projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
L'eina d'optimització de la potència és un full de càlcul que resol quina és la millor opció de potència a contractar (mínim terme de potència a pagar) per a les tarifes de tres períodes.
L'eina calcula el terme de potència sobre la base de les dades de les factures dels darrers dotze mesos fent la prova de totes les possibles potències contractades.
Entenem per autoconsum d'energia elèctrica la producció d'electricitat per al consum propi.
Les instal·lacions d'autoconsum poden ser aïllades (sense connexió física a la xarxa) o connectades a la xarxa.
La informació aquí continguda es centra en les instal·lacions d'autoconsum connectades a la xarxa elèctrica.
Actualment, les instal·lacions d'autoconsum connectades a la xarxa són legals i qualsevol consumidor d'energia elèctrica pot generar la seva pròpia electricitat.
La Llei 24/2013, de 26 de desembre, del Sector Elèctric, defineix l'autoconsum, arrel de la modificació incorporada pel Reial Decret–llei 15/2018, de 5 d'octubre, de mesures urgents per a la transició energètica i la protecció dels consumidors, com el consum per part d'un o varis consumidors d'energia elèctrica provinent d'instal·lacions de producció pròximes a les de consum i associades als mateixos.
A nivell domèstic, l'autoconsum es fa principalment mitjançant instal·lacions d'energia solar fotovoltaica de petita potència.
Evolució temporal de l'autoconsum fotovoltaic a Catalunya (noves instal·lacions anuals i per trimestres).
Distribució del nombre d'instal·lacions i de la potència d'autoconsum fotovoltaic a Catalunya, segons el rang de potència.
Municipis, comarques i províncies amb més fotovoltaica d'autoconsum, per nombre d'instal·lacions i potència.
Distribució territorial del nombre d'instal·lacions i potència d'autoconsum fotovoltaic a Catalunya.
Des de l'any 2017 fins l'actualitat, el sector de l'autoconsum fotovoltaic a Catalunya ha crescut de manera molt significativa, especialment a partir de l'any 2019, com a conseqüència de l'aprovació d'un marc normatiu més favorable per a aquesta tecnologia que el que hi havia anteriorment.
Fins a juny de l'any 2020, a Catalunya hi havia 4.774 instal·lacions d'autoconsum fotovoltaic en servei, distribuïdes en tot el territori de Catalunya, amb una potència total instal·lada de 55,85 MW.
El consum d'energia dels sectors agricultura, ramaderia i pesca s'apropa al 4% del consum final d'energia de Catalunya.
La major part d'aquest consum se satisfà amb gasoil, l'agricultura, i més concretament la maquinària agrícola és responsable de tres quartes parts del mateix.
Aproximadament la meitat del consum d'energia final en aquest sector es destina al cultiu dels cereals i de la fruita dolça.
Els pagesos catalans fan servir més de 85.000 vehicles especials (tractors, motocultors, etc.) en les tasques agrícoles.
L'agricultura catalana és una de les que està mecanitzada d? una manera més intensa a Espanya.
El consum d'aquesta maquinària és la despesa energètica principal del sector i també l'element amb més possibilitats reals de reducció per dues vies ben diferenciades: la innovació en el disseny de les màquines, i la correcta selecció i utilització per part de l'usuari.
Malgrat el consum en bombament i distribució d'aigua en el sector agrícola és inferior al de la maquinària, també són importants les auditories energètiques de les Comunitats de Regants, i a partir d'aquestes la constitució de la figura del gestor energètic, qui vetllarà per ajustar les potències dels equips a la capacitat necessària canviant a mida que es van connectant més explotacions a la xarxa proveïda per aquesta.
Pel que fa al sector ramader, entorn d'un 41% del consum d'energia es relaciona directament amb el sector avícola (ous, pollastres et altri); les explotacions porcines hi destinen una xifra molt semblant (entorn d'un 40%).
La producció de llet representa un 14% del consum d'energia del sector.
Per últim, el sector de la pesca és responsable del consum restant de gasoil, i pel que s'ha estudiat la instal·lació d'un dispositiu que controli el consum de combustible dels motors és el primer pas per mesurar l'estalvi potencial de les bones pràctiques, i altres millores d'eficiència detectades en les diagnosis energètiques de vaixells pesquers.
L'energia del mar es refereix a l'energia renovable transportada per les ones del mar, les marees, la salinitat i les diferències de temperatura de l'oceà.
El mar és una font d'energia inesgotable que avui en dia no està sent aprofitada, tot i que s'està treballant des de fa anys en trobar la tecnologia que permeti convertir el mar en una font d'abastament energètic viable tècnicament i econòmicament.
Bàsicament, es poden distingir quatre tipus d'aprofitament diferent de l'energia continguda al mar:
Per les condicions climatològiques i oceanogràfiques del Mediterrani, el potencial d'aprofitament energètic del mar a Catalunya es centra principalment en la generació d'energia a partir de les onades.
La finalitat de les centrals hidroelèctriques és aprofitar, mitjançant un salt existent en un curs d'aigua, l'energia potencial continguda en la massa d'aigua per convertir-la en energia elèctrica, emprant turbines acoblades a alternadors.
L'aprofitament de l'energia hidràulica es realitza mitjançant la captació (amb embassament o sense) del cabal del riu que és conduït cap a la central (canonada forçada) on, utilitzant el desnivell d'alçada per adquirir energia cinètica, és turbinat i retornat, finalment, al riu mitjançant el canal d'aforament.
Trobar un lloc on situar les centrals hidroelèctriques depèn dels nivells pluviomètrics de la zona, i també de les seves característiques topogràfiques.
Entre els diversos tipus d'instal·lacions hidroelèctriques, es poden distingir:
Una minicentral hidroelèctrica produeix electricitat, que no pot emmagatzemar-se i ha d'ésser consumida en el moment de la producció.
Segons l'ús final de l'energia elèctrica, podem distingir les següents aplicacions.
La mobilitat en vehicle privat és un dels àmbits amb un potencial d'estalvi d'energia més elevat, per la qual cosa la difusió de consells de mobilitat eficient i l'ensenyament pràctic de noves formes de conduir pot contribuir a reduir de forma significativa el consum de carburants d'origen fòssil, obtenint a la vegada un estalvi econòmic.
Des de l'any 2005 i fins 2020 l'Institut Català d'Energia ha organitzat cursos de formació per a ciutadans i professionals per ajudar a introduir hàbits que permetin conduir de manera eficient i reduir el consum energètic del vehicle, tant per turismes com a vehicles d'altres tipologies.
En total s'han format més de 20.000 conductors de vehicle turisme, 4.095 de vehicle industrial i més de 500 professionals per a impartir aquests cursos.
Actualment, aquesta formació és impartida per autoescoles i centres de formació del transport amb temaris validats per l'Institut Català d'Energia.
En funció de la tipologia de vehicle existeixen cursos adreçats a usuaris de turisme o industrial (autobusos o camions).
Autoescoles de Catalunya (FAC) així com el Circuit-Escola del Fast ParcMotor de Castellolí estan capacitats i validats per a realitzar aquests cursos de formació.
Simulador de conducció eficient
• Estalvi mitjà de combustible superior al 15%.
• Estalvi econòmic (tant associat als costs de carburant, com als de manteniment).
• Reducció de les emissions de CO2 i de la contaminació atmosfèrica.
• Millora del confort i disminució de l'estrès en la conducció.
• Augment de la seguretat (disminució de riscos i d'accidents).
• Consta d'una part pràctica i una teòrica.
• Duració mínima de 4 hores per als cursos de vehicle turisme i de 8 hores per a vehicle industrial.
• La part pràctica es realitza amb els vehicles dels centres formadors o amb vehicles de flota.
En el cas concret dels cursos per a vehicle industrial es permet usar també els vehicles propis de l'empresa si aquests estan equipats amb un cabalímetre que permeti mesurar el consum del vehicle.
• Mantenir la velocitat de circulació el més uniforme possible.
• Circular a velocitats moderades.
• Circular en la marxa que permeti al motor funcionar a la part baixa de l'interval de revolucions de par màxim (marxes llargues).
• Realitzar els canvis de marxa a la zona de parell màxim de revolucions del motor.
• En caixes automàtiques es procurarà que la caixa sincronitzi la marxa més llarga possible a través de la utilització del pedal accelerador.
• Cal conduir sempre amb anticipació i previsió.
La pràctica totalitat de l'energia primària que consumeix el transport de carretera mitjançant vehicle industrial, tant de passatgers com de mercaderies, prové de derivats del petroli.
Aquest fet reforça la dependència de Catalunya dels combustibles fòssils, i per tant fa molt sensible la nostra economia davant les fluctuacions dels preus dels carburants.
El sector dels transportistes pateix més que cap altre sector la relació entre el mercat del petroli i el compte de pèrdues i guanys del seu negoci.
Això, i l'elevat consum d'energia del sector (aproximadament, un 15% del consum d'energia final a Catalunya ), posen en el punt de mira de la política energètica el cas del transport per carretera.
Actualment, el transport per carretera és essencial per a garantir la cohesió i el desenvolupament social i econòmic del país.
Per tant, serà prioritari que es faci amb la màxima eficiència energètica possible, per tal de reduir-ne l'impacte ambiental, protegir-lo dels daltabaixos del mercat petrolier i millorar-ne la competitivitat.
En l'actualitat, l'ús del gas natural suposa una opció avantatjosa, tot i que en un futur proper altres opcions com l'elèctrica o la utilització de l'hidrogen seran les que s'implantaran en el sector.
La gestió de flotes de vehicles
El pilar fort del potencial d'estalvi és la planificació de l'activitat quotidiana, del començament al final.
Tots els detalls són importants: l'elecció dels vehicles, la modalitat d'adquisició, el combustible, la càrrega dels vehicles, la distribució de rutes, la conducció eficient dels conductors, etc. Una bona decisió en cadascun d'aquests aspectes pot representar un important estalvi.
Gestionar bé una flota de vehicles permet:
Les noves tecnologies de la informació i la comunicació permeten gestionar flotes en temps real i així millorar significativament els serveis que les empreses de transport ofereixen als seus clients.
Per exemple, és perfectament possible que l'usuari pugui comprovar en línia on és la seva mercaderia i pugui estimar el temps d'arribada, o escollir la ruta més ràpida, la menys congestionada pel trànsit, la que permeti servir a més clients, etc.
La planificació per part del gestor de flotes de les rutes, càrregues, nombre de vehicles en circulació i repartiment dels clients, avui dia gràcies a l'avenç dels programaris de logística està a l'abast de grans i petites empreses.
En altres paraules, aquestes tecnologies milloren significativament la competitivitat i el valor afegit de les empreses que les utilitzen i també redueixen el consum de combustible per vehicle o per unitat transportada.
En aquest camp hi ha molt potencial d'estalvi.
L'Observatori de Calderes de Biomassa de Catalunya (OCBC) és una eina per conèixer l'evolució del mercat de la biomassa per a usos tèrmics, i s'ha elaborat a partir de dades d'instal·lacions de calderes i cremadors (no estan incloses les estufes, les llars de foc i els insertables).
Actualment es disposa de dades de les instal·lacions executades en els anys 2012, 2013 i 2014.
Les dades han estat proporcionades per les Diputacions i per empreses fabricants i distribuïdores d'equips que han col·laborat amb l'ICAEN.Podeu accedir a les dades de l'informe en la següent infografia:
El primer informe ha comptat amb la col·laboració de les empreses i entitats següents:
Aquestes empreses col·laboradores de l'OCBC tenen accés a un informe específic més extens que contè informació personalitzada per l'empresa, que s'envia annualment.
Si sou una empresa de fabricació o distribució de calderes o cremadors de biomassa i voleu col·laborar amb l'ICAEN, podeu posar-vos en contacte amb nosaltres en aquesta adreça de correu electrònic: [EMAIL]
S'anomenen biocarburants tots aquells combustibles líquids destil·lats a partir de productes vegetals.
Es poden distingir dues classes de biocarburants:
El bioetanol és un carburant ecològic produït a partir de la fermentació i posterior destil·lació i tractament de productes vegetals.
S ́obté per un procés de fermentació de primeres matèries riques en sucre.
El MTBE és un additiu d'origen mineral que es ve introduint a les benzines des dels anys noranta amb la finalitat d'augmentar l'octanatge degut a la seva major aportació d'oxigen, millorant així la seva combustió.
D'aquesta manera es disminueix el consum i milloren les emissions contaminants d'hidrocarburs incremats.
L ́èter derivat del I ́etanol (ETBE) s ́obté per reacció de I ́isobutè amb etanol.
De les propietats de I ́etanol i I ́ETBE, cal destacar-ne el menor poder calorífic en relació amb la gasolina, la qual cosa normalment es tradueix en pèrdua de potència, però que es veu compensada per un augment del rendiment del motor, atès que la presència d ́oxigen en els compostos millora la qualitat de la combustió.
Quan els olis vegetals es sotmeten a un procés químic per esterificació metílica, s ́obtenen uns èsters metílics coneguts amb el nom de biodièsel amb propietats i característiques molt semblants al gas-oil mineral.
Aquest producte també es pot utilitzar com a additiu pels gasoils fòssils per millorar les emissions durant la seva combustió i augmentar-ne la seva lubricitat.
Amb tot, el biodièsel té la seva aplicació més àmplia com a combustible substitutiu del gas-oil d'origen mineral.
L ́obtenció de I ́èster metílic es fa a través d ́un procés d ́esterificació que transforma l ́oli depurat.
De la reacció que es genera entre l'oli i metanol, s ́obté l'èster metílic i glicerina com a derivat.
A més, es genera una petita quantitat d'un producte sòlid derivat dels additius de la reacció, format bàsicament de sals potàssiques que s'utilitza generalment com a enriquidor de fertilitzants.
Com a resultat del procés d ́esterificació de l ́oli vegetal, s ́obté un èster pur amb propietats com a combustible molt semblants a les del gas-oil, que és l ́equivalent fòssil dels olis vegetals.
L'èster metílic presenta certs avantatges d ́utilització en relació amb l ́oli de colza, principalment en aspectes com la viscositat i l ́autoinflamabilitat (nombre de cetà).
En efecte, d ́una banda, el nombre de cetà de I ́oli resulta excessivament baix per a les necessitats d ́un motor d ́alt rendiment, el qual requereix combustibles amb bones propietats d ́ignició.
D ́una altra, l'elevada viscositat de l ́oli fa difícil la seva utilització en motors diesel.
Finalment, cal destacar el bon comportament de l ́éster metílic pel que fa a la seguretat, atès que el seu punt d ́inflamació és molt més alt que el del gas-oil.
A més a més, és biodegradable i no produeix barreges inflamables amb l ́aire, com és el cas d ́altres carburants com ara el metà o el gas natural.
A Catalunya els biocombustibles amb més possibilitats de desenvolupament són els èsters metílics (EM) obtinguts a partir d ́olis vegetals verges i/o reciclats.
Aquest és el cas del biodièsel, que també es pot generar a partir de greixos animals.
Pels tractaments biològics obtenim l'anomenat biogàs.
El biogàs és un combustible gasós, format principalment per metà i diòxid de carboni, que s'obté a partir de la degradació biològica de la matèria orgànica en absència d'oxigen (digestió anaeròbia).
El biogàs es pot generar a partir de residus d'instal·lacions agroramaderes, de fangs generats a Estacions Depuradores d'Aigües Residuals (EDAR) i de la fracció orgànica de Residus Sòlids Urbans (RSU).
El contingut en metà del biogàs possibilita el seu ús com a font d'energia per aplicacions amb tecnologies que utilitzen com a combustible el gas natural:
BiomassaCAT és un espai de referència sobre la biomassa per a ús energètic a Catalunya, on es pot consultar informació rellevant relativa al sector de la biomassa agroforestal.
Aquest portal s'ha creat en el marc de l' Estratègia per promoure l'aprofitament energètic de la biomassa forestal i agrícola, aprovada pel Govern de la Generalitat de Catalunya.
Al portal s'hi pot trobar informació d'actualitat, com ara notícies, preus de combustibles, empreses especialitzades, centres logístics; informació de base, com caracterització de materials, estadístiques energètiques, casos pràctics i teòrics; normativa i legislació específica i un recull de publicacions d'utilitat.
També disposa d'un butlletí electrònic on poder subscriure's, per rebre les darreres novetats del sector de la biomassa a Catalunya.
L'objectiu és que la informació proporcionada contribueixi a la millora de la competitivitat d'indústries i serveis del sector de la biomassa i la potenciació i desenvolupament d'un important teixit empresarial al seu voltant, el que formen des de fabricants i distribuïdors d'estelles o pèl·lets fins a instal·ladors, distribuïdors i fabricants d'equips.
BiomassaCAT és fruit de la col·laboració entre diferents entitats i administracions que treballen per l'impuls de la biomassa, posant a l'abast de tothom qui ho desitgi la màxima informació d'utilitat.
Subscriu-te al nostre butlletí.
Consorci Centre de Ciència i Tecnologia Forestal de Catalunya (CTFC)
Ctra. de Sant Llorenç de Morunys, km 2
Extracte de la notícia publicada a Regió 7
La Mancomunitat de Municipis Berguedans per la Biomassa (MMBB) es proposen produir electricitat amb l'escalfor residual que obtenen de la seva central ubicada al polígon de la Valldan on cremen estella dels boscos públics.
Aquesta instal·lació inaugurada el març del 2019, escalfa i subministra oli calent canalitzat a empreses del polígon per als seus processos industrials.
Podeu llegir la notícia sencera al següent enllaç.
El consum de biomassa a Catalunya va créixer un 12,5% l'any 2019 i va assolir les 434,8 tones, segons les dades del balanç anual de l'Estratègia per promoure l'aprofitament de la biomassa forestal i agrícola.
Aquesta xifra implica que el consum de biomassa s'ha gairebé duplicat des l'any 2013 –l'any anterior a la posada en marxa de l'Estratègia-, malgrat haver competit amb un entorn de preus baixos d'altres combustibles d'origen fòssil.
La biomassa forestal és una font energètica renovable d'origen local, i el seu aprofitament contribueix a una millor gestió dels recursos del país.
L'increment en el consum s'ha concentrat en l'estella (22%) i el pèl·let (31%), que són productes que s'utilitzen en tecnologies més eficients i per als quals existeixen certificacions voluntàries de qualitat.
Per la seva banda, el consum de llenya es va mantenir estable.
Aquestes dades posen de manifest que s'ha consolidat el teixit productiu a partir d'una matèria primera provinent de boscos locals; de fet, la superfície forestal aprofitada per als usos energètics ha augmentat un 12,5%, fins a les 18.115 hectàrees, i els productes que guanyen quota de mercat són els que requereixen processos d'elaboració.
El consum d'aquesta font autòctona d'energia renovable va permetre reduir en 143.912 tones l'emissió de gasos causants de l'efecte hivernacle.
A més d'ajudar a mitigar el canvi climàtic, l'aprofitament de la biomassa fomenta la prevenció d'incendis i millora l'estat dels boscos, al posar en valor un producte que possibilita la gestió sostenible del bosc; afavoreix l'adaptació dels ecosistemes, per tal que aquests siguin més resilients als efectes del canvi climàtic i amb estructures que beneficien la disponibilitat d'aigua, i contribueix a la recuperació econòmica del sector forestal i a la dinamització de les zones rurals.
Durant l'any 2019, a Catalunya es van posar en marxa algunes grans instal·lacions d'aprofitament de la biomassa forestal, com ara la xarxa de calor d'alta temperatura al polígon industrial de la Valldan, al Berguedà, que té una potència instal·lada de 4,6 MW i alimenta sis indústries; o la xarxa de calor Nord de Granollers, que té una potència de 0,5 MW i subministra energia tèrmica a 6 equipaments municipals, tot substituint el subministrament a partir de gas natural.
A més, també es va licitar la instal·lació d'una xarxa de calor d'1 MW de potència a l'Institut de Seguretat Pública de Catalunya, que s'explotarà en la modalitat de serveis energètics amb estalvis garantits i manteniment integral.
L'Estratègia catalana per promoure l'aprofitament energètic de la biomassa forestal i agrícola té per objectiu fomentar l'ús energètic d'aquest recurs al nostre país, d'acord amb la cooperació dels diferents departaments de la Generalitat i la coordinació de les actuacions de l'entorn.
Aquesta estratègia és imprescindible per aconseguir el compliment dels objectius energètics, forestals, socioeconòmics i els vinculats al canvi climàtic que s'ha fixat Catalunya en el marc de les legislacions i iniciatives internacionals, europees i estatals.
La consellera d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, Teresa Jordà, ha fet aquest matí la cloenda del projecte Interreg Bio4ECO, un projecte europeu sobre polítiques bioenergètiques regionals sostenibles i el potencial de creixement de la bioeconomia.
Jordà ha posat en valor aquest projecte perquè "ha estat l'oportunitat de conèixer altres realitats europees en la política de foment i ús de la biomassa com a energia renovable i de política cap a la transició a una economia baixa en carboni, i assessorament en la seva implementació a través de l'intercanvi i cooperació europeus".
La consellera ha anat més enllà i ha aprofitat per reclamar que hi hagi una política forestal europea, la qual cosa cal per abordar els reptes compartits, sobretot l'adaptació al canvi climàtic i la necessitat de gestió per conservar els nostres valuosos boscos.
El projecte Sustainable regional bioenergy policies: a game changer (Polítiques bioenergètiques regionals sostenibles: un punt d'inflexió), tenia per objectiu principal la reducció de la dependència actual envers els combustibles fòssils i el foment de l'ús de matèries primeres naturals com a font d'energia o com a base per a la creació de nous productes i processos.
Aquests dies, representants dels governs de Catalunya, Eslovènia, Bulgària, Abruzzo (Itàlia), Romania, Carèlia del Nord, Letònia i França presentaran les seves perspectives regionals i els plans d'acció per a implementar i incrementar l'ús de la bioenergia.
El Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació i el Centre de Ciència i Tecnologia Forestal de Catalunya han liderat el projecte per la part catalana.
Durant quatre anys, s'ha treballat per millorar els processos i les polítiques regionals i nacionals per abordar la transició cap a una economia baixa en emissions de carboni, incrementant l'ús de les energies renovables (especialment la biomassa forestal i agrícola) i l'eficiència energètica dels edificis.
El projecte ha anat en línia amb el desenvolupament i la implementació de l'Estratègia catalana per promoure l'aprofitament energètic de la biomassa forestal i agrícola, promoguda pel Govern, una peça essencial en el marc de la bioeconomia i la reducció de les emissions de carboni.
Podeu llegir la notícia original al següent enllaç.