projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Període: gener 2015 – desembre 2015
És públic i notori que darrerament s'està produint un degoteig eventual, però persistent, d'incidències relacionades amb la circulació involuntària en sentit contrari al que està establert de vehicles del tipus turisme a les carreteres amb separació física dels sentits de circulació de la nostra xarxa.
La separació dels sentits de circulació, la distància entre les vies d'accés i de sortida i l'elevada intensitat de trànsit que caracteritza aquestes carreteres, així com l'ansietat que pateix la persona conductora quan pren consciència de la seva errada, repercuteixen negativament en la seva capacitat de resolució del conflicte que, malauradament en alguns d'aquests casos, acaba provocant un accident amb víctimes.
Amb independència d'una anàlisi en profunditat del perfil de les persones que produeixen aquestes incidències, així com de l'establiment de les mesures correctives que puguin resultar escaients en l'àmbit de la seva acreditació com a conductors i d'una eventual campanya de sensibilització didàctica sobre el que cal fer per evitar o minimitzar aquestes incidències, de manera concurrent, es considera que cal també revisar la configuració d'aquestes carreteres, especialment en els punts on els vehicles puguin accedir-hi en sentit contrari, per tal de reforçar-hi els elements de senyalització i d'abalisament, de manera que aquestes persones tinguin una percepció clara de la seva errada i la puguin rectificar o, si més no, neutralitzar, al més aviat possible.
A tal efecte, s'ha aprovat una Instrucció en la qual s'estableixen les mesures preventives que cal dur a terme per tal de revisar i millorar els elements que conformen les carreteres amb separació física dels sentits de circulació, especialment, però no exclusivament, a les connexions o nusos viaris, per tal d'evitar accessos involuntaris de vehicles en sentit contrari.
Atesa la repercussió social i mediàtica d'aquest tipus d'accidents, es considera oportú establir unes actuacions preventives amb caràcter immediat per tal de minimitzar al més aviat possible el risc en aquells punts on es pugui produir una entrada indeguda a aquelles carreteres i per tal d'assolir una configuració mínima, uniforme en tots aquests punts.
Aquestes actuacions preventives, que es preveu implementar durant aquest any 2016, consisteixen en reforçar i orientar adequadament la senyalització de prohibició d'entrada i/o de direcció obligatòria en els ramals de sortida, el pintat de fletxes direccionals en el centre d'aquests ramals i en la col·locació de balises cilíndriques que dificultin les maniobres incorrectes d'entrades en sentit contrari.
Addicionalment, amb la finalitat d'identificar les oportunitats de millora que puguin resultar més efectives i d'actuar preventivament en els punts amb més risc d'incidència, també s'han establert els criteris i el contingut mínim dels estudis de seguretat viària que els gestors de la xarxa viària hauran de desenvolupar i implementar sobre aquest tema.
En rotonda En intersecció canalitzada
Període: gener 2015 – desembre 2015
Aquesta actuació s'inscriu en el programa de seguretat vial de les carreteres de la Generalitat amb una "Visió ZERO" d'accidents amb víctimes mortals, en el qual es treballa per reduir al màxim les col·lisions frontals també amb la implementació de configuracions de seccions transversals que ja estan funcionant amb èxit a d'altres països europeus.
L'ús d'aquesta secció permet dissenyar una carretera amb diferents seqüències d'ordenació segons la posició del carril addicional que, fins i tot, poden incloure trams 1+1, amb elements separadors entre sentits de circulació (marca viària, mitjana pintada, barrera física), apartadors, zones d'avançament de longituds d'1 a 1,6 km. i una senyalització i abalisament específics.
És una configuració adequada per a carreteres amb trànsits de 15.000 - 20.000 veh./dia, que s'adapta bé a terrenys plans i ondulats i que permet nusos a nivell.
Els avantatges d'incorporar aquesta secció a trams de la xarxa viària existent són els següents:
És un tipus d'intervenció que permet fer una vestit a mida, prioritza la resolució de problemes i optimitza les solucions i l'ús dels recursos públics i, a la vegada, incrementa el patrimoni viari existent.
Els principals condicionants per implantar aquesta secció són:
L'àmbit d'actuació ha estat la C-55 des de l'enllaç amb la C-16 a Sant Vicenç de Castellet fins al nus de Sant Pau, a Manresa.
Es tracta d'un tram de la xarxa bàsica de 8 km sobre terreny accidentat, amb una intensitat de trànsit de 29.000 veh./dia i 7,5% de pesants, i una elevada accidentalitat, que estava configurat com una carretera convencional amb un carril de 3,5 m per sentit, vorals d'amplada variable i alguns carrils addicionals per a vehicles lents.
Les actuacions realitzades han comportat millores generals (de ferm, drenatge, senyalització, etc.), però sobretot la configuració d'una nova secció transversal definida segons el concepte "amplada trepitjable" per evitar possibles col·lapses per accidents de trànsit o deguts a vehicles avariats o detinguts a la carretera, que incorpora una barrera central de contenció en tot el tram d'actuació.
Cada semicalçada disposa d'una amplada mínima estricta de 5 m, i mínima desitjable de 5,5 m.
Aquesta amplada mínima es concreta mitjançant el concepte "amplada trepitjable": suma de les amplades del voral interior, del carril de circulació (1 ó 2), del voral exterior, i de la cuneta trepitjable (comptabilitzant només la seva amplada trepitjable) o alternativament de la berma formigonada (si és necessària).
Les seccions concretes on hi ha carrils de canvi de velocitat o apartadors també se sumen a l'amplada trepitjable.
S'han emprat dues tipologies de barreres de contenció en la mitjana:
L'obra es va adjudicar el febrer de 2015 amb un pressupost de 3,7 M€ i una previsió de 8 mesos d'execució.
Aquest tipus d'actuació també s'ha dut a terme a la carretera C-58, en una longitud de 12 km, en el tram comprès entre Viladecavalls i Castellbell i el Vilar.
La legislació de la Comunitat Europea regula des de fa més de quinze anys els tacògrafs: a l'annex 1 del Reglament 3821/1985 es troba l'especificació tècnica dels tacògrafs analògics, que encara s'empren actualment.
Al llarg dels anys aquests equips han evolucionat de mecànics a electrònics.
El tacògraf analògic emmagatzema les dades de conducció en un disc de paper que no sempre es pot intercanviar entre diferents aparells i que, a més, es pot malmetre i/o modificar, fins i tot en el cas dels electrònics –per bé que els models més moderns incorporen comunicació xifrada entre la unitat de bord i el sensor de moviment, cosa que en dificulta la manipulació.
A la llum dels avenços tecnològics, el Reglament esmentat va incorporar l'annex 1b, aprovat el 13 de juny de 2002 i recollit en el Reglament 1360/2002 –a Espanya, en l'Ordre FOM/1190/2005, de 25 d'abril–, que regula la implantació del tacògraf digital: l'1 de gener de 2006 va entrar en vigor l'obligació d'instal·lar-lo en els vehicles matriculats a partir d'aquella data.
Això suposa l'aplicació de la tecnologia més avançada per incrementar la seguretat en la carretera i reduir les pràctiques de competència deslleial en el sector, ja que el tacògraf digital enregistra durant 365 dies la informació de totes les persones que hagin conduït un vehicle.
L'obligatorietat del tacògraf digital es complementa amb el Reglament 561/2006, que determina els temps de conducció i de descans, amb les mateixes finalitats esmentades.
El tacògraf digital té una aparença similar a la de l'analògic.
Consta d'una unitat de bord, d'un sensor velocitat/distància i de targetes de tacògraf, que substitueixen els discs dels analògics: es tracta de targetes intel·ligents, proveïdes d'un xip que emmagatzema la informació de conducció i, segons el perfil de la persona usuària –sigui l'empresa, el cos de control, un taller o qui condueix–, habilita determinades funcions.
El xip incorpora també un programa que protegeix les dades emmagatzemades i permet la comunicació segura entre la targeta i el tacògraf: en aquest cas és impossible manipular la informació, ja que el tacògraf rebutja les targetes mancades de la signatura digital de la European Root Certification Authority (ERCA) i d'un estat membre de la Unió.
Aquesta aplicació multimèdia, desenvolupada pel Ministeri de Foment, està dissenyada per practicar amb els nous tacògrafs digitals del mercat, de manera que s'evita que persones no experimentades corrin riscos quan operen amb l'aparell.
No és aconsellable fer pràctiques amb el tacògraf autèntic, instal·lat al vehicle, ja que un ús incorrecte podria fer suposar que s'ha comès alguna infracció i, en conseqüència, comportar sancions.
La implantació a Espanya del tacògraf digital arriba al 25% de la flota, constituïda per uns 500.000 vehicles (siguin de transport de mercaderies de més de 3.500 kg, siguin de viatgers amb més de nou places inclosa la persona que condueix).
Per saber-ne més: Marga Torre i Cristina Jimenez
Marc de programes de recerca innovació: eContentplus
Compartir cartografia bàsica per fer-la accessible i interoperable –entre fronteres/escales/llengües- i validar operativament les regles d'implementació d'INSPIRE.
A Europa, la informació espacial es caracteritza per la falta d'harmonització entre conjunts de dades a diferents escales, per la fragmentació de dades i fonts d'informació, per la manca de disponibilitat i per la duplicitat d'informació.
GIS4EU té com a objectiu desenvolupar un model de dades comú i harmonitzar les diferents directrius per fer possible l'accés a dades de referència de manera consistent i homogènia, sense construir una base de dades central.
Aquestes dades, les proporcionen les autoritats cartogràfiques de diferents països i a diferents àmbits (nacional, regional i local).
Així doncs, la implementació de GIS4EU representarà un pas important per fer les dades de referència, a Europa, més accessibles i més usables.
Aquest projecte també permet la validació operacional de les regles d'implementació d'INSPIRE, l'anàlisi de la viabilitat de crear un servei de transformació de conjunts de dades en línia a un model comú i l'estudi dels problemes transfronterers, de canvis d'escala i de multilingüisme.
L'ICC ha liderat els grups temàtics de definició del model de xarxes de transport i de definició de regles d'agregació de la capa d'hidrografia, i també ha col·laborat amb els grups temàtics que s'encarreguen de la capa de límits administratius i d'elevacions.
Una altra tasca ha estat elaborar i revisar els documents per descriure les regles d'integració i generalització.
L'Institut Cartogràfic de Catalunya (ICC) també ha col·laborat en la difusió del projecte amb ponències i articles (pendents de publicació) en congressos nacionals i internacionals.
Projectes relacionats: Es relaciona amb altres projectes de l'ICC INSPIRE-Interoperabilitat i Generalització.
Més informació: http://www.gis4eu.eu/
Analitzar les característiques del procés de generació de models de ciutats, per disposar de requeriments que han d'acomplir les dades d'entrada, així com de la tipologia dels productes que es poden generar, establir els fluxos de treball i avaluar-ne els costos.
Els models de ciutats valoren les dades vectorials d'escales grans i poden satisfer les demandes d'alguns clients.
En relació amb el grau de detall (LOD), els models de ciutats es classifiquen en 5 nivells.
L'ICC disposa d'una gran quantitat de dades topogràfiques a escales grans, bàsicament 1:1.000 i 1:5.000, recollides amb mètodes que permeten emmagatzemar les alçades dels elements, i disposa també de models digitals del terreny i d'ortofotos.
Amb aquests productes es poden generar models de ciutats amb una complexitat equivalent al segon nivell LOD.
La captació de dades complementària, amb els mètodes utilitzats actualment o amb mètodes nous, permet enriquir el model amb altres informacions.
Durant el període 2006-2009 s'han continuat analitzant productes de mercat i s'han derivat productes emprant dades bàsiques disponibles, com la BT-5M.
L'any 2008 es van desenvolupar processos automàtics per generar arxius en format KMZ per visualitzar models de ciutats de LOD1, o sigui edificis amb teulada plana.
Durant el 2009 es va acabar el disseny d'una nova versió del model de dades de la cartografia topogràfica 1:1.000 i 1:2.000, i es va iniciar la seva implantació en les cadenes de producció; aquesta nova versió permet derivar automàticament models de ciutat de LOD1.
Model en 3D realitzat amb un programari comercial
Exemple de la modelització de Sant Quirze del Vallès
Per a la millora del mapa litogeoquímic i hidrogeoquímic (Mapa complementari de MHIC25M) es realitzarà un treball d'interpretació de la hidrogeoquímica de les mostres d'aigua dels mapes: 78-21 Castelló d'Empúries, 77-21 Figueres, 78-22 Sant Pere Pescador, 77-22 Navata, 77-23 Cornellà de Terri i 78-23 L'Escala.
Principalment es tracta d'establir una sistemàtica per a la selecció dels Stiffs més representatius i d'altres aspectes hidrogeoquímics rellevants i específics de cada zona.
Part d'aquesta sistemàtica es basarà en el tractament estadístic de les dades.
També es pretén abordar l'anàlisi per a la representació de punts com: hidroquímica natural (baseline), variabilitat i estat actual, influència antròpica, interrelació amb aigües superficials, rangs i simbologies per a incloure variacions de la qualitat química de l'aigua, etc.
Establir metodologia per a la selecció dels Stiffs més representatius i altres aspectes hidrogeoquímics rellevants i específics de cada zona.
Tractament estadístic de les dades.
Anàlisi per a la representació de punts com: hidroquímica natural, variabilitat i estat actual, influència antròpica, etc.
Novetats que aporta l'acció: Metodologia per seleccionar els Stiffs.
Fonaments de la novetat: Interpretació hidrogeoquímica.
Recull i anàlisi de diferents tècniques de sísmica passiva tant les basades en mesures puntuals com les que utilitzen diferents configuracions d'Array.
Anàlisi de la seva implementació per a estudis geofísics en zones urbanes per a caracteritzar sediments no consolidats i estimar la profunditat del basament rocós.
Implementació de les tècniques per a estudis geofísics en zones urbanes.
Estudis per caracteritzar els sediments no consolidats i la profunditat del basament rocós.
Centrar-se en les zones urbanes per a la seva caracterització.
Servei: Direcció General d'Urbanisme
Des del novembre de 2011 la Unitat d'Aplicació de les Polítiques de Paisatge treballa en la línia de facilitar la incorporació del paisatge en els processos i documents urbanístics.
El projecte consisteix en l'elaboració d'una nova generació de plànols del sòl no urbanitzable que, a partir dels catàlegs del paisatge, cartografien les directrius del paisatge dels plans territorials parcials que han de servir de base per al planejament urbanístic.
Com a resultat d'un treball previ d'anàlisi dels catàlegs del paisatge i dels plans territorials parcials, durant l'any 2012, un cop testats els prototipus, s'han realitzat els plànols de l'Alt Pirineu i Aran i les Terres de l'Ebre i estan en fase d'elaboració els del Camp de Tarragona i les Comarques Gironines.
Aquests plànols proposen els elements paisatgístics agrupats en categories anomenades components de paisatge que mereixen ser ordenats, regulats i protegits pel planejament urbanístic a una escala de major detall.
Atès que sovint el sòl no urbanitzable no rep un tractament prou acurat en els plans d'ordenació urbanístics municipals, es considera indispensable facilitar les eines que permetin una ordenació, regulació i gestió més eficient d'aquest sòl.
Aquesta nova generació de plànols de directrius del paisatge constitueix una capa més d'informació territorial destinada a sumar-se a les ja existents i a facilitar l'elaboració dels plans urbanístics.
El projecte estudiarà la dinàmica torrencial del torrent des del punt de vista geològic-geomorfològic com a inici de futurs estudis complementaris.
S'iniciarà amb cerca d'antecedents històrics i bibliogràfics mitjançant una enquesta a la població de la zona i posteriorment es realitzarà la cartografia geològica i geomorfològica de la conca, fent èmfasi en les formacions superficials que es poden movilitzar durant episodis de precipitacions intenses.
Estudiar i avaluar la dinàmica torrencial de Portainé.
Realitzar la cartografia geològica i geomorfològica de la conca.
Desenvolupament en la prospecció sísmica d'ones superficials.
Aprofundiment en les tècniques d'anàlisi i d'interpretació d'ones superficials.
Estudi detallat del mètode MASW (Multichannel Analysis of Surface Waves), les seves limitacions i optimització de paràmetres d'adquisició mitjançant dades reals i teòriques.
Finalitat de l'acció: Estudiar ones superficials.
Novetats que aporta l'acció: Desenvolupament de metodologies en l'estudi d'ones superficials.
Fonaments de la novetat: Estudi en concret del mètode MASW.
L'objectiu del projecte GAL és l'estudi i desenvolupament de l'estat de l'art de la metodologia per a la determinació de models de camp gravimètric precís i d'alta resolució mitjançant gravimetria kinemàtica precisa aerotransportada amb GPS, EGNOS, GALILEO i "Strapdown Inertial Measurement Units" (IMUs) i la seva integració posterior amb models globals GOCE.
Concretament, l'IGC hi participa com a usuari final definint els requeriments i validant els resultats.
El projecte està finançat pel 6è Programa Marc, liderat per GPLUS (IT), i hi participen també el Politecnico de Milano (IT), l'Institut de Geomàtica (ES), DEIMOS Engenharia, S.A. (IT), l'IGC (ES) i l'Ecole Polytechnique Fédérale de Lausanne (CH).
Estudi i noves metodologies dels models de camp gravimètric.
Definició de requeriments i validació de resultats.
Servei: Institut Cartogràfic de Catalunya
Una de les activitats de l'ICC és la realització de cartografia temàtica d'usos del sòl mitjançant la teledetecció.
Una activitat que s'ha realitzat periòdicament ha estat l'inventari d'usos del sòl amb el Departament de Territori i Sostenibilitat.
També, anualment, es fa un inventari dels incendis forestals mitjançant aquesta tècnica.
Aquest projecte respon a la necessitat de disposar d'eines i sistemes que permetin generar informació per a controlar i gestionar l'evolució del territori i el medi ambient a partir de les dades de sensors de tota mena embarcats en satèl·lits combinats amb dades d'altres sensors embarcats en avió, com és el cas de les dades de l'altímetre làser o dels sensors hiperespectrals.
El programa GMES (Global Monitoring for Environment and Security) de la Unió Europea es basa en aquest tipus de dades.
S'ha treballat en la combinació de dades de sensors multiespectrals aerotransportats, com el CASI, amb dades de l'altímetre làser i en el calibratge de les càmeres DMC i llur posterior explotació per a classificar, detectar canvis, etc. i també per a controlar i millorar les tonalitats dels productes d'imatge generats amb la DMC.
Actualment es treballa en projectes pilot de demostració amb l'ús d'imatges DMC i hiperespectrals TASI i CASI d'alta resolució sobre conreus granges solars, aigua, etc.:
Establiment de nous procediments de producció per a l'explotació de dades dels sensors d'observació de la Terra.
Projectes de demostració amb nous sensors per a llur aprofitament per al desenvolupament de nous productes i serveis orientats a la planificació territorial i a la gestió del medi ambient i les infraestructures: mapes de temperatura i emissivitat; viabilitat dels sensors hiperespectrals CASI i TASI per a l'optimització de recursos en el sector agrari, detecció d'activitat en abocadors (Hot-Spot), d'eficiència energètica, de materials, de contaminació lluminosa i identificació de biotips marins; classificació de la vigorositat de la vegetació urbana amb informació NDVI i control de la regeneració forestal combinant NDVI i dades LIDAR; aplicabilitat del sensor LIDAR per al control d'ocupació d'abocadors, el control d'àrees extractives per al seguiment de restauracions de pedreres, monitoratge de costes i també en un projecte per al control de l'estoc de carboni.
Mètode de transformació dels valors digitals DMC a valors de radiància CASI (sensor hiperespectral calibrat periòdicament al laboratori).
Validació de la precisió en l'obtenció del gruix del mantell nival, determinació de recursos d'aigua; inventaris forestals, detecció automàtica de classes de conreus llenyosos, monitoratge d'àrees extractives o abocadors.
Una bona part de l'informació cartogràfica de Catalunya, i entre ella la cartografia oficial elaborada pel Departament de Territori i Sostenibilitat s'ha editat, entre d'altres formats, en format MiraMon.
MiraMon és un sistema utilitzat no només a les administracions catalanes - autonòmica i local - sinó també en nombroses universitats, centres de recerca, consultories privades, ONG's, instituts d'educació secundària, etc. L'objectiu és posar a disposició dels usuaris una nova capa d'informació dels hàbitats litorals de Catalunya en el SIG MiraMon de manera que aquesta informació sigui més visual, més entenedora i més fàcil de consultar i treballar-hi.
Crear una nova capa en format MiraMon de la cartografia dels hàbitats litorals de Catalunya.
La realització d'una nova base de l'informació dels hàbitats litorals de Catalunya en un format més visual, més entenedor i més fàcil de consultar i treballar-hi.
Afegir una nova capa cartogràfica a la resta de la cartografia dels hàbitats de Catalunya elaborada pel Departament de Territori i Sostenibilitat.
Direcció del projecte/coordinació de l'activitat: Institut Català del Sòl
Aquest Sistema d'informació geogràfica i patrimonial ha de servir com a instrument d'anàlisi i interpretació de la realitat.
Ha de facilitar l'optimització dels recursos, el tractament i control de la informació, la presa de decisions i la planificació de polítiques futures relatives a la gestió del patrimoni.
S'ha posat en funcionament un sistema d'informació geogràfica que optimitzi el seguiment, la gestió i el control dels processos de transformació urbanística, amb l'objectiu de conèixer en tot moment quin és l'estat del patrimoni de sòl i habitatge de l'Incasòl.
L'assoliment d'un patrimoni de sòl i d'edificacions de l'Incasòl legalitzat, identificat, accessible i consultable en tots els seus estats de desenvolupament: en reserva, en estudi i transformació i en explotació.
Aplicat al nostre entorn productiu, permet tractar la informació d'acord a la seva naturalesa, la geogràfica.
La seva utilitat queda especialment manifesta quan pel volum i l'accessibilitat fa que no sigui factible realitzar-la de forma manual.
Bona part d'aquest sistema d'informació està relacionada amb la qualitat de la informació que disposa.
Un bona base d'informació afavoreix una resolució òptima de problemes i una resposta encertada a les qüestions que es puguin plantejar al mateix personal de l'Incasòl.
Gestionar dades alfanumèriques i gràfiques a través d'un visor gràfic.
Revisió de l'estructura i del contingut del Catàleg de carreteres per tal de poder-lo originar d'acord amb la informació gestionada pel graf corporatiu.
L'objectiu és obtenir un catàleg de carreteres que pugui ajustar-se a les necessitats de les persones usuàries, en correlació unívoca amb la informació gràfica que serveix per representar la xarxa de carreteres en el mapa.
Amb aquest plantejament, el catàleg es deixa de generar d'acord amb les llistes de carreteres en què es van creant manualment trams i subtrams segons les successives i diverses particions que resulten de les variacions en els atributs que les caracteritzen.
El plantejament nou proposa la creació per segmentació dinàmica del graf corporatiu, segons els atributs considerats en aquella segmentació, amb unes sortides tipificades per al seu tractament oficial.