Es fa difícil pensar en alguna activitat o sector en la nostra societat en què no intervinguin productes químics.
Les substàncies químiques es troben presents en els organismes vius, a les nostres llars, als llocs de treball i fins tot en les activitats d'oci.
D'altra banda, no podem entendre els estàndards de salut i qualitat de vida de la societat moderna sense la seva presència.
Les substàncies químiques són realment impulsores de la nostra economia.
A tot això s'hi ha de sumar el degoteig de nous productes i nous materials que apareixen contínuament en el mercat.
El nombre de treballadors que hi estan exposats és gran i no para de créixer.
Així doncs, es fa imprescindible conèixer i gestionar els riscos que se'n deriven.
Aquest espai web pretén ser una eina que hi aporti, per una banda, coneixements i, per l'altra, informació rellevant quant a publicacions i recursos, per tal de facilitar la gestió del risc químic.
Agent químic: tot element o compost químic, per si mateix o barrejat, tal com es presenta en estat natural o que és produït, utilitzat o abocat (s'hi inclou l'abocament com a residu) en una activitat laboral, s'hagi elaborat de manera intencionada o no, i s'hagi comercialitzat o no.
Agent químic perillós: agent químic que pot representar un risc per a la seguretat i la salut dels treballadors, ateses les seves propietats fisicoquímiques, químiques o toxicològiques, i la forma en què s'utilitza o és present en el lloc de treball.
Aquests agents també es poden anomenar contaminants.
D'acord amb aquesta classificació, podem trobar els agents químics en forma de gasos, vapors, sòlids (fibres, pols i fums) i líquids (boires).
Quan parlem d'agents químics, considerem que perill és la capacitat intrínseca d'una substància o mescla per causar dany.
El fet que els agents químics provoquin un efecte sobre la salut dels treballadors està determinat per diferents factors, com és ara:
Els efectes dels agents químics sobre la salut dels treballadors poden aparèixer un temps desprès que hagi tingut lloc l'exposició, fins i tot després d'anys: aquest és el cas dels càncers professionals, amb un temps de latència que pot anar dels vint als quaranta anys.
A continuació, es recullen diferents tipus de perills, des d'un punt de vista higiènic, associats als agents químics i als seus efectes sobre l'organisme:
Sistema nerviós perifèric: n-hexà, plom, arsènic, disulfur de carboni...
Pell: àcids i àlcalis, dissolvents, olis...
Els sensibilitzants respiratoris provoquen una hipersensibilitat de les vies respiratòries després de ser inhalats, mentre que els sensibilitzants, cutanis provoquen una resposta al·lèrgica després d'un contacte amb la pell.
Exemples: formaldehid, metalls com el crom i el níquel, isocianats, pols d'origen vegetal (farines)...
Els asfixiants simples dilueixen l'oxigen present per sota del nivell necessari per a l'ésser humà.
Exemples: hidrogen, diòxid de carboni, nitrogen, gasos nobles, metà, età...
Els asfixiants químics impedeixen l'arribada de l'oxigen a les cèl·lules de l'organisme perquè en bloquegen els mecanismes de transport o de fixació.
Exemples: àcids concentrats i àlcalis, ciclohexilamina, diòxid de sofre...
Exemples: els compostos clorofluorocarbonats (CFC).
Exemple: els plaguicides organoclorats, com el DDT.
S'anomenen nanomaterials els agents químics amb una mida inferior als 100 nanòmetres, i així els diferenciem de la resta que tenen mides superiors i que podem anomenar macromaterials, micromaterials, etc.
L'Organització Internacional per a la Normalització, a través de la norma europea ISO TS 80004-1, defineix nanomaterial com aquell en què almenys una dimensió externa es troba en l'escala manomètrica (entre 1 i 100 nm), o el que té una estructura interna o en superfície a escala nanomètrica.
Aquesta norma, al seu torn, classifica els nanomaterials en dos grans grups:
L' article 4 de la Llei 31/1995 (LPRL) defineix risc laboral com "la possibilitat que un treballador pateixi un determinat dany derivat del treball".
D'altra banda, la paraula perill no s'ha de confondre amb risc.
El perill depèn de les propietats fisicoquímiques de la substància i de la seva capacitat intrínseca de fer dany, mentre que perquè es produeixi un risc per al treballador s'hi ha de produir l'exposició.
L' exposició d'un treballador a un agent químic, s'entén, si no s'especifica el contrari, per via respiratòria i es defineix com la presència d'un agent químic en l'aire de la zona de respiració del treballador.
Els conceptes de perill, exposició i risc estan interrelacionats i són la base per fer una bona identificació i avaluació dels riscos higiènics per exposició a agents químics i per dur a terme, en conseqüència, una acció preventiva que s'hi ajusti i que ha de tenir com a objectiu la prevenció de patologies professionals i accidents de treball
Per identificar la perillositat d'una substància o d'una mescla, s'ha de consultar l'etiqueta i/o la fitxa de dades de seguretat corresponents, les quals es regulen al Reglament europeu 1272/2008 sobre classificació, etiquetatge i envasament de substàncies i mescles, anomenat CLP ( Classification, Labeling and Packaging ).
Aquest reglament imposa un model uniforme d'etiquetatge que permet identificar clarament les substàncies i les mescles perilloses mitjançant pictogrames de perill, paraules d'advertiment, indicacions de perill i consells de prudència.
El reglament CLP estableix un sistema de classificació per a substàncies i mescles d'acord amb tres classes de perill: perills físics, perills per a la salut humana i perills per al medi ambient.
Publicació de seguretat i salut laboral (full monogràfic).
Una substància o una mescla classificada com a perillosa i continguda en un envàs ha de portar una etiqueta, escrita com a mínim en la llengua oficial de l'Estat membre de la Unió Europea on es comercialitza, en la qual han de figurar els elements següents:
a) Nom, adreça i número de telèfon del proveïdor o proveïdors.
b) Quantitat nominal de la substància o la mescla continguda en l'envàs.
e) Paraula d'advertiment, que indica el nivell relatiu de gravetat (perill/atenció).
f) Indicacions de perill (Frases H): frase que, assignada a una classe o una categoria de perill, descriu la naturalesa dels perills d'una substància o una mescla.
g) Consells de prudència (Frases P): frase que descriu les mesures recomanades per minimitzar o evitar els efectes adversos causats per l'exposició a una substància o una mescla perillosa durant el seu ús o eliminació.
h) Informació suplementària quan sigui necessària (Frases EUH).
Publicació de seguretat i salut laboral
La fitxa de dades de seguretat (FDS) és un document que proporciona informació sobre la perillositat i el maneig segur de substàncies i mescles als usuaris (empresaris i/o treballadors), i ha de ser facilitada pel proveïdor a l'usuari en un idioma oficial de l'Estat on es comercialitzi la substància o la mescla.
La FDS ha d'incloure els punts següents:
1) Identificació de la substància o la mescla i de la societat o l'empresa
3) Composició/informació sobre els components
6) Mesures en cas d'alliberació accidental
7) Manipulació i emmagatzematge
8) Control d'exposició/protecció individual
9) Propietats físiques i químiques
13) Consideracions sobre l'eliminació
14) Informació sobre el transport
El Reglament europeu 1907/2006 anomenat REACH, regula el registre, l'avaluació, l'autorització i la restricció de les substàncies i mescles químiques amb l'objectiu de garantir que s'utilitzen amb seguretat.
Aquest reglament imposa obligacions a totes les empreses que manipulen substàncies químiques, mescles i articles.
Un cop identificats els riscos, cal avaluar-ne els que no es puguin eliminar.
S'ha de recollir informació dels productes com ara la classificació, l'etiqueta i la fitxa de dades de seguretat, i també de les possibles vies d'entrada, de la forma i la presentació del producte, dels subproductes, dels processos principals i auxiliars, de les activitats, de les operacions, dels equips de treball, de les mesures de control de l'exposició existents, etc.
La finalitat d'avaluar els riscos és tenir prou dades per prendre mesures preventives o per avaluar-ne l'efectivitat de les existents.
El risc per exposició a agents químics depèn de factors com la intensitat de l'exposició i el temps d'exposició.
El Reial decret 374/2001 remet l'higienista als valors límit ambientals (VLA) publicats per l'l'Institut Nacional de Seguretat i Salut en el Treball (INSST) com a valors de referència per a l'avaluació i el control dels riscos originats per l'exposició dels treballadors a agents químics, principalment per via respiratòria.
Aquesta llista és actualitzada anualment, en funció dels canvis que tenen lloc en els processos de producció, l'aparició de noves substàncies, l'estat del coneixement científic i tècnic i l'evolució del marc legal.
Els límits d'exposició ambiental tenen sentit en el context de la higiene industrial i no s'han d'utilitzar per avaluar situacions de risc fora de l'àmbit laboral.
Publicació de l'Institut Nacional de Seguretat i Salut en el Treball (INSST)
L'avaluació del risc d'exposició a agents químics es fa mitjançant metodologies quantitatives, basades en la comparació dels nivells de contaminants en l'aire amb els valors límit establerts (VLA).
La comparació amb els límits d'exposició professional d'una suposada concentració ambiental exigeix una estratègia de mostreig i un mesurament.
En alguns casos, aquest mesurament es limita a una lectura directa in situ amb algun aparell apropiat i, en altres casos, es fa una presa de mostres i una anàlisi instrumental posterior en un laboratori.
D'altra banda, s'ha de tenir en compte que la capacitat dels agents químics per penetrar en l'organisme per via dèrmica s'inclou a les llistes de VLA publicades per l'INSHT, per mitjà de la nota específica "via dèrmica".
Això vol dir que és possible que no hi hagi prou amb el mesurament de la concentració ambiental per quantificar l'exposició global i que sigui necessari adoptar mesures per prevenir l'absorció per aquesta via d'entrada.
El Reial decret 374/2001 estableix una excepció als mesuraments quan l'empresa sigui capaç de demostrar per altres mitjans d'avaluació que s'ha assolit una prevenció i una protecció dels treballadors correctes.
La utilització de metodologies qualitatives o simplificades d'avaluació de riscos per exposició a agents químics no requereix mesuraments. (*)
Són eines que faciliten la pràctica de la higiene industrial i ofereixen orientacions basades en dades no quantitatives sobre el nivell de risc i, fins i tot, sobre les mesures preventives que cal aplicar-hi.
Algunes d'aquestes metodologies estan avalades per institucions de reconegut prestigi en la prevenció de riscos laborals.
(*) El Control Banding és una metodologia qualitativa o simplificada que, des d'un punt de vista pràctic, pot ser utilitzada per controlar l'exposició laboral a agents perillosos, amb propietats tòxiques desconegudes o incertes i/o per als quals no és possible fer estimacions quantitatives, per exemple, quan no es disposa de valor límit ambiental o de mètode de presa de mostra i anàlisis.
La necessitat d'adoptar mesures preventives específiques està determinada per l'avaluació de riscos, on es detallen les mesures concretes que cal implantar respecte d'aquells riscos que no s'han pogut evitar.
Les mesures que cal adoptar han de seguir l'ordre de prioritat següent:
En el cas que no sigui possible eliminar el risc mitjançant la substitució dels agents o processos químics perillosos, la presència o l'exposició a l'agent s'ha de reduir al mínim, mitjançant l'adopció de mesures tècniques i organitzatives de control, que anteposin la protecció col·lectiva a la individual.
Les mesures de control es poden aplicar sobre:
Les mesures més efectives són les que van encaminades al control de la font d'exposició.
En la major part de les exposicions es poden identificar quatre elements, la interrelació dels quals condiciona el risc: l'agent, el procés, el local i el procediment de treball.
Sobre aquests quatre elements es poden aplicar mesures preventives per eliminar o reduir el risc, i en aquest ordre de preferència.
La substitució d'un agent o procés químic perillós és una mesura de prevenció prioritària perquè elimina el risc d'exposició en el focus i, en el cas dels productes cancerígens o mutàgens, es converteix en una obligació legal, sempre que sigui tècnicament possible.
Cal esmentar que actualment hi ha substàncies prohibides per a l'ús industrial a causa de la seva perillositat, com és el cas del benzè (conveni 136 OIT), l'amiant (Ordre de 7 de desembre de 2001) i la bencidina, 2-naftilamina, 4-aminodifenilo i 4-nitrodifenilo (Reial decret 374/2001, de 6 d'abril, sobre la protecció dels treballadors contra els riscos relacionats amb els agents químics durant la feina).
En aquest sentit, el Reglament REACH està impulsant la substitució dels agents químics perillosos a través de la desaparició d'alguns agents comercialitzats fins ara, i també està restringint les aplicacions industrials de determinades substàncies.
En l'àmbit estatal, aquest tema el regula el Reial decret 1406/1989, de 10 de novembre, pel qual s'imposen limitacions a la comercialització i a l'ús d'algunes substàncies i preparats perillosos, entre d'altres, carcinògens, mutàgens i tòxics per a la reproducció de categories 1 i 2.
Quan no sigui possible eliminar la presència o l'exposició a l'agent químic perillós, una possible solució per reduir-ne o controlar-ne el risc és fer un canvi de forma o d'estat físic de l'agent químic.
Per exemple, la manipulació d'un material sòlid per via humida, en forma de pasta o gel, o el seu encapsulament, pot reduir el risc per inhalació.
Hi ha dos tipus de mesures col·lectives: mesures tècniques de control i mesures organitzative
1) Mesures preventives sobre el procés o instal·lació
La cabina de guants és un exemple de tancament complet; una alternativa és treballar en sistemes semitancats.
- Mitjançant la distància, de manera que se separa el procés de la resta de la producció o processos.
- Realitzar el procés en els moments en què hi hagi menys treballadors presents.
- Fer servir cabines (vitrines) de seguretat, cosa molt habitual als laboratoris; en aquests casos, l'agent contaminant se situa a l'interior d'un recinte amb aspiració.
El disseny del sistema i la posició són fonamentals perquè funcioni de forma eficaç.
Hi ha equips amb extracció local incorporada.
2) Mesures preventives sobre el local de treball
Un sistema de ventilació general pot ser completament mecànic (ventilació forçada), natural (mitjançant l'obertura de finestres o portes) o mixt (entrada d'aire mecànica i sortida natural, o viceversa).
La ventilació general per dilució no s'hauria d'aplicar en el cas de substàncies molt tòxiques com és ara les substàncies cancerígenes, mutàgenes o tòxiques per a la reproducció.
3) Mesures preventives sobre el mètode de treball
Es poden aplicar, entre d'altres, les mesures preventives següents:
Mesures preventives sobre el mètode de treball
Generalment, el que cal és aplicar mesures tècniques acompanyades de mesures organitzatives.
Publicació de seguretat i salut laboral (full monogràfic)
Cal adoptar mesures de protecció individual (respiratòria, dèrmica o ocular), d'acord amb el Reial decret 773/1997, de 30 de maig, sobre disposicions mínimes de seguretat i salut relatives a la utilització pels treballadors d'equips de protecció individual (EPI), quan:
- Les mesures de prevenció i protecció col·lectiva o organitzatives aplicades siguin insuficients, o bé siguin tècnicament inviables.
- Les mesures de tipus col·lectiu que siguin oportunes no es puguin adoptar de forma immediata i s'hagi de recórrer provisionalment a mesures sobre el treballador.
- Es tracti d'efectuar operacions puntuals o d'una situació eventual que no justifiqui la implantació de mesures permanents.
En aquests casos s'ha de garantir que l'ús d'EPI proporciona un nivell de protecció equivalent al que proporcionarien les mesures a les quals substitueix.
- Es produeixin situacions d'emergència.
L'EPI ha de ser adequat al tipus de contaminant present, a les característiques personals de cada treballador i, en cas necessari, ha de ser compatible amb altres EPI.
En una gestió correcta dels EPI és imprescindible la participació dels treballadors, així com establir procediments de treball i programes de formació i informació sobre l'ús adequat d'aquests EPI, el manteniment que se'ls ha de fer i quan s'han de substituir.
L'empresa ha de garantir que els treballadors rebin una formació i una informació adequades als riscos dels agents químics perillosos presents en el seu lloc de treball, així com les mesures de prevenció i protecció que s'han d'adoptar, d'acord amb els articles 18 i 19 de la Llei 31/1995, de 8 de novembre, de prevenció de riscos laborals.
Les fitxes de dades de seguretat i els resultats de les avaluacions de riscos han d'estar a disposició dels treballadors, tal i com s'estableix a l'article 9 del Reial decret 374/2001, de 6 d'abril, sobre la protecció de la salut i seguretat dels treballadors davant els riscos relacionats amb els agents químics durant la feina.
La vigilància de la salut dels treballadors exposats a agents químics consisteix en una sèrie d'activitats sobre individus i col·lectius de treballadors i té com a objectiu principal la identificació de problemes de salut relacionats amb aquesta exposició, així com l'avaluació de programes preventius portats a terme a l'empresa.
Per dur a terme una vigilància de la salut correcta cal interactuar amb la resta d'especialitats del servei de prevenció de forma coordinada i obtenir d'aquest servei les informacions necessàries quant a productes utilitzats, avaluacions de riscos i mesures preventives aplicades i per aplicar.
D'altra banda, l'avaluació de riscos pot posar de manifest la necessitat de portar a terme una vigilància de la salut dels treballadors, per diferents motius:
- perquè no s'ha aconseguit eliminar o controlar el risc completament;
- per la perillositat de les substàncies;
- per les característiques particularitats dels treballadors exposats (treballadors especialment sensibles, en període d'embaràs o lactància, etc.);
- i/o per comprovar que les mesures tècniques i/o organitzatives adoptades són efectives.
D'acord amb l'article 22 de la Llei 31/1995, de 8 de novembre, de prevenció de riscos laborals, l'empresa ha de garantir als treballadors la vigilància periòdica del seu estat de salut en funció dels riscos inherents al treball.
En general, podem dir que la vigilància de la salut ha de complir, entre d'altres, els requisits següents: ha de ser voluntària, confidencial, sistemàtica, documentada, gratuïta, planificada i perllongada en el temps, i l'ha de dur a terme personal sanitari amb competència tècnica, formació i capacitat acreditada.
Hi ha protocols específics del Ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat per a la vigilància de la salut pel que fa a determinats productes: agents anestèsics, agents citostàtics, amiant, clorur de vinil monòmer, òxid d'etilè, plaguicides, plom, silicosis i altres neumoconiosis.
Guies de bona praxis per professionals i per riscos específics que es poden consultar online.
Guies de bona praxis per professionals i per riscos específics que es poden consultar online.Departament de Salut
En la gestió del risc per exposició a agents químics en el lloc de treball és aplicable:
Llei 31/1995, de 8 de novembre, de prevenció de riscos laborals (BOE núm. 269, de 10 de novembre de 1995.
Reial decret 899/2015, de 9 d'octubre, pel qual es modifica el Reial decret 39/1997, de 17 de gener, pel qual s'aprova el Reglament dels serveis de prevenció (BOE núm. 243, de 10 d'octubre de 2015).
Reial decret 598/2015, de 3 de juliol, pel qual es modifiquen el Reial decret 39/1997, de 17 de gener, pel qual s'aprova el Reglament dels serveis de prevenció; el Reial decret 485/1997, de 14 d'abril, sobre disposicions mínimes en matèria de senyalització de seguretat i salut en el treball; el Reial decret 665/1997, de 12 de maig, sobre la protecció dels treballadors contra els riscos relacionats amb l'exposició a agents cancerígens durant la feina, i el Reial decret 374/2001, de 6 d'abril, sobre la protecció de la salut i seguretat dels treballadors contra els riscos relacionats amb els agents químics durant la feina (BOE núm. 159, de 4 de juliol de 2015).
Reial decret 337/2010, de 19 de març, pel qual es modifiquen el Reial decret 39/1997, de 17 de gener, pel qual s'aprova el Reglament dels serveis de prevenció, el Reial decret 1109/2007, de 24 d'agost, pel qual es desplega la Llei 32/2006, de 18 d'octubre, reguladora de la subcontractació en el sector de la construcció, i el Reial decret 1627/1997, de 24 d'octubre, pel qual s'estableixen disposicions mínimes de seguretat i salut en obres de construcció ( BOE núm. 71, de 23 de març de 2010).
Reial decret 298/2009, de 6 de març, pel qual es modifica el Reial decret 39/1997, de 17 de gener, pel qual s'aprova el Reglament dels serveis de prevenció, en relació amb l'aplicació de mesures per promoure la millora de la seguretat i de la salut en el treball de la treballadora embarassada, que hagi donat a llum o en període de lactància (BOE núm. 57, de 7 de març de 2009).
Reial decret 604/2006, de 19 de maig, pel qual es modifiquen el Reial decret 39/1997, pel qual s'aprova el Reglament dels serveis de prevenció, i el Reial decret 1627/1997, de 24 d'octubre, pel qual s'estableixen les disposicions mínimes de seguretat i salut en les obres de construcció ( BOE núm. 127, de 29 de maig de 2006).
Reial decret 780/1998, de 30 d'abril, pel qual es modifica el Reial decreto 39/1997, de 17 de gener, pel qual s'aprova el Reglament dels serveis de prevenció (BOE núm. 104, d'1 de maig de 1998).
Reial decret 39/1997, de 17 de gener, pel qual s'aprova el Reglament dels serveis de prevenció (BOE núm. 27, de 31 de gener de 1997).
Llei 8/2010, de 31 de març, per la qual s'estableix el règim sancionador previst en els Reglaments europeus REACH i CLP.
El Reglament REACH fa referència al registre, a l'avaluació, a l'autorització i a la restricció de les substàncies i mescles químiques i el CLP, que el modifica, a la classificació, l'etiquetatge i l'envasament de substàncies i mescles (BOE núm. 79, d'1 d'abril de 2010).
Reial decret 374/2001, de 6 d'abril, sobre la protecció de la salut i seguretat dels treballadors contra els riscos relacionats amb els agents químics durant la feina (BOE núm. 104, d'1 de maig de 2001).
Full monogràfic sobre agents químics (Publicació sobre seguretat i salut laboral).
Reial decret 1802/2008, de 3 de novembre, pel qual es modifica el Reglament sobre notificació de substàncies noves i classificació, envasament i etiquetatge de substàncies perilloses, aprovat per Reial decret 363/1995, amb la finalitat d'adaptar-ne les disposicions al Reglament (CE) núm. 1907/2006 del Parlament Europeu i del Consell (Reglament REACH) (BOE núm. 266, de 4 de novembre de 2008).
Reial decret 665/1997, de 12 de maig, sobre la protecció dels treballadors contra els riscos relacionats amb l'exposició a agents cancerígens durant la feina (BOE núm. 124, de 24 de maig de 1997.
Full monogràfic sobre " Agents cancerígens o mutàgens " (Publicació de seguretat i salut laboral).
Reial decret 396/2006, de 31 de març, pel qual s'estableixen les disposicions mínimes de seguretat i salut aplicables als treballs amb risc d'exposició a l'amiant (BOE núm. 86, d'11 d'abril de 2006).
Full monogràfic sobre " Reglament de l'amiant " (Publicació de seguretat i salut laboral).
Reial decret 681/2003, de 12 de juny, sobre la protecció de la salut i la seguretat dels treballadors exposats als riscos derivats d'atmosferes explosives en el lloc de treball (BOE núm. 145, de 18 de juny de 2003).
Full monogràfic " Atmosferes explosives " (Publicació de seguretat i salut laboral).
Reial decreto 485/1997, de 14 d'abril, sobre disposicions mínimes en matèria de senyalització de seguretat i salut en el treball (BOE núm. 97, de 23 d'abril de 1997).
Full monogràfic " Senyalització " (Publicació de seguretat i salut laboral).
Reial decret 1407/1992, de 20 de novembre, pel qual es regulen les condicions per a la comercialització i lliure circulació intracomunitària dels equips de protecció individual (BOE núm. 311, de 28 de desembre de 1992).
Reial decret 773/1997, de 30 de maig, pel qual s'estableixen les disposicions mínimes de seguretat i salut relatives a la utilització pels treballadors d'equips de protecció individual (BOE núm. 140, de 12 de juny de 1997).
Reial decret 298/2009, de 6 de març, pel qual es modifica el Reial decret 39/1997, de 17 de gener, pel qual s'aprova el Reglament dels serveis de prevenció, en relació amb l'aplicació de mesures per promoure la millora de la seguretat i de la salut en el treball de la treballadora embarassada, que hagi donat llum o en període de lactància ( BOE núm. 57, de 7 de març de 2009).
Aquest document adreçat a les persones treballadores conté informació sobre l'ús de productes de neteja i quina informació cal tenir en compte per treballar de manera segura.
També hi ha informació d'altres aspectes relacionats amb la seguretat en les activitats de neteja de la llar.
Neteja segura (Versió imprimir)
Enllaços d'organismes nacionals i internacionals
Espai web: L'exposició a fibres d'amiant
Full monogràfic: La prevenció en activitats amb risc d'exposició a l'amiant
Quadern de prevenció: Pla de treball per a activitats amb risc d'exposició a l'amiant
Full monogràfic: L'àcid sulfhídric en processos amb matèria orgànica en descomposició
Quadern de prevenció: Riscos i mesures preventives en la manipulació de fitosanitaris
Full monogràfic: La pols de fusta
Full monogràfic: Riscos per exposició a fums dièsel
Full monogràfic: Exposició a estirè en la indústria del plàstic
Jornada: La futura norma EN 689 relacionada amb l'avaluació del risc per inhalació d'agents químics en l'àmbit laboral
Jornada: Exposició laboral a cancerígens.
Estat actual i oportunitats per a l'acció
Jornada: Nanotecnologia i prevenció de riscos laborals
Jornada: Exposició laboral a cancerígens a Catalunya.
Jornada: Mesures preventives per controlar l'exposició a formaldehid als laboratoris d'anatomia patològica