L'atenció especialitzada a les drogodependències a Catalunya gira entorn dels 63 centres d'atenció ambulatòria (Centres d'Atenció i Seguiment de les drogodependències –CAS-) que hi ha repartits en tot el territori.
Aquests centres poden disposar d'altres recursos assistencials en funció de les necessitats de cada pacient, com són les unitats hospitalàries de desintoxicació (UHD), les comunitats terapèutiques, els centres de dia, els pisos i els programes de reinserció social.
Per aquelles persones que encara no volen o poden iniciar un tractament de deshabituació, o que recauen en el consum, es disposa d'un conjunt de dispositius orientats a prevenir o disminuir les malalties i la mortalitat associada al consum, són els serveis de reducció de danys: unitats mòbils, centres d'atenció sociosanitària sense cita prèvia, sales de consum de drogues, equips de carrer...
Tota persona que demana tractament de deshabituació en un dels CAS, se li administra un qüestionari denominat "Inici de Tractament" que recull un conjunt de dades sociodemogràfiques, de patrons de consum i morbiditat associada que permet tenir cada any una foto de com és el consum de drogues i com evoluciona.
Aquest indicador junt amb d'altres com són les enquestes, la mortalitat, les infeccions associades a la injecció, etc. són la base de la vigilància epidemiològica en drogodependències que serveix per avaluar i planificar les accions preventives, assistencials i rehabilitadores.
Els inicis de tractament és un dels indicadors més importants que es porta utilitzant des de finals dels anys 80 i que es compartit per tots els països de la Unió Europea.
L'any 2018 hi va haver 13.944 inicis de tractament.
D'aquests inicis de tractament el 42,2% van ser inicis per alcohol, el 23,9% per cocaïna, el 13,8% per cànnabis, el 11,9% d'heroïna i el 3,7% per tabac.
Cal remarcar que els equips d'atenció primària desenvolupen un paper important en el tractament del tabaquisme, per la qual cosa només els casos més greus arriben als serveis especialitzats.
La demanda de tractament per cocaïna s'ha incrementat en els darrers tres anys, després de sis anys d'un descens gradual; tot i això, actualment només un 38,4% d'aquests inicis fa tractament per primera vegada, als inicis de l'any 2000 aquest percentatge era d'un 70%.
La demanda de tractament per heroïna està estabilitzada des d'inicis dels anys 2000; actualment, només un 11% (177 casos) inicia tractament per primera vegada, el que explica la baixa incidència de noves demandes.
Per últim, el cànnabis va presentar un màxim de sol·licituds de tractament l'any 2015 i des d'aleshores ha anat disminuint, tot i que aquests any presenta un lleuger repunt.
Demandes de tractament per gènere i edat
Si s'analitzen les dades en homes i dones per separat, s'observa igualment que l'alcohol és la substancia amb més inicis de tractament en ambdós sexes: 48,1% en el cas de les dones i 40,4% en el dels homes; seguit per la cocaïna: 18,9% les dones i 25,4% els homes.
Les dones tendeixen a igualar els homes en el consum de drogues legals (alcohol i tabac) o aquelles amb menor rebuig social (cànnabis ), fet que també es troba en les enquestes poblacionals i escolars.
3 de cada 4 inicis tractament són d'homes.
Aquesta majoria d'homes es manté quan s'analitzen les drogues per separat, excepte en el cas del tabac on la proporcionalitat està molt igualada.
Pel què fa a l'heroïna i la cocaïna, la proporció home/dona està més descompensada, ja que arriba a ser d'entre 1 o 2 dones per cada 8 o 9 homes.
L'edat mitjana de sol·licitud de tractament varia segons la droga principal.
La droga per la qual la gent més jove fa inicis de tractament és el cànnabis (29 anys en dones i homes), mentre que les drogues per les quals es demana un tractament amb una edat més avançada són el tabac (52 anys en dones i homes) i l'alcohol (48 en dones i 47 en homes).
A finals del 2018, hi havia més de 8.000 persones rebent aquest tractament (7.557 persones amb Metadona i 590 amb Buprenorfina (amb Naloxona).
Tenint en compte les recomanacions de l'OMS, a Catalunya hi ha una bona cobertura d'aquest programa.
Els serveis que ofereixen material d'injecció higiènic van distribuir un total d ́1 milió de xeringues estèrils (1.046.225) xeringues estèrils durant l'any 2018 a través de 622 punt d'accés a aquest material (farmàcies, centres d'atenció primària, serveis de reducció de danys, centres de tractament i altres).
Els serveis de reducció de danys han atès a 6.878 persones en els 16 recursos que hi ha a Catalunya.
Aquesta xifra posa de manifest l'accessibilitat i l'alta usabilitat d'aquests serveis, sobretot si s'ubiquen en zones de tràfic i consum, com es veu en els serveis ubicats en aquestes àrees
Per tal de prevenir malalties de transmissió sexual, enguany també s'han distribuït un total de 11.885 preservatius (masculins o femenins).
3.675 persones han anat a les sales de consum i han fet un total de 146.916 consums.
La totalitat de les 13 sales tenen espai pel consum injectat, i dues d'elles també disposen d'àrees per fumar.
Aquests consums són higiènics i segurs, i amb molta probabilitat han previngut infeccions greus com la infecció pel VIH i per les hepatitis, a més de morts per sobredosi.
De fet, l'any 2018 es van produir 214 sobredosis en sales, i cap d'elles va resultar mortal.
El nombre d'urgències hospitalàries per causa del consum o abús de substàncies que van ser ateses durant 2018, va ser de 17.477.
Les urgències relacionades amb el consum d'alcohol van ser les més freqüents, amb un 57% (9.907), seguides de les relacionades amb la cocaïna, amb un 11% (1.973).
En la franja de menys edat (12-15 anys, amb 201 casos), destaca que les noies presenten un nombre més alt d'intoxicacions per alcohol: un 67,7% del casos (136).
A mesura que avança l'edat, aquesta proporció s'inverteix i són els homes els que presenten més intoxicacions.
En aquest sentit, cal remarcar la necessitat de prioritzar de forma important les intervencions preventives entre aquests menors tenint present la perspectiva de gènere, ja que les intoxicacions alcohòliques van associades a altres problemàtiques, com pràctiques sexuals de risc o no consentides, violència juvenil o accidentabilitat, tal i com mostra l'enquesta estatal ESTUDES 2016.