Si durant els cinc primers anys de durada del contracte, o set anys si l'arrendador és una persona jurídica, el dret de l'arrendador queda resolt per l'exercici d'un retracte convencional, l'obertura d'una substitució fideïcomissària, l'alienació forçosa derivada d'una execució hipotecària o d'una sentència judicial o l'exercici d'un dret d'opció de compra, l'arrendatari té dret, en tot cas, a continuar en l'arrendament fins que es compleixin cinc anys o set anys respectivament, sense perjudici de la facultat de no renovació que preveu l'article 9.1.
En contractes d'una durada pactada superior a cinc anys, o set anys si l'arrendador és una persona jurídica, si, transcorreguts els cinc primers anys d'aquell, o els primers set anys si l'arrendador és una persona jurídica, el dret de l'arrendador queda resolt per qualsevol de les circumstàncies que esmenta el
paràgraf anterior, queda extingit l'arrendament.
S'exceptua el supòsit en què el contracte d'arrendament hagi accedit al Registre de la Propietat abans que els drets determinants de la resolució del dret de l'arrendador.
Els arrendaments atorgats per un usufructuari, un superficiari i tots els qui tinguin un dret anàleg de gaudi sobre l'immoble s'extingeixen al terme del dret de l'arrendador, a més d'extingir-se per les altres causes d'extinció que resultin del que disposa aquesta Llei.
Duren cinc anys els arrendaments d'habitatge aliè que l'arrendatari hagi concertat de bona fe amb la persona que aparegui com a propietària de la finca al Registre de la Propietat, o que sembli ser-ho en virtut d'un estat de coses la creació del qual sigui imputable al veritable propietari, sense perjudici de la facultat de no renovació a què es refereix l'article 9.1, tret que el propietari sigui una persona jurídica, cas en què duren set anys.
Si durant la durada del contracte el dret de l'arrendador queda resolt per l'exercici d'un retracte convencional, l'obertura d'una substitució fideïcomissària, l'alienació forçosa derivada d'una execució hipotecària o de sentència judicial o l'exercici d'un dret d'opció de compra, queda extingit l'arrendament.
Conforme al que disposa l'apartat segon de l'article 7 i l'article 14, s'exceptuen els supòsits en què el contracte d'arrendament hagi accedit al Registre de la Propietat amb anterioritat als drets determinants de la resolució del dret de l'arrendat.
Quan es tracti d'un arrendament sobre una finca no inscrita cal atenir-se a la durada que estableix l'apartat 4 de l'article 9.
Els arrendaments atorgats per usufructuari, superficiari i tots els qui tenen un dret de gaudi anàleg sobre l'immoble, s'extingeixen al terme del dret de l'arrendador, a més d'extingir-se per les altres causes d'extinció que resulten del que disposa aquesta Llei.
Si durant els cinc primers anys de durada del contracte el dret de l'arrendador queda resolt per l'exercici d'un retracte convencional, l'obertura d'una substitució fideïcomissària, l'alienació forçosa derivada d'una execució hipotecària o de sentència judicial o l'exercici d'un dret d'opció de compra, l'arrendatari té dret, en tot cas, a continuar en l'arrendament fins que es compleixin cinc anys, sense perjudici de la facultat de no-renovació que preveu l'article 9.1.
En contractes d'una durada pactada superior a cinc anys, si, transcorreguts els cinc primers anys d'aquest, el dret de l'arrendador queda resolt per qualsevol de les circumstàncies esmentades al paràgraf anterior, l'arrendament queda extingit.
Se n'exceptua el supòsit en què el contracte d'arrendament hagi accedit al Registre de la Propietat amb anterioritat als drets determinants de la resolució del dret de l'arrendador.
Els arrendaments atorgats per un usufructuari, superficiari i tots els que tinguin un dret de gaudi anàleg sobre l'immoble, s'extingeixen en finalitzar el dret de l'arrendador, a més de per les altres causes d'extinció que resulten del que disposa aquesta Llei.
Duren cinc anys els arrendaments d'un habitatge aliè que l'arrendatari hagi concertat de bona fe amb la persona que aparegui com a propietària de la finca en el Registre de la Propietat, o que sembli ser-ho en virtut d'un estat de coses la creació de les quals sigui imputable al vertader propietari, sense perjudici de la facultat de no-renovació a què es refereix l'article 9.1.