projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Un grup de treball avalua les recomanacions més rellevants en aquests tractaments i estudia quines millores són aplicables a la nostra legislació.
La radioteràpia és un tractament oncològic molt eficaç amb un nivell de seguretat elevat, però no està exempt d'incidents.
L'evolució d'aquests tractaments ha permès erradicar certs errors, però també ha provocat l'aparició de nous incidents.
Les investigacions en matèria de seguretat del pacient aplicades a la radiologia han facilitat que diverses institucions i organitzacions, a nivell nacional i internacional, hagin elaborat recomanacions per reduir el risc per als pacients.
No obstant, falta per veure quina presència tenen en la legislació del país.
El grup de treball en seguretat del pacient i qualitat de la Societat Espanyola de Radiació Oncològica ha revisat les recomanacions nacionals i internacionals més rellevants, ha seleccionat una sèrie d'aspectes importants per a la seguretat del pacient i ha avaluat si cal incloure-les en la legislació espanyola.
Àrees rellevants per a la seguretat en tractaments de radiació
Per a l'anàlisi, s'han revisat 16 documents i s'han triat les àrees rellevants, seguint el mètode utilitzat en la publicació Recommendations for safer radiotherapy: What s the message?, elaborat per Peter Duscombe.
Els conceptes s'han considerat rellevants si així es definien en al menys 8 dels 16 articles revisats.
Després de la revisió, es van seleccionar 13 matèries rellevants:
Els autors conclouen que és necessària una actualització en la legislació espanyola, integrant elements com l'obligació de realitzar anàlisis de risc, auditories i la incorporació de la majoria de recomanacions internacionals.
Per a més informació, es pot consultar l'article complet en aquest enllaç.
La Comissió d'Hemovigilància de Catalunya va publicar recentment l'informe d'Hemovigilància corresponent a l'any 2018.
Aquest document pretén donar feed-back als centres notificadors, així com oferir una visió detallada de les reaccions transfusionals a Catalunya.
L'informe inclou dades de les reaccions transfusionals i dels errors en la transfusió de la sang i dels components sanguinis, de les reaccions adverses en la donació de la sang i els esdeveniments adversos relacionats amb la qualitat i la seguretat de la sang i dels components sanguinis.
A més d'unes conclusions i recomanacions, el document també aporta cinc annexes que recullen eines útils per a la pràctica assistencial:
Durant el 2018, 96 centres han transfós com a mínim un component sanguini i 54 han notificat algun esdeveniment advers al registre d'Hemovigilància (56,5%).
El nombre total de components sanguinis transfosos va ser de 298.407 amb una la taxa de notificació de 7,56‰.
De les 2.257 notificacions finalment acceptades, el 20% han estat reaccions adverses i el 80% errors transfusionals.
El 86,7% de les reaccions van ser lleus, un 13,1%, per contra, van implicar compromís vital per als malalts i un 0,2% van evolucionar amb la mort del malalt.
Pel què fa a les complicacions de la donació de sang, s'han registrat un total de 2.801 notificacions.
El nombre de donacions va ser de 242.711 amb una taxa de notificació del 10,7‰.
El 41,2% de les complicacions es van identificar en donants nous o bé en donants ocasionals.
El 93,2% de les reaccions van ser lleus, un 5,9% moderades i un 0,9% es van catalogar de greus, tot i que es van resoldre favorablement i no van generar cap tipus de seqüela.
En base a les dades analitzades i els resultats obtinguts, es presenten les següents recomanacions:
Un estudi desenvolupa un mapa de riscos de l'àrea quirúrgica que permet dissenyar estratègies per millorar la seguretat del pacient.
La complexitat dels sistemes sanitaris no fa sinó augmentar en els últims anys, de manera que els esdeveniments adversos relacionats amb l'assistència sanitària també s'incrementen.
El disseny d'aquests sistemes sanitaris juntament amb la seva organització són claus per reduir els danys ocasionats als pacients, i això podria ser especialment útil en àrees com el bloc quirúrgic.
Sota aquesta premissa, un estudi en un hospital Universitari d'Alacant aborda la gestió de risc en l'àrea quirúrgica.
A partir d'una anàlisi modal d'errades i efectes (AMFE), es va buscar establir mesures preventives per evitar els esdeveniments adversos en l'àrea quirúrgica.
A partir de l'anàlisi modal d'errades i efectes, es van identificar els riscos potencials per al pacient, tant en l'àrea prequirúrgica com dins el quiròfan.
Per a tots ells es van establir mesures preventives, especialment si l'índex de prioritat de risc (IPR) era superior a 100.
Els resultats van permetre observar que la quantitat de riscos era major quan el pacient estava dins del propi quiròfan que quan estava fora.
Les possibles errades o riscos identificats amb un IPR més alt en l'àrea prequirúrgica van ser:
Dins el quiròfan, els riscos identificats amb IPR més alt van ser:
En funció dels riscos identificats, es van elaborar mesures preventives així com la designació dels responsables d'aquestes.
A través d'aquesta correlació de riscos es va poder observar que la falta de formació del professional en matèria de seguretat, la comunicació entre professionals i amb el pacient, el
compliment correcte de protocols, com el checklist quirúrgic o la implementació de bundles, entre altres, van ser els principals aspectes a millorar.
Per més informació, pot consultar-se l' estudi complet.
Un estudi analitza l'efecte a llarg termini d'un programa educatiu d'optimització de l'ús d'antibiòtics en infeccions causades per Escherichia coli.
Els programes d'optimització de l'ús d'antibiòtics (PROA) són un dels elements clau per a combatre l'auge de les resistències antimicrobianes, una amenaça per la salut pública a nivell global.
Aquestes intervencions han demostrat ser molt eficaces per a fomentar un ús racional d'antibiòtics en l'àmbit hospitalari.
No obstant això, no està molt estudiat en l'àmbit de l'atenció primària.
En aquest sentit, un estudi publicat en The Lancet Infectious Diseases cerca estudiar els efectes a llarg termini d'un PROA educatiu per a reduir la incidència d'infeccions causades per Escherichia coli.
Anàlisi de quatre anys de control d'antibiòtics davant l' E.Coli
Per l'estudi, es va avaluar la implementació d'una intervenció educativa multimodal d'ús d'antibiòtics en infeccions causades per Escherichia coli productora de betalactamasas d'espectre estès (BLEE), amb una mostra de gairebé 2 milions de pacients a Andalusia.
Es partia de la hipòtesi que el programa milloraria la prescripció d'antibiòtics i reduiria la incidència d'aquesta infecció a llarg termini en l'atenció primària.
La intervenció es va realitzar entre 2014 i 2017 en 215 ambulatoris amb equips multidisciplinaris de metges, pediatres, farmacèutics i epidemiòlegs d'atenció primària.
L'activitat principal del programa va consistir en entrevistes per valorar la pertinència de l'última prescripció realitzada pel professional sanitari a partir d'un qüestionari estructurat.
De mitjana, es van fer cinc entrevistes per treballador cada any.
Descens de les prescripcions inapropiades després de la intervenció
El període de quatre anys en què es va dur a terme la intervenció va reflectir diferències notables respecte a l'inici i final d'aquests.
Després de les més de 24.000 entrevistes educatives realitzades en aquest temps, alguns dels resultats més destacats inclouen:
Les dades d'aquest estudi apunten al fet que la implementació d'un PROA multimodal en l'àmbit de l'atenció primària basat en entrevistes educatives individuals millora l'ús d'antibiòtics i genera una reducció significativa d'infeccions causades per E coli productora de BLEE en la comunitat.
Aquest resultat podria fomentar l'aplicació d'aquests programes en els centres d'atenció primària.
Per a més informació, pot consultar-se l'estudi complet en aquest enllaç.
Una de les principals amenaces per a la salut mundial és l'aparició de resistència als antibiòtics en els bacteris, causants d'infeccions.
L'ús adequat d'antibiòtics és responsabilitat de tothom.
Prendre antibiòtics quan no són necessaris fa que els bacteris, causants d'infeccions, es tornin cada vegada més resistents, i que els tractaments deixin de funcionar.
L'ús excessiu i indegut d'antibiòtics suposa un risc per a tothom, ja que amb l'aparició de resistència les infeccions més freqüents cada vegada es tornen més difícils de tractar.
Els bacteris resistents als antibiòtics poden afectar qualsevol persona, allarguen la durada de les hospitalitzacions i augmenten la mortalitat.
Per això, la resistència als antibiòtics és una amenaça greu per a la salut pública i la seguretat dels pacients.
Perquè fer un ús adequat dels antibiòtics és responsabilitat de tothom, en aquesta infografia us donem indicacions per a un consum responsable.
Les estratègies basades en estímuls complementaris poden millorar l'adherència a la higiene de mans fins a un 70% entre el personal d'infermeria.
La seguretat dels pacients és una prioritat de qualsevol sistema sanitari, i una de les mesures més efectives és la higiene de les mans.
Per això, és important que el personal sanitari tingui una correcta adherència i realitzi la tècnica adequadament.
En cas contrari, la incidència d'infeccions relacionades amb l'atenció sanitària pot augmentar, amb conseqüències i complicacions pels pacients.
Seguir un protocol adequat per al rentat de mans és fonamental per evitar la propagació d'infeccions, com reflecteixen nombrosos estudis.
No obstant, hi ha un nombre menor d'investigacions que analitzin la relació entre la formació sobre higiene de mans i l'adherència entre el personal sanitari, malgrat les implicacions que comporta per a la seguretat dels pacients.
Un estudi publicat al International Journal of Enviromental Research and Public Health, mitjançant una revisió sistemàtica, busca analitzar l'eficàcia de les diferents estratègies en formació sobre la higiene de mans i com es mantenen en el temps.
Els estímuls complementaris, els més efectius
En total es van analitzar 17 assajos clínics, que van comptar amb la participació de 5.747 professionals d'infermeria (5.432 infermeres i 315 estudiants d'infermeria).
Els "cinc moments clau per a la higiene de mans" recomanats per l'OMS es van fer servir com a referència per a les intervencions.
Algunes de les estratègies utilitzades per a millorar l'adherència van ser:
Les estratègies que van més enllà de la formació tradicional semblen resultar essencials per garantir una major adherència a les recomanacions sobre el rentat de mans.
En alguns casos, les estratègies basades en estímuls complementaris poden millorar aquesta adherència fins a un 70% entre el personal d'infermeria.
A més, els resultats són encara més positius quan les estratègies educatives incorporen material audiovisual amb mètodes més tradicionals d'ensenyament.
Els autors consideren que la innovació i l'ús de tècniques més innovadores i flexibles ajudarà a garantir entorns més segurs per als pacients.
Tenint en compte aquestes consideracions, es suggereix que les futures investigacions en aquest àmbit han de tractar no només el grau d'adherència a les tècniques recomanades d'higiene de mans, sinó també la motivació de les infermeres per fer-ho i / o factors del lloc de treball que poden influir en el rendiment d'aquestes tècniques.
El Dia Europeu per a l'Ús Prudent dels Antibiòtics se celebra cada 18 de novembre amb l'objectiu de conscienciar sobre els riscos associats a l'ús indegut.
Des de 2008 se celebra el Dia Europeu per a l'Ús Prudent dels Antibiòtics cada 18 de novembre, una iniciativa impulsada pel Centre Europeu per a la Prevenció i el Control de les Malalties (ECDC) amb l'objectiu de sensibilitzar sobre els riscos associats a l'ús indegut dels antibiòtics.
Entre els països occidentals, Espanya té una de les taxes més elevades d'ús d'antibiòtics i de prevalença de resistència als mateixos.
S'estima que la prescripció de tractaments inadequats d'antibiòtics és aproximadament d'un 50%, tant a l'àmbit hospitalari com a l'atenció primària.
L'ús d'antibiòtics prudent i d'estratègies integrals de control d'infeccions (com ara la higiene de mans) són les pedres angulars de les intervencions efectives per prevenir la selecció i la transmissió de bacteris resistents als antibiòtics.
La celebració pretén fer una crida al consum responsable dels antibiòtics, i conscienciar als diferents actors què intervenen (ciutadans, pacients, professionals sanitaris, industria i administració) de la problemàtica de l'increment progressiu de les resistències i dels pocs antibiòtics actualment en fase de desenvolupament.
Si la resistència segueix creixent, no hi hauran antibiòtics eficaços.
El procés de la cura sanitària en la llar requereix agregar i transmetre informació entre diferents actors i sistemes sanitaris per a millorar la seguretat del pacient.
La seguretat del pacient és un component fonamental de l'atenció sanitària.
Cada vegada més la cura dels pacients s'estén als seus domicilis.
Aquesta nova realitat ha comportat la necessitat de revisar la seguretat del pacient en la llar i d'identificar eines de gestió de la informació de la salut per a donar suport i maximitzar la seguretat del pacient.
En aquest nou context hi ha certes barreres que cal tenir en compte com la complexitat de la malaltia o del tractament, les condicions de la residència, les dinàmiques familiars i els horaris irregulars dels cuidadors.
La gestió de la informació personal sanitària inclou una sèrie d'activitats que permeten al pacient l'accés, organització i ús de la seva informació sanitària per a poder-la-hi facilitar als professionals en tot moment.
D'acord amb aquesta definició, un estudi publicat en la International Medical Informatics Association (IMIA) ha explorat com diferents eines informàtiques poden facilitar la gestió de la informació del pacient a casa i facilitar la seguretat del pacient en la llar.
L'estudi es va basar en entrevistes a 88 persones de més de 60 anys, 56 familiars i cuidadors informals i 27 metges.
Aspectes a tenir en compte en la seguretat del pacient a casa
Els autors de l'estudi van analitzar les diferents dimensions relacionades amb la seguretat del pacient a casa, que són les següents:
La informàtica com a solució a la seguretat del pacient a casa
En tots aquests àmbits, l'estudi va determinar que la informàtica pot jugar un paper important a l'hora de facilitar l'intercanvi d'informació entre els diferents actors per a maximitzar la seguretat del pacient.
Les eines informàtiques proposades per a facilitar la gestió de la informació del pacient són: sensors passius monitorats, wearables per a controlar l'adherència terapèutica, aplicacions que ofereixen suport psicològic, o connexions virtuals amb familiars i amics.
També recordatoris personals de salut o plataformes assistencials com a interfícies d'àudios que poden proveir de recordatoris a aquells pacients amb limitacions funcionals.
Finalment, els autors van apuntar que els pacients sovint tenen dificultats per a gestionar la informació i ocupar-se alhora de les seves pròpies cures.
Per aquest motiu, iniciatives educatives podrien ser útils per a crear consciència de la importància de la seguretat del pacient entre professionals sanitaris, la família i els mateixos pacients.
La Joint Commission ha emès una alerta per l'augment d'esdeveniments adversos provocats per un ús incorrecte dels anticoagulants orals d'acció directa.
Els anticoagulants, medicaments àmpliament receptats, són considerats d'alt risc per estar freqüentment implicats en els esdeveniments adversos que es registren en tots els àmbits assistencials.
Aquests esdeveniments s'han atribuït en moltes ocasions a errors de medicació, entre els quals se citen: prescripció incorrecta per desconeixement de la seva dosificació complexa o de les seves interaccions, errors de conciliació en les transicions assistencials per problemes de comunicació entre els professionals sanitaris i els pacients o cuidadors; inadequat seguiment dels pacients per problemes de coordinació o per retards o falta de documentació o disponibilitat dels resultats analítics; i una falta de compliment del tractament per la falta d'educació als pacients o familiars i cuidadors.
Encara que els nous anticoagulants orals d'acció directa (ACOD) són més segurs, en cas d'hemorràgia, si no s'actua correctament, poden derivar en conseqüències graus per la salut.
Donat l'augment d'esdeveniments adversos relacionats amb l'ús incorrecte d'ACOD, el passat mes de juliol, la Joint Comission va emetre una alerta dirigida a tota la comunitat de professionals de la salut.
L'alerta considera que els professionals haurien de conèixer el nom dels diversos tipus d'ACOD comercialitzats, particularment entre farmacèutics, serveis d'urgències i altres proveïdors de salut.
L'alerta inclou indicacions sobre com s'han de parar les hemorràgies dels pacients tractats amb ACOD.
Recordi que els ACOD requereixen d'agents reversors específics, diferents dels de la warfarina i l'heparina que, a més a més, són menys coneguts i poden no estar disponibles en tots els entorns de l'atenció sanitària.
Per últim, la Joint Comission suggereix als centres sanitaris que desenvolupin, a més de materials divulgatius per al pacient, polítiques i protocols basats en l'evidència científica que garanteixin un ús adequat dels ACOD i dels agents reversors o antídots.
En aquesta infografia es resumeixen les 10 recomanacions que realitza la Joint Comission per tractar pacients amb anticoagulants orals d'acció directa (ACOD):
Recomanacions per disminuir els esdeveniments adversos en la prescripció d'anticoagulants orals d'acció directa (ACOD)
Sensibilitzar la població sobre els esdeveniments adversos és part d'una cultura de seguretat que busca les millores dels sistemes, no la culpabilització dels individus.
Els esdeveniments adversos en l'atenció primària existeixen i sempre existiran: aquesta és una realitat ineludible.
Cal promoure l'acceptació i fer un treball de difusió d'aquesta realitat contraposada a les imatges mediàtiques d'infal·libilitat.
A l'imaginari col·lectiu se sol confondre la mala praxi (o negligència mèdica) amb el dany produït en la pràctica clínica (esdeveniment advers).
Els esdeveniments adversos no són voluntaris i són multicausals: hi intervenen tant factors contribuents com accions insegures o els errors dels sistemes de seguretat.
Resposta davant un esdeveniment advers
Els esdeveniments adversos, a part de perjudicar el pacient (primera víctima), també tenen efectes nocius sobre el professional implicat (segona víctima) i sobre el sistema sanitari (tercera víctima).
Per evitar-ho, és necessari establir mecanismes de detecció que permetin analitzar la "cadena d'esdeveniments" que l'han provocat.
Aquesta és una anàlisi complexa on les responsabilitats són sempre compartides.
La Societat Catalana de Medicina Familiar i Comunitària (CAMFIC) ha publicat recentment el document "Reflexions sobre errors i esdeveniments adversos.
Ètica del reconeixement, la reparació i la prevenció".
L'objectiu és promoure l'acceptació que els esdeveniments adversos es donen i impulsar una reflexió sobre la necessitat d'assumir-ne la responsabilitat, estimular la seva comunicació i reparació, l'anàlisi dels factors que hi poden haver influït i l'elaboració de mecanismes per reduir la possibilitat que es repeteixin.
El reconeixement i la reparació del dany infligit davant un esdeveniment advers són un deure.
Comunicar als afectats les circumstàncies que han envoltat l'esdeveniment advers i compensar els danys, si escau, són clau per recuperar la confiança en el sistema.
En aquests casos és important per al metge d'atenció primària tenir en compte una sèrie de valors:
Els esdeveniments adversos poden crear sentiments d'ansietat, de culpa i dubtes en els professionals sobre com informar dels errors.
Són necessàries estratègies per poder donar suport a aquesta persona, la segona víctima.
També cal ser crítics amb les institucions per evitar condicions de treball insegures, així com reclamar canvis administratius que no penalitzin els professionals per notificar esdeveniments adversos.
Alguns consells pràctics per als professionals sanitaris:
La transmissió de microorganismes multiresistents per la falta d'higiene de mans no només s'ha d'estudiar en els professionals sanitaris, també en els pacients
Les infeccions en l'entorn sanitari són comuns i per això, els professionals solen ser molt conscients de la importància d'una correcta higiene de mans.
No obstant això, la importància de la higiene de mans dels pacients queda en un segon pla.
Les superfícies de contacte de l'entorn del pacient com comandaments del llit, safates auxiliars, etc., són espais en què també té lloc el creixement de microorganismes multiresistents (MMR).
Recentment, un estudi ha mostrat que la contaminació per MMR en les mans en els pacients és força habitual i que per tant s'ha de tenir en compte.
Avaluació de la contaminació per MMR a les mans i entorn dels pacients
L'estudi es va realitzar en dos hospitals del sud-est de Michigan, EUA.
Per analitzar l'impacte de la contaminació en pacients i el seu entorn més immediat, es va fer un seguiment prospectiu de la presència de MMR a les mans i entorn de fins a 399 pacients des de les 24 primeres hores del seu ingrés, al tercer i setè dia i cada setmana fins a l'alta.
L'anàlisi de resultats va mostrar que un 14% dels pacients estaven colonitzats amb MMR des de l'inici.
La infecció més freqüent és pel bacteri Staphylococcus aureus resistent a meticil·lina (SARM), que va aparèixer fins al 57% dels casos.
També, el 29% de les superfícies de contacte de l'entorn del pacient estaven contaminades amb algun MMR des de l'inici.
Els MMR presents en les mans es correlacionaven amb els de les superfícies de contacte.
D'aquesta manera, els autors van revelar que la contaminació per MMR a l'entorn del pacient en ingressar en un hospital sí és freqüent.
Involucrar el pacient en la prevenció de la transmissió de patògens i infeccions associades amb l'atenció mèdica
Les dades d'aquest estudi han servit per confirmar la presència de contaminació a les mans i en l'entorn del pacient.
De fet, la prevalença d'aquesta contaminació i la seva adquisició després de l'ingrés, podria ser fins i tot més elevada que la provocada per la contaminació dels professionals sanitaris.
Establir protocols d'higiene de mans i implicar al pacient en aquests processos podria ajudar a reduir la transmissió de patògens i infeccions associades amb l'atenció mèdica.
Millorar la prevenció d'infeccions podria passar per crear programes d'higiene de mans amb el pacient en ment, especialment en la infecció per SARM, la més comuna.
L'Organització Mundial de la Salut s'ha compromès a crear un pla d'acció global per millorar la seguretat dels pacients en tots els països.
L'Organització Mundial de la Salut (OMS) va celebrar el maig passat la 72a Assemblea Mundial de la Salut, en què es va presentar un informe que recull mesures per millorar la seguretat del pacient en tot el món i es va establir el 17 de setembre com a Dia Mundial de la Seguretat del Pacient.
Les delegacions dels Estats membres que van participar en la 72a Assemblea Mundial de la Salut es van comprometre a reconèixer la seguretat del pacient com una prioritat de salut clau i a prendre mesures concertades per reduir el dany al pacient en entorns d'atenció sanitària.
L'Assemblea Mundial de la Salut va sol·licitar a l'OMS que doni suport tècnic als països per crear capacitats nacionals que permetin avaluar, mesurar i millorar la seguretat del pacient.
També va sol·licitar a l'OMS que formuli un pla d'acció global per a la seguretat del pacient en consulta amb els països i totes les parts interessades pertinents, per millorar i garantir la seguretat del pacient a nivell mundial.
El dany al pacient a causa de esdeveniments adversos és una de les principals causes de mort i discapacitat a nivell mundial.
Es calcula que anualment es produeixen 134 milions d'esdeveniments adversos a causa de l'atenció insegura en hospitals en països d'ingressos baixos i mitjans, que contribueixen a 2,6 milions de morts, mentre que 1 de cada 10 pacients té un esdeveniment advers en rebre atenció hospitalària en països d'ingressos alts.