Segons l'enquesta trimestral del cost laboral, el cost laboral mitjà per hora treballada a Catalunya és de 21,3 euros l'any 2018.
Un 74,9 % d'aquest cost correspon al component salarial, i la resta al component laboral no salarial, que inclou les cotitzacions a la Seguretat Social i altres percepcions no salarials.
Des del 2000, l'evolució dels costos laborals per hora treballada mostra quatre etapes diferenciades:
La dinàmica dels costos salarials és molt semblant a la dels costos laborals i no mostra diferències gaire significatives amb la d'Espanya, llevat dels anys de crisi, en què la reducció és més pronunciada a Catalunya.
L'anàlisi de l' evolució dels costos salarials en relació amb la inflació ens permet aproximar els canvis en el poder adquisitiu de les persones treballadores.
A grans trets, fins a l'any 2009 el creixement dels costos salarials sobrepassa la inflació, en contrast amb el procés de devaluació salarial posterior.
Així, en els anys 2010-2014 l'increment dels costos salarials és inferior a la inflació.
A continuació, l'evolució dels costos salarials ha seguit una pauta molt moderada, tret del 2015 en què els costos salarials superen la inflació.
El 2017 els costos salarials retrocedeixen lleugerament, en un context de recuperació moderada de la inflació, amb la consegüent pèrdua de poder adquisitiu de les persones treballadores.
En canvi, l'augment dels costos salarials del 2018 torna a ser molt similar a la inflació.
Entre el 2000 i el 2008, a Catalunya el cost laboral unitari nominal (CLUN) va augmentar més que a la zona euro.
A partir de la crisi, aquesta dinàmica es capgira i el cost laboral unitari nominal es redueix, mentre continua augmentant a la zona euro.
Aquest descens del cost unitari a Catalunya es deu tant a la moderació salarial com a la recuperació de la productivitat del treball.
Si es considera el conjunt del període 2000-2018, l'evolució del cost laboral unitari nominal a Catalunya i Espanya és la mateixa, amb un increment anual acumulatiu de l'1,3 %, lleugerament per sota de l'avanç a la zona euro, de l'1,5 %.
En aquest període, l'augment de la remuneració per assalariat és el mateix a Catalunya, Espanya i la zona euro, del 2,2 %, a diferència de l'evolució de la productivitat aparent treball, en què l'increment a Catalunya ha estat més intens que a Espanya i la zona euro.
El creixement del cost laboral unitari nominal assoleix un màxim el 2008.
El 2009 es produeix una forta desacceleració i el 2010 s'inicia una evolució negativa que es manté fins al 2016, tret de l''any 2015.
La reducció del cost laboral unitari nominal des del 2010 recull tant els avenços de la productivitat del treball com una remuneració per assalariat molt continguda.
Per al 2018 s'aprecia un repunt del cost laboral unitari nominal que reflecteix sobretot l'evolució desfavorable de la productivitat aparent del treball.
El cost laboral unitari real, que equival al cost laboral unitari nominal deflactat pel deflactor del PIB, disminueix des del 2001, amb l'excepció del període 2007-2009, el 2015 i el 2018.
Aquest indicador és una aproximació al pes de les rendes derivades del treball sobre el PIB, i per tant a grans trets assenyala una pèrdua del pes d'aquestes rendes des de l'any 2000.