Prenent com a punt de partida el fet que més de la meitat de la superfície de Catalunya està ocupada per boscos i que aquests configuren un tret distintiu dels 2/3 dels 135 paisatges de Catalunya, però que per contra, molts dels paisatges forestals s'han quedat sense relat, sense discurs, i desperten poc interès, l'Observatori del Paisage va organitzar el passat mes de setembre el seminari "Boscos: usos, mirades, paisatges".
El seminari tenia com a objectiu analitzar la relació entre valors i usos, proposar noves formes de gestió i definir el paper del bosc en els nous referents paisatgístics contemporanis.
Al web de l'Observatori del Paisatge es poden consultar les ponències ( http://www.catpaisatge.net/cat/jornades_boscos.php ).
El seminari estava estructurat en 6 ponències:
El mosaic agro-forestal és un paisatge típic de la mediterrània, en el que es combinen les zones boscoses amb les de conreu.
S'està observant, però, que a mida que passa el temps s'està produïnt un augment dels boscos en detriment de les zones agràries, i això provoca també que hi hagi un augment de la fauna típica de les zones boscoses.
El manteniment del mosaic permet assolir diversos objectius com:
Ara bé, tot això no és posssible sense una gestió conjunta de l'agricultura i el medi natural, amb la cooperació de l'Observatori del Paisatge a l'hora d'integrar els criteris paisatgístics.
El paisatge forestal a Catalunya ocupa el 63.8% del territori, llavors, quin paper juga dins dels catàlegs de paisatge?
Els catàlegs recullen la tipologia dels paisatges de Catalunya, identificant els seus valors i estat de conservació i proposen els objectius de qualitat que han de complir.
El paisatge forestal intervé als diferents punts dels catàlegs de la següent manera:
Boscos que caracteritzen moltes unitats de paisatge
La Diputació de Barcelona ha desenvolupat un Sistema d'Informació Geogràfica (SIG), anomenat SITxell (Sistema d'Informació Territorial de la xarxa d'espais lliures), que es nodreix de la informació descriptiva i valorativa dels espais lliures de la província de Barcelona, i produeix com a resultat cartografia temàtica d'aquests espais, així com també permet aportar criteris de planificació i gestió dels espais naturals a diferents escales.
Sistema d'Informació Territorial de la Xarxa d'Espais Lliures
Es proposen 2 maneres de preservar els paisatges forestals:
I, situats en aquest punt, cal imaginar quins factors poden afectar els nostres boscos en el futur i què volem dels nostres boscos.
Aquests factors i serveis han de discutir-se a nivell global per part de tota la societat i hem de ser capaços de generar els possibles escenaris futurs.
Els valors culturals, espirituals i terapèutics han de ser tinguts en compte en les estratègies de conservació dels boscos.
Durant més de 15 segles els ordes monàstics cristians van desenvolupar models exemplars de gestió forestal: cistercencs, camaldulencs, benedictins, cartoixans, franciscans,...i tots els ortodoxes.
Nombrosos parcs nacionals i reserves integrals forestals es troben en boscos conservats per ordes monàstics arreu d'Europa.
Hi ha països, com ara Japó o Corea del Sud, que tenen una llarga tradició de cercar la salut del cos i de l'ànima en la natura, en especial als boscos solitaris, de fet, molts parcs nacionals són antigues propietats monàstiques budistes.
Estudis fets pel Departament d'Higiene i Salut de Tòkio diuen que passejar tranquil·lament (prendre un bany de bosc) diverses vegades al mes per un bosc primari o madur té efectes molt positius per a la salut.
A Europa també s'ha fet recerca sobre aquest tema i també s'ha arribat a la mateixa conclusió: els boscos són un servei de salut natural.
Els boscos amb més valors espirituals i terapèutics solen ser els més vells o madurs.
Només el 6% dels boscos es consideren inalterats o poc alterats per la intervenció humana, amb tendència a la reducció.
Més de la meitat dels boscos no alterats són ala Federació Russai dins la Unió Europea, Romania i Bulgària són els que tenen més superfície relativa i absoluta de boscos madurs.
Són boscos molt valuosos, escassos i amenaçats a Europa.
L'autor proposa crear una xarxa de reserves forestals (integrals o naturals) que cobreixi aproximadament el 5% de la superfície forestal, deixada a evolució natural, de preferència dins dels espais naturals protegits que ja existeixen.
I llavors, fomentar sinèrgies entre preservació forestal i salut, com poden ser teràpies, turisme de salut, etc. I també, fomentar sinergies entre preservació forestal i espiritualitat, com per exemple, activitats i pràctiques de meditació.
La configuració del paisatge forestal ve definida per les característiques dels boscos.
El paisatge forestal canvia segons l'estació de l'any, també tenim el paisatge del mosaic agro-forestal, o bé el del resultat de la silvicultura.
Com ens aproximem als boscos des del paisatgisme?
Una manera seria aplicant al planejament el que l'ecologia ja sap.
S'ha de dur a terme una gestió forestal sostenible, d'acord amb el que promulga el Conveni europeu del paisatge, i basada en els punts següents:
Redactat per: Observatori del paisatge, Cristina Gil
Observació del paisatge, Observació dinàmica, Previsió.Medi ambient i sostenibilitat