La Comissió Jurídica Assessora, reunida el 2 de juliol de 2020, amb la presidència del Sr.
Maria Mercè Darnaculleta i Gardella, Marta Franch i Saguer, Alfredo Galán Galán, Francesc Homs i Molist, Marc Marsal i Ferret, Joan Pagès i Galtés, Eva Pons i Parera, Sonia Ramos i González, Lluís Saura i Lluvià, Joan Manuel Trayter i Jiménez, i Antoni Vaquer i Aloy, i essent-ne ponent el Sr.
Carles Mundó i Blanch, ha aprovat el Dictamen següent:
El 2 d'abril de 2009, en la sessió del Ple de l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor, es va donar compte de la compareixença d'un ciutadà, el Sr.
A, davant l'alcalde, el 16 de febrer de 2009, en relació amb un edifici de titularitat municipal d'aquesta localitat.
En la compareixença, que va ratificar el Ple, es va manifestar que el ciutadà no reclamaria la propietat de la finca esmentada i, a canvi, l'Ajuntament li concedia el dret a edificar un pis sobre la finca.
També es va convenir clausurar el dret de pas que hi havia sobre la finca del compareixent, el pati posterior a la finca, i es va autoritzar tancar l'obertura de la finestra i la porta de l'immoble que donaven al pati.
El 23 de desembre de 2009, un jutjat de primera instància va dictar una sentència desestimatòria en el procediment ordinari instat pels Srs.
F, en exercici de l'acció reivindicatòria i declarativa de domini sobre una finca, contra una associació de pagesos i l'Ajuntament d'aquesta localitat, com a tercer intervinent, per ser beneficiari de la titularitat dominical de la finca reivindicada.
El 19 de juny de 2019, el lletrat municipal va emetre un informe jurídic, a petició de l'Alcaldia i de la Regidoria de Territori, en relació amb els drets civils d'ús de la finca esmentada i, en particular, sobre el dret a edificar un pis sobre l'edificació existent, en què concloïa que l'Acord plenari de 2 d'abril de 2009 era nul de ple dret en aplicació de l'article 47.1.e) de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques (LPAC), donat que no es va seguir el procediment establert legalment.
Amb la petició prèvia de l'Alcaldia, el 20 de juny de 2019, la Secretaria Accidental va informar sobre la legislació d'aplicació al procediment de revisió d'ofici d'actes nuls de ple dret.
En la sessió de 22 de juliol de 2019, el Ple municipal va aprovar la incoació del procediment de revisió d'ofici de l'Acord plenari de 2 d'abril de 2009, per considerar que es trobava incurs en la causa de nul·litat regulada en l'article 47.1.e) de l'LPAC, consistent en haver estat dictat "prescindint totalment i absolutament del procediment legalment establert o de les normes que contenen les regles essencials per a la formació de la voluntat dels òrgans col·legiats".
També es va acordar atorgar el tràmit d'audiència als interessats; obrir un període d'informació pública; donar trasllat de l'expedient, un cop acabat el tràmit d'audiència, als Serveis Municipals, perquè informin sobre les al·legacions presentades; sol·licitar el dictamen preceptiu de la Comissió Jurídica Assessora; suspendre el termini màxim legal per a resoldre el procediment; i, quan es rebi el dictamen de l'òrgan consultiu, elevar-lo al Ple.
Consta incorporat a l'expedient un ofici de notificació de l'acord d'incoació del procediment de revisió, de 25 de juliol de 2019, tramès al Sr.
G per mitjans convencionals, i l'acreditació que el destinatari va rebre la notificació el dia 14 d'agost de 2019.
Mitjançant un anunci de l'Alcaldia de 31 de juliol de 2019, que es va publicar en la seu electrònica municipal i en el Butlletí Oficial de la Província de Barcelona de 7 d'agost de 2019, es va sotmetre l'expedient a informació pública, per un termini de vint dies.
El 22 de novembre de 2019, la Secretaria Accidental, amb el vistiplau de l'Alcaldia, va certificar que no s'havien presentat escrits d'al·legacions.
El 31 de gener de 2020, la Secretaria Accidental va emetre un informe jurídic i proposta de resolució, en què proposava declarar la nul·litat de l'Acord del Ple de la corporació de 2 d'abril de 2009, per la causa referida recollida en l'article 47.1.e) de l'LPAC; notificar-la als interessats, i publicar la declaració de nul·litat en la seu electrònica municipal i en el Butlletí Oficial de la Província.
El 3 de febrer de 2020, l'alcaldessa va sol·licitar el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora, i l'endemà es va trametre per EACAT la petició de dictamen i l'expedient a la Direcció General d'Administració Local, del Departament de la Presidència.
El 12 de febrer de 2020, la Sub-direcció General d'Assistència Jurídica i d'Innovació a l'Administració Local, de la Direcció General d'Administració Local, va requerir a l'Ajuntament l'acord de suspensió del termini per a resoldre el procediment, a l'efecte del que estableix l'article 11 de la Llei 5/2005, de 2 de maig, de la Comissió Jurídica Assessora, que s'identificava en el formulari de sol·licitud de dictamen de l'EACAT.
El 14 de febrer de 2020, l'Ajuntament va trametre, entre d'altra documentació, un ofici de la secretària accidental, de 14 de febrer de 2020, en què s'exposava que l'acord de suspensió del termini per a resoldre resultava de l'Acord del Ple de 2 d'abril de 2019.
El 28 de febrer de 2020, la Sub-direcció General esmentada va reiterar el requeriment de documentació, amb un advertiment en relació amb els requeriments legals del tràmit d'acordar la suspensió del termini per a resoldre el procediment i la documentació necessària per a acreditar que aquest s'havia fet degudament.
El 13 de març de 2020, va tenir entrada en la Sub-direcció General referida un segon ofici de la Secretaria Accidental, en què es manifestava de nou que l'acord de suspensió del termini per a resoldre resultava de l'Acord del Ple de 2 d'abril de 2019, perquè s'hi va acordar demanar el dictamen i suspendre el procediment, i que aquest es va notificar als interessats.
Consta en l'expedient que els escrits de requeriment i resposta esmentats els van reiterar, en idèntics sentits, la Sub-direcció General i l'Ajuntament, respectivament, mitjançant escrits de 5 i 10 de juny de 2020.
El 15 de juny de 2020, el tècnic, amb el vistiplau de la sub-directora general d'Assistència Jurídica i d'Innovació a l'Administració Local, va informar favorablement sobre la remissió de l'expedient a la Comissió Jurídica Assessora, i feia avinent que considerava que se n'havia produït la caducitat.
El 18 de juny de 2020, va tenir entrada a la Comissió Jurídica Assessora la petició de dictamen formulada pel secretari d'Administracions Locals i de Relacions amb l'Aran, per delegació, d'acord amb la Resolució PRE/1384/2019, de 21 de maig, de delegació de competències de la persona titular del Departament de la Presidència (DOGC núm. 7882, de 24 de maig).
En la sessió del mateix dia 18 de juny de 2020, la Comissió Jurídica Assessora va admetre a tràmit la petició i en va nomenar ponent.
I. Acte respecte del qual s'insta la revisió i causa de nul·litat
És objecte del present Dictamen la revisió d'ofici instruïda per l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor amb la finalitat de declarar la nul·litat de ple dret d'un acord de Ple municipal de l'any 2009 relatiu a un edifici de titularitat municipal.
D'acord amb la certificació corresponent, en la sessió del Ple celebrada el 2 d'abril de 2009, es va adoptar l'acord següent: «Donar compte de la compareixença del Sr.
Expressament es dona compte de la compareixença produïda el dia 16 de febrer de 2009, amb motiu del recurs interposat en relació amb la propietat del local anomenat [...], feta pel Sr.
A, qui manifesta no reclamar la propietat de la finca [...], a la vegada que l'Ajuntament li concedeix el dret a edificar un pis sobre dita finca [...].
A la vegada, ambdues parts convenen clausurar el dret de pas que hi ha sobre la finca del Sr.
A, pati posterior a la finca [...] així com autoritzar a tancar l'obertura de la finestra i la porta existent que dona al dit pati.»
Segons es desprèn també de la mateixa certificació, "Tornant a la compareixença objecte d'aquest punt, els assistents mostraren la seva conformitat, ratificant el seu contingut".
La nul·litat de l'acord plenari es fonamenta en la causa de la lletra e) de l'article 47.1 de l'LPAC –anteriorment, article 62.1.e) de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú (LRJPAC)–, per considerar-se un acte dictat "prescindint totalment i absolutament del procediment legalment establert o de les normes que contenen les regles essencials per a la formació de la voluntat dels òrgans col·legiats".
La intervenció de la Comissió es fonamenta en l'article 8.3.c) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, que regula aquest alt òrgan consultiu, en el qual s'estableix que la revisió dels actes nuls de ple dret de l'Administració de la Generalitat o de les administracions locals de Catalunya està subjecta al seu dictamen previ favorable, i en l'article 72 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya.
En supòsits de revisió d'ofici el dictamen és obstatiu, en el sentit que, només si és favorable, se'n pot declarar la nul·litat.
La tramitació del procediment de revisió s'ha d'ajustar a la normativa vigent en el moment d'incoar-se.
Atesa la data d'inici del procediment de revisió d'ofici, el 22 de juliol de 2019, és d'aplicació a l'expedient sotmès a dictamen la regulació continguda en l'LPAC, així com l'article 71 de la Llei 26/2010.
L'article 106.1 de l'LPAC preveu que les administracions públiques, en qualsevol moment, per iniciativa pròpia o bé a sol·licitud d'interessat, i amb el dictamen previ favorable de l'òrgan consultiu corresponent, declarin d'ofici la nul·litat dels actes administratius que hagin posat fi a la via administrativa o que no hagin estat objecte de recurs en el termini corresponent, sempre que es doni alguna de les causes de nul·litat de ple dret que recull l'article 47.1 de la mateixa Llei.
En el cas concret de les administracions locals, s'ha de tenir present, a més, l'article 173 de la Llei municipal i de règim local de Catalunya (text refós aprovat pel Decret legislatiu 2/2003, de 28 d'abril), que reconeix la potestat dels ens locals per a revisar llurs disposicions, actes i acords en els termes que estableix la legislació reguladora del procediment administratiu comú.
Pel que fa a l'acte objecte de revisió, es va aprovar el 2 d'abril de 2009.
Per tant, el règim jurídic material relatiu a la invalidesa i, en concret, a les causes de nul·litat de ple dret és l'establert per la legislació administrativa vigent en aquell moment, és a dir, per l'LRJPAC.
Cal advertir, no obstant això, que els continguts de l'article 62 de l'LRJPAC esmentada i de l'actual article 47 de l'LPAC són coincidents.
Aspectes formals del procediment de revisió
En el cas que s'examina, l'acord d'incoació del procediment de revisió d'ofici ha estat adoptat pel Ple de la corporació, que és el mateix òrgan que va aprovar l'Acord de 2 d'abril de 2009, objecte de revisió, per la qual cosa es pot considerar que s'ha respectat la previsió esmentada.
De la documentació que consta en l'expedient es pot apreciar que el procediment de revisió s'ha tramitat d'acord amb la normativa d'aplicació, l'LPAC i la Llei 26/2010, amb les consideracions següents.
En relació amb la conformació de l'expedient, s'observa que la documentació està signada pels òrgans competents per a emetre-la, ordenada cronològicament, indexada i paginada, la qual cosa s'adequa a les previsions dels articles 46 de la Llei 26/2010 i 70 de l'LPAC.
També s'hi incorporen diversos documents, civils, administratius i judicials, que constitueixen els antecedents del procediment de revisió, la qual cosa s'ajusta al que estableix l'article 27.3 del Reglament d'organització i funcionament de la Comissió Jurídica Assessora, aprovat pel Decret 69/2006, d'11 d'abril.
Abans de la incoació, es van emetre dos informes jurídics, de 19 de juny de 2019, del lletrat municipal, i de 20 de juny de 2019, de la secretària accidental.
El primer concloïa que l'Acord plenari de 2 d'abril de 2009 era nul de ple dret, donat que no es va seguir el procediment establert legalment per a aprovar-lo, pels motius que exposava, i el segon informava sobre les diverses previsions a tenir en compte en el decurs de la tramitació del procediment de revisió.
La incoació del procediment es va fer a través de l'Acord plenari de 22 de juliol de 2019, el qual consta notificat degudament a un interessat, del qual s'identifica el nom i els cognoms i l'adreça de notificacions, però no la relació que té o tenia amb qui va realitzar la compareixença davant l'alcalde el 16 de febrer de 2009, i del qual es va donar compte al Ple, segons es desprèn de l'acord objecte de revisió.
En la part expositiva de l'acord esmentat, es transcriu parcialment l'informe jurídic de 19 de juny de 2019, relatiu a la causa de nul·litat plantejada, la qual cosa serveix a la motivació de l'acte esmentat (art. 88.6 de l'LPAC), perquè s'identifiquen els fets concrets presumptament constitutius de nul·litat, que es transcriuen textualment a continuació: «a) Després dels procediments administratius que han tingut lloc en relació amb la finca registral [...], de titularitat municipal, no hi ha cap dret real de titularitat del Sr.
A; b) En la compareixença del Sr.
A davant de l'alcalde de l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor, aquest s'extralimità reconeixent un dret al compareixent esmentat en el sentit d'autoritzar-lo a clausurar un dret de pas, aixecar un pis, tancar l'obertura d'una finestra i una porta existents; c) Així mateix, el Plenari municipal no va ratificar cap acord sotmetent-lo a votació, segons s'estableix en l'article 98 del Reial decret 2568/1986, de 28 de novembre, pel qual s'aprova el Reglament d'organització, funcionament i règim jurídic dels ens locals; d) L'acord adoptat pel Plenari municipal en data 2 d'abril de 2009, es va dictar "prescindint totalment i absolutament del procediment legalment establert o de les normes que contenen les regles essencials per la formació de la voluntat dels òrgans col·legiats", motiu pel qual està incurs en causa de nul·litat de ple dret segons allò establert en l'article 47.1.e) de l'LPAC, i l'article 71 de la Llei 26/2010.»
No obstant això, no s'incorpora en la part expositiva de l'acord –ni en l'ofici de notificació, ni en l'anunci de publicació– cap referència al termini màxim establert legalment per a resoldre el procediment, ni cap informació als interessats sobre els efectes que es produeixen pel venciment d'aquest termini sense haver-se dictat la resolució, tal com ho exigeix l'article 21.4 de l'LPAC.
En la part dispositiva de l'acord, a banda d'incoar-se el procediment, amb la deguda identificació de l'acte objecte de revisió i la causa plantejada, també es disposa la notificació als interessats, a l'efecte de presentar-hi al·legacions en el termini de quinze dies; obrir un període d'informació pública en el termini de vint dies, amb la publicació del corresponent anunci en el Butlletí Oficial i en la seu electrònica municipal; donar trasllat de l'expedient, una vegada finalitzat el tràmit d'audiència als interessats, als Serveis Municipals, perquè informin sobre les al·legacions presentades; "sol·licitar el dictamen preceptiu de la Comissió Jurídica Assessora"; "suspendre el termini màxim legal per resoldre el procediment pel temps que intervingui entre la petició del Dictamen de la Comissió Jurídica Assessora", i, una vegada rebut el Dictamen, elevar-lo al Ple.
Així, doncs, en el mateix acord d'incoació es va disposar un tràmit d'audiència inicial a l'interessat, el qual no va comparèixer, i es va acordar un període d'informació pública, la qual cosa resulta correcta segons les previsions de l'article 83 de l'LPAC i no sembla desencertada, en previsió que hi poguessin haver d'altres persones, titulars de drets o interessos legítims, que no fossin conegudes per l'Ajuntament.
En cap d'aquests tràmits participatius no es van rebre al·legacions, d'acord amb la certificació de la Secretaria de 22 de novembre de 2019.
Escau notar que en l'ofici de notificació de l'acord d'incoació a l'interessat, de 25 de juliol de 2019, s'inclou incorrectament un peu de recurs, el qual indica que contra "la present Resolució", que posa fi a la via administrativa, s'hi pot interposar un recurs potestatiu de reposició o bé, directament, un recurs contenciós administratiu.
Aquest règim de recursos, si escau, és el procedent contra la resolució que posi fi al procediment, la qual, en efecte, quan es dicti, serà un acte resolutori o definitiu en via administrativa, susceptible d'impugnació, mentre que l'acord d'incoació és un mer acte de tràmit (article 112.1 in fine de l'LPAC).
Malgrat l'anterior, tot indica que aquesta informació deficient sobre el règim de recursos no ha perjudicat l'interessat, que, com s'ha dit, no ha comparegut, ni consta que hi hagi presentat al·legacions o interposat cap recurs.
Posteriorment, la Secretaria Accidental va emetre l'informe jurídic i proposta de resolució, en què es proposava declarar la nul·litat de l'acord plenari.
Finalment, i després de tres requeriments de documentació necessària per a dictaminar sobre el procediment, la Sub-direcció General d'Assistència Jurídica i d'Innovació a l'Administració Local, del Departament de la Presidència, va emetre un informe favorable per tal que el secretari d'Administracions Locals i de Relacions amb l'Aran trametés la petició de dictamen de l'alcaldessa, i l'expedient, a la Comissió Jurídica Assessora, a l'efecte d'emetre'n el dictamen preceptiu, en què feia constar que es considerava que se n'havia produït la caducitat.
El temps en el procediment de revisió d'ofici
L'inici del procediment de revisió, d'acord amb l'establert en l'article 21.3.a) de l'LPAC, s'ha de situar en la data de l'acord d'incoació.
La Comissió ha destacat en diversos dictàmens la jurisprudència del Tribunal Suprem que interpreta l'article 102.5 de l'LRJPAC i el correlatiu article 106.5 de l'LPAC, actualment vigent, d'una manera literal, en el sentit que el termini màxim establert per a dictar la resolució dels procediments de revisió d'ofici no inclou la notificació (entre d'altres, dictàmens 230/2019, 291/2019, 29/2020 i 148/2020).
En el fonament IV, lletra c), de la sentència, el Tribunal recorda que, en el cas específic del procediment de revisió d'ofici, per a determinar-ne la finalització cal tenir en compte la data de la resolució, i no la data de la notificació, amb esment d'altres pronunciaments anteriors.
No consta en l'expedient que l'Administració instructora hagi fet ús de la facultat d'ampliació del termini màxim per a resoldre i notificar, reconeguda en l'article 23 de l'LPAC (sobre aquest tràmit en l'àmbit de la revisió d'ofici, vid., per tots, el Dictamen 330/2018).
D'altra banda, el termini màxim de resolució dels procediments administratius i de notificació de la resolució es pot suspendre quan s'hagi de sol·licitar informes preceptius (articles 22.1.d) de l'LPAC i 11 de la Llei 5/2005).
En el cas examinat, com s'ha dit, la Sub-direcció General d'Assistència Jurídica i d'Innovació a l'Administració va efectuar diversos requeriments de documentació a l'ens local, en relació amb la suspensió del termini per a resoldre.
En el darrer d'aquests, l'òrgan requeridor exposava: "[...] cal fer avinent que en els expedients de revisió incoats d'ofici es produeix la caducitat del procediment pel transcurs de sis mesos, d'acord amb el que disposa l'article 106.5 de l'LPAC.
En aquest sentit, i atès que l'acord d'incoació de l'expedient de revisió d'ofici és de data 22 de juliol de 2019, cal tenir present que la caducitat de l'expedient es produïa el passat 22 de gener de 2020, motiu pel qual l'acord de suspensió i la seva notificació haurien d'haver-se produït abans de l'esmentada data."
L'Ajuntament actuant, en les respostes als requeriments, de dates 14 de febrer, 13 de març i 10 de juny de 2020, va fer avinent que "L'acord de suspensió del termini per resoldre resulta de l'acord del Ple del dia 2 d'abril de 2019, en el qual, com es desprèn de la seva literalitat, ja s'acordava la petició de dictamen i la corresponent suspensió del procediment.
Aquesta resolució va ser notificada als interessats [...]".
La Comissió observa que no consta documentat en l'expedient cap acord plenari de 2 d'abril de 2019, sinó el de 2 d'abril de 2009, que es pretén revisar, i el de 22 de juliol de 2019, d'incoació del procediment, i en el qual, com s'ha vist, s'acordava la realització de diversos tràmits, entre els quals s'identificava el dictamen de l'òrgan consultiu i la suspensió potestativa del termini per a resoldre.
En defecte d'altra documentació que pugui constar en els arxius municipals, aquest òrgan consultiu considera que aquesta reiterada referència de l'ens local a l'Acord plenari de 2 d'abril de 2019 és una errada material.
En d'altres ocasions, la Comissió ha examinat procediments de revisió d'ofici, instats per la mateixa Administració, en què se n'havia produït la caducitat, per la manca de resolució del procediment dins del termini establert legalment.
En el Dictamen 330/2018 esmentat, en què s'examinava un procediment en el qual l'acord de suspensió també es va adoptar en la resolució d'incoació, en relació amb els requisits legals per a la suspensió del termini per a resoldre i notificar, i la manca d'automatisme, s'incidia en la necessitat d'un acte o acord exprés de suspensió, amb notificació als interessats, i s'expressava en quin moment procedimental s'havia de produir, en els termes següents: «La suspensió del procediment prevista en l'article 22.1.d) de l'LPAC no opera automàticament.
Això vol dir que la suspensió no es produeix d'una manera automàtica amb la petició del dictamen de la Comissió Jurídica Assessora, sinó que la seva eficàcia queda condicionada al compliment de determinats requisits.
Per tant, aquests requisits ho són de l'eficàcia de la suspensió (dictàmens 192/2016 i 38/2017).
Els requisits exigits legalment per a la suspensió del termini màxim per a resoldre i notificar, per la causa de l'article 22.1.d) de l'LPAC, són els següents: l'acord exprés de suspensió i la comunicació als interessats (Dictamen 38/2017).
El primer requisit és l'existència d'un acord exprés de suspensió.
No és suficient amb la petició del dictamen.
En rigor, la suspensió del procediment es condiciona a l'expressió d'una doble i complementària voluntat de l'Administració: la de sol·licitar l'informe i la de suspendre el procediment "pel temps que transcorri entre la petició [...] i la recepció de l'informe" (article 22.1.d) de l'LPAC).
En altres paraules, no n'hi ha prou amb la decisió administrativa de petició del dictamen, sinó que és necessària, a més, la complementària decisió de l'Administració de suspendre el termini màxim per a resoldre i notificar.
Acords que han de ser expressos i constar en l'expedient.»
En aquest mateix Dictamen 330/2018, quant al moment procedimental per a la petició del dictamen i l'adopció de l'acord de suspensió del termini màxim per a resoldre, es va indicar: «La normativa reguladora de la Comissió Jurídica Assessora i la del procediment de revisió d'ofici es limiten a establir el dictamen d'aquest òrgan consultiu com un tràmit necessari d'aquest tipus de procediment, però sense indicar concretament i expressament el moment procedimental de la seva sol·licitud.
No obstant això, de la naturalesa de la Comissió i, per tant, de la seva alta funció consultiva es deriva que cal fer la sol·licitud del seu dictamen en el moment final del procediment, immediatament abans de la presa de la resolució final.
Per tant, aquesta petició s'ha de formular en la proposta de resolució.
I és també en aquest moment procedimental que correspon acordar la suspensió del procediment per la sol·licitud del dictamen de la Comissió.
Cal recordar, en aquest punt, el caràcter final del dictamen de la Comissió, en el sentit de l'article 5 del seu Reglament d'organització i funcionament, aprovat pel Decret 69/2006, d'11 d'abril (ROFC): "Els assumptes sotmesos a dictamen de la Comissió Jurídica Assessora no es poden sotmetre a informe o dictamen posterior de cap altre òrgan assessor, llevat del Consell Consultiu, quan escaigui."
En aquest mateix sentit, l'article 27.3 del ROFC, en el context de la determinació del contingut de les peticions de dictamen, estableix que les sol·licituds relatives a procediments administratius "han d'anar acompanyades de la proposta de resolució i de tot l'expedient administratiu".
Si la petició de dictamen a la Comissió ha d'anar acompanyada de la proposta de resolució, és clar que aquesta sol·licitud no es pot formular abans de la seva existència.
A més, aquest mateix precepte reglamentari afegeix que les peticions de dictamen "han de fer referència a si ha estat acordada la suspensió del termini per resoldre i notificar, d'acord amb l'article 11 de la Llei 5/2005, de 2 de maig, de la Comissió".
Aquest article, com ja s'ha indicat, preveu la possibilitat que l'òrgan que tramita el procediment pugui "suspendre el termini de resolució fins que la Comissió Jurídica Assessora emeti el dictamen o fins que hagi transcorregut el termini per a emetre'l" (dictàmens 38/2017, 260/2018, 272/2018, 273/2018 i 291/2018).»
Així, en el cas examinat, no es pot reconèixer un efecte suspensiu a la disposició continguda en l'acord d'iniciació, en què es relacionaven o acordaven els tràmits d'instrucció a realitzar, entre els quals s'identificava la suspensió del termini per a resoldre amb motiu de la petició de dictamen d'aquest òrgan consultiu, malgrat que hi consti que l'acord d'incoació es va notificar posteriorment.
Cal tenir en compte que la suspensió per la petició efectiva no es va comunicar a l'interessat, i que aquest és un dels requisits d'eficàcia de la suspensió regulada en l'article 22.1.d) de l'LPAC.
Quan l'òrgan instructor va emetre la proposta de resolució, el 31 de gener de 2020, moment procedimental en què s'hauria d'haver acordat la suspensió per a cursar la petició de dictamen, ja havia vençut el termini màxim per a dictar la resolució de sis mesos, comptat des del 22 de juliol de 2019.
Per tant, no hi ha cap dubte que, en el moment en què s'emet aquest Dictamen, s'ha produït la caducitat del procediment.
El Tribunal Suprem ho expressava d'una manera gràfica en la Sentència de 18 de març de 2008, de la Sala Contenciosa Administrativa, Secció Tercera (recurs núm. 2699/2005), citada posteriorment en la Sentència de 10 de juliol de 2018, del mateix Tribunal i Sala, Secció Quarta (Recurs núm. 1555/2016), en què es comentava la suspensió del termini per a resoldre recollida en l'article 42.5.c) de l'LRJPAC, que és correlativa a l'actualment regulada en l'article 22.1.d) de l'LPAC: « La reforma en 1999 de la Ley 30/1992 ha pretendido introducir una cierta disciplina en la duración de los procedimientos iniciados de oficio que puedan tener efectos gravosos para el administrado, sometiéndolos a un riguroso plazo de caducidad [...].
Emprant aquesta mateixa terminologia, es pot afirmar que la causa potestativa de suspensió del termini per a resoldre, regulada en l'article 22.1.d) de l'LPAC no admet una "aturada del rellotge" indefinida, perquè resultaria contrària a totes les previsions legals esmentades.
Convé afegir que no és aplicable al termini per a resoldre el procediment la disposició addicional tercera, sobre suspensió de terminis administratius, del Reial decret 463/2020, de 14 de març, pel qual es declara l'estat d'alarma per a la gestió de la situació de crisi sanitària ocasionada per la COVID-19, derogada, amb efectes d'1 de juny de 2020, per l'apartat segon de la disposició derogatòria única del Reial decret 537/2020, de 22 de maig.
Aquesta disposició va suspendre els terminis per a tramitar els procediments de les entitats del sector públic, amb determinades excepcions, però no afecta el procediment que s'examina, perquè, en la data de l'entrada en vigor del Reial decret referit i d'inici de la suspensió, el 14 de març de 2020, ja s'havien produït els efectes de la caducitat.
En conclusió, cal apreciar l'existència de la caducitat del procediment de revisió d'ofici i ordenar l'arxivament de les actuacions, sens perjudici de la possibilitat d'acordar la incoació d'un nou procediment, en el qual serà necessari tornar a sol·licitar el dictamen preceptiu d'aquest òrgan consultiu.
Així mateix, caldrà tenir en compte, en relació amb la tramitació d'aquest nou expedient, la previsió de l'article 95.3, paràgraf segon, de l'LPAC, d'aplicació als procediments iniciats d'ofici per la remissió de l'article 25.1.b) de la mateixa Llei, quan estableix expressament que es poden incorporar al nou procediment "els actes i tràmits el contingut dels quals s'hauria mantingut igual si no s'hagués produït la caducitat", però amb la limitació que, "En tot cas, en el nou procediment s'han d'executar els tràmits d'al·legacions, proposició de prova i audiència a l'interessat" (dictàmens 15/2017, 330/2018, 271/2019 i 152/2020 d'aquest òrgan consultiu).
S'aprecia la caducitat de l'expedient de revisió instruït per l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor amb la finalitat de declarar la nul·litat de ple dret d'un acord del Ple municipal de l'any 2009 relatiu a un edifici de titularitat municipal.