Document d'identitat, DNI, NIE o equivalent del respectiu estat (degudament legalitzat o, en el seu cas, postil·lat).
La presentació d'un passaport (que no cal legalitzar), no eximeix del deure de presentar el NIE o equivalent del respectiu estat.
Certificació literal o completa de naixement de cadascun dels convivents de la parella estable per constatar-ne l'emancipació, el divorci i la separació legal.
- Cal sol·licitar aquesta certificació al registre civil corresponent, de forma presencial o telemàtica, com a màxim dins dels 6 mesos anteriors a la presentació de la sol·licitud d'inscripció de la parella estable.En cas de doble nacionalitat, sent una l'espanyola, s'ha d'aportar el certificat de naixement espanyol.
- Certificació de naixement emesa a l'estranger, aquesta, a més, ha de complir els requisits de validesa de legalització i de traducció jurada.
Legalització de la certificació registral per via diplomàtica per la corresponent ambaixada o consolat d'Espanya amb jurisdicció en el país en el qual ha estat expedida.
És a dir, ha de contenir la signatura de legalització de l'ambaixada o consolat i la preceptiva etiqueta de seguretat.
- La legalització pot ser substituïda per la Postil·la de l'Haia
- La legalització pot ser substituïda per l'aportació d'una certificació plurilingüe de l'acta de naixement del registre civil.
- A partir del 16 de febrer de 2019 estaran exempts de legalització els certificats de naixement originals emesos per les autoritats corresponents d'un estat membre de la Unió Europea.
Traducció jurada de la certificació:
- Al castellà, per un intèrpret jurat autoritzat pel Ministeri d'Assumptes Exteriors i de Cooperació.
- Al català, per un intèrpret jurat autoritzat per la Generalitat de Catalunya.
- Per missions diplomàtiques o oficines consulars, amb posterior legalització o postil·la.
- La traducció jurada no és necessària quan s'aporti una certificació plurilingüe.
- A partir del 16 de febrer de 2019 estaran exempts de traducció jurada els certificats de naixement originals emesos per les autoritats corresponents d'un estat membre de la Unió Europea que vagin acompanyats d'un imprès estàndard multilingüe.
Certificat d'empadronament de convivència històric per acreditar la convivència.
Només cal aportar-ne un, perquè ambdós membres de la parella han d'estar empadronats en el mateix domicili i cal fer-ho en els dos supòsits següents:
- Quan la parella sol·liciti la seva inscripció amb motiu de convivència en una comunitat de vida anàloga a la matrimonial durant més de 2 anys ininterromputs.
En el certificat de convivència històric ha de constar, en aquest supòsit la convivència actual com a parella i la convivència de la parella durant un mínim 2 anys consecutius i immediatament anteriors a la data de la sol·licitud d'inscripció.
- Quan la parella sol·liciti la seva inscripció amb motiu d'haver tingut els convivents un fill en comú durant la convivència en una comunitat de vida anàloga a la matrimonial.
En el certificat de convivència històric ha de constar, en aquest supòsit la convivència actual com a parella i la convivència de la parella en el moment del naixement del fill comú.
La convivència no es pot acreditar mitjançant cap altre document (com seria un compte bancari comú, o rebuts de subministraments a nom dels dos convivents, hipoteca en comú o contracte de lloguer).
No és impediment per a la inscripció el fet que juntament amb els membres de la parella convisquin terceres persones empadronades, ja siguin familiars o amics.
L'Administració pot consultar l'empadronament d'ofici, si els sol·licitants ho autoritzen, la qual cosa els eximeix de l'aportació del certificat.
Llibre de família o certificació de naixement on consti la descendència en comú
- Cal aportar-lo només en el supòsit en què la parella s'hagi constituït perquè durant la convivència en una comunitat de vida anàloga a la matrimonial els convivents han tingut un fill en comú (a més d'aportar el certificat d'empadronament de convivència històric, per poder acreditar la convivència de la parella tant en el moment actual, com en el moment en què va néixer el fill en comú).
En aquest supòsit, en què durant la convivència els convivents han tingut un fill en comú, no cal acreditar cap mínim temporal de la durada de la convivència.
Els documents que permeten acreditar l'existència d'una parella estable no cal aportar-los si els sol·licitants autoritzen expressament el Departament de Justícia a verificar les dades declarades, excepte la certificació literal o completa de naixement dels convivents, la qual s'ha d'aportar en qualsevol cas.
Tanmateix, si excepcionalment el Registre no pot obtenir els documents, pot exigir a la persona interessada la presentació de qualsevol de la documentació exigible.