ISSN de la versió electrònica: 2013-8709
El número 101 de 'Nota d'Economia' és un volum monogràfic sobre les finances de les hisendes locals.
Podeu consultar-lo en un fitxer que inclou tots els continguts o en fitxers diferenciats per a cadascuna de les parts que l'integren.
La introducció inclou una breu presentació dels continguts d'aquest número i una reflexió sobre les finances de les hisendes locals.
Marta Espasa i Maite Vilalta (Universitat de Barcelona)
En aquest article es mostra una visió panoràmica de la hisenda dels municipis de Catalunya.
Es tracta d'una anàlisi descriptiva de la situació econòmica actual dels municipis catalans centrada en l'objectiu de detectar-hi els elements problemàtics i aportar aspectes per reflexionar sobre el futur del marc regulador dels ens locals.
En aquest sentit, l'article descriu les despeses i els ingressos dels municipis en els darrers anys, així com la seva situació financera.
Pel que fa a les despeses, s'observa que els municipis destinen la major part de la despesa a serveis que es poden catalogar com típicament municipals i que principalment aquesta despesa és de caràcter corrent.
Quant als ingressos, la crisi ha ocasionat una forta disminució de la recaptació dels impostos vinculats al mercat immobiliari, de manera que l'impost sobre béns immobles, que és força estable en el temps, ha esdevingut la principal font de recursos.
Les reflexions finals obren un debat sobre les qüestions que s'haurien de plantejar davant la situació actual de les finances locals; concretament, la necessària reforma de l'organització territorial, la indefinició del marc competencial que tenen actualment els ens locals, la reforma del model de finançament, que amb la crisi actual s'ha fet encara més necessària, i la situació del dèficit, l'endeutament i la solvència dels municipis.
Una diagnosi de la situació actual de la hisenda dels municipis de Catalunya
Aquest article presenta el marc constitucional i estatutari en matèria de règim local.
En primer lloc, s'hi exposa el que estableix la Constitució en matèria d'organització territorial i es fa referència a les diverses sentències del Tribunal Constitucional que atorguen a l'Estat les competències per establir les bases de règim local.
En segon lloc, es destaca que l'Estatut d'autonomia de Catalunya va voler ampliar l'abast competencial de la Generalitat en matèria de règim local introduint aspectes relatius a l'organització territorial i les competències dels ens locals, si bé la sentència del Tribunal Constitucional de 28 de juny sobre l'Estatut d'autonomia ha rebaixat de forma substancial el contingut de l'Estatut d'autonomia en matèria de règim local, ja que en fa una interpretació restrictiva.
Finalment, es fa referència al desenvolupament normatiu posterior a la sentència del Tribunal Constitucional i es destaca la creació del Consell de Governs Locals i de l'Àrea Metropolitana de Barcelona.
Organització territorial i marc competencial
Maria Petra Sáiz (interventora de l'Administració local)
Des d'una perspectiva estructural i organitzativa, es planteja el problema que suposa la indefinició de l'àmbit subjectiu que conforma el sector públic local, que s'agreuja encara més amb l'entrada en vigor de la Llei orgànica d'estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera.
En aquest sentit, l'article fa un repàs dels ens que conformen el sector públic en l'àmbit local i destaca la multiplicitat d'ens que hi ha en aquest àmbit a Catalunya.
Tot seguit, l'article explica que l'existència d'aquests ens dificulta l'aplicació del règim pressupostari i de control i destaca que cal una única regulació de l'àmbit subjectiu dels ens locals i l'establiment de criteris homogenis per a l'assignació d'un ens concret a l'entitat local que correspongui.
Incidència en l'aplicació del règim de comptabilitat pública i del control intern i extern
Aquest article presenta una anàlisi dels impostos locals a Catalunya en comparació amb els del conjunt d'ens locals espanyols.
Primer tracta l'evolució de les fonts d'ingressos dels ens locals, i després analitza més exhaustivament cadascun dels impostos que formen la hisenda dels municipis (l'impost sobre béns immobles, l'impost sobre activitats econòmiques, l'impost sobre vehicles de tracció mecànica, l'impost sobre l'increment del valor dels terrenys de naturalesa urbana, i l'impost sobre construccions, instal·lacions i obres) i la participació en els impostos estatals (IRPF, IVA i impostos especials).
L'article acaba amb una sèrie de propostes i recomanacions sobre com hauria de ser la imposició local i destaca que s'ha de centrar en l'impost sobre béns immobles, del qual s'hauria de revisar el sistema d'estimació de valors cadastrals, i que la participació en l'IRPF hauria de tenir més rellevància i més visibilitat per a la ciutadania.
Els impostos municipals: anàlisi i proposta de millora
En aquest article es descriuen els instruments de fiscalitat ambiental en les administracions locals i es destaca que el seu ús tindria dos objectius clars: incentivar conductes més ecològiques i reduir el pes dels ingressos vinculats a nous desenvolupaments urbanístics, poc sostenibles ambientalment.
L'autor exposa els diferents elements que configuren cada impost local des d'una perspectiva de sostenibilitat ambiental.
A continuació, fa una referència especial a les taxes, que en la hisenda local tenen una rellevància considerable i és on els municipis tenen més marge de maniobra.
En aquest sentit, destaca els aspectes de les taxes que tenen a veure amb la sostenibilitat ambiental, com ara els incentius per estalviar aigua, fomentar el reciclatge, utilitzar el transport públic o millorar la mobilitat urbana.
L'article conclou, d'una banda, que hi ha raons per argumentar un canvi en la imposició local, per enfocar-la des d'una perspectiva mediambiental, i de l'altra, que en el camp de les taxes els municipis poden desenvolupar moltes actuacions que dotin la hisenda municipal d'una òptica mediambiental i de sostenibilitat.
L'article presenta una metodologia de càlcul de l'indicador de necessitats dels ens locals.
En un sistema de subvencions d'anivellament, el càlcul de les necessitats esdevé un element essencial per assolir els objectius fixats en qualsevol sistema de finançament que tingui per objectiu assolir un model equitatiu, eficient.
Els altres elements que cal tenir en compte tenen relació amb la capacitat fiscal de cada municipi.
Aquest article presenta una metodologia alternativa de càlcul dels indicadors de necessitats basat en els factors de cost, que poden ser demogràfics, socials i econòmics, i en factors de demanda.
També presenta els resultats d'aquests indicadors per als municipis de Catalunya i els compara amb els utilitzats en la distribució de la participació dels ingressos de l'Estat als municipis i els emprats en el repartiment del fons de cooperació local de Catalunya.
Per acabar, indica que quan es plantegi una reforma del sistema de finançament local s'haurien de tenir en compte elements que estimin de forma objectiva les necessitats de despesa dels municipis.
Les subvencions d'anivellament i les necessitats de despesa municipal
Daniel Mas (Ajuntament de Barcelona i Institut d'Economia de Barcelona)
La comptabilitat de costos ha de servir per millorar i avaluar la tasca de l'activitat pública, ja que conèixer el cost final d'un servei és necessari per prendre decisions sobre la seva prestació directa o sobre la seva possible externalització.
L'article exposa la implantació que hi ha hagut fins ara sobre el càlcul de costos en el món local, tant a Espanya com a Catalunya, i a continuació explica els diferents models de càlcul de costos i fa una referència especial al model que reflecteix costos complets, que és el que presenta més avantatges, si bé a causa de la seva complexitat també presenta alguns inconvenients.
Els autors proposen les qüestions que cal tractar prèviament quan es vol implantar un sistema de costos, com ara els objectius que s'han d'assolir, els serveis que es volen analitzar, l'existència de factors de conflictivitat en el procés, el detall al qual es vol arribar, els canvis que pot suposar en l'organització, el seu cost i la possible difusió dels resultats del treball.
Reflexions sobre l'estimació dels costos dels serveis municipals
Durant els darrers anys el deute dels ens locals a Catalunya no ha crescut de manera important, a diferència del que ha succeït a l'Estat i al conjunt de comunitats autònomes.
En part, aquesta evolució tan diferent es deu a les fortes restriccions normatives de l'endeutament local.
Tanmateix, aquestes restriccions no s'han mostrat del tot eficaces, perquè han comportat un augment de la morositat, un augment de les pòlisses de crèdit i l'acumulació de factures impagades.
Tot i això, en l'article es diu que el deute local computat des d'una perspectiva àmplia se situa prop del 5 % del PIB, valor que es pot considerar sostenible.
Ara bé, cal tenir presents les dificultats que comportarà el compliment de la nova normativa d'estabilitat pressupostària, que obliga a reduir l'endeutament dels ens locals.
És per això que en aquest article es proposa analitzar les experiències nòrdiques de coordinació de les polítiques de finançament per millorar les condicions d'accés als mercats.
El deute de les corporacions locals: situació i perspectives
Ramon Auset (Direcció General de Política Financera, Assegurances i Tresor de la Generalitat de Catalunya)
En aquest article s'exposa el marc normatiu de la tutela financera dels ens locals a Catalunya i els canvis que suposa la nova Llei orgànica d'estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera.
En particular, l'autor explica les diferències que hi ha entre l'objectiu d'estabilitat pressupostària avaluat a partir de la capacitat o necessitat de finançament i els indicadors de solvència que es calculen per a cada entitat local i que s'utilitzen per avaluar la tutela financera dels ens locals, i assenyala que aquests darrers proporcionen molta més informació sobre la situació de l'ens local que un indicador macroeconòmic com la capacitat o necessitat de finançament.
En aquest punt també fa referència a la conveniència de distingir entre els objectius globals per al conjunt d'ens locals i els individuals per a cada entitat local.
La tutela financera dels ens locals en el marc de la Llei orgànica 2/2012, de 27 d'abril, d'estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera