L'estadística de població amb discapacitat constitueix el resultat dels treballs d'explotació d'una base de dades que es nodreix de la informació registrada als serveis de valoració i orientació, dependents de l'Institut Català d'Assistència i Serveis Socials.
Aquests serveis duen a terme actuacions encaminades a la consecució dels beneficis assistencials i econòmics de les persones amb discapacitat, com també de les tasques d'orientació i d'atenció a persones amb discapacitat, a les seves famílies i al col·lectiu de professionals.
Per la seva importància, s'indiquen els principals serveis que ofereixen, que són els següents:
La valoració de la discapacitat s'ajusta a la regulació fixada, des de gener de 2000, pel Reial decret 1971/1999, de 23 de desembre, de procediment per al reconeixement, declaració i qualificació del grau de minusvalidesa (BOE número 22, de 26 de gener de 2000).
Aquesta disposició té per objecte la regulació del reconeixement del grau de minusvalidesa, l'establiment de nous barems aplicables, la determinació dels òrgans competents per a fer l'esmentat reconeixement i del procediment que cal seguir, tot plegat amb la finalitat que la valoració i la qualificació del grau de minusvalidesa que afecti la persona sigui uniforme a tot el territori estatal i garanteixi la igualtat de condicions per a l'accés de la ciutadania als beneficis, els drets econòmics i els serveis que els organismes públics atorguin.
La valoració de la discapacitat física, psíquica o sensorial determina la discapacitat de la persona susceptible de ser discapacitada, com també el grau de discapacitat expressat en percentatge.
La valoració de la discapacitat i del grau es duu a terme mitjançant la classificació internacional de deficiències, discapacitats i minusvalideses de l'OMS (1) i les taules elaborades per l'Associació Mèdica Americana per a la valoració de les activitats de la vida diària.
Aquestes guies proporcionen criteris i mètodes per a la valoració del grau de discapacitat d'una persona ocasionada per qualsevol tipus d'alteració anatòmica o funcional.
Consten de setze capítols i d'unes taules de valors combinats.
La discapacitat és expressada en termes percentuals de menyscapte global de la persona.
La classificació tipològica oficial de les discapacitats és la següent: física, sensorial i psíquica.
Atenent aquests grans grups, i per a l'elaboració dels mapes de serveis socials, s'ha optat des de l'any 1996 per una classificació tipològica més desagregada i que respon a unes quantificacions que es revelen més operatives per als treballs de planificació.
La tipologia que s'explota estadísticament en aquest document engloba els col·lectius següents: físics -motòrics i no motòrics-, visuals, auditius, psíquics i malalts mentals.
A més, aquest any 2003 s'ha desglossat la malaltia mental en psicòtics, no psicòtics, orgànics i altres demències per tal de facilitar també les tasques de planificació i d'assignació de recursos i permetre ajustar al màxim la resposta a les necessitats reals d'aquest col·lectiu.
Cal tenir en compte que el grup de persones amb malaltia mental registra els increments interanuals més alts respecte a la resta de tipologies durant el període estudiat (1996-2003), i des de l'any 2001 constitueix el segon col·lectiu en importància quantitativa després del de físics.
A les taules s'inclou l'apartat "no consta", en el qual es recullen les situacions erròniament codificades i aquelles codificacions que no es poden incloure en cap d'aquests grans grups.
En el present treball el grau de la discapacitat es distribueix en tres grans grups.
El primer agrupa els graus de discapacitat entre el 33% i el 64%, en el qual s'inclourien persones amb discapacitat amb un nivell d'autonomia personal prou important per inserir-se socialment i laboralment, si més no en un sistema de treball protegit.
(2) El segon grup aplega els graus de discapacitat d'entre el 65% i el 74%; en aquest bloc es compten les persones que, en termes generals, presenten més dificultats per aconseguir una plena integració social i laboral.
El tercer grup, amb graus de disminució iguals o superiors al 75%, registra persones molt afectades que són susceptibles de requerir instruments altament especialitzats per a la seva integració social.
La tercera variable fa referència als grups d'edat.
En l'actualització del Mapa de serveis socials 2003 s'han ampliat els trams d'edat que s'exploten estadísticament per tal d'oferir una informació més ajustada per a la planificació i l'assignació de recursos i serveis a les persones amb discapacitat, amb l'objectiu de respondre a les necessitats educatives, socials, laborals i sanitàries que es presenten al llarg de la seva vida.
Finalment, s'ha optat per incorporar les variables corresponents als barems de dificultat de mobilitat i de necessitat de tercera persona, en el sentit de si d'aquests s'ha emès informe favorable, desfavorable o no hi consta.
Així mateix, per tal de conservar sèries històriques amb dades homogènies i comparables que permetin analitzar l'evolució al llarg del temps, s'ha incorporat una última taula amb múltiples variables (tipologia, grau, grups d'edat i sexe, per al total de Catalunya) que manté les agrupacions per trams d'edat emprades en les explotacions estadístiques dels mapes de serveis socials anteriors.
(1) El 2003 l'Organització Mundial de la Salut adopta la nova classificació internacional del funcionament, la discapacitat i la salut (CIDDM-2), que substitueix l'anterior classificació internacional de deficiències, discapacitats i minusvalideses (CIDDM), publicada el 1980.
A diferència de la classificació de 1980, basada en "les conseqüències de les malalties", la CIDDM-2 passa a ser una classificació de "components de salut" i, per tant, pren una posició neutral en relació amb l'etiologia i reserva als investigadors l'establiment de relacions causals.
La CIDDM-2 organitza la informació en:
(2) Vegeu el Pla d'inserció sociolaboral de les persones amb discapacitat.