Resolució 264/2020, de 14 de maig
Bonificació per a l'alumnat amb discapacitat en els centres cívics.
Si la mateixa persona reclamant sol·licita la mateixa informació a la mateixa Administració pública en les mateixes o properes dates, utilitzant dos mitjans diferents de comunicació i donant peu a interpretar la conformitat amb dos mitjans diferents per a la recepció de la informació sol·licitada (per notificació postal la resposta a la sol·licitud presencial i per correu electrònic la sol·licitud presentada per aquest mitjà), l'Administració compleix amb les seves obligacions respecte del dret d'accés a la informació pública si facilita la informació sol·licitada mitjançant un dels mitjans de comunicació admesos per la persona reclamant.
Aquest és un dret que té una finalitat essencialment pràctica: accedir a la informació pública sol·licitada i fer-ho en el termini més breu possible; si la mateixa informació és demanada dues vegades i per mitjans diferents, satisfeta una de les sol·licituds, l'altra ha perdut automàticament el seu objecte i pretendre rebre una altra vegada la mateixa informació no deixa de ser un ús abusiu del dret, ja que això no aportaria més coneixement a la persona reclamant, que ja hauria vist satisfet el seu dret amb la primera comunicació.
L'expedient aportat per l'Ajuntament a aquest procediment no acredita la sol·licitud mitjançant correu electrònic de la persona reclamant i l'única sol·licitud que aporta és una còpia de la manuscrita presentada al registre presencial municipal, que demana la informació per correu certificat; en aquestes circumstàncies d'acreditació insuficient per part de l'Ajuntament, la Resolució no pot donar per comunicada correctament la informació sol·licitada a la persona reclamant; a fi de resoldre amb un criteri pràctic, ràpid i econòmic aquesta qüestió, la Resolució, que per petició expressa de la persona reclamant li ha de ser notificada postalment, adjuntarà l'annex facilitat per l'Ajuntament i d'aquesta manera es garanteix el seu accés efectiu a la informació inclosa a l'annex en qüestió, de manera que no és necessari requerir-la de nou als serveis municipals i la part de la Reclamació que l'afecta pot finalitzar per la pèrdua del seu objecte.
Número d'expedient de la reclamació: 177/2020 [1]
Sentit de la resolució: Estimació i pèrdua parcial de l'objecte de la Reclamació
De conformitat amb aquests preceptes, la GAIP és competent per tramitar i resoldre aquesta Reclamació, ja que deriva d'una sol·licitud d'informació pública.
L'article 2.c LTAIPBG defineix el dret d'accés a la informació pública com "el dret subjectiu que es reconeix les persones per a sol·licitar i obtenir la informació pública, en els termes i les condicions regulats per aquesta llei."
Segons l'article 18.1 LTAIPBG, "Les persones tenen el dret a accedir a la informació pública, a què fa referència l'article 2.b, a títol individual o en nom i representació de qualsevol persona jurídica legalment constituïda".
I l'article 20.1 de la mateixa Llei afegeix que "El dret d'accés a la informació pública es garanteix a totes les persones, d'acord amb el que estableix aquesta llei.
En la motivació cal explicitar el límit que s'aplica i raonar degudament les causes que fonamenten l'aplicació".
A més, els límits legals al dret d'accés a la informació pública no són d'aplicació automàtica i absoluta (l'encapçalament de l'article 21 LTAIPBG es refereix expressament a què els límits enumerats per aquest precepte "poden" dur a la denegació de l'accés sol·licitat), de manera que l'article 22 de la mateixa Llei requereix que siguin aplicats d'acord amb criteris de proporcionalitat i temporalitat: "1.
La disposició addicional tercera del Reial Decret 463/2020, de 14 de març, pel qual es declara l'estat d'alarma per a la gestió de la situació de crisi sanitària ocasionada pel Covid-19, disposa la suspensió dels terminis dels procediments administratius, tret que s'apreciïn causes d'interès general o perjudicis greus en els drets de les persones interessades en procediments que justifiquin la seva continuïtat.
Aquesta suspensió de terminis administratius no eximeix a la GAIP de continuar impulsant el procediment de reclamació, tal i com l'obliga l'article 71 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, atès que aquesta Comissió està dotada de mitjans electrònics que li permeten exercir la seva funció a distància, amb ple respecte de les mesures de confinament i sense perjudicar la finalitat perseguida amb l'estat d'alarma.
D'altra banda, el fet que la Reclamació hagi estat instada per la persona reclamant dona per suposada la seva conformitat a la continuïtat d'actuacions que només poden ser en el seu benefici.
En conseqüència, la GAIP continua la tramitació i, si procedeix, la resolució o mediació de les reclamacions de conformitat amb el procediment aplicable, en consideració a l'interès general en garantir l'empara legal efectiu atorgat per l'article 39 LTAIPBG a totes les persones que s'hagin vist prèviament perjudicades en el seu dret d'accedir a la informació pública i en la mesura que s'aportin totes les dades necessàries per poder decidir amb ple coneixement de causa.
La informació sol·licitada indicada per l'antecedent 2 és sens dubte informació pública, ja que es tracta de dades quantitatives relatives a diverses qüestions de les inscripcions a un servei prestat per l'Ajuntament de Barcelona, de les quals amb tota lògica aquest n'ha de ser coneixedor.
En conseqüència, en aplicació dels articles 18.1 i 20.1 LTAIPBG qualsevol persona té dret a aquesta informació, tret que es presentin límits al dret d'accés que hagin de prevaler.
Al ser tota ella purament quantitativa o estadística, pot descartar-se la concurrència de cap límit i, en qualsevol cas, l'Ajuntament no n'ha invocat cap. Es pot declarar, per tant, el dret de la persona reclamant a la informació sol·licitada, dret que, d'altra banda, no és qüestionat per l'Ajuntament de Barcelona, que fins i tot aporta a aquest procediment un escrit facilitant el que entén és la informació sol·licitada que es trobaria en el seu poder.
Benentès tot l'anterior, aquesta Resolució s'ha de pronunciar sobre diverses qüestions relatives a l'accés efectiu a la informació sol·licitada i a la forma o format en què és procedent dur a terme l'accés.
Una primera qüestió és la relativa a si la informació ha de facilitar-se en suport paper i per correu postal o si també és admissible la seva comunicació mitjançant correu electrònic.
La sol·licitud d'informació referida per l'antecedent 2 demana la informació sol·licitada impresa en paper i per correu postal.
L'Ajuntament envia la seva resposta (que inclou bona part de la informació sol·licitada) mitjançant correu electrònic, i ho justifica al seu informe emès per a aquest procediment en la circumstància que la persona reclamant hauria sol·licitat també la mateixa informació per correu electrònic.
Certament, si la mateixa persona reclamant sol·licita la mateixa informació a la mateixa Administració pública en les mateixes o properes dates, utilitzant dos mitjans diferents de comunicació i donant peu a interpretar la conformitat amb dos mitjans diferents per a la recepció de la informació sol·licitada (per notificació postal la resposta a la sol·licitud presencial i per correu electrònic la sol·licitud presentada per aquest mitjà), l'Administració compleix les seves obligacions respecte del dret d'accés a la informació pública si facilita la informació sol·licitada mitjançant un dels mitjans de comunicació admesos per la persona reclamant.
Aquest és un dret que té una finalitat essencialment pràctica: accedir a la informació pública sol·licitada i fer-ho en el termini més breu possible; si la mateixa informació és demanada dues vegades i per mitjans diferents, satisfeta una de les sol·licituds l'altra ha perdut automàticament el seu objecte i pretendre rebre una altra vegada la mateixa informació no deixa de ser un ús abusiu del dret, ja que això no aportaria més coneixement a la persona reclamant, que ja hauria vist satisfet el seu dret amb la primera comunicació.
D'altra banda, encara que la persona reclamant, com a persona física, té dret a rebre la informació sol·licitada mitjançant notificació postal, també cal tenir en compte que si es comunica mitjançant correu electrònic amb l'Administració posa de manifest la seva capacitat per relacionar-se amb aquest mitjà de comunicació, de manera que l'Ajuntament tindria prou base per optar pel mateix.
El cas és, tanmateix, que l'expedient aportat per l'Ajuntament a aquest procediment no acredita la sol·licitud mitjançant correu electrònic de la persona reclamant i l'única sol·licitud que aporta és una còpia de la manuscrita presentada al registre presencial municipal, que demana la informació per correu certificat.
En aquestes circumstàncies d'acreditació insuficient per part de l'Ajuntament, la Resolució no pot donar per comunicada correctament la informació sol·licitada a la persona reclamant.
A fi de resoldre amb un criteri pràctic, ràpid i econòmic aquesta qüestió, la Resolució, que per petició expressa de la persona reclamant li ha de ser notificada postalment, adjuntarà l'annex facilitat per l'Ajuntament i d'aquesta manera es garanteix el seu accés efectiu a la informació inclosa a l'annex en qüestió, de manera que no és necessari requerir-la de nou als serveis municipals i la part de la Reclamació que l'afecta pot finalitzar per la pèrdua del seu objecte.
Per últim, cal assenyalar que l'annex inclòs a l'expedient municipal no facilita tota la informació sol·licitada per la persona reclamant.
Per valorar el grau de satisfacció de la sol·licitud seguidament es posen en relació els diversos apartats de la sol·licitud d'informació indicada per l'antecedent 2 amb l'annex a la comunicació municipal aportat per l'Ajuntament (antecedent 5):
L'apartat 1 de la sol·licitud demana el nombre total d'alumnat amb discapacitat que s'ha matriculat a cursos i s'han acollit a la bonificació de preus, per cada trimestre del 2019.
Aquesta informació és facilitada per l'annex a la comunicació municipal d'informació.
L'apartat 2 de la sol·licitud demana la distribució de l'alumnat bonificat per la xarxa de centres cívics.
L'annex a la comunicació municipal d'informació facilita aquesta informació.
L'apartat 3 de la sol·licitud demana el nombre total de l'alumnat sa per cada trimestre de 2019 en tots els centres cívics.
L'annex a la comunicació municipal d'informació facilita el nombre total de l'alumnat de la suma de tots els centres cívics (81.181) i el percentatge d'aquesta xifra atribuïble a alumnes amb discapacitat (1,49 %).
Es pot entendre que aquestes dades són insuficients per dos motius: d'una banda, perquè no faciliten el nombre total de l'alumnat sa (la qual cosa no té massa importància, perquè pot obtenir-se fàcilment restant de la suma total de 81.181 la quantitat facilitada com a resposta a l'apartat 1) i, d'altra banda, perquè demana el nombre total d'"alumnat sa" de tots els centres cívics corresponent a cada un dels trimestres de 2019 i la informació facilitada no està desglossada trimestralment.
Manca, per tant i almenys, aquest desglossament trimestral.
L'apartat 4 de la sol·licitud demana el percentatge de l'alumnat amb discapacitat i bonificat per cada trimestre respecte de l'alumnat total de cada centre.
L'única informació facilitada per l'annex municipal desglossada per centre és la del nombre total d'alumnat bonificat i sense desglossar-lo trimestralment; ni es facilita el percentatge sol·licitat, ni la informació bàsica per poder obtenir-lo pel seu compte la persona reclamant (és a dir: l'alumnat total per centre), ni cap informació desglossada trimestralment.
Per tant, la resposta municipal no satisfà aquest apartat de la sol·licitud.
L'apartat 5 de la sol·licitud demana el nombre total d'alumnat amb discapacitat que ha accedit per primera vegada als centres cívics, gràcies a aquesta mesura de foment.
La resposta municipal no facilita aquesta informació, però ho justifica plausiblement amb l'argument que tal informació no existeix amb el rigor i l'exactitud desitjables (antecedent 5), motiu pel qual, lògicament, no pot ser facilitada.
Aquesta resposta municipal dona satisfacció raonable a allò sol·licitat.
En conclusió: la informació facilitada per l'Ajuntament satisfà tan sols parcialment la sol·licitud d'informació de la qual deriva la Reclamació, ja que manca lliurar a la persona reclamant la informació relativa al desglossament per cada trimestre de 2019 del nombre total d'alumnat "sa" en tots els centres cívics i la del percentatge de l'alumnat amb discapacitat i bonificat per cada trimestre respecte de l'alumnat total de cada centre.
Tenint en compte que s'ha declarat el dret de la persona reclamant a tota la informació sol·licitada, és procedent requerir l'Ajuntament que li faciliti aquesta informació o, en el seu cas, justifiqui raonablement que no disposa d'ella.
Sobre la base d'aquestes comunicacions i de les efectuades per les persones interessades, la GAIP ha de fer seguiment del compliment de les seves resolucions, d'acord amb el previst pels articles 48 i següents RGAIP i per l'apartat 30 del seu Manual de reclamació, podent adoptar les mesures que allí es preveuen en cas d'incompliment.
L'article 43 LTAIPBG estableix que si l'Administració incompleix el termini fixat pels acords de mediació o per les resolucions de la GAIP per lliurar la informació reclamada, les persones interessades ho poden comunicar a la Comissió perquè aquesta en requereixi el seu compliment; la desatenció d'aquest requeriment, vista la remissió expressa feta a aquest precepte per l'article 77.2.b LTAIPBG, s'ha de qualificar d'infracció molt greu en relació amb el dret d'accés a la informació pública (que pot ser sancionada d'acord amb els articles 81 i 82 LTAIPBG).
Així mateix, l'article 25.2.k RGAIP preveu la publicació al web de la Comissió dels casos en els quals els seus requeriments han estat desatesos pels subjectes obligats.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 14 de maig de 2020, resol per unanimitat:
Els terminis establerts en aquesta Resolució per al lliurament de la informació s'han de comptar en dies hàbils (descomptant dies festius i dissabtes) a partir de l'endemà de la recepció de la seva notificació per l'Administració reclamada, un cop s'aixequi la suspensió prevista pel Reial Decret 463/2020, de 14 de març, pel qual es declara l'estat d'alarma per a la gestió de la situació de crisi sanitària ocasionada pel covid19.
Aquesta sol·licitud només pot ser admesa en consideració si es comunica a la GAIP abans que fineixi el termini fixat en la Resolució, i s'ha de fonamentar en circumstàncies que no hagin pogut ser tingudes en compte per la Comissió abans de dictar la seva Resolució.
Si l'Administració obligada no lliura la informació dins del termini establert per aquesta Resolució, la persona reclamant pot posar-ho en coneixement de la GAIP, preferentment per correu electrònic dirigit a [EMAIL], per tal que la Comissió en requereixi el compliment.
Mentre no s'acompleixi plenament la Resolució, la Comissió difondrà al seu web www.gaip.cat l'incompliment de l'Administració obligada, conforme a l'article 25.2.k RGAIP.
Si l'Administració desatén el requeriment d'execució que li dirigeixi la GAIP, la Comissió posarà els fets en coneixement de l'òrgan competent, d'acord amb allò previst per l'article 86 LTAIPBG, i li sol·licitarà la incoació d'un procediment sancionador per infracció molt greu amb relació al dret d'accés a la informació pública, a l'empara de l'article 77.2.b LTAIPBG.
Tot això sens perjudici que la persona reclamant pugui, considerant que aquesta Resolució és un acte administratiu declaratiu de drets que vincula l'Administració, requerir la seva execució davant dels Tribunals, a l'empara de l'article 29.1 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa.
Contra aquesta resolució, que posa fi a la via administrativa, es pot interposar recurs contenciós administratiu davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya en un termini de dos mesos, a comptar de l'endemà de la notificació de la Resolució, conforme a la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa, sens perjudici del què disposa la disposició addicional tercera del Reial Decret 463/2020, de 14 de març, pel qual es declara l'estat d'alarma per a la gestió de la crisi sanitària ocasionada pel covid19.