En primer lloc, l'acomiadament s'ha de comunicar per escrit.
La carta ha de contenir la data en què l'empresa va acomiadar la persona treballadora, així com la causa, la indemnització i la liquidació corresponent.
Mentre no rebi la carta d'acomiadament, el/la treballador/a ha de continuar acudint a la feina perquè l'empresa no pugui al·legar abandonament del lloc de treball.
En el cas que l'empresa impedeixi l'entrada al centre de treball per la força, el/la treballador/a ha de presentar una demanda davant dels jutjats de l'ordre social (es considera un acomiadament de fet).
En aquesta demanda, hi haurà de reclamar la indemnització corresponent (que després fixarà el jutge) i totes les quantitats salarials que l'empresa li deu (salari base, complements, pagues extraordinàries, hores extraordinàries, entre d'altres).
Si la persona treballadora ha estat sense donar d'alta en la Seguretat Social durant algun període de la relació laboral, ho haurà de fer constar també en la demanda, perquè el període li sigui reconegut per sentència.
De donar-se aquest reconeixement, haurà de presentar la sentència a la Inspecció de Treball perquè procedeixi a liquidar les quotes corresponents a la Seguretat Social.
La demanda davant de la Jurisdicció del social ha d'interposar-se en el termini de 20 dies hàbils a comptar des de la data de l'acomiadament (data que consta a la carta o, quan el comunicat no hagi estat per escrit, data en què el/la treballador/a ha estat acomiadat/ada).
Sens perjudici de l'explicació anterior, l'interessat/ada també pot presentar una denúncia davant de la Inspecció de Treball perquè es duguin a terme les actuacions oportunes per investigar si alguna acció de l'empresa és constitutiva d'infracció administrativa.
Amb caràcter general, els articles 4.2.f) i 29.1 del Text refós de la Llei de l'Estatut dels treballadors (TRLET), aprovat per Reial decret legislatiu 1/1995, de 24 de març, estableixen que la liquidació i el pagament del salari "es faran de manera puntual i documental en la data i lloc convinguts o d'acord amb els usos i costums".
La normativa sectorial -conveni col·lectiu- o el contracte de treball establirà la data d'abonament del salari.
Per aquest motiu, si aquesta és posterior als cinc primers dies del mes següent a aquell al qual correspon el salari, es considerarà un incompliment empresarial.
Ara bé, els retards en el pagament del salari que l'empresa deu han de ser reiterats perquè constitueixin una infracció en matèria de relacions laborals (qualificades, preceptivament, com a molt greu).
Pel que fa al no pagament del salari, el/la treballador/a haurà d'acudir, previ intent de conciliació, als jutjats de l'ordre social per presentar la reclamació de quantitat corresponent.
El termini de presentació serà d'un any des que la persona treballadora hauria d'haver percebut el salari (article 32.4 de la Llei de l'Estatut dels treballadors, TRLET).
La persona treballadora que vegi extingida la seva relació laboral per voluntat unilateral de l'empresari/ària i no estigui d'acord amb aquesta decisió haurà de procedir a un acte de conciliació.
Aquest és un requisit previ per tramitar qualsevol procediment per acomiadament davant del Jutjat Social, tret dels processos que exigeixin la reclamació prèvia en via administrativa.
(Podeu obtenir més informació sobre acomiadaments a la Guia Laboral del Ministeri d'Ocupació i Seguretat Social ).