Les resolucions aquí disponibles es difonen a efectes de coneixement i consulta dels criteris de decisió del Tribunal Català de l'Esport.
L'usuari podrà consultar els documents sempre que ho faci per al seu ús particular.
No està permesa la utilització d'aquest material per a usos comercials, ni la descàrrega massiva d'informació.
Qualsevol actuació que contravingui les indicacions anteriors podrà donar lloc a l'adopció de les mesures legals que procedeixin.
Abstract: recurs sobre la exigència del denominat "vincle d'origen" a una esportista menor d'edat.
El TCE sense entrar a qüestionar la normativa sí que estima l'interès dels menors, que "en el àmbit de l'esport no pot ser mai una excepció" (FC 4t.).
El TCE continua amb la seva doctrina consolidada dimanant de la declaració del Consell Europeu, Convenció NU i Carta Internacional de l'Esport, a banda de l'article 57 de la Llei 14/2010 de 27 de maig de Protecció de Menors de Catalunya.
Això condueix a l'estimació del recurs i a que s'hagi de tramitar la baixa de llicència en un club per passar a un altre.
Abstract: a un equip, per retirada de l'encontre, sanció de pèrdua del partit i deducció de 3 punts, amb multa de 62,08 euros, i sanció de dos mesos de suspensió al seu entrenador per ser responsable dels fets, amb multa de 20 euros i 4 partits de suspensió i multa de 10 euros per insultar a l'àrbitre.
Resolució que es recorreguda davant del TCE presentant unes noves proves d'àudio.
El TCE no considera que sigui aquest el moment processal de presentar una prova d'àudio (FD Tercer.
8, 9 i 10 "extemporaneïtat") i que no resta acreditat que els insults fossin adreçats a l'àrbitre (FD Tercer.
12) i en conseqüència deixa sense efecte la sanció de 4 partits de suspensió i multa de 10 euros, i confirma la resta de les sancions imposades.
Abstract: sanció de 12 partits per colpejar a un contrari i a un entrenador, que és recorreguda indicant que l'acció amb l'entrenador va ser fortuïta.
El TCE ratifica la seva doctrina que "... les declaracions de l'àrbitre es presumeixen certes, llevat d'error material manifest...".
Però considera que la sanció va ser imposada al seu grau màxim (FD Tercer), sense acreditar-se el temps de baixa i considerant el principis de proporcionalitat i in dubio pro reo, es fixa la sanció en 10 partits mantenint la resta de pronunciaments federatius.
Abstract: recurs per considerar que la sanció imposada a un Delegat, per una alineació indeguda d'un jugador, no és procedent en base a la no presència del sancionat.
El TCE resolt estimar el recurs i deixar sense efecte la sanció al no concorre ni mala fe ni negligència de la persona no present als fets (FD Segon i Quart).
Abstract: sanció per estimar alineació indeguda d'una altre club, amb independència de la notificació de la sanció.
El recurs es desestima al no apreciar cap culpa per part de l'altre club (FD Cinquè i Setè), doncs "... les resolucions dels expedients s'han de notificar als interessats..."
Abstract: impugnació del cens electoral de l'estament de tècnics esportius d'un entrenador per no prendre part a les competicions, però sí com Director Esportiu Federatiu.
Es desestima el recurs, per aplicar la Llei 3/2008, de les professions de l'esport (FD 4.2) que no requereix la "... presència física... en l'exercici de les activitats..."
Esport o activitat: eleccions a FC de Futbol
Abstract: recurs que qualifica la manca d'inscripció d'un jugador a l'acta, com si es tractés d'una alineació indeguda.
El TCE considera acreditat que no concorre voluntarietat en l'actuació i segons l'article 165 del Reglament, aplicat racionalment i d'acord amb l'esperit de la justícia esportiva, la qual cosa comporta mantenir, encara que per uns fonaments diferents, la resolució recorreguda, quins efectes eren equivalents, (FD Cinquè) i que resta ratificada en la seva totalitat.
Abstract: recurs sobre resolució del Comitè d'Apel·lació, atès que entén que modifica el criteri aplicat, en primera instància pel Comitè de Competició sobre alineació d'esportistes del mateix club amb diversos equips.
Desestimació del Recurs confirmant íntegrament la darrera resolució, aplicant el criteri consolidat del Tribunal (resolució 46/18 i altres) doncs no li correspon entrar a valorar una resolució que no fou recorreguda en instància superior davant la federació, havent disposat el recurrent de temps i forma per haver-ho fet quan corresponia, d'acord amb els terminis establerts (FD 5è).
Abstract: recurs per sanció per alineació indeguda, denunciada per un club, doncs entén que la doble amonestació comporta un partit de sanció fins i tot en un partit suspès.
El Tribunal entén que al ser una conducta que no suposa la suspensió automàtica (no per tarja vermella directa), el jugador, hagués pogut perfectament ser alineat al següent partit, (FD 3er) i la comptabilització de la sanció ha estat correctament feta per la federació i es confirma íntegrament la resolució del Comitè d'Apel·lació.
Abstract: partit entre AAA i BBB de la 2a categoria femenina sènior, en la qual resultà guanyador el club BBB, tenint com a àrbitre auxiliar el Sr.
El responsable esportiu del club AAA, Sr.
ZZZ, presenta escrit davant del Comitè de Competició de la FCX, en el qual exposa que el Sr.
YYY és familiar de l'entrenadora del club CCC, que competeix al mateix grup de 2a categoria femenina, la qual cosa vulnera la previsió de l'art. 125 del Reglament jurisdiccional i, en base a l'art. 127, sol·licita la repetició de l'esmentat partit.
Pretensió desestimada pels òrgans jurisdiccionals federatius, en base a que "... no preveu la normativa que un àrbitre no pugui tenir cap lligam familiar o amistat amb cap dels equips de la categoria, sinó que es refereix a cada partit en concret....".
El Club AAA, presenta recurs davant del Tribunal Català de l'Esport, insistint en els motius exposats en instàncies prèvies, referint-se tanmateix a les previsions dels arts. 23 i 24 de la Llei 40/2015, respecte dels motius d' abstenció i recusació de les autoritats i el personal al servei de les Administracions públiques.
El Tribunal Català de l'Esport entén "... la normativa federativa estableix la incompatibilitat d'arbitrar un partit existint el lligam familiar o esportiu amb algun dels dos equips enfrontats en el partit, però no ho estén a qualsevol persona vinculada a la pràctica del bàsquet, ni tan sols als que pertanyin a la mateixa categoria.
I indubtablement, seria plausible que aquest redactat fos més precís en el grau de consanguinitat que provoca la incompatibilitat, pel que fa al lligam familiar, així com l'enquadrament dels límits esportius pel que fa a la categoria i el grup en el que participen altres equips, però d'acord amb la redacció actual cal fer una interpretació restrictiva pròpia del dret administratiu...".
Sobre la referència del recurrent als arts. 23 i 24 de la Llei 40/2015, d'1 d'octubre, de Règim Jurídic del Sector Públic, sobre els motius d'abstenció i recusació del personal al servei de l'administració pública, el Tribunal Català de l'Esport considera que "...en ambdós casos perseveren en la necessitat que la persona qüestionada tingui una implicació o interès directe en l'assumpte de què es tracti, element que en aquest cas no ha quedat demostrat..." (8è.
Finalment, el Tribunal Català de l'Esport desestima el Recurs contra la resolució del Comitè d'Apel·lació de la FCX, que es confirma íntegrament.
Abstract: l'àrbitre d'un partit no va comparèixer al mateix manifestant a l'acta que "....
No vaig comparèixer a les instal·lacions on havia de disputar-se l'encontre per problemes familiars (adjunto certificat mèdic on els explica) i que llavors vaig demanar telefònicament, les identitats dels tres esportistes, la de l'entrenador i la del delegat d'ambdós equips per redactar l'acta del partit"...".
Els equips afectats presenten sengles escrits posant aquesta circumstància de la incompareixença de l'àrbitre en coneixement del Comitè Tècnic i que l'acta no es va redacta a les instal·lacions esportives, el qual obra expedient i suspèn cautelarment la seva llicència.
Complimentat el tràmit d'al·legacions efectuades pel recurrent, es resol sancionar-lo, inhabilitant-lo 8 mesos i detracció de 0,40 punts de la classificació arbitral, en considerar-lo autor de les infraccions previstes a les lletres c) i e) de l'article 324 del Reglament General de la Federació Catalana de XXX, que posteriorment ratifica el seu Comitè d'Apel·lació.
L'àrbitre presenta recurs davant del Tribunal Català de l'Esport, que entén que l'objecte del recurs no és la "... transcendència que la redacció de l'acte pugui aportar per a l'enjudiciament del que hagués succeït en el partit en qüestió, i les conseqüències sancionadores i el consegüent reflex en l'aspecte competitiu..." i "... no és un aspecte estrictament competitiu, atès que assistís o no, en persona l'àrbitre al lloc on s'hagués de celebrar el partit, no sembla que ningú discuteixi si hi havia motius suficients o no per acordar-ne la suspensió....". "...
Caldrà doncs analitzar i ponderar no tant el redactat de l'acta arbitral referit a circumstàncies relatives al partit en qüestió sinó en si el propi fet de l'emissió de la mateixa de forma no presencial és o no constitutiu d'infracció..." (4t i 5è FD).
El Tribunal Català de l'Esport aprecia que "... els dubtes que planteja la resolució i la credibilitat que li mereix la justificació pretesa per l'àrbitre ens fa concloure que, efectivament, l'àrbitre va fer dexació del seu deure de comparèixer al lloc de celebració del partit i que, en conseqüència, l'acta no reflexa la realitat si no fa constar que en el moment del seu redactat no hi era present el seu autor i, en conseqüència l'asseveració que recull l'acte respecte de l'estat de la pista que, en definitiva, és el fet rellevant, no la podia constatar personalment..." (7è.
FD) i en conseqüència "... es pot concloure que la infracció descrita per la lletra e) de l'article 325 del Reglament no es correspon amb la conducta del recurrent, en no poder-se afirmar que no hi va haver justificació de la no compareixença, la qual cosa no vol dir que es consideri correcte la forma de procedir de l'àrbitre i que aquesta no sigui mereixedora de sanció.
Així, es considera més ajustat a dret qualificar l'actuació del recurrent com a constitutiva de les infraccions lleus senyalades a les lletres e) i g) de l'article 340 del Reglament..." (8è.
FD), i acorda ESTIMAR parcialment el recurs interposat per l'àrbitre AAA contra la resolució del Comitè d'Apel·lació de la Federació Catalana de XXX, la qual es modifica en la seva part dispositiva en el sentit de considerar que la sanció a imposar l'àrbitre ha de ser la de suspendre'l de designacions pel temps de tres setmanes i detracció de 0,10 punts de la classificació arbitral, per cada una de les dues infraccions, és a dir, en conjunt, 6 setmanes de suspensió de designacions i 0,20 punts de detracció, que es considera va cometre el recurrent i que es corresponen amb les previstes lletres e) i g) de l'article 350 del Reglament General Federatiu.