projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Visualitza la presentació pública de la recerca que es va fer el 30 d'octubre de 2018
El tema central d'aquesta recerca ha sigut la tètrada fosca (maquiavel·lisme, psicopatia, narcisisme i sadisme) i com aquesta afecta als joves tant dins com fora de les institucions educatives de justícia.
Hem dividit aquest treball a partir de cinc objectius: conèixer la fiabilitat de noves eines breus per avaluar el fenomen de les personalitats fosques; explorar la validesa convergent i discriminant d'aquestes mateixes eines respecte a altres eines de mesura de referència (entre d'altres el Psychopathy Checklist: Youth version); conèixer com el fenomen de la tètrada fosca pot incidir en la conducta delictiva i el risc de reincidència en joves; així com saber si també hi ha incidència en la conducta antisocial i agressiva fora del centre; i finalment si la hi ha dintre del centre, en relació amb la conducta adaptativa.
Els nostre marc teòric se sustenta en que la tríada/tètrada fosca és una constel·lació de personalitats que actualment estan en estudi ja que segons les darreres recerques expliquen gran part de la variància d'aquest tipus de conductes antisocials i violentes.
La mostra d'estudi han estat 73 nois interns, de 14 a 22 anys, de dos centres educatius de justícia juvenil.
Els resultats han mostrat que la tètrada té un paper rellevant en les conductes antisocials i agressives, més que no pas en la conducta delictiva prèvia o en la conducta adaptativa al propi centre.
Aquests resultats confirmen la importància del paradigma de personalitats subclíniques de les que s'espera una major capacitat d'adaptació, però alhora una rellevant conflictivitat social.
A més, la diversitat de fonts d'informació (jove, tutor/a, professionals clínics) també ens ha aportat una visió crítica sobre com avaluar als joves, visió que aportem com a proposta de millora en els mètodes d'avaluació i intervenció en joves internats.
Recerca en català [PDF, 812 KB]
Recerca en castellà [PDF, 780 KB]
Psicopatia / maquiavel·lisme / narcisisme / justícia juvenil / delinqüència / violència.
Visualitza la presentació pública de la recerca que es va fer el 2 d'octubre de 2018
L'acompanyament postpenitenciari professional: una eina de suport per al retorn a la comunitat
Els estudis de reincidència actuals han posat de manifest la importància del període immediatament posterior a l'excarceració per a la reinserció social dels delinqüents.
Des de la perspectiva del desistiment delictiu, es postula la necessitat d'augmentar durant aquest període el suport social dels individus amb major risc de reincidència.
Per això, l'any 2015 es crea el Servei d'Acompanyament Postpenitenciari, que té com a objectiu atendre persones que surten en llibertat definitiva en situació de vulnerabilitat.
En aquest estudi es descriuen les principals necessitats de les persones ateses en aquest Servei, així com la intervenció dissenyada per fomentar la seva reinserció social.
Amb aquest objectiu s'analitza, mitjançant la revisió d'expedients, una mostra de 73 subjectes vinculats al Servei entre gener de 2016 i setembre de 2017.
Així mateix, com a objectiu complementari es realitza una comparació entre la mostra d'aquest estudi i una submostra de l'estudi La Reincidència Penitenciària a Catalunya de 2014.
Aquesta recerca confirma la incidència en els subjectes de diversos factors de risc relacionats amb el desistiment delictiu, habitualment destacats a la bibliografia, com són la falta de suport social, desocupació, desesperança, etc. Així mateix, les necessitats criminògenes de la mostra d'aquesta investigació s'assemblen als perfils de risc obtinguts pels estudis de reincidència.
Per aquest motiu, aquests resultats suggereixen que un acompanyament professional resulta necessari en persones amb situacions d'aïllament social greu o amb major presència d'altres problemàtiques complexes com serien el consum de substàncies tòxiques o patologies duals.
Recerca en català [PDF, 667 KB]
Recerca en castellà [PDF, 628 KB] �
Postpenitenciari / desistiment delictiu / risc alt / suport social
L'aprenentatge servei (ApS) és una metodologia que combina en una sola activitat l'aprenentatge de continguts, competències i valors amb la realització de tasques de servei a la comunitat.
La recerca que es presenta té com a objectiu validar aquesta metodologia en el treball amb joves infractors que compleixen mesures de medi obert per a la millora de la convivència i la cohesió social a partir d'una experiència pilot.
Per això es realitza una investigació avaluativa participativa en la qual prenen part tècnics de l'equip de medi obert 3 de Barcelona, agents del territori de Manresa -municipi on té lloc la investigació- i professorat investigador de la Universitat de Barcelona.
La mostra de l'estudi són sis joves marroquins que presenten dificultats en la seva integració en tant que necessiten trobar un "sentit a la seva vida".
Aquests joves es distribueixen en dos projectes d'aprenentatge servei: a) 3 joves participen d'un projecte d'ApS on han de ser els formadors d'un curs de cultura marroquina; b) altres 3 joves s'impliquen en un projecte amb la Fundació Ampans (de diversitat funcional) amb la finalitat de ser entrenadors de futbol d'aquests joves.
Les estratègies de recollida d'informació són moltes i totes de tall qualitatiu amb l'objectiu de recopilar evidències de tot el procés investigador.
Es realitza una anàlisi minuciosa de tota la informació recollida donant resultats molt enriquidors per al treball en medi obert a justícia juvenil i així crear llaços a la comunitat i teixir una xarxa de treball comunitària.
Recerca en català [PDF, 869 KB]
Aprenentatge servei / medi obert / convivència / cohesió social
Hugo Kruger (col·laborador en pràctiques)
Ana Doral (col·laboradora en pràctiques)
Aquesta recerca té per objectiu analitzar les variables implicades en el compliment dels acords en la mediació familiar.
La finalitat d'aquest projecte es facilitar l'establiment d'actuacions que pot impulsar el Centre de Mediació per tal de vetllar per l'eficàcia de la mediació i l'increment del grau de compliment dels acords, a partir d'identificar les principals causes que el faciliten.
L'estudi considera el marc legal i conceptual del compliment dels acords en els processos de la mediació familiar.
Posa especial atenció en els factors antecedents i de context reguladors dels processos de la mediació familiar en relació a l'actuació professional de la persona mediadora.
Aquests factors faciliten la voluntat de les parts en el compliment dels acords, tal i com assenyala Serrano en el Model Integrador de Mediació Eficaç (MIME) (Serrano, 2008), model a partir del qual es fonamenta conceptualment aquesta recerca.
Les dades amb les que s'ha realitzat la recerca han estat el conjunt d'expedients de mediació iniciats a l'any 2015 i finalitzats amb acord en les cinc demarcacions territorials de Catalunya (Barcelona, Tarragona, Lleida, Girona, Terres de l'Ebre).
El total d'expedients que han format part de l'estudi han estat 465.
El disseny de la recerca s'estructura en dues grans fases.
La Fase I correspon a l'anàlisi dels expedients de mediació iniciats a l'any 2015 i finalitzats amb acord.
La Fase II correspon a l'anàlisi de la percepció de les parts i de la persona mediadora en relació al grau de compliment dels acords.
L'informe finalitza assenyalant les principals conclusions de la recerca, així com establint un seguit de recomanacions finals.
Compliment / acords / processos / mediació / persones mediadores / causes / resultats / satisfacció / eficàcia.
El Projecte de Llei de Llibre VI del Codi civil de Catalunya proposa una nova regulació de la compravenda en la línia dels instruments que conformen el denominat dret contractual europeu.
El desenvolupament més substancial es concreta (arts. 621-1 i ss CCCat) en dues de les obligacions imposades al venedor: transmetre la propietat del bé venut i garantir que l'objecte lliurat és conforme al contracte.
La memòria que seguidament es presenta, pren com a punt de partença aquesta última qüestió: l'exigència de conformitat com a criteri de compliment contractual i, en sentit contrari, com a nova causa d'incompliment a la compravenda civil a la legislació catalana.
Mitjançant l'estudi dels principals instruments normatius que han servit com a referent per a l'elaboració del Projecte de Llei de Llibre VI s'analitza: la necessitat d'evolució en la noció d'incompliment contractual, que ha permès la unificació del sistema remedial, superant les disparitats aportades pels règims de responsabilitat especial, com els sanejaments i, en segon terme, el fenomen extensiu de la conformitat com a criteri que ha transcendit del dret especial incorporant-se a la norma civil general.
Finalment, es procedeix a l'examen de les previsions contingudes a la subsecció cinquena del Projecte de Llibre VI, relativa als remeis que assisteixen les parts contractants per al cas d'incompliment de les respectives obligacions, específicament, en aquelles disposicions que disciplinen els supòsits de contravenció a la compravenda per manca de conformitat.
Compravenda / Incompliment contractual / Aliud pro alio / Manca de Conformitat / Dret contractual europeu / Deure d'informació / Integració del contracte / Obligacions contractuals / Transmissió del risc / Remeis protectors
La recerca està dirigida al desenvolupament d'una entrevista semiestructurada per a l'avaluació de subjectes investigats per delictes contra la llibertat sexual amb víctimes menors d'edat per tal de diagnosticar l'existència de parafílies en general i de pedofília específicament.
Aquests delictes obliguen a l'abordatge de la investigació medicolegal des de tots els aspectes que la bibliografia científica presenta com indicadors relacionats amb conductes sexuals anòmales, atípiques o antinormatives.
El DSM-5 recull els criteris diagnòstics per als Trastorns Parafílics, identificant-ne els vuit principals, en base a la freqüència, nocivitat, dany a tercers i tipificació penal/delictiva, i que permeten una diferenciació quant a les conductes, la seva especificitat i la desadaptació que provoquen en l'individu.
Aquestes categories han de relacionar-se amb les característiques i formes delictives, que se'ns presenten de manera diversa, complexa i amb noves modalitats (online, offline, pornografia infantil, streaming, sexting, grooming, crossover, assetjament cibernètic,..).
Existeixen motivacions, patrons conductuals diferenciats entre agressors, que sovint fins i tot mostren una escalada conductual delictiva gradual i un risc potencial/incrementat de reincidència.
La identificació d'uns descriptors per a l'exploració medicoforense dels investigats ens ha portat a elaborar un exhaustiu qüestionari que permet avaluar totes aquelles àrees d'interès de la psicobiografía, la conducta i la psicopatologia.
Amb la inclusió d'una proposta de cribratge, de les proves psicomètriques a emprar i dels instruments per a la valoració del risc de reincidència, es configurarien les bases d'un model de protocol futur.
En una recerca anterior publicada per aquest mateix CEJFE ja s'ha explicat el què és el neurofeedback (NFB) i perquè serveix.
El que es proposa en aquesta nova investigació és utilitzar, al costat del NFB, un tractament terapèutic complementari amb interns d'un centre penitenciari amb problemàtica toxicològica de llarga evolució i dificultats per afrontar l'evolució tractamental dins del centre.
La finalitat d'aquest protocol és avaluar l'eficàcia d'aquest neurofeedback acompanyat de teràpia en la millora dels interns, d'una banda de la seva impulsivitat i respostes agressives, i de l'altra de la seva ansietat i estat emocional.
Els objectius de la recerca són, en primer lloc avaluar l'efectivitat de NFB com a teràpia per al comportament agressiu i impulsiu, en un grup d'interns comparant-los amb un grup de control que no fa tractament.
En segon lloc, es vol avaluar l'efectivitat de NFB per millorar els símptomes de craving (ànsia de consum, pensaments obsessius en relació amb el consum, inquietud...) i el consum en els interns.
L'estudi ha seguit 10 homes (grup tractament) que han fet un entrenament amb NFB.
Paral·lelament s'ha constituït un grup de 14 homes interns (grup col·laborador) aparellats per edat i per perfil de personalitat i penitenciari amb el grup de tractament amb NFB.
Els participants del grup de tractament amb NFB han rebut sessions a un ritme d'una per setmana durant 4 mesos i mig.
Cada sessió ha tingut una durada de 45 min. Tots els subjectes tenien programades 24 sessions.
Els resultats demostren de manera empírica que el NFB disminueix les respostes agonistes de tipus impulsiu i agressiu i facilita el pensament previ a l'acció i millora la capacitat d'atenció i consciència dels interns.
Caldrà, en un tercer estudi posterior, avaluar si els canvis han estat consistents i s'han traduït en la pràctica en un canvi de conducta que hagi millorat l'adherència al tractament i desistiment de consum de tòxics, comportaments socials acceptables i/o reincidència delictiva.
Recerca en castellà [PDF, 535 KB]
Neurofeedback / Neurociència / Drogoaddicció / Psicologia / psicopatologia / Tractament penitenciari / conducta / delinqüència / presos
En recerques anteriors publicades pel CEJFE s'ha explicat en què consisteix el Neurofeedback (NFB) i la seva implementació, conjuntament amb un tractament terapèutic complementari, amb interns amb problemàtiques toxicològiques de llarga evolució i dificultats per afrontar l'evolució tractamental dins del centre penitenciari.
El programa de tractament amb NFB es va realitzar en dues etapes.
La primera es va dur a terme l'any 2016 al Departament d'Atenció Especialitzada (DAE) al CP Brians 2.
La segona etapa es va dur a terme l'any 2017 al Mòdul 8 (MR-8) al mateix centre.
La present memòria té com objectiu valorar conjuntament els resultats obtinguts als tractaments amb NFB realitzats els anys 2016 i 2017 a un grup d'interns del DAE i MR8 i comparar-los amb els resultats obtinguts mitjançant el RisCanvi i les variables penals i penitenciàries dels mateixos interns.
L'etapa de l'any 2016 va consistir en una única fase que va incloure 20 interns del DAE, mentre que l'etapa de l'any 2017 es va realitzar en dues fases consecutives i va incloure un total de 34 interns del MR8.
L'anàlisi de les dades obtingudes s'ha dut a terme mitjançant un estudi quantitatiu i amb l'aplicació d'un anàlisi descriptiu i creuament de variables.
Durant l'aplicació del NFB realitzada els anys 2016 i 2017, el grup de tractament amb NFB va millorar significativament respecte al grup control en relació a les diferents mesures d'impulsivitat i disminució de respostes agressives, i va millorar significativament en les escales d'ansietat i depressió.
En les variables penals i penitenciaries també es mostra una tendència a la millora en els interns en els que es va aplicar el tractament amb NFB comparats amb el grup control.
Per tant, els resultats mostren que el NFB és un instrument útil en el tractament de les respostes conductuals i emocionals dels interns.
Recerca en català [PDF 2,33 MB]
Recerca en castellà [PDF 1,26 KB]
Neurofeedback / Neurociència / Drogoaddicció / Psicologia / psicopatologia / Tractament penitenciari / conducta / delinqüència / presos
Visualitza la presentació pública de la recerca que es va fer el 12 de juny de 2019
L'any 2013 el CEJFE va dur a terme l'estudi sobre la llibertat condicional (LC) a Catalunya, on s'analitzaven totes aquelles persones que es trobaven en LC, comparant-les amb una mostra d'interns que es trobaven en 3r grau i un altre grup que es trobava en 2n grau, tot i complir algunes condicions objectives per estar en medi obert.
Ara, 5 anys després hem volgut saber què ha passat amb la progressió penitenciària dels subjectes que formaven par de la mostra, en la reincidència penitenciària i en la taxa d'inactivitat delictiva per aquells casos on el temps de seguiment no arribi al període estàndards que utilitzem en els nostres estudis per parlar de reincidència, que és de 5 anys.
La recerca recull per primer cop dades sobre dos mesures concretes de 3r grau: les unitats dependents (que són habitatges ubicats fora del recinte penitenciari on comencen a fer activitats formatives i laborals en l'entorn comunitari) i els interns a qui s'aplica l'Art.86.4 (amb control telemàtic o sense).
En l'estudi es dona resposta a la pregunta si és més eficaç el compliment íntegre en medi tancat o la progressió pautada i controlada cap a medi obert per evitar la reincidència.
També es dona resposta al debat criminològic actual en la societat espanyola que gira entorn de suprimir els beneficis penitenciaris i les mesures de progressió a medi obert de les persones encarcerades.
L'estudi respon a la pregunta si fer-ho millorarà la taxa de reincidència en el futur.
Recerca en castellà [PDF, 2,65 KB]
Informe executiu en català [PDF 1,18 KB]
Informe executiu en castellà [PDF 370 KB]
Llibertat condicional / Tractament penitenciari / presons / reinserció social / polítiques criminals comparades / alternatives a l'encarcerament / règim obert
Visualitza la presentació pública de la recerca que es va fer el 9 de juny de 2020
Amb la finalitat d'establir un model d'avaluació comparable amb altres països que han implementat el model de funcionament del programa Cercles de Suport i Responsabilitat (CoSA), la Secretaria de Mesures Penals, Reinserció i Atenció a les Víctimes va encomanar a l'Àrea d'Investigació i Formació en Execució Penal del Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada (CEJFE) el disseny i l'avaluació del funcionament i els resultats del projecte d'implementació del programa CerclesCat a Catalunya.
Juntament amb investigadors de la Universitat de Barcelona i la Fundació Salut i Comunitat, a l'any 2016 es va constituir un equip de recerca responsable de dur a terme aquest encàrrec i des del 2017 s'està duent a terme un estudi longitudinal sobre aquest programa, on es descriu als subjectes que configuren els diversos grups d'estudi i el seu procés de funcionament.
Es poden consultar els dos primers informes en aquesta mateixa web.
Aquest informe és el tercer de la sèrie d'informes que composaran el projecte complet d'avaluació de la implementació del programa CerclesCat a Catalunya, centrada en l'estudi de les persones voluntàries que hi participen i l'equip de professionals implicats en el programa CerclesCat, per tal d'oferir una explicació integral de tots els elements que el configuren.
L'objectiu principal d'aquest informe és analitzar les experiències de les persones voluntàries, coordinadors/es, professionals del Cercle Extern i membres del Comitè Executiu per a identificar els elements de funcionament del programa més rellevants i comparar alguns dels resultats obtinguts amb els publicats a recerques internacionals sobre el model CoSA.
S'han recollit dades d'una mostra total de 41 subjectes participants a CerclesCat (N=41) entre persones voluntàries (n=25), coordinadores (n=9), professionals (n=4) i del Comitè Executiu (n=3), a les quals s'ha administrat un instrument de mesura en format qüestionari per obtenir informació sobre tres grans eixos: a) informació sociodemogràfica; b) actituds sobre les persones que cometen delictes sexuals i c) estat de salut general.
Recerca en castellà [PDF, 1,51 KB]
Delictes sexuals / agressors sexuals / Alternatives a l'empresonament / Presons / Tractament penitenciari / Reincidència / Gestió del risc / voluntaris / competències / coordinadors
Visualitza la presentació pública de la recerca que es va fer el 21 de maig de 2020
Segons els estudis internacionals, el nombre de delinqüents sexuals que utilitzen les noves tecnologies per cometre delictes ha augmentat considerablement en els darrers cinc anys i la majoria d'ells han estat condemnats per descàrrega o possessió de material d'explotació sexual infantil (MESI).
Com gran part de la investigació centrada en l'àmbit de la violència sexual, la majoria dels estudis realitzats amb mostres de consumidors de MESI provenen de països de parla anglesa, com Canadà, Estats Units d'Amèrica i el Regne Unit.
A Espanya, fa poc més de tres anys que s'ha començat a fer recerca en aquest sentit i a avaluar de manera específica a aquest col·lectiu.
No obstant, en relació a Catalunya, encara no s'ha publicat cap estudi centrat en les característiques psicològiques i sociodemogràfiques que defineixen als consumidors de material d'explotació sexual infantil que han estat detectats i condemnats al nostre context.
L'objectiu principal d'aquesta recerca és analitzar i descriure el perfil de les persones condemnades per un o més delictes contra la llibertat i la indemnitat sexual que s'han servit de les noves tecnologies per a la seva comissió.
Per poder assolir els objectius d'aquesta recerca, es va dur a terme un estudi transversal, amb una mostra de 118 persones condemnades per delictes contra la llibertat i indemnitat sexual envers infants i/o adolescents i que per la seva comissió haguessin utilitzat les noves tecnologies de la informació i la comunicació (TIC).
A partir dels resultats obtinguts, es pot afirmar que, en conjunt, els delinqüents sexuals online i duals (online i offline) mostren un perfil clínic i de personalitat no patològic, així com poques actituds i creences justificadores dels delictes i de l'abús sexual infantil.
No obstant, quan es realitza la comparació entre els delinqüents sexuals online i els delinqüents sexuals duals s'observa que els segons presenten un perfil més antisocial.
Recerca en castellà [PDF, 1,17 KB]
material d'explotació sexual infantil / violència sexual / delinqüent sexual online / delinqüent sexual dual
L'adopció de la Convenció sobre els Drets de les Persones amb Discapacitat (2006, CDPD) introdueix el nou paradigma de la capacitat jurídica universal a Espanya, que inclou la obligació d'assegurar l'accés als suports per l'exercici de la capacitat que les persones amb discapacitat puguin necessitar i l'eliminació d'algunes institucions tradicionals del dret civil, com la incapacitació i la tutela.
Aquest estudi té com a objectiu l'anàlisi de l'estat de la qüestió a l'ordenament civil català en matèria de capacitat jurídica en el context de les reformes estatals i internacionals en aquest àmbit, i la realització d'una proposta de reforma a la llum dels nous estàndards de drets humans.
Per a fer-ho, en primer lloc s'identifiquen els estàndards del marc internacional de drets humans en matèria de capacitat jurídica i suports.
En segon lloc, es sistematitzen algunes de les reformes internacionals més recents i afines a la CDPD.
En tercer lloc, s'analitza l'estat de la qüestió tant al Codi civil com a l'ordenament civil català, i la conformitat de la proposta d'Avant projecte llei de reforma del Codi civil al model de suports, segons el Comitè de Drets de les Persones amb Discapacitat.
Finalment, es presenta una proposta de principis i bases per a la reforma de l'ordenament civil català en aquest àmbit, centrada en la configuració de les figures de suport a l'exercici de la capacitat jurídica.
Entre les conclusions de l'estudi cal remarcar que el dret civil català, tot i que discordant amb la CDPD, té algunes particularitats respecte el dret comú que li permeten configurar una proposta d'adequació a la CDPD pròpia tot mantenint algunes de les figures de suport de les que ja gaudeix, com l'assistent a la presa de decisions, i transformant-ne d'altres.
Convenció sobre els Drets de les Persones amb Discapacitat / Codi civil català / capacitat jurídica / suports / reformes legislatives