Resolució de 18 d'agost de 2016, d'estimació parcial de la Reclamació 134/2016
Administración: Ajuntament de les Masies de Voltregà
No cal acreditar la rellevància o interès públic de la informació sol·licitada, llevat que es tracti de documents de treball interns; si l'objecte de la sol·licitud són factures o contractes públics, sempre tenen rellevància i interès públic, per minsa que sigui la seva quantia.
En la mesura que és menys costosa que fer-la en dates diferents, l'Administració pot imposar que la consulta sol·licitada a diversos expedients es faci en un sol dia, sempre que amb això no dificulti l'accés a les dades demanades.
La necessitat d'una tasca complexa d'elaboració o reelaboració, així com l'abús de dret, poden constituir causes d'inadmissibilitat de les sol·licituds d'informació, però cal que l'Administració acrediti la seva concurrència.
A la vista de la diversitat de comunicacions existents entre la persona reclamant i l'Ajuntament de Les Masies de Voltregà, una primera tasca obligada per poder resoldre aquesta Reclamació és determinar quina és exactament la informació reclamada a la que tindria dret la persona reclamant.
El dret d'accés a la informació pública pot tenir per objecte (articles 18 i 19 LTAIPBG) qualsevol informació que estigui en poder de l'Administració, en qualsevol format (per tant, no només els documents, sinó també altres tipus d'informació); tanmateix, es poden inadmetre sol·licituds que requereixin l'elaboració d'informes o informació que requereixi una tasca complexa d'elaboració o reelaboració (article 29 LTAIPBG).
A la vista d'aquestes disposicions, cal valorar en els següents termes la pertinència de les diverses sol·licituds formulades per l'entitat reclamant, en tant que sol·licituds d'informació:
En relació amb diverses de les informacions demanades que són objecte d'aquesta Reclamació (lletres a, b, g, h i i ), l'Ajuntament ha argumentat la manca d'acreditació per l'entitat sol·licitant de la rellevància i interès públic de la informació demanada com a motiu per no atendre degudament la respectiva sol·licitud d'accés a la informació.
L'article 29 LTAIPBG esmenta aquests conceptes de rellevància i interès públic com a possibles causes d'inadmissió de sol·licituds d'informació pública, sempre que es refereixin, però, a documents de treball intern de l'Administració.
No és aquest el cas, ja que el que es demana no són documents de treball intern.
L'article 18.1 LTAIPBG estableix que l'exercici del dret d'accés a la informació pública no és condicionat a la concurrència d'un interès personal, no resta subjecte a motivació i no requereix la invocació de cap norma.
Pel mateixos motius, no pot ser condicionat a què allò que es demani tingui rellevància o interès públic.
Per una altra banda, els objectes de les sol·licituds en relació amb les quals l'Ajuntament afirma que no s'hauria acreditat la rellevància i l'interès públic tenen en tots els casos rellevància i interès públic, sense necessitat d'argumentar-ho, ja que es refereixen al control de la despesa pública o a la contractació de l'Administració, matèries que sempre són rellevants per a l'interès públic, per molt minsa que sigui la despesa concernida.
En diverses de les sol·licituds d'informació que són objecte d'aquesta Reclamació es plantegen qüestions relatives a la forma o format en què es materialitza l'accés a la informació sol·licitada.
Concretament, les lletres d, e i f fan referència a què s'hauria canviat la sol·licitud inicial de còpia de la informació a la de consulta dels expedients, si bé en dates separades per a cada un d'ells, petició aquesta darrera que l'Ajuntament refusaria, amb l'argument que si amb un dia no és suficient, l'entitat sol·licitant podria fer una nova sol·licitud.
La persona sol·licitant té dret a fixar el format amb què vol rebre la informació sol·licitada, si bé l'Administració, dins d'un determinats límits o requisits (que hi hagi alternatives més econòmiques, per exemple), pot subministrar-la en un format diferent al sol·licitat (article 36 LTAIPBG).
En un sentit ampli, l'obtenció de còpies és un format d'accés a la informació pública demanada, com també ho és la consulta dels expedients.
La primera és més costosa, però l'Administració pot exigir la corresponent contraprestació econòmica; en canvi, la consulta ha de ser en tot cas gratuïta (article 37 LTAIPBG).
És normal que la consulta es faci sota la supervisió d'algun empleat de l'Administració, als efectes de poder vetllar per la integritat de la documentació consultada; tenint això en compte, concertar dates i hores diverses de consulta té un cost més elevat per a l'Administració que concertar una única cita per consultar diversos expedients, que tenen objectes similars (obres) i han estat demanats la mateixa data per la mateixa persona sol·licitant.
Per tant, tot que l'Ajuntament no ho argumenta explícitament, es donaria la circumstància de l'article 36.2. a LTAIPBG, d'existència d'una alternativa més econòmica per accedir a les dades que la demanada per la persona sol·licitant (una única cita per als diversos expedients, en comptes de cites diferents per a cada un d'ells), que justificaria la determinació municipal d'aquesta forma d'accés; tanmateix, el mateix precepte citat requereix que el format imposat per l'Administració no pot dificultar l'accés a les dades per a la persona sol·licitant, de manera que si no fos suficient una única cita, l'Ajuntament n'hauria de facilitar una altra d'addicional, sense necessitat d'haver de cursar una nova sol·licitud d'accés.
En relació amb part de la informació sol·licitada (lletres g, h i i ) l'Ajuntament al·lega que la informació requerida (còpia del llistat de proveïdors de diversos anys i còpia de les factures de diversos proveïdors corresponents de diferents anualitats) comporta una tasca complexa d'elaboració o reelaboració; malgrat això, afirma estar en procés d'elaborar-la per tal de lliurar-la a la persona reclamant.
Certament, si per obtenir la informació demanada l'Administració ha de dur a terme una tasca complexa d'elaboració o reelaboració, aquest pot ser un motiu per inadmetre les sol·licituds d'informació pública (article 29 LTAIPBG).
Ara bé, si l'Administració vol al·legar aquesta circumstància, ho ha d'acreditar (com s'ha fet en el cas de la Resolució de la GAIP de 28 de juliol de 2016, sobre la Reclamació 77/2016, per exemple) amb dades concretes, fent una estimació de la dificultat que li podria suposar a l'Ajuntament l'elaboració de la informació demanada, tenint en compte els mitjans o recursos de què disposa.
En aquests casos no s'ha acreditat, de manera que no es pot considerar aquest possible motiu d'inadmissió.
Així mateix, l'informe municipal també considera que del caràcter massiu de les sol·licituds d'informació presentades per l'entitat reclamant se'n podria deduir que abusa del seu dret d'accés a la informació pública, cosa que també podria constituir una causa d'inadmissió de les seves sol·licituds.
Sobre l'abús de dret com a causa d'inadmissibilitat de les sol·licituds d'informació pública, la GAIP (Resolució sobre la Reclamació 36/2015) ha assenyalat que "les sol·licituds manifestament repetitives o amb un caràcter abusiu, que són causa d'inadmissibilitat per a la legislació bàsica de transparència, no ho són formalment per a les administracions catalanes, atès que la legislació catalana de transparència (article 29 LTAIPBG) no ho preveu així i pot decidir un major grau d'exposició administrativa a les sol·licituds d'accés a la informació pública; tanmateix, això no treu que el principi general de prohibició de l'abús del dret d'accés, si és acreditat suficientment per qui l'al·lega, pugui comportar la inadmissió o la desestimació de les sol·licituds d'accés a la informació".
Ara bé, per poder al·legar aquesta eventual causa d'inadmissibilitat cal acreditar-ne la concurrència, cosa que en aquest cas l'Ajuntament no sembla haver fet suficientment.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 18 d'agost de 2016, resol per unanimitat: