Article de Francesca Mas i Casanovas, lletrada i secretària general de la Comissió Jurídica Assessora, publicat a la Revista Española de la Función Consultiva, núm. 26 (juliol-desembre de 2016).
Evolució del marc normatiu: a) Regulació preconstitucional, b) Regulació postconstitucional.
Doctrina de la Comissió Jurídica Assessora: a) Primer període, b) Segon període.
Article de Francesc J. Rodríguez Pontón, responsable d'Estudis i Recerca de la Comissió Jurídica Assessora, publicat a la Revista Española de la Función Consultiva, núm. 24 (juliol-desembre 2015).
Un conjunt variat i notable d'especificitats: a) Especificitats relatives a l'escenari econòmic present i als subjectes que hi intervenen, acompanyats de certs tractaments normatius; b) Especificitats relatives a les fonts normatives aplicables a les concessions que són objecte de modificació.
Els reptes que suposa la modificació de les concessions per a l'exercici de la funció consultiva: a) Una premissa: La delicada qüestió de l'adequada assignació de riscos i la complexitat del contracte de concessió d'obra pública; b) La complexitat de les modificacions concessionals traslladada a la funció consultiva: diverses facetes a destacar des de la perspectiva de la posició dels òrgans consultius.
Plantejament general dels dos projectes de llei.
Aspectes que afecten de forma singular l'exercici de la funció consultiva.
La responsabilitat patrimonial de les administracions públiques.
La revisió d'ofici per nul·litat de ple dret d'actes i disposicions administratives.
El recurs extraordinari de revisió.
El procediment per a l'elaboració de disposicions generals.
Apunt sobre la Llei 19/2014, de 29 de desembre, de Parlament de Catalunya, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, i la funció consultiva.
Resum: L'autora analitza una interlocutòria del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya que inadmet a tràmit un recurs contenciós contra un dictamen de la Comissió Jurídica Assessora que informa desfavorablement sobre la revisió d'ofici d'un ajuntament, que, al seu torn, anul·lava diversos actes, nul·litat improcedent segons el Dictamen.
La interlocutòria entén que el Dictamen és un acte administratiu no revisable en seu jurisdiccional; això aniria, a més, contra la naturalesa de la revisió d'ofici, que busca que un acte es pugui declarar nul sense que intervinguin els tribunals en el procediment.
Per contra, el vot particular de dos magistrats indica que el Dictamen és un acte de tràmit qualificat i, per tant, impugnable.
Consideren, a més, que s'està vulnerant el dret a la tutela judicial efectiva.
L'autora incideix en aquesta qüestió, i apunta que l'ens local queda en aquest supòsit en pitjor situació que un tercer interessat en la revisió, ja que aquest sí que pot interposar recurs judicial.
Accions indemnitzatòries per danys i perjudicis derivats d'assistències sanitàries prestades per les mútues d'accidents laborals: a) Breu referència a l'origen de les mútues fins a la seva identificació actual com a entitats col·laboradores de la Seguretat Social; b) Consideració de la prestació sanitària com a servei integrant en el Sistema Nacional de Salut i les seves conseqüències.
Competència per a conèixer de les accions de responsabilitat patrimonial contra les mútues.
Problemes de legitimació passiva de l'Administració.
Evolució de la doctrina de la Comissió Jurídica Assessora de Catalunya.
La revisió d'ofici dels actes que lesionen els drets i les llibertats susceptibles d'empara constitucional.
Presumpta vulneració de l'article 24 de la Constitució; indefensió per omissió del tràmit d'audiència.
Presumpta vulneració de l'article 22 de la Constitució; el dret d'associació.
Presumpta vulneració de l'article 14 en relació amb el 23.2 de la Constitució; el dret dels ciutadans a accedir en condicions d'igualtat a les funcions i els càrrecs públics.
Presumpta vulneració de l'article 14 de la Constitució; el dret a la igualtat en l'àmbit urbanístic.
Article de Lourdes Franco i Martí, lletrada de la Comissió Jurídica Assessora, publicat a la Revista Española de la Función Consultiva, núm. 16 (juliol-desembre de 2011).
La conceptualització del dany com a dany desproporcionat.
El dany desproporcionat en els supòsits objecte de dictamen per la Comissió Jurídica Assessora.
Dictàmens en els quals s'ha apreciat la concurrència d'un dany desproporcionat.
Dictàmens en els quals s'ha descartat l'existència d'un dany desproporcionat: a) En haver-se apreciat mala praxi; b) En consideració a l'estat previ del pacient i el risc típic; c) Per l'explicació lògica i coherent de la producció del dany.
Pronunciaments de la Comissió Jurídica Assessora de Catalunya en matèria de reclamacions de responsabilitat patrimonial amb motiu de modificació o revisió de planejament urbanístic.
El dies a quo a l'efecte de determinar la temporalitat de l'acció per danys derivats de la modificació o revisió de planejament urbanístic.
La tramitació del procediment de reclamació de responsabilitat patrimonial tenint en compte el caràcter bifàsic de la gran majoria dels procediments d'alteració de planejament.
El caràcter prematur de la reclamació per causa de l'existència d'un procés contenciós administratiu.
L'anàlisi dels requisits específics previstos en la normativa urbanística per a la concurrència del dret a la indemnització en els supòsits de canvi d'ordenació territorial o urbanística.
La concurrència de l'Administració municipal i de l'autonòmica en la producció del dany amb motiu del caràcter bifàsic del procediment d'alteració del planejament urbanístic.
Un cas singular referent a una reclamació per responsabilitat patrimonial del legislador autonòmic (Dictamen 240/2006).
Plantejament de la reclamació i dret aplicable al cas.
Naturalesa de la Llei 25/2003, de 4 de juliol, i viabilitat de rescabalament de les càrregues imposades.
La competència per a resoldre la reclamació, procediment i abast del dictamen.
La Sentència de Tribunal Superior de Justícia de Catalunya núm. 484/2009.
Article de Mercè Grau i Bonàs, lletrada de la Comissió Jurídica Assessora, publicat a la Revista Española de la Función Consultiva, núm. 14 (juliol-desembre de 2010).
Àmbit d'aplicació dels límits a la revisió de l'article 106 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú (LRJPAC), i moment en què aquests han de valorar-se.
Els pressupostos que justifiquen la limitació de l'exercici de les potestats revisores: a) El transcurs del temps; b) Altres circumstàncies.
L'equitat, el principi general de la bona fe i el principi de la confiança legítima.
Vulneració dels drets dels particulars i de les lleis.
Especial consideració a aquests límits de la revisió d'ofici en el planejament urbanístic.
Article de Lourdes Franco i Martí, lletrada de la Comissió Jurídica Assessora, publicat a la Revista Española de la Función Consultiva, núm. 14 (juliol-desembre de 2010).
Interpretació casuística per part de la Comissió Jurídica Assessora: a) Urbanisme; b) Funció pública; c) Altres matèries.
Pronunciaments del Tribunal Constitucional en relació amb l'avançament de l'edat de jubilació forçosa.
La jurisprudència del Tribunal Suprem sobre la qüestió.
La sentència de 30 de novembre de 1992.
La jubilació forçosa en l'estatut marc i el seu desenvolupament autonòmic.
Allau de reclamacions de responsabilitat patrimonial.
Anàlisi de les diferents reclamacions presentades.
Acció exercida per personal mèdic que no va manifestar la voluntat de continuar en situació de servei actiu.
Acció exercida per personal mèdic que va manifestar la voluntat de continuar en situació de servei actiu.
Article de Cristina Figueras i Bosch, lletrada de la Comissió Jurídica Assessora, publicat a la Revista Española de la Función Consultiva, núm. 12 (juliol-desembre de 2009).
Plantejament inicial: l'aplicació de la caducitat.
La jurisprudència del Tribunal Suprem.
Nous plantejaments de la Comissió Jurídica Assessora: els límits a la caducitat, la conservació dels actes i l'economia processal.
Article d'Oriol Mir Puigpelat, responsable d'Estudis i Recerca de la Comissió Jurídica Assessora, publicat a la Revista Catalana de Dret Públic, núm. 39 (2009, Escola d'Administració Pública de Catalunya).
La Comissió Jurídica Assessora com a constructora i garant de l'autonomia.
La funció de contribució a la construcció de l'autonomia.
La funció de garantia de l'autonomia.
El dictamen de la Comissió Jurídica Assessora sobre el projecte d'Estatut d'autonomia de 1979.
La doctrina de la Comissió Jurídica Assessora sobre el nou sistema de distribució de competències de l'Estatut d'autonomia de 2006.
Finalitat i instruments de la reforma estatutària del sistema de distribució competencial.
La definició de l'exclusivitat en sentit fort i el desplaçament de les bases estatals.
La impossibilitat d'assignar intervencions a l'Estat en les matèries objecte de competència exclusiva de la Generalitat.
La necessitat de respectar la llei catalana prèvia de desplegament de les bases estatals.
La nova reserva "funcional" de llei continguda en l'incís final de l'article 111 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya.
La interpretació ponderada, efectuada per la Comissió, de la reserva funcional de llei per al desplegament de les bases estatals.
Article de Francesca Mas i Casanovas, lletrada de la Comissió Jurídica Assessora, publicat a la Revista Catalana de Dret Públic, núm. 36 (2008, Escola d'Administració Pública de Catalunya).
Marc normatiu en què la nova Llei s'insereix.
Breu referència al marc normatiu.
Doble línia jurisprudencial reconeguda.
V. Línies interpretatives dels tribunals superiors de justícia de les comunitats autònomes al voltant de l'article 97 del TR 2/2000.
Breus notes sobre la doctrina del Consell d'Estat i d'alguns òrgans consultius de les comunitats autònomes.
Article de Jaume Ribalta i Haro, publicat a la Revista de Dret Històric Català, núm. 15 (IEC, Barcelona, 2016, pàg.
199-237), en què fa una edició crítica i un estudi jurídic d'un avantprojecte de llei inèdit sobre filiació extramatrimonial que elaborà la Comissió Jurídica Assessora de la Generalitat de Catalunya durant la Segona República espanyola, del qual, fins ara, només es tenia una notícia succinta gràcies als escrits de Ramon Maria Roca i Sastre, que fou un dels membres de la Comissió que, de forma destacada, participà en la seva elaboració.
Aquest estudi segueix les passes traçades en l'elaboració d'aquest projecte de llei, des que se'n va encarregar l'avantprojecte a la Comissió Jurídica Assessora de 1936 fins a la seva aprovació definitiva, amb una anàlisi comparativa de l'articulat proposat fins al finalment aprovat.
Article de Maria Utgés Vallespí al Butlletí de l'Arxiu Nacional de Catalunya, núm. 38, pàg.
3 a 7, Arxiu Nacional de Catalunya (juny de 2014).
L'article fa una crònica del que representa la Comissió Jurídica Assessora des de la seva creació, durant el període republicà, dins les institucions catalanes, justifica la transferència de tota la documentació que se'n conserva a l'Arxiu Nacional de Catalunya i a continuació presenta una relació dels documents transferits segons el contingut.
La documentació de la Comissió Jurídica Assessora de l'època republicana es va conservar a la seu del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (d'acord amb el Decret de 24 d'agost de 1936, que en decretava la dissolució, l'havia de custodiar l'Oficina d'Estudis Jurídics, del Departament de Justícia, i posteriorment va passar a la custòdia dels arxius del Tribunal de Cassació de Catalunya i de l'Audiència Territorial) i va ingressar a l'Arxiu Nacional de Catalunya el 27 de novembre de 2013, en compliment de l'acta de transferència signada el 13 de desembre de 2011 pel conseller de Cultura, la consellera de Justícia, el president del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya i el president de la Comissió Jurídica Assessora.
El conjunt documental ocupa uns cinc arxivadors i comprèn tot el període d'activitat de la institució, entre l'octubre de 1932 i l'agost de 1936, com també certa documentació de la Comissió Tècnica Assessora que la va succeir, especialment de caràcter epistolar.
Conté la documentació administrativa de l'organisme i la generada per les funcions que li van ser pròpies, especialment la legislativa, a la qual va dedicar la major part de la seva intensa activitat.
Article de Vicenç Aguado i Cudolà a la Revista Catalana de Dret Públic, núm. 48, pàg.
85 a 105, Escola d'Administració Pública de Catalunya, Barcelona, 2014.
La tesi que es defensa en aquest article és la posició de centralitat que va tenir la Comissió Jurídica Assessora durant el període de la Generalitat republicana en la creació i la configuració del sistema polític i institucional d'autogovern a Catalunya.
Per a demostrar aquesta tesi s'analitzen els avantprojectes de llei que va elaborar durant aquest període la Comissió Jurídica Assessora: la Constitució o Estatut interior, la Llei municipal, el Tribunal de Cassació de Catalunya i els recursos en les vies governativa i contenciosa administrativa.
L'anàlisi d'aquests avantprojectes posa en relleu com durant aquest període es van forjar les institucions d'autogovern, es van posar les bases de la democràcia i de l'autonomia local, com també es va crear una jurisdicció contenciosa administrativa pròpia.
L'avantprojecte de llei de recursos en les vies governativa i contenciosa administrativa serà un precedent rellevant, però oblidat, de les lleis estatals sobre procediment administratiu i jurisdicció contenciosa administrativa.
En definitiva, el sistema polític i institucional català que hi ha en l'actualitat no podria entendre's sense els antecedents de la Generalitat republicana que, recollint la legitimació històrica de les institucions medievals, van saber configurar les bases d'un sistema adaptat a les necessitats de la societat contemporània.
Article de Raül Aguilar Cestero, investigador del Grup de Recerca sobre l'Època Franquista, publicat al Butlletí de l'Arxiu Nacional de Catalunya, núm. 39, pàg.
Aquest article comença per apuntar els orígens i les funcions de la Comissió Jurídica Assessora durant l'època republicana per a centrar-se posteriorment en les tasques que va dur a terme la seva successora, la Comissió Tècnica Assessora, com a òrgan del qual va servir-se el Govern de la Generalitat, a partir de 1937, per a avaluar la tasca legislativa de l'anterior període revolucionari, durant el qual la Generalitat havia legislat per decret sobre qüestions de dret civil i penal, i perquè proposés les modificacions necessàries per a tornar a imposar la legalitat republicana continguda en l'Estatut i la Constitució.
De tots els informes i dictàmens elaborats per la Comissió Tècnica Assessora a partir de 1937, l'autor se centra en l'anàlisi de l'expedient sobre el Decret de la Generalitat de 25 de desembre de 1936 pel qual és regulada la interrupció artificial de l'embaràs.
Després de fer un recorregut per les legislacions de l'època en matèria d'avortament en d'altres països i per la situació de la política sanitària a Catalunya, l'autor es refereix a les pressions del Govern de la República perquè la Generalitat revisés la legislació promulgada durant el període revolucionari i, més concretament, als intents del Govern republicà i d'altres sectors de suprimir l'avortament legal sota l'acusació que el Decret esmentat ultrapassava les competències de la Generalitat i envaïa les del Govern de la República.
És en aquest context, per tant, en el qual la Comissió Tècnica Assessora va rebre l'ordre d'elaborar un dictamen sobre la necessitat de revisar, abolir o mantenir el Decret de 25 de desembre de 1936.
Pel que fa al dictamen en qüestió, la ponència va ser redactada per Enric Daltabuit i Pelayo, per a qui el Decret era contrari a la Constitució perquè regulava una matèria penal sobre la qual la Generalitat no tenia competència, però matisava que hi havia casos en què l'avortament artificial era lícit, i proposava que el Govern català instés el Govern de la República a modificar la legislació penal en el sentit de permetre l'avortament en determinats supòsits.
D'altra banda, el dictamen final va ser signat per Josep Andreu i Abelló, qui coincidia amb la ponència en el fet que, des d'un punt de vista estrictament constitucional, calia proposar la derogació pura i simple del Decret, però no entrava a valorar la problemàtica sobre la interrupció de l'embaràs, i proposava al Govern de la Generalitat que promulgués un decret de derogació del Decret de 25 de desembre de 1936.
Article de Clara Velasco Rico a la Revista Catalana de Dret Públic, núm. 31, Escola d'Administració Pública de Catalunya, Barcelona, 2005.
L'article analitza la reforma de la Comissió Jurídica Assessora operada per la Llei 5/2005, de 2 de maig.
En primer lloc tracta, de manera breu, el marc general de la funció consultiva a l'Estat autonòmic.
A continuació emmarca la nova regulació de la Comissió Jurídica Assessora en el context de la Generalitat de Catalunya, l'única Administració autonòmica que disposa de dos organismes de caràcter col·legial amb funcions consultives: d'una banda, el Consell Consultiu i, de l'altra, la Comissió Jurídica Assessora.
Com posa de manifest l'anàlisi dels preceptes desenvolupada al llarg del text, la nova Llei de la Comissió Jurídica Assessora introdueix canvis notoris quant a l'estructura, la composició i les funcions de l'alt òrgan consultiu del Govern de la Generalitat de Catalunya.
La Llei 5/2005, de 2 de maig, pretén, d'una banda, fomentar la transparència en relació amb l'activitat desenvolupada per la institució i, de l'altra, agilitar-ne el funcionament.
Per a la consecució d'aquests objectius s'han previst diverses novetats en relació amb la regulació anterior, malgrat que els trets característics i distintius de la Comissió Jurídica Assessora no s'hagin alterat de manera significativa.