Segons les dades bàsiques elaborades pel MUC a partir del planejament urbanístic general vigent a Catalunya, versió de 1 de gener 2014, el sòl urbanitzable no delimitat (en endavant SUND) es reparteix en 613 sectors, que sumen una superfície de 9.409 ha el que representa el 0,29% del territori català.
La distribució territorial dels municipis amb sòl urbanitzable no delimitat (SUND) dibuixa un mapa altament dispers per bé que es poden detectar algunes pautes pel que fa a la seva localització:
A nivell comarcal s'observa que únicament hi ha 2 comarques: la Terra Alta i la Vall d'Aran que no disposen de sectors SUND.
L'Alt Urgell, l'Alta Ribagorça i Pallars Sobirà en presenten 1 únic sector en tot el seu àmbit comarcal.
En el cantó oposat, les comarques de l'Alt Empordà, el Segrià i el Baix Llobregat concentren els majors nombres de sectors, en tot els casos superior a 25 sectors.
A nivell municipal el més freqüent és tenir un entre un i dos sectors.
Tal com recull el gràfic el 62% dels municipis que tenen sectors estarien en aquesta situació.
Únicament el 2% dels municipis analitzats disposen de més de 10 sectors SUND en el seu terme municipal.
Són els casos d' Alcanar, Arenys de Mar, el Vendrell, Gavà i Sant Cugat del Vallès.
Localització Sectors SND a nivell muncipal
Dels 613 sectors classificats com a sòl urbanitzable no delimitat a Catalunya 418 sectors estan destinats a usos residencials.
Ocupen un total de 4.696,70 ha i representen un 68% del total en nombre i un 50% en superfície.
Es reparteixen per tot Catalunya però amb una certa rellevància al Camp de Tarragona, les Terres de l'Ebre, Ponent, i l'Alt Pirineu i Aran on aquest tipus de sectors representen més del 84% del total dels sectors d'aquests àmbits.
Els sectors destinats a activitat econòmica són 109 i en total tenen una superfície de 2.153,70 ha, representant un 18% en nombre i un 23% en superfície del sòl urbanitzable no delimitat.
Destaquen en l'àmbit de les Comarques Centrals on el 35% de l'oferta de sectors són d'aquesta tipologia.
Finalment 80 sectors estan destinats a altres desenvolupaments, és a dir reserves de pas d'infraestructures i altres equipaments bàsics o sistemes generals, que sumen 2.487,84 ha. Són el 13% en nombre i el 26% en superfície amb una concentració del 97,5 % dels sectors a l'Àmbit Metropolità de Barcelona.
En aquest àmbit que té un total de 227 sectors, els altres desenvolupaments representen en nombre el 34%; mentre els destinats a activitat econòmica són només el 15,4%.
Finalment hi ha 6 sectors que sumen en conjunt 71 ha que han de ser desclassificats segons el Pla director urbanístic del sistema costaner(Pdusc)
En aquesta imatge es representa esquemàticament la relació entre l'indicador de sòl urbanitzable no delimitat per habitant a Catalunya, representat per una línia de punts, i el valor d'aquest indicador a cada àmbit funcional.
Aquesta representació la proporció entre sòl urbanitzable no delimitat i població ofereix una imatge que permet copsar a primer cop d'ull la diversitat dels àmbits funcionals.
Per exemple, s'aprecia la gran proporció d'aquest tipus de sòl a les Terres de l' Ebre, que multiplica per més de 3 la de Catalunya, i a Ponent, que la duplica.
En menor mesura però també per sobre de la mitjana, a les Comarques Gironines i el Camp de Tarragona tenen 20 m2 de sòl no delimitat per habitant.
Amb valor molt proper a la mitjana catalana es troben les Comarques Centrals.
El valors més baixos estan, d'una banda, a l'Alt Pirineu i Aran, fruit de l'escassa oferta de sòl no delimitat dels seus municipis, i de l'altra l'Àmbit Metropolità de Barcelona, que tot i concentrar la superfície més gran d'aquest tipus de sòl, l'alta concentració demogràfica d'aquest àmbit dins de Catalunya fa que la mitjana per habitant resulti sensiblement inferior.