L'actual context economicofinancer i la consecució de les mesures de reequilibri adoptades obliguen el Govern de la Generalitat de Catalunya a prendre importants decisions en matèria tributària, entre altres.
L'impost sobre els dipòsits en les entitats de crèdit es configura com un tribut propi de la Generalitat en què el fet imposable és constituït per la captació de dipòsits que fan les entitats financeres de caràcter privat.
L'impost té en compte la capacitat econòmica dels subjectes passius; no obstant això, s'han previst unes bonificacions per als casos d'oficines en nuclis de poca població i d'altres específiques per aplicació de l'obra social o destí social de les operacions de l'entitat.
Donada la situació plantejada, atès que les modificacions previstes requereixen una norma amb rang de llei i d'acord amb l'article 38 de la Llei 13/2008, del 5 de novembre, de la presidència de la Generalitat i del Govern, aquest Govern, davant la necessitat extraordinària i urgent d'assolir noves fonts de finançament, per tal de complir amb els objectius de dèficit i d'endeutament fixats, pot dictar disposicions legislatives provisionals, sota la forma de decret llei, en els termes de l'article 64 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, el qual, tan bon punt hagi estat publicat en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya, serà comunicat pel Govern al Parlament, perquè n'acordi la convalidació o la derogació.
La norma del decret llei és un recurs extraordinari del Govern i, per tant, se n'ha de fer un ús prudent i limitat a les situacions que realment mereixen la consideració d'urgents i convenients, raó per la qual la present disposició abasta només una part de la reforma tributària necessària i deixa per a ulteriors normes les mesures que raonablement han de ser objecte de tràmits d'audiència i informació pública per garantir el seu encert.
El Decret llei conté dotze articles, dues disposicions addicionals i una final, d'entrada en vigor, en la qual es preveu una vacatio legis inferior a l'ordinària, atenent la seva excepcionalitat d'urgència, en execució de les mesures en matèria tributària.
Per tot això, en ús de l'autorització concedida en l'article 64 de l'Estatut d'autonomia, a proposta del conseller d'Economia i Coneixement i d'acord amb el Govern
Es crea, com a impost propi de la Generalitat de Catalunya, l'impost sobre els dipòsits en les entitats de crèdit, de naturalesa directa, que grava els dipòsits efectuats pels clients en les entitats de crèdit, per qualsevol negoci i varietat jurídica, sempre que comportin l'obligació de restitució.
L'impost sobre els dipòsits en les entitats de crèdit serà d'aplicació en l'àmbit territorial de Catalunya.
Constitueix el fet imposable de l'impost sobre els dipòsits en les entitats de crèdit la captació i tinença, qualsevol que sigui la seva naturalesa jurídica, de fons de tercers, sota la forma de dipòsits, per part de les entitats a què es refereix l'article 5 d'aquest Decret llei, sempre que comporti l'obligació de restitució.
No estan subjectes a aquest impost:
Les seccions de crèdit de les cooperatives
Amb caràcter general, les autoritats de regulació monetària
Són subjectes passius, a títol de contribuents, de l'impost sobre els dipòsits en entitats de crèdit, les persones jurídiques que, d'acord amb la normativa d'aplicació, tinguin la consideració d'entitats de crèdit i captin, en l'àmbit territorial de Catalunya, ja sigui per mitjà de la seva seu central o de les seves sucursals i oficines situades en el referit àmbit territorial, fons de tercers amb obligació de restituir-los.
Resta prohibida la repercussió a tercers de la quota de l'impost i, per tant, no tindran efecte davant l'administració tributària de Catalunya els pactes que contradiguin el que aquí es disposa.
Constitueix la base imposable d'aquest impost, com a manifestació de la capacitat econòmica, la quantia econòmica total, equivalent al resultat de mitjanar aritmèticament i al final de cada trimestre del període impositiu les partides P4.2.1, dipòsits a la vista i P4.2.2, dipòsits a termini d'altres sectors residents, del passiu del balanç de les entitats de crèdit que restin inclosos, en els seus estats financers individuals, a la part que corresponguin als dipòsits captats per la seu central o per les sucursals situades en l'àmbit territorial català, quantia que serà minorada en l'import de la partida P4.1.5, 4.2.5, 4.3.2 i 4.4.5, participacions emeses que corresponguin a la seu central o oficines situades a Catalunya.
Als efectes de la determinació dels paràmetres d'aquest article, serà d'aplicació el que disposen el títol segon i l'annex 4 de la Circular 4/2004, de 22 de desembre, del Banc d'Espanya, a entitats de crèdit, sobre normes de informació financera pública reservada i models d'estats financers, o norma que la substitueixi.
La quota íntegra serà el resultat d'aplicar a la base imposable l'escala de gravamen següent.
Seran deduïbles de la quota resultant en la forma prevista reglamentàriament les següents quantitats:
a) 200.000 euros, si el domicili social de l'entitat de crèdit es troba a Catalunya.
b) 5.000 euros per cada sucursal o oficina situada en l'àmbit territorial català, que s'elevarà a 5.500 euros si aquestes radiquen o estan situades en municipis la població dels quals, en el padró, sigui inferior a 2.000 habitants.
Altres deduccions: seran deduïbles els imports següents:
a) Els imports dels crèdits, préstecs i inversions que es destinin, en els termes previstos en la llei de pressupost de cada exercici i en l'àmbit territorial català, a finalitats d'utilitat pública, interès social i, en general, promoció econòmica.
b) Els destinats a finançar projectes de finançament publicoprivat realitzats en l'àmbit territorial català.
c) Els destinats al compliment de les obres socials de les fundacions de caràcter especial, de les fundacions de les caixes d'estalvis en relació amb la seva obra social i amb els fons d'educació, sempre que els fons siguin captats per aquestes entitats, per la via de la seva seu central, o de les seves sucursals o oficines en tots els casos situades en l'àmbit territorial català.
En relació amb el que disposa el número anterior, serà necessari, per a l'aplicació de les referides deduccions, que les quantitats amb dret a deducció siguin efectivament una despesa real per a l'entitat o, prèvia la transferència corresponent, ho siguin per a altres entitats dependents d'aquesta.
Per al cas que es tracti de despeses de caràcter plurianual, es podrà deduir, en cada exercici, la quantitat efectivament invertida o deduir, en el primer període impositiu, la totalitat de l'import de la inversió, sempre que en aquest darrer cas l'execució de la despesa o inversió es realitzi dins dels dos anys immediatament següents, sens perjudici de les liquidacions que, per al cas d'incompliment de la justificació, puguin girar-se, amb els interessos de demora corresponents i les sancions que en aquest cas siguin procedents.
La quota líquida serà el resultat d'aplicar a la quota tributària les deduccions que estableixen els números 2 i 3 d'aquest article.
En cap cas la quota líquida podrà tenir un valor inferior a 0 euros, i en el cas que no sigui procedent l'aplicació de cap deducció, la quota líquida serà igual a la quota íntegra.
La quota diferencial serà el resultat de deduir de la quota líquida els pagaments a compte realitzats, sent compensable en la forma prevista en aquest Decret llei quan la quota tributària resultant de la liquidació sigui negativa i, si és positiva, formarà part íntegra de la quota resultant de la liquidació.
La quota tributària resultant de l'autoliquidació serà el resultat d'addicionar a la quota diferencial els pagaments a compte de l'exercici en curs donant dret a devolució, si aquest és negatiu, en la forma prevista en aquest Decret llei.
Constitueix el període impositiu l'any natural, llevat que l'inici de l'activitat per part de les entitats de crèdit en l'àmbit territorial de Catalunya s'hagi produït amb posterioritat al dia 1 de gener de cada exercici, cas en el qual s'iniciarà a partir de la referida data.
En tot cas, conclourà el període impositiu quan s'extingeixi la personalitat jurídica de l'entitat de crèdit o deixin d'estar situades en el territori de Catalunya la seu central, les oficines o sucursals.
L'impost es meritarà l'últim dia del període impositiu.
Les entitats financeres estan obligades a presentar l'autoliquidació de l'impost i a efectuar-ne l'ingrés corresponent, dins el termini que s'assenyali reglamentàriament.
L'autoliquidació anirà acompanyada dels llistats que es determinin reglamentàriament, amb informació relativa al saldo final de cada un dels quatre darrers trimestres naturals, de cada sucursal i/o seu central de l'entitat que sigui ubicada a Catalunya, desglossada per modalitats i sense que es puguin emparar en el secret bancari per ometre dades en la informació esmentada.
El model d'autoliquidació s'ha d'aprovar per mitjà d'una ordre del conseller o consellera del departament competent en matèria tributària.
La gestió, la recaptació i la inspecció de l'impost corresponen a l'Agència Tributària de Catalunya, d'acord amb el que disposa la Llei 7/2007, del 17 de juliol, de l'Agència Tributària de Catalunya, sens perjudici de la col·laboració amb els òrgans d'inspecció sectorialment competents per raó dels establiments financers que són objecte de control.
Si una entitat que compta amb oficines a Catalunya no presenta, dins de termini, l'autoliquidació corresponent, els òrgans de gestió de l'Agència Tributària de Catalunya poden iniciar procediment destinat a practicar liquidació provisional, amb les dades de què disposin.
El procediment de gestió per a la pràctica de liquidació quan no hi ha hagut presentació d'autoliquidació es regularà per via reglamentària.
En tot cas, haurà de contenir proposta de liquidació que es notifiqui a l'entitat, amb concessió d'un tràmit d'audiència per un termini no inferior a deu dies hàbils.
Sens perjudici de l'executivitat de la liquidació així practicada, els òrgans competents de l'Agència Tributària de Catalunya podran iniciar actuacions de comprovació i investigació sobre el període objecte de la liquidació practicada.
Les infraccions tributàries es tipifiquen i se sancionen d'acord amb el que estableix la Llei de l'Estat 58/2003, del 17 de desembre, general tributària, i les normes reglamentàries que la despleguen.
Les sancions han de ser imposades pels òrgans competents de l'Agència Tributària de Catalunya.
Es considerarà específicament com a infracció molt greu la deslocalització de dipòsits que, provinents d'oficines situades en el territori de Catalunya, es comptabilitzin en oficines situades fora d'aquest territori.
La sanció tributària corresponent a la infracció per deslocalització de dipòsits serà igual al 50 per 100 de la quota deixada d'ingressar per aquest concepte.
En cas de reincidència, la sanció podrà arribar al 100 per 100 de la quota deixada d'ingressar.
Contra els actes de gestió, liquidació, inspecció i recaptació dictats en l'àmbit de l'impost sobre els dipòsits en les entitats de crèdit es pot interposar un recurs de reposició potestatiu o una reclamació economicoadministrativa davant la Junta de Finances.
Fins que no s'aprovi el Reglament de desplegament previst en aquest Decret llei, i per tal de facilitar el seu cobrament, les entitats de crèdit amb oficines obertes a Catalunya estaran obligades a notificar a l'Agència Tributària de Catalunya les dades que siguin necessàries per a la pràctica de l'eventual liquidació, no més tard del 30 de gener següent a l'exercici primer d'aplicació de l'Impost.
Als efectes que disposa el número anterior, s'autoritza la persona titular de la conselleria d'Economia i Coneixement a aprovar, per ordre, els models provisionals de lliurament d'informació trimestral i d'autoliquidació així com qualssevol altres que siguin necessaris per a la correcta gestió d'aquest tribut.
Sens perjudici de la data d'entrada en vigor d'aquest Decret llei, l'obligació de subministrament d'informació per part dels subjectes passius de les dades previstes al segon paràgraf de l'apartat primer de l'article 9 serà efectiva a partir del trimestre iniciat el dia 1 d'octubre de 2012.
A aquest efecte, l'òrgan competent de l'Agència Tributària de Catalunya aprovarà, abans del dia 28 de febrer de 2013, el corresponent model, per tal que la presentació pugui efectuar-se, únicament per a l'esmentat trimestre, abans del dia 31 de març de 2013.