projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
L'exposició 'America Sanchez: clàssic, modern, jazz i tropical' es podrà visitar, a partir de la reobertura del Centre Cultural-Llibreria Blanquerna de Madrid, fins al 7 de novembre.
La nostra s'ha presentat recentment al Palau Robert de Barcelona.
Aquest recorregut ens permetrà conèixer les antigues ermites situades al costat més meridional de la Vall Mala, erigides al voltant del conjunt de roques anomenades les Gorres, amb la coneguda Gorra Frígia dominant el conjunt.
El Palau Robert i el festival Guitar BCN organitzen, amb la col·laboració de Radio Tele-Taxi, el cicle de concerts Flamencat, que tindrà com a protagonistes joves talents que viuen i treballen a Catalunya com són Maruja Limón, Marc Suárez i Paula Domínguez, que actuaran al Jardí del Palau Robert (9,16, 23 maig), i Las Noray, que portaran la seva música a la presó de Wad-Ras, el 30 de maig.
Itinerari pel terme d'Aitona que discorre al voltant del riu Segre i del sistema de canals construït a principis del segle XX per al reg i l'obtenció d'electricitat.
Es puja a l'indret històric de Sant Joan de Carratalà, des d'on la vista s'estén molts quilòmetres enllà.
El temple de la Gauche Divine" està obtenint un èxit rotund i ha rebut més de 18.000 visitants al seu primer mes d'obertura, amb una mitjana d'unes 600 persones diàries.
Aquestes dades posen de manifest l'interès que ha generat aquesta proposta agosarada entre ciutadans de diverses generacions, que gaudeixen d'un plantejament expositiu evocador i estèticament atrevit.
El sender de petit recorregut PR-C 165 connecta la població de Sant Feliu de Llobregat amb la serra de Collserola resseguint el vessant occidental de la muntanya i visitant diversos punts d'interès de la comarca, com l'ermita de la Salut, el jaciment i mirador de la Penya del Moro, els torrents que creuen el Bosc Gran i Santa Creu d'Olorda.
El Palau Robert reviu la història de la sala de festes i club social Bocaccio, focus d'antifranquisme, i de la Gauche Divine durant la dècada dels 60 a Barcelona en una època de canvis, mutacions i obertura.
L'exposició comissariada pel periodista Toni Vall, es pot visitar del 16 de gener al 12 d'abril, a la Sala 4 del Palau Robert.
A l'extrem oriental dels cingles de Tavertet, s'aixeca el cingle del Far, de 1.124 m d'altitud, coronat pel bell santuari de la Mare de Déu del Far.
Entre prats, camps de conreu i boscos d'alzines, roures, castanyers, faigs i pins, es puja al temple, que és també una bona talaia de la contrada i de bona part de les comarques nord-orientals del país.
El Palau Robert i l'Oficina Antifrau presenten l'exposició interactiva "Corrupció!
Revolta ètica" del 5 de febrer a l'11 d'abril, a l'Espai Santa Caterina de Girona.
La mostra va iniciar el seu recorregut al Palau Robert de Barcelona a finals del 2019, coincidint amb el desè aniversari de l'Oficina Antifrau, i la van visitar més de 16.000 persones.
El programa "Aquí amb Josep Cuní" de SER Catalunya s'emetrà en directe demà dimecres, 19 de febrer, a partir de les 9 hores, des de l'exposició "Universal.
L'exposició itinerant dedicada a Ramon Margalef, el científic més important de Catalunya i ecòleg, es pot visitar actualment al paratge del Desmais de l'estany de Banyoles.
També es pot trobar tota la informació sobre aquesta proposta al web del Museu de Banyoles.
La mostra va iniciar el recorregut al Palau Robert el 2019, coincidint amb el centenari del naixement de Margalef i és una de les commemoracions oficials de la Generalitat de Catalunya.
'Ramon Margalef, ecòleg global' té com a comissaris Francesc Peters i Ramon Margalef Mir, fill del científic, i l'organitza la Generalitat, amb el suport de l'Ajuntament de Banyoles i el Museu Darder.
La mostra gira entorn la figura del científic amb pinzellades de la seva vida.
Margalef, un referent científic català i global, és àmpliament conegut en cercles acadèmics i institucionals, però és en gran part encara desconegut per al públic general.
El relat es desenvolupa a partir de temes d'interès general en el moment actual, com ara el declivi dels recursos pesquers, el cicle de l'aigua, els canvis en el paisatge, el declivi dels recursos pesquers, la biodiversitat i altres.
Margalef contribueix a l'estudi d'aquests temes, com es pot comprovar amb apunts biogràfics i comentaris seus.
Ramon Margalef està molt vinculat a Banyoles per haver estat l'iniciador de la limnologia
(estudi de les aigües continentals) a l'Estany de Banyoles.
Va ser el primer que va fer un mapa de les fondàries de l'Estany, el 1969.
L'exposició s'estructura en sis mòduls: Persona, Producció marina, L'aigua vital, L'energia, Biodiversitat i La nostra biosfera.
El cantant i guitarrista de flamenc fusió Marc Suárez inaugurarà el festival virtual Flamencat el 4 de juny, amb un concert que es podrà seguir pel canal de YouTube de Radio TeleTaxi de les 20 a les 21 hores.
Marc Suárez presenta un projecte que neix de la cançó d'autor combinada amb altres gèneres com el flamenc, la rumba i la música llatina.
Les seves cançons pretenen compartir missatges i generar emocions de tot tipus als seus seguidors.
El cicle de concerts de flamenc tindrà continuïtat amb els concerts de Paula Domínguez (11 de juny), Maruja Limón (18 de juny) i Las Noray (24 de juny), que també es podran seguir des del mateix canal de YouTube.
Haurien hagut de celebrar-se al Jardí del Palau Robert, centre que depèn de la Vicepresidència del Govern a través de la Direcció General de Difusió, però les circumstàncies de la pandèmia han obligat a reformular-los.
Els concerts del Flamencat s'enregistren sense públic i amb totes les mesures de seguretat i de protecció i posteriorment s'emeten per YouTube.
Aquest cicle de concerts de la primavera, amb vocació social i inclusiva, es fa ressò del moment dinàmic que viu l'escena catalana del flamenc, amb valors emergents que viuen a Catalunya i que exposen una visió singular i eclèctica del gènere.
La iniciativa reconeix el flamenc com una música pròpia de la societat catalana.
Un gènere musical que té una tradició i noms propis tan importants com la bailaora Carmen Amaya, el badaloní Miguel Poveda, o l'estrella de la música urbana mundial Rosalía, que ha actualitzat el flamenc, fusionant-lo amb el trap i la música electrònica.
El jardí del Palau Robert torna a obrir al públic a partir del dijous 21 de maig, després de més de dos mesos de tancament a causa de la pandèmia del la Covid-19.
La reobertura d'aquest espai verd es fa garantint les mesures de prevenció i seguretat necessàries per a tots els usuaris.
És una mesura que, amb tota la prudència, vol contribuir a la restauració d'una certa normalitat quotidiana i afavorir el gaudi de la ciutadania durant les seves hores de lleure.
Es pot accedir al Jardí de 9 a 20 h de dilluns a dissabte, i de 9 a 14.30 h els diumenges i festius des dels dos accessos del carrer de Còrsega.
El Palau Robert retrà homenatge al dibuixant, il·lustrador i ninotaire Lluís Juste de Nin, que ha mort el 21 de maig, en l'exposició 'El Vendrell, l'època daurada', que es preveu inaugurar al centre a finals de juliol.
Juste de Nin col·laborava activament en la preparació de l'exposició "El Vendrell, l'època daurada", que organitzen la Direcció General de Difusió del Departament de la Vicepresidència i d'Economia i Hisenda i l'Ajuntament del Vendrell, amb motiu de la Capital de la Cultura Catalana El Vendrell 2020.
El dibuixant treballava amb Ernest Benito en la part de l'exposició dedicada al periodista, traductor, sindicalista i dirigent el POUM Andreu Nin, amb el qual compartia nom i parentesc.
Juste de Nin va escriure la novel·la gràfica "Andreu Nin, seguint les teves passes", una defensa del llegat d'Andreu Nin, fruit d'una investigació en la bibliografia disponible sobre el personatge i també de converses amb nombrosos testimonis.
La mostra recorda figures de la vàlua de Pau Casals, Apel·les Fenosa, Àngel Guimerà i Andreu Nin i els valors associats als personatges com la creativitat, la internacionalitat i el compromís amb la societat del seu temps.
Personatges vinculats al Baix Penedès que cal rescatar de la memòria com a referents positius.
Cal destacar que Juste de Nin va donar vida al popular personatge de la Norma, símbol de la primera campanya de normalització lingüística de la Generalitat El català, cosa de tots, que es va presentar el 1992, amb textos de Tísner.
El dibuixant va ser guardonat amb la Creu de Sant Jordi l'any 2019.
El Palau Robert té previst inaugurar, a mitjan setembre, l'exposició 'Feminista havies de ser', que reivindica, d'una manera diferent, provocativa i creativa alhora, el feminisme.
L'exposició proposa un recorregut per tots els motius que justifiquen la seva necessitat com a moviment d'alliberament de les dones per transformar la societat i assolir l'equitat de gènere.
Cartell de l'exposició 'Feminista havies de ser'
L'exposició, que té com a comissària la periodista, escriptora i activista Natza Farré, l'organitza la Direcció General de Difusió del Departament de la Vicepresidència i d'Economia i Hisenda.
La proposta de Farré reflecteix la situació de discriminació sistemàtica de més de la meitat de la població mundial i el camí feixuc que cada dia han de suportar totes les dones pel simple fet de ser-ho.
El relat expositiu mostra com el masclisme ho embolcalla i condiciona tot, com porta a la invisibilització de les dones i com les situa en un flagrant segon terme en molts àmbits de la vida diària
L'exposició detalla situacions concretes i injustes per a les dones, com ara la bretxa salarial, l'escassa presència en llocs de comandament, l'assetjament sexual, les escasses polítiques de conciliació laboral, la banalització de la salut femenina, l'absència de veus femenines qualificades als mitjans de comunicació, l'assumpció de la majoria de tasques domèstiques i familiars...
També s'hi desmunten determinades campanyes del masclisme sobre la falsedat de de denúncies de violència per part dels homes, els salaris o la no inclusió dels homes en la Llei de violència de gènere.
Es tracta, en definitiva, de reivindicar la lluita feminista, tot posant en valor els camins possibles i necessaris per arribar, més aviat que tard, a la tan anhelada igualtat real.
El Palau Robert informa del tractament fitosanitari que es farà al jardí el divendres 5 de juny, de les 5 a les 8 del matí.
El treball consistirà en un tractament preventiu contra l'escarabat morrut de les palmeres (Rhynchophorus ferrugineus) amb la tècnica d'inundació de la capçada.
La matèria activa és ACETAMIPRID 20%
Paula Domínguez, que abraça amb naturalitat el pop i l'R&B, serà la protagonista del segon concert del festival virtual Flamencat, que s'ha programat per a l'11 de juny i es podrà seguir pel canal de YouTube de Radio TeleTaxi, de les 20 a les 21 hores.
Domínguez, malaguenya d'origen, es va establir a Barcelona, on va començar la seva carrera artística, als 18 anys.
Es va llicenciar en estudis musicals superiors en la modalitat de flamenc pel Taller de Músics.
El festival comptarà també amb Maruja Limón per al concert del 18 de juny i Las Noray, per tancar el festival el 24 de juny.
Aquests concerts s'havien de celebrar al Jardí del Palau Robert, centre que depèn del Departament de la Vicepresidència a través de la Direcció General de Difusió, però les circumstàncies de la pandèmia han obligat a reformular-los.
Aquest cicle de concerts de la primavera, amb vocació social i inclusiva, es fa ressò del moment dinàmic que viu l'escena catalana del flamenc, amb valors emergents que viuen a Catalunya i que exposen una visió singular i eclèctica del gènere.
Organitzat pel Palau Robert i el festival Guitar BCN, amb la col·laboració de Radio TeleTaxi
La Generalitat ha editat el llibre electrònic o e-book "Històries del Palau Robert", que recull la gestació d'un noble edifici i les vicissituds del seu propietari Robert Robert i Surís, un aristòcrata procedent de la vila empordanesa de Torroella de Montgrí.
També s'hi fa referència a la ciutat de Barcelona en plena ebullició industrial i amb un constant creixement demogràfic.
La història del Palau Robert, minuciosament documentada en la present publicació, s'emmarca en els canvis constants de la vida social i política del país i la ciutat: la República, la Guerra Civil, i la postguerra fins arribar a l'actualitat.
En l'últim capítol s'hi detalla, en una llarga cronologia, les exposicions, de temàtica diversa, i activitats culturals i socials que s'han programat al centre en els 15 anys de funcionament.
El Palau Robert posa a l'abast dels ciutadans rutes de totes les comarques de Catalunya.
Aquests itineraris permeten descobrir el territori d'una manera atractiva i senzilla en una plataforma com Wikiloc.
Tots estan revisats i actualitzats, tenen els textos en català i castellà i una part també està traduïda a l'anglès, amb atenció especial a les rutes més destacades i les grans travesses.
Aquests recorreguts formen part d'un conjunt de rutes de la Generalitat que s'anirà ampliant en el futur amb itineraris d'altres departaments.
La Generalitat de Catalunya, dins el model d'obertura i realització de dades que impulsa, obre totes les rutes de Palau Robert –tracks, imatges i textos explicatius– perquè puguin ser reutilitzades per empreses, operadors turístics, consorcis, entitats del lleure, etc., oferint una oportunitat perquè hi aportin valor i puguin generar, al seu torn, oportunitats de negoci.
Hem filmat vídeos de les rutes més representatives de Catalunya per animar els ciutadans a fer els itineraris proposats que estan repartits per diversos punts de Catalunya.
Anirem ampliant de mica en mica la col·lecció.
El Palau Robert de Barcelona és un centre d'exposicions que disposa de més de mil metres quadrats per a les seves activitats.
S'ubica en un edifici neoclàssic situat en la cruïlla entre l'avinguda Diagonal i el passeig de Gràcia, dues de les avingudes més importants de la ciutat.
L'edifici també acull una Oficina de Turisme, on un equip de professionals facilita informació de tot Catalunya.
Les activitats del Palau Robert tenen continuïtat a l'edifici de les Cotxeres, amb una sala reservada per a exposicions i una altra en què es programen actes i activitats de tipus cultural i social.
Entre els dos edificis trobem l'espai tranquil i amb vegetació abundant del Jardí, que convida al descans i a la pausa enmig del brogit ciutadà.
Centre d'Informació de Catalunya
Passeig de Gràcia, 107 08008 Barcelona
Diumenges i festius, de 9 a 14:30 h
Tancat el 25 i 26 de desembre, i l'1 i 6 de gener
El 24 i 31 de desembre i el 5 de gener, de 9 a 14.30 h
Les institucions o entitats sense ànims de lucre que vulguin fer ús de la Sala d'Actes, Jardí o altres dependències del Palau Robert poden fer la sol·licitud al correu [EMAIL].
Les institucions o entitats sense ànim de lucre que vulguin proposar la realització d'actes o activitats a l'edifici principal del Palau Robert, l'edifici de les Cotxeres o el Jardí, poden fer la petició a la bústia de correu: [EMAIL]
En el correu han d'especificar les dades següents:
En el cas que l'espai desitjat sigui el Jardí, caldrà detallar a la sol·licitud les característiques de l'activitat, la previsió d'assistents i qualsevol especificació organitzativa, incloent-hi, si escau, les necessitats tècniques quant al muntatge, desmuntatge i d'altres aspectes logístics i organitzatius per tal d'avaluar la realització de l'acte pel que fa a ubicació, seguretat, serveis, subministrament elèctric i calendari.
En funció de la tipologia de l'activitat, podria ser necessària l'obtenció d'una llicència municipal extraordinària, tenint en compte les disposicions establertes en el Decret 112/2010, de 31 d'agost, pel qual s'aprova el Reglament d'espectacles públics i activitats recreatives.
Prèviament a qualsevol tràmit heu de tenir l'autorització de Palau Robert.
Cal tenir present que el Reglament citat anteriorment, a l'annex I, V, b especifica que el nombre màxim de llicències per a activitats extraordinàries anualment és de 12.
Una vegada assolida aquesta xifra, el Palau Robert no podrà acollir cap altra activitat d'aquestes característiques fins l'exercici següent.
El Pla Interdepartamental per a la no discriminació de les persones homosexuals i transsexuals aprovat pel Govern de la Generalitat de Catalunya la primavera de 2006 recull, en l'àmbit de la comunicació, un seguit de propostes adreçades a millorar el tractament que es fa d'aquests col·lectius en els mitjans audiovisuals i escrits.
Es diposita, doncs, en aquests mitjans de comunicació, en el seu rol i en el seu paper mediàtic, la formació d'opinió sobre temes transcendents.
Per això, en un Pla amb voluntat d'incidència com aquest, no només no s'ha ignorat sinó que s'hi ha dedicat un títol extens, tant en la descripció com en el nombre de propostes.
Més enllà dels mitjans generalistes, per al col·lectiu GLT (de gais, lesbianes i transsexuals) els mitjans d'informació propis han tingut una triple dimensió: de consciència individual, de vincle col·lectiu i de missatge cap al gran públic.
Programa per al col·lectiu gai, lesbià i transsexual
Els canvis legislatius i socials que han transformat la comunitat gai, lesbiana i transsexual (GLT) catalana en els darrers deu anys, han estat els més significatius de la seva història.
La revista Nois ha estat un testimoni privilegiat d'aquesta transformació, informant i reflectint en les seves pàgines cadascun dels agents que hi ha participat.
Personatges, associacions, empresaris, gent de ciutat i de poble, han estat protagonistes de les històries, petites i grans, que han trobat suport en aquest mitjà especialitzat, implicat i independent.
L'abril de 1997 naixia Nois, la primera revista gai gratuïta de Catalunya, no vinculada al món associatiu.
Els seus deu anys d'existència la converteixen en un referent en el seu àmbit ja que, en la seva trajectòria, ha aglutinat en un mateix mitjà totes les tendències i ideologies que conviuen en la comunitat gai.
Des de la seva redacció es va batejar la zona gai de Barcelona amb l'ara popular nom de 'Gaixample', s'hi ha reflectit i acompanyat el creixement de l'empresariat gai, s'ha potenciat el turisme especialitzat amb l'edició de la primera guia turística gai de Catalunya, s'ha publicitat i s'ha donat suport al treball constructiu de les associacions, a les actituds i a les propostes polítiques sobre temes GLT, tot potenciant cadascun dels àmbits, gairebé tan diversos com les persones, que es generen des del col·lectiu gai.
Aquesta exposició recull el treball d'aquests deu anys a través dels exemplars originals, alguns d'ells disposats per ser consultats, d'un mitjà de comunicació especialitzat, sorgit des de la iniciativa privada i que en el seu camí ha aconseguit el reconeixement i el suport de la pròpia comunitat gai a la qual s'adreça.
Exposició oberta al públic del 30 de novembre de 2000 fins al 8 de gener de 2001
Als 14 anys els seus pares li regalen una Werlisa, amb la qual realitza les primeres fotografies sobre les lluites obreres en sortir del col·legi de Nou Barris.
Les hi compra la televisió sueca que, casualment, estava gravant un reportatge sobre aquells conflictes i, als 16, les publica en un llibre de Josep M. Huertas Claveria.
Després de treballar a l'estudi de Colita durant dos anys, inicia la seva col·laboració al diari Tele/eXpres i realitza reportatges de caràcter etnològic i social per diversos països d'Àfrica i les Antilles.
Des del 1985 forma part de l'equip de fotògrafs de La Vanguardia i col·labora amb l'agència internacional de fotografia VU de París.
Viatja per nombrosos països de tot el món, on realitza els més diversos reportatges etnogràfics, socials, d'actualitat i d'investigació.
L'any 1997 realitza un reportatge sobre tot el continent africà, visita més de trenta països, realitza trenta mil fotografies i en selecciona unes mil per al llibre Historias de África.
Més de cinquanta exposicions, individuals o col·lectives, 12 llibres i nombrosos premis, entre els que cal destacar la Medalla de plata de Photojournalism de la Society of Newspaper Designs E.U.A.; Visa d'Or pour l'Image, al Festival International du Photojournalisme de Perpignan; Primer premi de Drets humans i fotoperiodisme a la Semana Internacional de Fotoperiodismo de Gijón; Segon premi Ortega y Gasset de fotoperiodisme; Primer premi Fotografía Documental Barcelona; Premi Ajuntament de Barcelona; Primer premi al millor llibre documental de fotografía; Premi society of Newspaper Design de Photojournalisme U.S.A.; Premi FotoPress (sèrie naturalesa; sèrie retrats; sèrie esports; sèrie espectacles i cultura...).
El reportatge de Kadi ha estat escollit com un dels millors del segle per l'agència Associated Press mentre que el de les dones Bangladesh ha estat Menció d'honor premi Fuji de premsa i el de les dones maltractades guanyava el Premi Lirio de l'Associació de dones Periodistes.
La seva obra està catalogada en museus nacionals i internacionals.
Un relleu complex i un clima variat han ofert els escenaris on la nostra gent -al llarg d'una història d'influències culturals distintes- ha construït pacientment una diversitat de paisatges que sorprèn per la seva riquesa.
Posseïm, doncs, un patrimoni excepcional que ens identifica, que ens fa sentir a casa i que ens aporta benestar.
Però les transformacions urbanístiques, socials i ambientals dels darrers decennis han degradat bona part dels nostres paisatges, i correm el risc d'acabar habitant un país desendreçat i sense caràcter.
Per això, ara és el moment de descobrir el paisatge: de conèixer-lo, d'estimar-lo i d'aprendre a gestionar-lo sense destruir-ne l'essència.
En un món on els trets culturals tendeixen a igualar-se, el veritable progrés passa per no renunciar a la singularitat.
Paisatge vol dir modernitat i prestigi, però, sobretot, qualitat de vida.
Oberta al públic del 20 d'octubre de 2006 al 7 de gener de 2007
Des que l'ull humà es converteix en l'objectiu d'una càmera i la memòria pot enregistrar-se en cel·luloide de 8 mil·límetres, en diapositives, o en cintes de vídeo, la vinculació entre el paisatge i l'oci assoleix la seva màxima quota.
L'excursionista més aventurer, en una primera etapa, i el turista més poruc després prenen possessió del territori i volen deixar testimoni de la seva presència.
Qui no ha viscut, després d'un període de vacances, interminables sessions veient com càmeres aficionats immortalitzen els seus acompanyants davant de paisatges de postal?
Qui no ha posat davant d'un monument, una posta de sol, un llac o un bosc impressionants?
Ens submergim en el paisatge i les muntanyes més altes, les valls més fondes o les platges més plenes de gent es converteixen en el marc incomparable de les nostres pel·lícules d' aventures en súper8.