La Llei 2/2002, de 14 de març, d'urbanisme, ha determinat l'exigència de publicar al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya, a l'efecte d'executivitat, els acords d'aprovació definitiva i les normes urbanístiques de les diverses figures de planejament urbanístic, l'aprovació definitiva de les quals correspon a l'Administració de la Generalitat.
La Llei 10/2004, de 24 de desembre, de modificació de la Llei 2/2002, de 14 de març, d'urbanisme, per al foment de l'habitatge assequible, de la sostenibilitat territorial i de l'autonomia local, de conformitat amb un dels seus objectius de millorar la seguretat jurídica, a la disposició transitòria quarta fixa els supòsits en què s'obliga a donar publicitat a les normes del planejament urbanístic aprovat pels òrgans urbanístics de la Generalitat de Catalunya entre l'entrada en vigor de la Llei 7/1985, de 2 d'abril, reguladora de les bases de règim local, i la de la Llei 2/2002, de 14 de març, d'urbanisme.
A l'efecte de facilitar la publicació de les normes de planejament, l'article 7 del Decret 287/2003, de 4 de novembre, pel qual s'aprova el Reglament parcial de la Llei 2/2002, de 14 de març, d'urbanisme, en la redacció donada pel Decret 316/2004, de 22 de juny, disposa que la documentació que s'ha de lliurar als òrgans de la Generalitat de Catalunya per a l'aprovació definitiva de les figures de planejament urbanístic ha de contenir el text de les normes urbanístiques en suport informàtic independent.
A més, determina que el Departament de Política Territorial i Obres Públiques establirà els requeriments tècnics que ha de complir la presentació de les esmentades normes per a la seva publicació al DOGC.
Així, amb aquesta Ordre s'estableixen aquests requeriments que ha de complir la presentació de les normes urbanístiques en suport informàtic, per tal d'imprimir eficàcia i celeritat als procediments urbanístics mentre no entrin en funcionament els sistemes de comunicació telemàtica entre les administracions públiques implicades, actualment en fase d'estudi.
L'objecte d'aquesta Ordre és determinar, d'acord amb l'article 7.2 del Decret 287/2003, de 4 de novembre, pel qual s'aprova el Reglament parcial de la Llei 2/2002, de 14 de març, d'urbanisme, en la redacció donada pel Decret 316/2004, de 22 de juny, els requeriments tècnics de la presentació de les normes urbanístiques de les figures de planejament urbanístic als òrgans urbanístics de la Generalitat que les han de resoldre definitivament, per tal de facilitar la seva publicació al DOGC a l'efecte d'executivitat.
La documentació que els ajuntaments han de lliurar als òrgans urbanístics de la Generalitat de Catalunya per a l'aprovació definitiva de les figures de planejament general o derivat, o dels seus textos refosos, ha d'incorporar, d'acord amb la normativa urbanística vigent, a més de l'expedient complet en format paper, el text de les normes urbanístiques en suport informàtic, el qual ha de complir els requeriments tècnics que s'especifiquen en aquesta Ordre.
Aquest suport informàtic ha de contenir exclusivament el text de les normes urbanístiques.
En el supòsit que el pla que ha de ser objecte de resolució definitiva modifiqui o desenvolupi un instrument de planejament que es trobi en una de les situacions que preveu la disposició transitòria quarta de la Llei 10/2004, de 24 de desembre, de modificació de la Llei 2/2002, de 14 de març, d'urbanisme, els ajuntaments també hauran de lliurar, en format paper i en suport informàtic, el text de les normes urbanístiques de la figura de planejament objecte de modificació o de desenvolupament, i hauran de complir els requeriments formals que fixa l'esmentada disposició transitòria quarta i els requeriments tècnics d'aquesta Ordre.
Requeriments tècnics de presentació de les normes urbanístiques
3.1 El suport informàtic en què s'han de presentar les normes urbanístiques ha de ser digital (CD, DVD o similar), i ha de portar una etiqueta adherida o impresa en la seva superfície que identifiqui el nom de la figura de planejament, el nom del municipi, l'acord d'aprovació i la data i l'organisme que l'ha adoptat.
3.2 El document que conté les normes ha de ser identificat mitjançant un fitxer independent, i s'ha de formalitzar en un format de tractament de textos degudament protegit que no permeti la modificació del document.
Aquest fitxer ha de venir acompanyat d'una còpia idèntica en un format de tractament de textos editable, és a dir, que tingui uns atributs que permetin la seva modificació per tal d'adequar-lo als requeriments tecnològics del DOGC.
3.3 L'autenticitat i la integritat del document de normes urbanístiques aportat en suport informàtic s'han de garantir mitjançant una certificació emesa pel fedatari públic de l'organisme que hagi tramitat l'instrument de planejament, en la qual s'ha de fer constar que aquest document es correspon exactament amb l'aprovat en el darrer acord de tràmit adoptat i, conseqüentment, amb l'aportat en suport paper.
Altres requeriments que permeten una publicació preferent de les normes urbanístiques
4.1 Les normes urbanístiques podran ser publicades amb caràcter preferent al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya si el document en suport informàtic que les conté reuneix els requisits necessaris per efectuar-ne la publicació pel sistema de reproducció exacta del contingut del document en el format d'arxiu PDF utilitzat pel DOGC.
4.2 Els requisits que ha de reunir el document de normes urbanístiques a l'efecte de l'apartat anterior són els següents:
4.2.1 El document ha de contenir el text de la normativa urbanística en la doble versió, en llengua catalana i en llengua castellana, que permeti l'edició simultània al DOGC en ambdues llengües, d'acord amb l'article 8.2 de la Llei 7/1998, de 7 de gener, de política lingüística.
Els textos en ambdues llengües han de ser idèntics pel que fa a l'extensió, al nombre de pàgines i al format del document que els conté.
4.2.2 Pel que fa als aspectes ortotipogràfics i de qualitat lingüística, el document ha de respectar les normes de composició contingudes a l'annex d'aquesta Ordre.
Tractament dels documents de normes urbanístiques que no compleixin els requisits de l'article anterior
En el supòsit que el document presentat en suport informàtic no s'ajusti a les especificacions assenyalades a l'article 4.2 d'aquesta Ordre, l'òrgan competent de la Direcció General d'Urbanisme li donarà el tractament necessari, a partir de la còpia de l'original, per tal d'adequar-lo a les condicions requerides per a la seva publicació al DOGC, sens perjudici de la possibilitat de repercussió del cost d'aquest servei mitjançant la liquidació d'una taxa, si s'escau.
Els aspectes tècnics continguts en aquesta Ordre regiran mentre no entrin en funcionament i no es concretin els requisits d'utilització d'altres sistemes de comunicació entre les administracions públiques implicades, actualment en fase d'estudi.
Barcelona, 27 de juliol de 2005
Normes de composició ortotipogràfiques i de qualitat lingüística per a l'elaboració de les normes urbanístiques del planejament urbanístic per a la publicació al DOGC.1 Requisits de format
Tipografia (tipus de lletra): Arial o Helvètica (aquesta és millor, ja que permet la utilització de les diferents variants tipogràfiques).
Es poden utilitzar les diferents variants del tipus de lletra per destacar cadascuna de les categories del text.
Pel que fa a la utilització de majúscules, en general no és un bon recurs per destacar el text, sinó que més aviat pot dificultar-ne la lectura i, per tant, es recomana evitar-ne l'ús abusiu i limitar aquest recurs a casos molt concrets, com per exemple, quan hi hagi moltes jerarquies dins del text i es faci necessari ajudar visualment a entendre l'estructura.
Entre els diferents paràgrafs d'un mateix article no es necessari deixar cap espai en blanc.
En alguns casos especials, si els articles són tan llargs com perquè la lectura sigui dificultosa, es pot optar per afegir alguns blancs en llocs estratègics (entre subapartats, etc.).
Entre els diferents apartats, així mateix, no cal deixar més d'una línia en blanc.
Si cal marcar més distància entre apartats, es pot augmentar l'espai blanc, amb la condició que la separació sigui coherent al llarg de tot el text.
Les pàgines han d'anar numerades, preferentment al peu, de manera que no hi hagi confusió a l'hora de la seva publicació.
Altres remarques sobre les pàgines
Cal eliminar els encapçalaments i peus de pàgina que no formin part pròpiament del contingut de les disposicions, com per exemple anagrames, simbologies, dades de caràcter personal, etc.
S'han d'eliminar les pàgines en blanc del document, i totes dues versions, la catalana i la castellana, han de tenir el mateix nombre de pàgines.
Es recomana, així mateix, l'optimització de l'espai amb vista a un ús racional dels recursos.
En l'ús del color poden sorgir complicacions derivades de les característiques d'impressió del DOGC en contrast amb l'ús dels recursos per part dels operadors dels originals.
Es recomana no utilitzar blocs de color poc contrastats (per exemple, text en un color fosc sobre una pastilla de color també fosc; aquests matisos poden no tenir el contrast suficient i, per aquesta raó, pot passar que el text en qüestió no sigui llegible).
Peculiaritats del tractament informàtic
Els programes de tractament de textos ofereixen possibilitats de correcció automàtica mentre s'escriu, numeració de paràgrafs, etc. Si es treballa amb aquesta opció activada, sempre s'ha de comprovar que els automatismes han funcionat correctament i que les subdivisions i les numeracions són correctes.
Si en un article hi ha subdivisions fetes amb lletres a), b), c), s'ha de comprovar que les de l'article següent comencin amb la a) i no consecutivament respecte a les anteriors (és a dir, amb la d)).
Si hi ha paràgrafs numerats s'ha de comprovar que efectivament els correspongui la numeració, és a dir, que no s'hagin creat numeracions errònies.
Si els documents contenen taules, cal que les diferents columnes quedin arrenglerades (que cada ítem estigui a la columna que li pertoca) i que siguin comprensibles, ja que l'aspecte amb què es tramet la taula al DOGC serà el definitiu en la publicació.
Els metres quadrats o cúbics s'indiquen amb el número volat (per exemple: m2).
A l'hora de fer conversions en diferents formats, cal tenir en compte les múltiples possibilitats de format, entre les quals n'hi ha que tracten el text sense cap estil.
Això pot fer que desapareguin tots els sagnats, les línies blanques, etc..2 Qualitat lingüística dels textos
Els textos han de ser correctes des del punt de vista gramatical, tant ortogràficament com sintàcticament, en les versions catalana i castellana.
D'acord amb l'article 4.2 d'aquesta Ordre, les dues versions del document sempre s'han de comparar i comprovar que són idèntiques, també pel que fa a l'extensió.
En aquest sentit, cal vetllar especialment per la fidelitat i la qualitat de la traducció que proporciona el sistema automatitzat.
Pel que fa a les qüestions lingüístiques, es pot consultar la pàgina web del Departament de la Presidència, i d'aquí anar a Llengua catalana. el català a l'abast. assessorament lingüístic; actualment l'adreça és la següent:
Els mesos de l'any (gener, febrer, etc.).
Les denominacions dels càrrecs (president, alcalde, cap, etc.).
Els títols dels textos legals (Llei 2/2002, de 14 de març, d'urbanisme).
Les denominacions d'organismes (Comissió Territorial d'Urbanisme de Girona).
Les denominacions de les unitats que els componen (Direcció General d'Urbanisme).
Les denominacions de càrrecs (presidente, consejero, jefe, etc.).
Els topònims de municipis catalans, perquè només són oficials en la forma catalana.
A la versió castellana, l'article dels topònims va amb majúscules (a la versió catalana d'un document tindrem "l'Hospitalet de Llobregat", i a la castellana, "L'Hospitalet de Llobregat").
Els noms d'empreses privades el registre de les quals és en un sol idioma.
Els noms propis de les persones, ni els seus cognoms.
Els noms dels carrers, vies, rambles, passeigs, etc. de les poblacions catalanes.
Cal anar amb compte amb la traducció automàtica per evitar formes poc adequades (per exemple, "isla" en comptes de "manzana") o manifestament errònies (per exemple, "altura amada" en comptes d'"altura estimada").
Sempre se n'han d'eliminar les marques que el programa pugui incorporar (colors, barres, etc.).
Les sigles són invariables en plural i s'escriuen sense punt.
Tot i que sembla suficient reproduir els imports amb números, en algun cas pot ser que es vulguin transcriure algunes xifres amb lletres i números.
En aquest cas recomanem fer-ho sense repetir la paraula "euros": "un import de 1.924,36 (mil nou-cents vint-i-quatre amb trenta-sis) euros", "un import de mil nou-cents vint-i-quatre amb trenta-sis (1.924,36) euros".
Quan abreugem una data, n'escrivim l'any sencer i els dies i mesos sense zeros a l'esquerra, separats per punts (DOGC núm. XXXX, de 23.4.2002).
Sempre que citem una data d'una llei o d'un decret, escrivim l'any sencer (Llei 8/1987), però respectem l'any amb dues xifres si es tracta d'una numeració especial del departament: números d'expedient, de referència, etc.
Separem les hores dels minuts amb un punt, i no pas amb una coma o un apòstrof (13.30 h).