Els territoris de muntanya tenen requisits i característiques especials.
Així, el caràcter singular dels territoris de muntanya de Catalunya va ser objecte de reconeixement específic mitjançant la Llei 2/1983, de 9 de març, d'alta muntanya.
La Llei d'alta muntanya encara és, a hores d'ara, innovadora i única a tot l'Estat espanyol i, sense dubte, ha esdevingut un instrument molt útil per impulsar el desenvolupament dels territoris de muntanya.
Al llarg dels més de trenta anys transcorreguts des de la seva aprovació, el país en general i els territoris de muntanya en particular han sofert prou transformacions perquè es plantegi la necessitat d'adaptar-hi aquest marc legal.
Efectivament, les transformacions socioeconòmiques (demogràfiques, nivell de renda,...), en la qualitat de vida (millora d'infraestructures, universalització dels serveis,...), politicoadministratives (entrada a la Unió Europea, recuperació de les comarques, consolidació dels consells comarcals, el règim especial de la Val d'Aran,...) i, fins i tot, de caire més conceptual (sostenibilitat, societat de la informació, etc.), justifiquen un nou enfocament de la política de muntanya.
Per una altra part, la creació d'òrgans com ara la Direcció General de Polítiques de Muntanya, ara Direcció General de Polítiques de Muntanya i del Litoral, i l'Institut per al Desenvolupament i la Promoció de l'Alt Pirineu i l'Aran, el desplegament dels plans territorials parcials o l'aparició d'altres polítiques territorials són també aspectes que fan necessari un reajustament dels objectius i l'encaix de l'articulat amb la nova realitat.
Es constitueix un grup de treball intern, dins del Departament de Territori i Sostenibilitat (DTES), per establir les bases d'una nova Llei de Muntanya.
Reunió del Consell General de Muntanya (CGM) al Pont de Suert, presidit per l'aleshores conseller del Departament Lluís Recoder.
S'aprova iniciar un període de reflexió participatiu per a la reformulació de la política de muntanya i els seus instruments.
Per tal de donar compliment a l'acord del CGM, el personal tècnic del Departament es reuneix a Berga, Manresa, la Seu d'Urgell i Tremp amb representants dels consells comarcals i alcaldes per fer balanç de la política de muntanya, identificar els reptes de futur i debatre la utilitat dels diversos instruments.
Les tasques del grup de treball intern del Departament culminen en una primera proposta d'articulat de la futura Llei de les comarques de muntanya, encara amb molts dubtes i buits.
Es reprèn el procés, ara amb la preparació d'un document sobre la nova Llei de muntanya per presentar al conseller del Departament (ara Santi Vila) i al director general d'Ordenació del Territori i Urbanisme.
Conté una diagnosi, la motivació, les premisses, uns elements de proposta, els conflictes a gestionar i un possible calendari.
La Direcció General d'Ordenació del Territori i Urbanisme (DGOTU) crea un grup de treball tècnic, conformat per personal del Departament i personal tècnic i professional que treballa al Pirineu en diverses polítiques estratègiques per al desenvolupament de les comarques de muntanya, com ara medi natural, turisme, agricultura, gestió forestal, etc. Aquest grup es reuneix a la Seu d'Urgell (27 de juny), Sort (11 de juliol) i Berga (30 de juliol) i elabora un informe de conclusions.
La DGOTU convoca els principals departaments de la Generalitat concernits en la política de muntanya (Governació, Agricultura, Empresa i Ocupació i Economia).
Hi ha consens en què cal enfortir la política de muntanya.
Es presenta i es debat, a Puigcerdà i la Seu d'Urgell, el document de conclusions del grup de treball tècnic amb els presidents dels deu consells comarcals de muntanya i els alcaldes de les capitals d'aquestes deu comarques.
En el marc d'aquestes reunions, es pren la decisió de convocar un debat obert el gener de 2015.
Es fan efectives les dues sessions de debat obertes a la ciutadania, a Berga (21 de gener) i a Sort (28 de gener).
S'elaboren sengles documents de conclusions, que es posen a disposició del públic general al web del Departament.
Es crea la Direcció General de Polítiques de Muntanya i es nomena l'Albert Alins perquè la dirigeixi.
El director general de Polítiques de Muntanya efectua diverses reunions amb representants dels territoris de muntanya, per comunicar els eixos principals de la DG de Polítiques de Muntanya i de les bases de la nova Llei de muntanya.
Es reuneix a Sort (29 de juliol) el Consell General de Muntanya, presidit pel conseller del Departament, Josep Rull.
Es presenten els continguts bàsics de la nova Llei de muntanya, els objectius, l'àmbit, els instruments, els òrgans i el finançament.
També es fa referència al calendari, que depèn de l'elaboració de la memòria preliminar, la redacció de l'Avantprojecte i un període d'informació institucional (amb una nova ronda de reunions amb el territori), i que ha de culminar amb l'aprovació pel Govern de l'Avantprojecte de llei de muntanya i la consegüent discussió en marc parlamentari, ja durant el segon semestre de 2017.
El Consell Executiu aprova la memòria preliminar de l'Avantprojecte de llei de muntanya.
Es crea el Grup de treball interdepartamental sobre l'Avantprojecte de llei de muntanya.
En formen part els departaments de Vicepresidència, Economia i Hisenda; Ensenyament; Empresa i Coneixement; Afers i Relacions Internacionals, Exteriors i Transparència; Sanitat; Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació; i Territori i Sostenibilitat.
Es reuneix a Puigcerdà (el 18 de juliol) el Consell General de Muntanya.
S'informa que, després de l'aprovació de la Memòria Preliminar, s'ha avançat en la redacció de l'articulat de l'Avantprojecte de llei de muntanya.
Es reinicien els treballs de redacció i tramitació de l'Avantprojecte de llei de muntanya, ajustant-los al procediment que ha fixat el Departament de Territori i Sostenibilitat per a l'elaboració de disposicions normatives de caràcter general.
Es mantenen sessions de debat obert amb representants institucionals i de la societat civil dels territoris de muntanya per actualitzar les aportacions que es van produir el 2015.
S'inicia el procés de redacció de l'articulat de l'Avantprojecte de llei de muntanya, amb la participació d'experts juristes externs.
L'enfocament de la nova Llei de muntanya es basa, necessàriament, en el reconeixement de l'especificitat de la muntanya i la cerca de l'eficiència territorial.
De moment, es continua concretant el marc en les nou comarques de muntanya i Aran, a més dels 137 municipis de muntanya de la Llei vigent.
En el debat posterior a la presentació de l'Avantprojecte ja hi haurà temps per discutir-ho.
En canvi, com a marc conceptual de planificació es podrien establir tres nivells:
Pel que fa als instruments, es preveuen tres tipologies:
Consell General de Muntanya, òrgan de consulta i d'assessorament.
Incorporarà també representants del sector privat.
Observatori Català de la Muntanya: a banda d'aplegar, analitzar i difondre les dades relatives a l'evolució dels principals indicadors socioeconòmics, ha d'informar de l'adequació de les normatives sectorials.
Oficina Tècnica de la Muntanya: encarregada de promoure i fer el seguiment dels programes estratègics integrats.
La Llei de muntanya ha de tenir disponibilitat pressupostària garantida.
Això significa establir una dotació econòmica suficient per al funcionament dels organismes i els instruments previstos.
També per al desplegament de les polítiques sectorials i per finançar els programes estratègics integrats.
Detall del procés de participació obert al conjunt de la ciutadania i estructurat en dos grups de sessions de debat que van tenir lloc el 2015 i el 2018.