en record de l'afusellament de Lluís Companys a mans de la dictadura franquista.
Fa 80 anys, el 15 d'octubre de 1940, la dictadura franquista va assassinar el president Lluís Companys en compliment d'una sentència injusta.
Per commemorar aquest esdeveniment, el Memorial Democràtic i la Direcció General de Memòria Democràtica programen diverses activitats.
El 15 d'octubre tindrà lloc al Palau de la Generalitat un acte solemne de record i homenatge a Lluís Companys en què hi intervindrà la consellera de Justícia, Hble.
En el transcurs de la commemoració es presentarà el llibre Lluís Companys i Jover: els discursos de Guerra, editat pel Memorial Democràtic.
Aquesta publicació, a cura de Josep M. Figueres, recull les intervencions públiques, orals i escrites del president durant la Guerra Civil.
En el mateix acte també tindrà lloc la lectura dramatitzada de les darreres cartes escrites pel president Lluís Companys.
El 16 d'octubre se celebrarà a l'Espai Lluís Companys de Tornabous una jornada commemorativa que contindrà una taula rodona sobre les figures de Lluís Companys i Carme Ballester, a càrrec d'Oriol Dueñas i Josep M. Figueres.
També es presentarà el llibre Lluís Companys i Jover: els discursos de Guerra i es realitzarà una lectura dramatitzada de les darreres cartes de Lluís Companys.
El 18 d'octubre tindrà lloc al Fossar de la Pedrera l'acte commemoratiu organitzat pel Memorial Democràtic i l'Associació Pro-Memòria als Immolats per la Llibertat de Catalunya.
El mateix 18 d'octubre, la Comissió d'actes Lluís Companys (la Vajol) i el MUME retran un homenatge al president Lluís Companys.
L'acte tindrà lloc al Coll de Manrella, a partir de les 11h.
Diverses entitats, que participaran a l'acte, faran una ofrena floral al monument dedicat a Lluís Companys que hi ha en aquest espai.
En el mateix acte, l'historiador i advocat Josep Cruanyes farà una intervenció sobre la figura del president Companys i el seu procés de restitució pública definitiva.
Trobareu més informació sobre l'acte a museuexili.cat
Exposició Els primers exilis de la Guerra Civil (1936).
Durant els mesos d'octubre, novembre i desembre es programaran visites guiades a la mostra a càrrec de Rubèn Doll-Petit.
Aquesta exposició incideix en la tasca humanitària del govern del president Companys a la rereguarda republicana.
Espai Lluís Companys, El Tarròs (Tornabous): 19h
Memorial Democràtic, Direcció general de Memòria Democràtica, amb col·laboració de l'Associació pro-memòria als Immolats per la llibertat de Catalunya
Base de dades amb 9.161 catalans i espanyols
El Memorial Democràtic de la Generalitat de Catalunya publica el cens "Deportats catalans i espanyols als camps de concentració nazis" al Banc de la Memòria, al lloc web banc.memoria.gencat.cat.
Es tracta de la base de dades de deportats més completa de l'Estat amb un total de 9.161 persones deportades registrades, de les quals n'hi ha a l'entorn de 2.000 de catalanes.
El Cens és el resultat d'un projecte de recerca liderat pel Memorial Democràtic amb la col·laboració de l'Amical de Mauthausen i la Universitat Pompeu Fabra.
Reconstruccció de les biografies
El Cens recull l'estada als camps de concentració i extermini, però també la trajectòria anterior dels deportats, i en alguns casos, la posterior.
Això permet la reconstrucció de les biografies, des de l'exili fins a la deportació i posterior alliberament.
El cercador també permet conèixer quantes persones d'un municipi concret van ser deportades a un camp de concentració, així com combinar cerques i conèixer quines persones d'un municipi concret van ser alliberades o mortes als diferents camps de concentració.
La visualització és didàctica i atractiva, a través de mapes específics que permeten navegar sobre els camps de concentració i d'extermini nazis i els seus camps secundaris, així com a través de mapes de llocs d'exili on s'indiquen, entre d'altres, els camps de concentració francesos, les companyies de treballadors estrangers, els llocs de lluita dins la resistència francesa o la incorporació en unitats de l'exèrcit de la França Lliure, així com els llocs de detenció.
L'estudi és fruit d'un buidatge exhaustiu dels arxius de la majoria de camps (Auschwitz, Bergen-Belsen, Buchenwald, Dachau, Flossenbürg, Gross-Rosen, Mauthausen, Mittelbau-Dora, Natzweiler, Neuengamme, Ravensbrück, Sachsenhausen, Stutthof i Treblinka), l'arxiu de l'International Tracing Service de Bad Arolsen, l'arxiu de l'Amical de Mauthausen i la llista elaborada pel deportat Joan de Diego.
El Cens estarà en constant actualització i creixerà amb els resultats de noves recerques, com les dutes a terme amb la col·locació de plaques Stolpersteine al territori català.
Properament s'hi incorporaran 200 registres pendents de revisió, que es publicaran un cop s'hagi pogut contrastar la informació.
Més informació sobre deportació al web del Memorial Democràtic
Com a complement a la base de dades, e l Memorial Democràtic posa també a l'abast dels ciutadans recursos d'informació sobre la deportació i l'Holocaust que inclou en webs d'institucions de recerca, altres bases de dades i fons documentals, webs dels memorials dels camps de concentració i d'altres memorials del món, recursos educatius i webs dels amicals.
També permet consultar els fons documentals i bibliografia utilitzats per desenvolupar la base de dades i informació sobre el Projecte Stolpersteine
Amb la col·laboració de l'Amical de Mauthausen
Prorrogada fins al 04 d'octubre de 2020
Dimarts, 10 de desembre a les 18.30 h.
'Les opcions del 1978: nacionalitats i regions'
L'exposició del Memorial Democràtic es podrà visitar fins al 04 d'octubre de 2020
A l'Espanya contemporània, la recuperació de la democràcia ha anat sempre associada al reconeixement de l'autogovern per a Catalunya i el País Basc: així havia estat el 1931, amb la República, i així va ser el 1978, quan la transició democràtica va posar fi a la dictadura franquista.
Les constitucions espanyoles de 1931 i 1978 van abordar, per primer cop en la història del constitucionalisme espanyol, la qüestió de l' organització territorial.
La primera va dibuixar un "Estat integral", compatible amb l'autonomia dels municipis i regions.
La segona va reconèixer el dret de les "nacionalitats i regions" a l'autonomia, dins la "indissoluble unitat" de la nació espanyola.
La Constitució de 1978 no va adoptar un model territorial d'Estat.
L'ambigüitat del títol VIII deixava al desenvolupament estatutari posterior la configuració del que se'n va dir l' Estat de les autonomies.
Però que aquest fos el camí seguit, amb la subsegüent generalització de les autonomies i la voluntat d'homogeneïtzar-ne les competències, no vol dir que fos l'únic camí possible.
En aquesta exposició es vol fer un repàs dels fets històrics vinculats aquell moment on es debatia l'organització territorial de l'estat.
Tot i que ara ens pot semblar evident que el règim autonòmic s'acabés desenvolupant tal com el coneixem, durant aquell any 1978 hi havia altes opcions i propostes per organitzar el model territorial de l'estat espanyol.
Aquest repàs es farà a través de 7 àmbits, tots ells il·lustrats amb fotografies de l'època i amb cartografia.
La mostra vol mostrar la doble mirada dels fets: per una banda la institucional amb els personatges i els fets històrics del període; i per l'altra la mirada del carrer, on bona part de la societat civil es manifestà per assolir la democràcia i un estatut d'autonomia per a Catalunya.
Bona part de les imatges provenen de l'agència EFE i del fotògraf Manel Armengol.
Diumenges i festius de 10 a 14 h.
Conferència de Tània González Cantera, qui presentarà els resultats de la seva recerca que va tenir el suport de les Beques L'Hospitalet
Més d'una seixantena de veïns de l'Hospitalet van patir la barbàrie dels camps de concentració nazis durant la Segona Guerra Mundial.
Tots ells van tenir una trajectòria vital amb elements comuns i alhora singulars.
Amb la desfeta de la Segona República Espanyola el 1939, milers d'exiliats van patir directament les conseqüències de la barbàrie nazi en els camps de concentració, camps d'extermini o camps de treballs forçats d'una Europa en guerra.
La recerca de Tània Gonzàlez Cantera, graduada en Història i Arqueologia i màster de Gestió del Patrimoni Cultural per la Universitat de Barcelona, conté una important actualització de dades i del coneixement dels veïns de l'Hospitalet que van viure aquell episodi.
Al mateix temps vol retre homenatge a totes aquelles persones que van ser deportades així com a les seves famílies i que mai haurien de ser oblidades.
La Guerra Civil va significar una fita en la propaganda i marcà les pautes per a la II Guerra Mundial.
Per primera vegada nous mitjans de comunicació de masses com la ràdio i el cinema sonor existien en un conflicte bèl·lic; d'altres com les revistes gràfiques vivien un moment dolç per la innovació de la fotografia des de finals dels anys 20.
Exposició al Museu de les Terres de l'Ebre
El cartell com a element de propaganda
El cartell va ser un dels elements propagandístics fonamentals i recollí tota la modernitat de l'avantguarda soviètica i la publicitat comercial.
Els grans centres de producció comunicativa, Barcelona, Madrid i València, van posar tots els recursos disponibles a favor de la jove democràcia republicana.
Sindicats com la CNT i la UGT, partits polítics com el PSOE, el POUM o el PSUC, institucions com la Generalitat de Catalunya o el Ministerio de Propaganda van crear organismes i seccions dedicats a l'estratègia propagandística.
L'exposició mostra materials dels principals organismes, partits i sindicats.
Missatges de revolució, organització en temps de guerra i consignes polítiques diverses van tenir un clam comú, la lluita contra el feixisme.
Aquells crits apegats a la paret que omplien places i carrers es van transformar també en postals, calendaris i il•lustracions a diaris i revistes.
Amb el temps, han passat de ser un material efímer, creat des de la urgència, a esdevenir obra de museu.
L'exposició recull 30 cartells tant dels principals artistes del període –els catalans Carles Fontserè i Martí Bas, els valencians Josep Renau i Manuel Monleón i els que van desenvolupar la seva feina a la Madrid assetjada, José Bardasano, Mariano Rawicz o Antonio Cañavate, entre altres– a més de dibuixants anònims.
En aquest sentit cal destacar el conjunt de vuit projectes de cartell d'autoria desconeguda, un material excepcional del 1938 que rarament es pot exposar.
També es mostra l'ús dels cartells en postals i la importància que va tenir el món editorial amb la presència dels principals llibres il·lustrats editats durant la guerra, com No pasarán!
Ispania volum II publicat a la Unió Soviètica amb disseny d'El Lissitzky i Evgenii Goliakhovsky; àlbums d'il·lustracions com Estampas de la revolución española.
19 de Julio 1936 de José Luis Rey Vila (SIM); els dibuixos premiats en un concurs de caricatures antifeixistes organitzat per la UGT el 1938 i la carpeta Madrid amb text introductori d'Antonio Machado i obres de diferents dibuixants.
L'exposició ha estat organitzada pel Museu de Les Terres de l'Ebre i l'Ajuntament d'Amposta a partir de la col·lecció de Julio Allepuz i del comissariat i el procés de documentació de Teresa Ferré Panisello.
De dimarts a dissabte: d'11 a 14 h i de 17.30 a 20 h
Diumenges i festius: d'11.30 a 14 h
L'espai reivindica la trajectòria política i vital de Lluís Companys, l'únic president d'un govern elegit democràticament que ha estat executat a l'Estat espanyol.
Enguany fa 80 anys de l'assassinat de Lluís Companys, president de la Generalitat de Catalunya, a mans del franquisme.
Coincidint amb aquesta efemèride, ha tornat a obrir al públic l'Espai Lluís Companys, ubicat al Tarròs (Tornabous, l'Urgell), poble natal del president.
L'Espai és un centre de referència per al coneixement de la trajectòria política i vital de Companys, i és alhora un espai de reivindicació de les llibertats democràtiques.
Compta amb un espai destinat a l'exposició permanent, dedicada a la figura i l'obra de Companys en el seu context històric.
L'exposició està formada per plafons explicatius, un espai de projecció d'audiovisuals i vitrines amb documents didàctics.
S'hi exhibeixen, per exemple, publicacions periòdiques editades a Catalunya i Llatinoamèrica, cartells de gran format, cartes personals i fotografies històriques.
L'Espai, a més, disposa d'una biblioteca especialitzada en Lluís Companys.
Aquest equipament cultural, inaugurat l'any 2014, ofereix al visitant una experiència museogràfica innovadora, sostenible i accessible.
Hi predomina el llenguatge audiovisual i l'ús de la tecnologia per generar interacció amb els visitants.
Lluís Companys i Jover va néixer al Tarròs el 21 de juny de 1882.
És aquí on es va amarar del món de la pagesia i també on va conèixer Salvador Seguí, un destacat dirigent anarcosindicalista que retrobaria de gran a Barcelona, on es va traslladar per estudiar-hi batxillerat i, més tard, la carrera de dret a la Universitat de Barcelona.
Va exercir també com advocat laboralista.
D'ideologia republicana i catalanista, va ser el primer president del Parlament de Catalunya i va exercir, entre d'altres, els càrrecs de governador civil, ministre del Govern espanyol republicà i president de la Generalitat de Catalunya.
També va ser president d'Esquerra Republicana de Catalunya.
L'origen rural va marcar també la seva trajectòria política, ja que, en les seves múltiples responsabilitats, la política i el sindicalisme agraris van guiar la seva acció de govern.
Refermat en el catalanisme, i davant la deriva conservadora del Govern republicà, el 6 d'octubre de 1934 Companys va proclamar l'Estat Català dins la República Federal Espanyola, per la qual cosa va ser empresonat.
A les acaballes de la Guerra Civil, va emprendre el camí de l'exili, però a l'agost de 1940 va ser detingut per la Gestapo, que el va lliurar a les autoritats franquistes.
Després d'un judici militar sumaríssim sense garanties processals, Companys va ser afusellat al castell de Montjuïc el 15 d'octubre de 1940.
És l'únic president de govern elegit democràticament que ha estat executat a l'Estat espanyol.
En record de Lluís Companys i de totes les persones represaliades pel franquisme, el 15 d'octubre se celebra el Dia Nacional en memòria de les víctimes de la Guerra Civil i de la repressió franquista.
Aquest és un projecte que neix de la mà de l'artista Gunter Demnig a Alemanya.
Les primeres llambordes que es van col·locar van ser a Berlín el maig de 1996 dedicades a les persones jueves residents al barri de Kreuzberg.
L'objectiu de l'artista és fer aturar els vianants i interpel·lar-los per tal de fer memòria sobre aquella persona en concret a qui es dedica aquella placa: com es deia?, quan va néixer?, quan va morir?, on vivia?, on i quan fou deportada?
El memorial en forma de llambordes disperses per tot Europa ens permet adonar-nos de la magnitud de la tragèdia.
Avui en dia és el projecte més gran descentralitzat de memòria.
Al web del projecte se cita la frase del Talmud "una persona és oblidada només quan el seu nom és oblidat'.
Aquest és, doncs, el sentit que l'artista ha volgut donar a aquest projecte: tornar a la nostra memòria les persones que una vegada van viure en aquelles cases, pisos, espais... on ara es col·loquen.
La importància de recordar la memòria col·lectiva dels qui lluitaren i moriren per les llibertats i drets socials és essencial per construir una societat més justa i cohesionada.
Figures com les que recorden les stolpersteine formen part del nostre passat recent i de la història comuna d'Europa.
Si bé és cert que en el nostre país arribem tard, mai ho és suficient per reconèixer el que van viure els nostres veïns i veïnes.
Es tracta d'un projecte que relaciona art i memòria.
Cada stolpersteine ret homenatge a una víctima del nacionalsocialisme.
D'aquesta manera, es manté viva la memòria de les persones de tots els col·lectius: jueus, Roma i Sinti (gitanos), LGTBI, dissidents polítics, testimonis de Jehovà i ciutadans discapacitats que van ser perseguits o assassinats a Europa entre els anys 1933-1945 pel règim nazi.
Cada llamborda és única i es realitza de manera especial a mà, precisament, com a gest de respecte i humanitat que vol contrastar amb l'exterminació industrialitzada dels nazis.
No només es ret homenatge a les persones assassinades, sinó també als supervivents, incloent-hi persones que van poder exiliar-se i refugiar-se en altres països, i també a aquelles persones que davant el destí que els esperava van decidir suïcidar-se.
D'aquesta manera, i d'una manera simbòlica, els stolpersteine reuneixen les famílies o grups de persones separades per la deportació.
L'ús de la llengua catalana, tant en els vessants orals com escrits i institucionals, ha patit, en els darrers segles, una persecució pertinaç per part de l'Estat espanyol.
Aquesta ha estat, segons les èpoques i els règims polítics imperants a Espanya, d'una intensitat canviant, però mai no ha desaparegut del tot.
Aquesta repressió s'ha manifestat tant en la seva expressió personal com en la que ha afectat, en forma de censura, la llibertat d'expressió en la vida literària i també en els mitjans de comunicació.
L'objectiu d'aquesta jornada, promoguda per la Societat Catalana d'Estudis Històrics (Institut d'Estudis Catalans) i el Centre d'Història Contemporània de Catalunya (Generalitat de Catalunya) i titulada La repressió de la llengua catalana als segles XIX a XXI, és analitzar, durant els dies 9 i 10 de desembre de 2019, les diverses accions repressives que ha patit la llengua catalana en l'època contemporània.
La jornada té, tal com correspon a les institucions promotores, un caràcter científic i cerca el màxim rigor històric.
Aquest rigor, com no podia ser d'una altra manera, en l'actual conjuntura que viu el país, ha de contribuir també a consolidar el projecte que diversos sectors de Catalunya impulsen avui en defensa dels drets nacionals, entre els quals la llengua catalana ocupa, com un dels trets identitaris més rellevants, un lloc preeminent.
Centre d'Història Contemporània de Catalunya (Generalitat de Catalunya) i Societat Catalana d'Estudis Històrics (Institut d'Estudis Catalans)
La Garriga pel Foment de la Pau recupera la memòria de les Brigades Internacionals
Dins el projecte La Garriga pel Foment de la Pau, l'Ajuntament torna a programar una nova edició del cicle d'activitats al voltant de dues dates assenyalades: la commemoració del bombardeig que va patir el poble al gener de 1939 i la celebració del Dia Internacional de la Pau, fixat per les Nacions Unides el 21 de setembre.
Les activitats serveixen per connectar el que va passar a la Garriga fa 81 anys i el que succeeix encara avui arreu del món.
Aquest any, el cicle posa el focus en la solidaritat entre persones i pobles, tan valuosa i necessària en la lluita contra el feixisme, tant en l'època de la II República i la Guerra Civil com també en l'actualitat.
Es vol reconèixer, per exemple, el paper de les Brigades Internacionals, el de les persones refugiades, el de les mestres que acompanyaven bona part de les criatures desplaçades pel conflicte o el de la població i les institucions de la Garriga que les van acollir.
Les activitats començaran el 26 de gener i s'estendran fins al proper 28 de març.
Inclouran tallers familiars, xerrades, cinefòrums i rutes guiades, entre d'altres.
El 29 de gener a les 14.45 h, el mateix dia i hora que es va produir el bombardeig al poble l'any 1939, l'Ajuntament farà un homenatge a les víctimes de l'atac (n'hi va haver 15 de mortals), en un acte públic al davant del refugi antiaeri de l'estació.
La solidaritat entre els pobles, protagonista d'un cicle d'activitats
Taula rodona organitzada entorn de la mostra del pintor José M. Guerrero Medina
L'exposició, que tindrà lloc als Espais Volart entre el 23 de gener i el 24 de maig de 2020, es proposa furgar en el vessant més compromès del pintor tot abraçant treballs de diferents períodes creatius.
Així, l'exposició aporta noves mirades entorn del discurs plàstic de l'artista que, en aquesta ocasió se centra en el vessant més compromès i social.
Amb tot i, malgrat no tractar-se d'una retrospectiva, la proposta compta amb obres força significatives de la trajectòria de l'artista.
Concebuda pel pintor i les complicitats d'Antoni Vila Casas i Glòria Bosch, la mostra s'estructura en 4 àmbits: Art-Denúncia, Pintant a Velázquez, Fragments de la Memòria i Exilis.
La taula rodona, que vol aprofundir en l'obra de Guerreo Medina i contextualitzar el seu treball, gira entorn del concepte d'exili, un terme àmpliament treballat per l'artista al qual es dedica un apartat de la mostra.
Els participans són Jaume Sobrequés, director del Centre d'Història Contemporània de Catalunya; Jordi Font, director del Memorial Democràtic; i l'artista multidisciplinari Matei Glass.
L'acte serà moderat per la periodista cultural Montse Frisach.
Dedicada a la Reraguarda durant la Guerra Civil Espanyola
Carrer d'Ullà, 31, Torroella de Montgrí
Onze de setembre, 2, Torroella de Montgrí
Aquesta jornada té com a objectiu recuperar el passat històric de la vila a través, principalment, de la memòria oral d'aquelles persones que varen viure la Segona República, la Guerra Civil, l'Exili, la lluita contra el Franquisme i la transició a la democràcia.
Enguany, se celebra la II Jornada de Memòria Històrica Local, que es continua dedicant al període de la Guerra Civil Espanyola aquesta vegada, però, centrats en la Rereguarda i especialment en el paper que van desenvolupar les dones durant la Guerra Civil, les col·lectivitzacions i els refugis antiaeris.
En motiu de la celebració de les jornades s'habilita un espai de recepció de memòria cada dilluns de març i abril de 10.00 h a 13.00 h al Museu de la Mediterrània
II Jornada de Memòria Històrica Local de Torroella de Montgrí
Museu de la Mediterrània amb la col·laboració del Memorial Democràtic, el Cine Club Torroellenc, el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i la Diputació de Girona
Dimarts 10, 17, 24 i 31 de maig de 2016, a la Sala Pi i Sunyer de l'Institut d'Estudis Catalans, a les 19 hores.
Del 10 de març al 20 d'abril de l'any 1921, fa 95 anys, tingué lloc a Barcelona la 1a Conferència Internacional de Comunicacions i Trànsit, organitzada per la Societat de Nacions.
Aquest cicle, fa una primera aproximació al que fou un moment de grans aspiracions i projectes, tant a nivell global com a Catalunya, que malauradament es veurien estroncades —en ambdós casos— per les dictadures de matriu feixista de mitjans del s.