La Llei 10/1990, de 15 d'octubre, de l'esport, va encomanar al Govern la regulació dels ensenyaments dels tècnics esportius segons les exigències marcades pels diferents nivells educatius.
En compliment d'aquest mandat es va dictar el Reial decret 594/1994, de 8 d'abril, sobre ensenyaments i títols dels tècnics esportius.
La Llei orgànica 1/1990, de 3 d'octubre, d'ordenació general del sistema educatiu, va possibilitar a l'article 3.4 l'establiment de nous ensenyaments de règim especial.
D'acord amb el precepte esmentat es va dictar el Reial decret 1913/1997, de 19 de desembre, pel qual es configuren com a ensenyaments de règim especial els conduents a l'obtenció de titulacions de tècnics esportius, i s'aproven les directrius generals dels títols i dels corresponents ensenyaments mínims, norma que va corregir les limitacions que establia el Reial decret 594/1994 en el desenvolupament dels tècnics esportius.
La consideració dels ensenyaments esportius com a ensenyaments de règim especial es va recollir també a la Llei orgànica 10/2002, de 23 de desembre, de qualitat de l'educació.
La seva imbricació en el sistema educatiu es defineix fonamentalment a la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, que dóna a aquests ensenyaments un tractament similar al dels altres ensenyaments que ofereix el sistema educatiu.
La Llei orgànica 5/2002, de 19 de juny, de les qualificacions i de la formació professional, estableix el Sistema Nacional de Qualificacions i Formació Professional com a marc de les accions formatives adreçades a respondre les demandes del sector productiu.
L'activitat física i l'esport és un sector rellevant a efectes econòmics, té un gran dinamisme, capacitat de creixement i ofereix una gran diversitat de serveis, com ara l'esportiu.
Aquest creixement fa indispensable la professionalització dels recursos humans, juntament amb un increment de les competències exigides als tècnics.
Algunes modalitats dels ensenyaments esportius tenen característiques que permeten relacionar-los amb el concepte genèric de formació professional, sense que per això s'hagi de renunciar a la seva condició d'oferta específica adreçada al sistema esportiu i diferenciada de l'oferta que, dins de la formació professional del sistema educatiu, realitza la família professional d'Activitats físiques i esportives per a la resta del sector.
Per això, l'esmentada Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, estableix la possibilitat que els ensenyaments esportius es refereixin al Catàleg Nacional de Qualificacions Professionals.
El model organitzatiu de l'esport a Espanya s'organitza a partir dels òrgans de les comunitats autònomes competents en matèria d'esports i del mateix Consell Superior d'Esports, i recolza en l'estructura formada pels clubs i associacions esportives, agrupades en federacions d'àmbit territorial i nacional, al voltant de la pràctica competitiva d'una o diverses modalitats o especialitats esportives, sense que això descarti la pràctica recreativa.
Hi ha una clara intervenció des de l'Administració en aquesta estructura a través dels programes de promoció i tecnificació esportiva, i dels que s'adrecen a l'alta competició.
Dins d'aquesta estructura, i durant el procés d'iniciació esportiva i especialització tècnica adreçat cap a l'alt rendiment de l'esportista, el tècnic esportiu és una de les figures clau.
El tècnic assumeix, en cadascuna de les etapes, la funció de dirigir el procés i col·labora a implementar els mitjans necessaris per aconseguir els objectius que es plantegen, tant formatius com de rendiment.
La Llei 10/1990, de 15 d'octubre, de l'esport, estableix a l'article 33 les funcions de les federacions esportives espanyoles, entre les quals figura la de col·laborar amb l'Administració de l'Estat i la de les comunitats autònomes en la formació de tècnics esportius, així com dissenyar, elaborar i executar, en col·laboració amb les federacions d'àmbit autonòmic, els plans de preparació dels esportistes d'alt nivell en la respectiva modalitat esportiva.
Aquesta doble responsabilitat, unida al caràcter que tenen les federacions esportives de màxims demandants dels tècnics d'alt nivell i al fet que les federacions són les titulars o responsables dels entorns de pràctica (equips nacionals, etc.) utilitzats per a la seva formació, fa necessària la participació de les federacions esportives espanyoles en la formació dels tècnics esportius.
La Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, disposa al capítol VIII que el Govern, amb la consulta prèvia a les comunitats autònomes, ha d'establir les titulacions corresponents als estudis d'ensenyaments esportius, els aspectes bàsics del currículum i els requisits mínims dels centres.
La Llei regula els ensenyaments esportius, que s'organitzen prenent com a base les modalitats i especialitats esportives reconegudes pel Consell Superior d'Esports, i que tenen com a finalitat preparar els alumnes per a l'activitat professional en relació amb una modalitat o especialitat esportiva, així com facilitar la seva adaptació a l'evolució del món laboral i esportiu i a la ciutadania activa.
Aquesta Llei suposa un compromís decidit per la millora de la qualitat dels ensenyaments esportius i la seva adequació a la realitat del sistema esportiu espanyol.
La Llei determina el caràcter seqüencial d'aquests ensenyaments, els vincula a la pràctica esportiva activa ja que obre la possibilitat d'exigir la superació d'una prova de caràcter tècnic o l'acreditació d'un mèrit esportiu, i afavoreix la vinculació a la resta d'ensenyaments, inclòs l'universitari.
Tot això suposa el reconeixement de l'estructura dels ensenyaments esportius establerta al Reial decret 1913/1997, de 19 de desembre.
Així mateix, fomenta una flexibilitat més gran del sistema i impulsa l'aprenentatge al llarg de la vida oferint possibilitats a les persones joves i adultes de combinar l'estudi i la formació amb l'activitat laboral o amb altres activitats.
Aquest Reial decret estableix l'ordenació dels ensenyaments conduents als títols de tècnic esportiu i de tècnic esportiu superior.
Els ensenyaments s'organitzen en cicles jerarquitzats, prenent com a base les modalitats i especialitats esportives reconegudes pel Consell Superior d'Esports.
Al seu torn s'organitzen en mòduls i blocs de formació esportiva.
La superació del cicle anterior és un requisit per accedir al següent, cosa que permet l'assimilació i consolidació progressiva del coneixement en situacions reals d'entrenament o competició.
Els alumnes que superin el cicle inicial dels ensenyaments esportius d'una modalitat o especialitat esportiva rebran un certificat acadèmic oficial que, sense tenir la consideració de títol, acredita les competències descrites en el seu perfil professional.
L'oferta, l'accés i la matrícula s'estableixen amb la finalitat d'aconseguir la flexibilitat en els ensenyaments esportius, i es permet l'oferta modular i per blocs, l'adaptació de l'oferta a les característiques de grups especials i a les condicions personals dels tècnics (edat, situació laboral, etc.), la formació a distància i la matrícula parcial.
L'Administració competent pot proposar l'establiment de convenis que permetin el desenvolupament i la implantació efectius dels ensenyaments esportius, en especial en aquelles modalitats o especialitats en què l'oferta, tant pública com privada, tingui dificultats per cobrir les demandes en la formació de tècnics.
L'accés a aquests ensenyaments es facilita a través de proves per a les persones que no disposen del títol acadèmic requerit.
Aquestes proves d'accés es declaren equivalents a les de formació professional.
L'experiència esportiva, acreditada mitjançant els requisits específics o els mèrits esportius, forma part del perfil professional de cada cicle, fet que permet una millor adequació dels ensenyaments a les necessitats del sistema esportiu.
El tractament dels centres es fa amb la voluntat d'acostar-se a la demanda.
Per a això es flexibilitza i es facilita l'autorització dels centres, alhora que s'obren els ensenyaments esportius als diferents models de centres públics.
Aquest tractament permet crear una oferta pública consistent i pròxima a les necessitats del sistema esportiu.
Es facilita la incorporació dels esportistes d'alt nivell i alt rendiment, així com d'altres col·lectius propis de la modalitat o especialitat esportiva que acreditin el nivell tècnic definit pels requisits de caràcter específic.
Les disposicions addicionals cinquena, sisena i setena regulen els criteris i les condicions generals per a l'homologació i convalidació dels certificats i diplomes a què van donar lloc les formacions anteriors, així com els aplicables als ensenyaments cursats en centres militars, respectant el procés i la normativa aplicada fins al moment.
De forma complementària, s'amplia el perfil del professorat, amb l'objectiu de facilitar la implantació i el desenvolupament d'aquests ensenyaments.
La disposició transitòria primera ordena la formació dels entrenadors fins que no es despleguin els ensenyaments oficials de la seva modalitat o especialitat esportiva, comptant amb la participació dels òrgans competents d'esports de les comunitats autònomes i de les federacions esportives corresponents, i preveient la seva correspondència formativa amb la formació oficial.
Els ensenyaments esportius establerts a l'empara del que disposa el Reial decret 1913/1997, de 19 de desembre, se segueixen impartint de conformitat amb el que preveuen els seus respectius reials decrets i els són aplicables determinades mesures adreçades a flexibilitzar l'oferta i facilitar la incorporació dels esportistes d'alt rendiment i altres col·lectius propis de la modalitat corresponent.
Finalment, aquest Reial decret desplega, en l'àmbit dels ensenyaments esportius, les previsions que conté la Llei 51/2003, de 2 de desembre, d'igualtat d'oportunitats, no-discriminació i accessibilitat universal de les persones amb discapacitat.
En el procés d'elaboració d'aquest Reial decret han estat consultades les comunitats autònomes i han emès informe el Consell Escolar de l'Estat, el Ministeri d'Administracions Públiques i el Consell Nacional de la Discapacitat.
En virtut d'això, a proposta de la ministra d'Educació i Ciència, d'acord amb el Consell d'Estat i amb la deliberació prèvia del Consell de Ministres en la reunió del dia 19 d'octubre de 2007,
De conformitat amb el que preveu l'article 63.1 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, els ensenyaments esportius tenen com a finalitat preparar els alumnes per a l'activitat professional en el sistema esportiu en relació amb una modalitat o especialitat esportiva, i facilitar l'adaptació dels tècnics formats a l'evolució del món laboral i esportiu i a la ciutadania activa.
D'acord amb el que preveu l'article 63.2 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, els ensenyaments esportius han de contribuir a aconseguir en els alumnes les capacitats que els permetin:
a ) Desenvolupar la competència general corresponent al perfil professional definit en el títol respectiu.
b ) Garantir la qualificació professional en iniciació, conducció, entrenament bàsic, perfeccionament tècnic, entrenament i direcció d'equips i esportistes d'alt rendiment en la modalitat o especialitat corresponent dins del sistema esportiu.
c ) Comprendre les característiques i l'organització de la modalitat o especialitat respectiva i del sistema esportiu i conèixer els drets i les obligacions que es deriven de les seves funcions.
d ) Adquirir els coneixements i habilitats necessaris per desenvolupar la seva tasca en condicions de seguretat, millorant la qualitat i la seguretat de l'entorn esportiu i cuidant el medi ambient i la salut de les persones, com també per facilitar la integració i normalització de les persones amb discapacitat en la pràctica esportiva.
e ) Desenvolupar una identitat i maduresa professional motivadora de futurs aprenentatges (formació al llarg de la vida, formació permanent) i adaptacions als canvis en la iniciació i el perfeccionament de la modalitat esportiva i en l'esport d'alt rendiment.
f ) Desenvolupar i transmetre la importància de la responsabilitat individual i l'esforç personal en la pràctica esportiva i en el seu ensenyament.
g ) Desenvolupar i transmetre els valors ètics vinculats al joc net, el respecte als altres, a la pràctica saludable de la modalitat esportiva i al respecte i la cura del propi cos.
h ) Capacitar per al desenvolupament d'activitats i iniciatives empresarials.
Així mateix, els ensenyaments esportius han de fomentar la igualtat d'oportunitats entre homes i dones, així com per a les persones amb discapacitat.
Els ensenyaments esportius han de respondre a les demandes del sistema esportiu i al desenvolupament de competències personals i socials necessàries per a la participació activa en la societat.
L'organització i el disseny dels ensenyaments conduents a títols d'ensenyament esportiu han de tenir en compte la transversalitat dels coneixements i capacitats.
El disseny dels ensenyaments esportius conduents a títols s'ha de fer de manera que faciliti el reconeixement i la capitalització de la formació adquirida durant la pràctica esportiva de la modalitat o especialitat, l'experiència laboral o altres vies no formals de formació.
Aquest reconeixement, per a la formació associada al Catàleg Nacional de Qualificacions, s'ha de fer pel procediment que s'estableixi en desplegament de l'article 8.3 de la Llei orgànica 5/2002, de 19 de juny, de les qualificacions i la formació professional.
La formació conduent a títols d'ensenyament esportiu té caràcter seqüencial.
D'acord amb el que disposa l'article 3.6 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, s'estableix que els ensenyaments esportius tenen caràcter d'ensenyaments de règim especial.
D'acord amb el que disposa l'article 64.1 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, els ensenyaments esportius poden estar referits al Catàleg Nacional de les Qualificacions Professionals, en la mesura que aquest reculli les necessitats i els perfils competencials propis del sistema esportiu i doni resposta a les necessitats del context esportivolaboral de la modalitat de què es tracti.
Els ensenyaments esportius s'estructuren en dos graus: grau mitjà i grau superior, segons el que disposa l'article 64.1 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació.
D'acord amb el que disposa l'article 3 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, els ensenyaments esportius de grau mitjà i de grau superior formen part de l'educació secundària postobligatòria i de l'educació superior, respectivament.
D'acord amb el que preveu l'article 63.3 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, els ensenyaments esportius s'organitzen prenent com a base les modalitats esportives i, si s'escau, les seves especialitats, de conformitat amb el reconeixement atorgat pel Consell Superior d'Esports d'acord amb l'article 8. b de la Llei 10/1990, de 15 d'octubre, de l'esport.
a ) Els ensenyaments esportius de grau mitjà s'organitzen en dos cicles: cicle inicial de grau mitjà i cicle final de grau mitjà.
b ) Els ensenyaments esportius de grau superior s'organitzen en un únic cicle de grau superior.
Els cicles d'ensenyament esportiu responen a un determinat perfil professional, que ha de quedar definit en la norma que desplegui cada títol d'ensenyament esportiu.
Als efectes d'aquest Reial decret, el perfil professional es defineix com les competències i funcions característiques que configuren un conjunt coherent des del punt de vista del sistema esportiu.
Els ensenyaments del grau mitjà responen a les competències adequades per desenvolupar les funcions del perfil professional corresponent a la iniciació esportiva, tecnificació esportiva i conducció de l'activitat o pràctica esportiva, distribuïts per al cicle inicial i el cicle final d'acord amb les condicions del context esportivolaboral de la modalitat o especialitat esportiva de què es tracti.
Els ensenyaments del grau superior responen a les competències adequades per desenvolupar les funcions del perfil professional corresponent a l'entrenament, direcció d'equips i esportistes d'alt rendiment esportiu, conducció amb alts nivells de dificultat en la modalitat o especialitat esportiva de què es tracti.
En la regulació dels ensenyaments mínims de cada títol s'ha de determinar la distribució horària que correspongui a cadascun dels cicles i mòduls.
Els ensenyaments conduents a títols de grau mitjà tenen una durada mínima de 1.000 hores, de les quals almenys 400 hores corresponen al cicle inicial.
Els ensenyaments conduents a títols de grau superior tenen una durada mínima de 750 hores.
Els cicles d'ensenyament esportiu s'organitzen en mòduls d'ensenyament esportiu de durada variable.
El mòdul d'ensenyament esportiu constitueix la unitat coherent de formació que està associada a una o diverses unitats de competència, o bé a objectius professionals, socioeducatius i esportius del títol.
a ) Mòduls específics d'ensenyament esportiu: constituïts per la formació directament referida, entre altres, a aspectes tècnics, organitzatius o metodològics de la mateixa modalitat o especialitat esportiva.
b ) Mòduls comuns d'ensenyament esportiu: constituïts per la formació associada a les competències professionals que suporten els processos d'«iniciació esportiva », «tecnificació esportiva» i «alt rendiment», independentment de la modalitat o especialitat esportiva, així com dels objectius propis dels ensenyaments esportius.
c ) Mòdul de formació pràctica: constituït per la part de formació associada a les competències, que és necessari completar en l'entorn esportiu i professional real.
Els mòduls d'ensenyament esportiu, en cas que estiguin referits al Catàleg Nacional de Qualificacions Professionals, inclouen les especificacions de la formació recollides en els corresponents mòduls formatius de l'esmentat Catàleg relacionades amb les competències professionals que es pretenen desenvolupar a través del mòdul.
La norma que estableixi els títols i ensenyaments mínims ha de concretar per a cada mòdul d'ensenyament esportiu:
e ) Durada mínima en hores del mòdul professional en la modalitat presencial i l'equivalència en crèdits, en el cas del cicle superior, per facilitar-ne la convalidació amb estudis universitaris.
f ) Condicions bàsiques del context formatiu: espais, equipaments i professorat.
g ) Possibilitat de ser ofert, si s'escau, en règim d'ensenyament a distància.
Els mòduls d'ensenyament esportiu s'agrupen en els següents blocs d'ensenyament esportiu: bloc comú i bloc específic.
El bloc específic està format pel conjunt de mòduls específics d'ensenyament esportiu, el mòdul de formació pràctica i, si s'escau, el mòdul de projecte final.
La norma que estableixi els títols i ensenyaments mínims ha de determinar els mòduls comuns i específics d'ensenyament esportiu que cal superar per iniciar el mòdul de formació pràctica.
Correspon a les administracions competents establir l'ordenació que sigui procedent, d'acord amb el que estableix el punt anterior.
El mòdul de formació pràctica té les finalitats següents:
a ) Completar l'adquisició de competències professionals i esportives pròpies de cada títol, assolides al centre educatiu.
b ) Adquirir una identitat i maduresa professional i esportiva motivadores per a l'aprenentatge al llarg de la vida i per a les adaptacions als canvis de les necessitats de qualificació.
c ) Completar el coneixement de l'organització esportiva i laboral corresponent, de la seva gestió econòmica i del sistema de relacions sociolaborals i esportives de l'entitat, amb la finalitat de facilitar la seva inserció.
d ) Avaluar els aspectes més rellevants de la professionalitat assolida per l'alumne al centre educatiu i acreditar els aspectes requerits en el desenvolupament de les funcions pròpies del tècnic esportiu, que no es poden verificar al centre educatiu pel fet d'exigir situacions reals de treball o pràctica esportiva.
El cicle de grau superior incorpora el mòdul de projecte final, que té caràcter integrador dels coneixements adquirits durant el període de formació.
S'organitza sobre la base de la tutorització individual i collectiva.
El projecte final s'elabora sobre la modalitat o especialitat esportiva cursada per l'alumne i es presenta d'acord amb els criteris d'avaluació que es determinin en la norma que reguli els ensenyaments mínims de cada modalitat i especialitat esportiva.
Atès el caràcter integrador del mòdul de projecte final, s'ha de presentar en finalitzar la resta dels mòduls comuns i específics d'ensenyament esportiu.
L'avaluació de l'aprenentatge de l'alumnat és contínua i es realitza per mòduls d'ensenyament esportiu.
Els processos d'avaluació s'han d'adequar a les adaptacions de què hagi pogut ser objecte l'alumnat amb discapacitat i se n'ha de garantir l'accessibilitat a les proves d'avaluació.
L'avaluació ha de prendre com a referència els objectius generals del cicle, així com els objectius i els criteris d'avaluació establerts en el currículum per a cada mòdul d'ensenyament esportiu, en relació amb les competències que s'estableixin en el perfil professional del títol corresponent.
En l'avaluació del mòdul de formació pràctica, el tutor designat pel centre professional o esportiu en què es realitzin les pràctiques ha de col·laborar amb el tutor del centre educatiu.
La superació d'un cicle d'ensenyament esportiu requereix l'avaluació positiva en tots els mòduls d'ensenyament esportiu que el componen.
L'alumne disposa de quatre convocatòries com a màxim per superar cadascun dels mòduls d'ensenyament esportiu, excepte per als mòduls de formació pràctica i de projecte final, amb dues convocatòries com a màxim.
Amb caràcter excepcional, les administracions educatives poden establir convocatòries extraordinàries o, si s'escau, la possibilitat d'anul·lar la matrícula, quan les circumstàncies ho aconsellin.
La qualificació dels resultats de l'avaluació de cadascun dels mòduls s'ajusta a l'escala numèrica d'1 a 10, sense decimals.
El mòdul de formació pràctica i el de projecte final es qualifiquen com a «apte» o «no apte».
El requisit d'accés de caràcter específic es qualifica en conjunt com a «apte» o «no apte».
La qualificació final de cadascun dels cicles d'ensenyament esportiu queda conformada per la mitjana ponderada, en funció de la càrrega lectiva, de les qualificacions obtingudes en els respectius mòduls, exceptuantne els mòduls de formació pràctica i de projecte final.
La qualificació final dels ensenyaments conduents als títols del grau mitjà és la mitjana ponderada, en funció de la càrrega lectiva, de les qualificacions obtingudes en el cicle inicial i en el cicle final de grau mitjà.
Els mòduls professionals convalidats o exempts no es poden computar a l'efecte d'obtenir la qualificació final de cada cicle.
La qualificació final dels cicles d'ensenyament esportiu s'ajusta a l'escala numèrica, d'1 a 10, amb dos decimals.
Tenen la consideració de documents de l'avaluació l'expedient de l'alumne, les actes d'avaluació, la certificació acadèmica oficial i els informes d'avaluació individualitzats.
D'aquests, tenen caràcter bàsic per a la mobilitat la certificació acadèmica oficial i els informes d'avaluació individualitzats.
La certificació acadèmica oficial és el fidel reflex de l'expedient de l'alumne.
Els alumnes que no superin totalment els ensenyaments de cadascun dels cicles d'ensenyament esportiu rebran un certificat acadèmic oficial dels mòduls d'ensenyament esportiu superats que, a més dels efectes acadèmics, té, si s'escau, el reconeixement de les competències professionals adquirides en relació amb el Sistema Nacional de Qualificacions i Formació Professional.
Els certificats acadèmics als quals es refereixen els apartats 1 i 2 d'aquest article s'expedeixen en impresos oficials normalitzats, prèvia sol·licitud de l'interessat.
El reial decret que estableixi el títol i els ensenyaments mínims ha de determinar la clau identificativa dels certificats oficials acreditatius de la superació del cicle inicial de grau mitjà.
Als efectes del que disposa aquest Reial decret, s'entén per currículum el conjunt d'objectius, competències bàsiques, continguts, mètodes pedagògics i criteris d'avaluació establerts per a cada cicle d'ensenyament esportiu.
De conformitat amb el que disposa l'article 63.4 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, el currículum dels ensenyaments esportius s'ha d'ajustar a les exigències derivades del Sistema Nacional de Qualificacions i Formació Professional i al que estableix l'article 6.3 de l'esmentada Llei.
Les administracions competents han d'establir el currículum de les modalitats i, si s'escau, especialitats esportives, d'acord amb el que preveu l'article 6.4 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, tenint en compte la realitat del sistema esportiu en el territori de la seva competència a fi que els ensenyaments responguin a les seves necessitats de qualificació.
L'ampliació i contextualització dels continguts s'ha de referir a la formació associada i no associada a les qualificacions i unitats de competència del Catàleg Nacional de les Qualificacions Professionals i incloses en el títol, respectant el perfil professional d'aquest i sense cap perjudici per a la mobilitat de l'alumnat.
La formació de tècnics esportius ha de promoure en l'alumnat la necessària integració dels continguts científics, tècnics, pràctics, tecnològics i organitzatius d'aquests ensenyaments, i una visió global de les exigències dels models esportius en què hagin d'intervenir.
El projecte educatiu del centre ha de recollir els valors, els objectius i les seves prioritats d'actuació, i incorporar la concreció dels currículums, entre altres aspectes.
Els centres han de desenvolupar els currículums establerts per l'Administració educativa corresponent buscant adaptar la programació i la metodologia del currículum a les característiques de l'alumnat i a les possibilitats formatives del seu entorn, utilitzant, si s'escau, les mesures flexibilitzadores que hagi autoritzat l'Administració educativa competent.
El reial decret que estableixi el títol i els ensenyaments mínims de cada modalitat i especialitat esportiva ha d'especificar:
a ) Identificació del títol: denominació, nivell, durada i referent europeu.
b ) Perfil professional de cadascun dels cicles d'ensenyament esportiu:
Competència general: ha de descriure els rols essencials identificats en la figura professional en forma de funcions o objectius dins del sistema esportiu i detallar els requeriments i graus de responsabilitat i autonomia en el desenvolupament de les funcions corresponents.
Competències d'àmbit professional, personal i social pròpies del sistema esportiu.
Relació, si s'escau, de qualificacions i unitats de competència del Catàleg Nacional de Qualificacions Professionals.
d ) Ensenyaments de cadascun dels cicles conduents al títol: objectius generals, mòduls d'ensenyament esportiu del bloc comú, mòduls d'ensenyament esportiu del bloc específic, d'acord amb el que disposa l'article 10.2 i 10.3, respectivament.
e ) Relació de mòduls que es poden oferir a través de la formació a distància.
f ) Requisits d'accés: requisits generals i requisits d'accés de caràcter específic o mèrits esportius.
g ) Acreditació dels requisits de caràcter específic a través de l'experiència esportiva.
h ) Correspondència, si s'escau, dels mòduls d'ensenyament esportiu i els requisits de caràcter específic amb les unitats de competència per a la seva acreditació, i la càrrega lectiva que representen en relació amb la durada del títol.
i ) Mòduls d'ensenyament esportiu susceptibles de reconeixement formatiu.
k ) Requisits mínims d'espais i instal·lacions per impartir els ensenyaments.
l ) Convalidacions, exempcions, equivalències i correspondències.
m ) Accés a estudis universitaris des del grau superior d'ensenyaments esportius.
n ) Relació, si s'escau, amb certificats de professionalitat.
Els títols de tècnic esportiu i de tècnic esportiu superior formen el Catàleg dels Ensenyaments Esportius, que respon a les necessitats de les competències professionals requerides pel sistema esportiu i al desenvolupament econòmic i esportiu a escala nacional, autonòmica i local.
La denominació genèrica dels títols de tècnic esportiu i de tècnic esportiu superior es completa amb la de la modalitat esportiva de què es tracti i, si s'escau, l'especialitat que correspongui quan la norma que n'estableixi el títol i els ensenyaments mínims ho determini.
Els títols de tècnic esportiu i tècnic esportiu superior tenen caràcter oficial i validesa acadèmica i professional en tot el territori nacional, produeixen els efectes establerts a la legislació vigent i acrediten les competències del perfil professional i la formació que contenen i, si s'escau, les unitats de competència incloses en el títol.
El contingut del present Reial decret no constitueix una regulació de l'exercici professional.
La superació dels cicles inicial i final d'ensenyament esportiu dóna lloc a l'obtenció del títol de tècnic esportiu que correspongui.
La superació d'un cicle superior d'ensenyament esportiu dóna lloc a l'obtenció del títol de tècnic esportiu superior que correspongui.
Els alumnes que superin el cicle inicial del grau mitjà rebran un certificat acadèmic oficial, que permet continuar estudis en el cicle final del grau mitjà de la mateixa modalitat o especialitat esportiva i acredita les competències professionals adquirides en relació amb el Sistema Nacional de Qualificacions i Formació Professional.
El títol de tècnic esportiu permet accedir a qualsevol de les modalitats de batxillerat, sigui quin sigui el requisit acadèmic per accedir als ensenyaments esportius.
El títol de tècnic esportiu superior dóna dret a l'accés directe als estudis universitaris que es determinin, tenint en compte els estudis cursats, d'acord amb la normativa vigent sobre els procediments d'accés a la universitat.
El registre i l'expedició dels títols de tècnic esportiu i de tècnic esportiu superior es fa d'acord amb la normativa estatal bàsica sobre expedició de títols acadèmics i professionals.
L'oferta dels ensenyaments esportius es pot flexibilitzar per permetre compatibilitzar l'estudi amb altres activitats esportives, laborals o d'una altra índole, principalment a les persones adultes i als esportistes d'alt rendiment.
a ) De forma completa o parcial per blocs o per mòduls d'ensenyament esportiu.
b ) En règim d'ensenyament presencial o a distància.
c ) Mitjançant distribució temporal extraordinària de mòduls del bloc específic i del bloc comú en conjunt.
d ) Ofertes especials per a grups específics.
Les administracions educatives, en l'àmbit de les seves competències, han d'establir les mesures necessàries per a l'organització de l'oferta.
El Consell Superior d'Esports pot promoure convenis de col·laboració amb les federacions esportives espanyoles i les comunitats autònomes per:
a) Realitzar ofertes específiques d'ensenyaments esportius dirigides als esportistes d'alt rendiment i els que estiguin inclosos en programes de tecnificació esportiva.
b ) La creació d'ofertes específiques d'ensenyaments esportius quan les circumstàncies d'oferta i dispersió de la demanda ho aconsellin.
Les administracions educatives poden establir convenis a fi que els ensenyaments del bloc comú es puguin oferir en un centre, sigui quina sigui la modalitat que imparteixi, i la resta dels ensenyaments en un altre centre públic o privat diferent.
Dins de l'oferta del cicle d'ensenyaments esportius corresponent, es poden oferir a distància els mòduls del bloc comú i els altres que disposi el reial decret que n'estableixi el títol i els ensenyaments mínims corresponents.
L'avaluació final per a cada un dels mòduls d'ensenyament esportiu cursats a distància exigeix superar proves presencials, que s'han de dur a terme dins el procés d'avaluació contínua.
El nombre màxim de convocatòries és l'establert per al règim d'ensenyament presencial.
Els centres que imparteixin ensenyaments esportius a distància han de disposar d'autorització prèvia per impartir aquests mateixos ensenyaments en règim presencial.
Les administracions educatives, en l'àmbit de les seves competències, poden adoptar les mesures necessàries i dictar les instruccions necessàries als centres del seu àmbit territorial per a la posada en marxa i el funcionament de l'oferta de mòduls d'ensenyament esportiu a distància, amb la finalitat que puguin disposar dels espais, equipament, recursos i professorat que garanteixin la qualitat d'aquests ensenyaments.
Així mateix, aquests centres han de disposar dels materials curriculars adequats i s'han d'adaptar al que estableix la disposició addicional quarta de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació.
Per accedir al cicle inicial dels ensenyaments de grau mitjà és necessari tenir el títol de graduat en educació secundària obligatòria o equivalent a efectes acadèmics.
Per accedir al cicle final dels ensenyaments de grau mitjà és necessari acreditar que s'ha superat el cicle inicial de grau mitjà en la corresponent modalitat o especialitat esportiva.
Per accedir al cicle de grau superior és necessari tenir el títol de batxiller o equivalent a efectes acadèmics, així com el títol de tècnic esportiu en la corresponent modalitat o especialitat esportiva.
Excepcionalment, les administracions educatives competents poden autoritzar l'accés al bloc comú del cicle final de grau mitjà sense haver conclòs el mòdul de formació pràctica del cicle inicial, sempre que s'acreditin els requisits de caràcter específic que, per al cicle final de la modalitat o especialitat esportiva, es determinen en el corresponent reial decret que n'estableixi el títol i els ensenyaments mínims.
Si es produeix aquesta excepcionalitat, per accedir al bloc específic del corresponent cicle final s'exigeix tenir superat totalment el cicle inicial de la mateixa modalitat o especialitat esportiva.
Excepcionalment, quan les característiques de la modalitat o especialitat esportiva ho requereixin, el reial decret que n'estableixi el títol i els ensenyaments mínims pot establir una edat mínima per accedir als ensenyaments del grau mitjà.
Aquesta modificació no afecta les condicions d'edat per participar en la prova d'accés a què es refereix l'article 31.
A més dels requisits generals establerts a l'article 29, per accedir a qualsevol dels cicles d'ensenyament esportiu es pot requerir la superació d'una prova de caràcter específic, organitzada i controlada per les administracions educatives, o acreditar un mèrit esportiu en què es demostrin les condicions necessàries per cursar amb aprofitament i seguretat els ensenyaments corresponents, així com per al reconeixement que la modalitat o especialitat esportiva pugui tenir en l'àmbit internacional.
El reial decret que n'estableixi el títol i els ensenyaments mínims, si s'escau, ha de determinar l'estructura, la càrrega lectiva, el contingut i els criteris d'avaluació de les proves de caràcter específic, així com els mèrits esportius exigits per accedir al cicle corresponent.
La superació de la prova de caràcter específic o l'acreditació dels mèrits esportius substitutius d'aquesta prova, juntament amb els mòduls relacionats, acrediten les competències esportives requerides i, si s'escau, les corresponents unitats de competència del Catàleg Nacional de Qualificacions Professionals, sempre que la prova inclogui les realitzacions professionals i els criteris de realització de les unitats de competència esmentades.
Sense perjudici del que disposa l'article 29, és possible accedir als ensenyaments sense tenir el títol de graduat en educació secundària obligatòria o de batxiller, sempre que l'aspirant compleixi els altres requisits de caràcter general i específic que s'estableixin, de conformitat amb el que assenyalen els articles 29 i 30 i, a més, compleixi les condicions d'edat i superi la prova corresponent, segons s'especifica a continuació:
a ) Prova d'accés al grau mitjà.
Té per objecte demostrar els coneixements i les habilitats suficients per cursar amb aprofitament els ensenyaments de l'esmentat grau.
Els continguts de la prova versen sobre els continguts que es determinin en el currículum d'educació secundària obligatòria de la corresponent comunitat autònoma.
Per realitzar aquesta prova es requereix una edat mínima de 17 anys.
b ) Prova d'accés al grau superior.
Té per objecte demostrar la maduresa en relació amb els objectius formatius del batxillerat.
Aquesta prova versa sobre els continguts de les matèries comunes que es determinin en el currículum de batxillerat de la corresponent comunitat autònoma.
Per realitzar aquesta prova es requereix una edat mínima de 19 anys i tenir el títol de tècnic esportiu en la corresponent modalitat o especialitat esportiva, o de 18 anys quan es tingui, a més del títol anterior, un títol de tècnic relacionat amb aquell al qual es vol accedir.
Tant en un cas com en l'altre, l'edat mínima establerta s'ha de complir dins l'any natural de realització de la prova.
La prova d'accés a la formació professional de grau mitjà pot substituir la prova d'accés al mateix grau dels ensenyaments esportius.
La part comuna de la prova d'accés a la formació professional de grau superior pot substituir la prova d'accés al mateix grau dels ensenyaments esportius.
a ) Han de regular les proves d'accés en l'àmbit de les seves respectives competències i realitzar, almenys, una convocatòria anual.
b ) Així mateix, poden oferir i programar cursos de preparació de les proves d'accés, tant per al grau mitjà com per al grau superior, per als alumnes que tinguin, respectivament, un programa d'iniciació professional o un títol de tècnic esportiu, relacionats amb els ensenyaments als quals es pretén accedir.
La qualificació dels cursos de preparació i de les proves d'accés s'ha de fer de la manera següent:
a ) Els cursos de preparació de la prova d'accés són avaluables d'1 a 10 punts, sense decimals.
b ) La nota final de la prova per accedir al grau mitjà, expressada en l'escala numèrica d'1 a 10, amb dos decimals, és la mitjana aritmètica de les notes aconseguides en les diferents parts, sempre que aquestes siguin superiors o iguals a quatre.
Si s'ha realitzat el curs de preparació de la prova d'accés, la nota final de la prova és la suma de la mitjana aritmètica, més la puntuació que resulti de multiplicar per 0,15 la qualificació obtinguda en el curs de preparació quan aquesta sigui cinc o superior.
c ) La nota final de la prova per accedir al grau superior, expressada en l'escala numèrica d'1 a 10, amb dos decimals, és la mitjana aritmètica de la nota de la prova d'accés i la nota final dels ensenyaments de tècnic esportiu, sempre que totes dues siguin superiors o iguals a quatre.
Si s'ha realitzat el curs de preparació de la prova d'accés, la nota final de la prova és la suma de la mitjana aritmètica més la puntuació que resulti de multiplicar per 0,15 la qualificació obtinguda en el curs de preparació quan aquesta sigui cinc o superior.
En tots els casos són positives les qualificacions iguals o superiors a cinc i negatives les inferiors a cinc.
La prova d'accés, a la qual es refereix l'article 31, té validesa en tot el territori nacional.
Els requisits de caràcter específic tenen validesa en tot el territori nacional.
La durada de la validesa s'ha de determinar en el corresponent reial decret que estableixi el títol i els ensenyaments mínims.
D'acord amb el que preveuen els articles 67 i 85 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, i l'article 53 de la Llei 10/1990, de 15 d'octubre, de l'esport, els qui acreditin la condició d'esportista d'alt nivell o esportista d'alt rendiment estan exempts de complir els requisits de caràcter específic per tenir accés als ensenyaments esportius en la modalitat o especialitat corresponent.
El reial decret que n'estableixi el títol i els ensenyaments mínims ha de determinar l'acreditació de competències relacionades amb els requisits de caràcter específic que escaigui atorgar als esportistes amb llicència expedida o homologada per la respectiva federació esportiva espanyola, que compleixin alguna de les condicions següents:
a ) Que siguin esportistes qualificats d'alt rendiment o equivalent per les comunitats autònomes, d'acord amb la seva normativa.
b ) Que hagin estat seleccionats per la corresponent federació esportiva espanyola per representar Espanya, dins els dos últims anys, en almenys una competició oficial internacional de la categoria absoluta.
c ) Que pertanyin a altres col·lectius propis de la modalitat esportiva que, pel seu nivell tècnic i experiència esportiva, estableixi la pròpia norma.
En els centres sostinguts amb fons públics, quan el nombre d'aspirants superi el nombre de places ofertes, s'han d'aplicar els següents criteris d'admissió:
a ) Per accedir al cicle inicial de grau mitjà, l'expedient acadèmic dels aspirants en l'educació secundària obligatòria.
b ) Per accedir al cicle superior, la qualificació final dels ensenyaments conduents al títol de tècnic esportiu, en la modalitat o especialitat corresponent.
Les administracions educatives han d'establir un percentatge de places reservades en els ensenyaments esportius de:
a ) Almenys un 5% de les places ofertes per als qui acreditin algun grau de discapacitat.
b ) Almenys un 10% de les places ofertes per als esportistes d'alt rendiment.
c ) Almenys un 10% de les places ofertes per als que hi accedeixin acreditant la prova d'accés substitutòria dels títols de graduat en educació secundària obligatòria i de batxiller per accedir als ensenyaments de grau mitjà i de grau superior.
d ) Almenys un 10% de les places ofertes per als qui acreditin, segons el cas, l'homologació del seu diploma federatiu, o la convalidació, o la correspondència a què es refereixen la disposició addicional quarta i la disposició transitòria primera.
Dins de la quota de places per a esportistes d'alt rendiment, tenen prioritat els esportistes d'alt nivell.
La matrícula en els ensenyaments esportius està determinada pel tipus d'oferta dels ensenyaments esmentats.
En tot cas, la matricula s'ha de fer en cadascun dels cicles d'ensenyament esportiu, o bé per mòduls o bloc d'ensenyament esportiu, en el cas de matrícula parcial.
A fi de garantir el dret a la mobilitat de l'alumnat, l'ordenació acadèmica dels cicles a les comunitats autònomes ha de possibilitar l'opció de matriculació en règim presencial o a distància dels alumnes que hagin superat algun mòdul esportiu en una altra comunitat autònoma i no hagin esgotat el nombre de convocatòries establert.
Per a això poden fer una matrícula parcial en els mòduls que tinguin pendents.
Els reials decrets que estableixin els títols i ensenyaments mínims han de determinar els mòduls d'ensenyament esportiu que són objecte de correspondència formativa amb l'experiència esportiva corresponent, així com els requisits i les condicions per a aquesta correspondència.
El Govern, amb la consulta prèvia a les comunitats autònomes, ha d'establir les convalidacions entre els ensenyaments esportius i els ensenyaments de formació professional.
El Govern, escoltat el Consell d'Universitats, ha d'establir les convalidacions entre estudis universitaris i estudis d'ensenyaments esportius de grau superior, de conformitat amb el que disposa l'article 65.4 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació.
L'exempció total o parcial del mòdul de formació pràctica es pot determinar en funció de la seva correspondència amb l'experiència com a tècnic, docent o guia, dins l'àmbit esportiu o laboral, sempre que s'acrediti una experiència relacionada amb els estudis d'ensenyaments esportius superior al doble de la durada del mòdul de formació pràctica, que permeti demostrar els resultats d'aprenentatge corresponents a l'esmentat mòdul.
El Reial decret que aprovi el corresponent títol i ensenyaments mínims ha de determinar, si s'escau, l'organisme o entitat que pot certificar l'experiència, i n'ha d'especificar la durada, l'activitat desenvolupada i el període de temps en què ha exercir aquesta activitat.
Són objecte de convalidació els mòduls d'ensenyament esportiu d'una determinada modalitat o especialitat referits a una unitat de competència que formi part del Catàleg Nacional de les Qualificacions Professionals, sempre que la unitat de competència s'acrediti amb:
a ) Qualsevol altre títol dels ensenyaments esportius o de formació professional.
c ) Acreditació parcial de conformitat amb el que s'estableixi en compliment del que preveu l'article 8.3 de la Llei orgànica 5/2002, de 19 de juny, de les qualificacions i de la formació professional.
Són objecte de convalidació els mòduls d'ensenyament esportiu del bloc específic que siguin comuns a diversos cicles d'ensenyaments esportius, sempre que tinguin la mateixa denominació, durada, objectius, criteris d'avaluació i continguts, d'acord amb el que estableixi la norma que reguli cada títol.
L'aplicació s'ha de fer de conformitat amb el que disposa l'article 44.
El Govern pot establir les convalidacions que siguin procedents entre els mòduls d'ensenyament esportiu que no tinguin la mateixa denominació, sempre que tinguin objectius, continguts i durada similars.
Les convalidacions de mòduls d'ensenyament esportiu pertanyents al grau mitjà amb matèries de batxillerat s'han de determinar en el reial decret que n'estableixi el títol i els ensenyaments mínims.
Les sol·licituds de correspondències, convalidacions, exempcions i validesa del bloc comú requereixen la matriculació prèvia de l'alumne per continuar els estudis.
Les correspondències, convalidacions, exempcions i validesa del bloc comú, una vegada resoltes en la forma que es determina per a cada cas en els articles 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42 i 43, les han d'aplicar els centres seguint el procediment establert per la corresponent Administració educativa.
La correspondència, convalidació i exempció ha de quedar registrada en els documents de l'avaluació, utilitzant respectivament les expressions «correspondència», «convalidat» i «exempt».
La concessió de convalidacions no previstes en els articles anteriors l'acorda en cada cas el Ministeri d'Educació i Ciència, prèvia sol·licitud de la persona interessada i d'acord amb el procediment que es determini per reglament.
Els ensenyaments que regula aquest Reial decret s'imparteixen en:
a ) Centres de formació públics o privats, autoritzats per l'Administració educativa competent.
b ) Els centres integrats de formació professional, que han de complir els requisits establerts per la norma que determini els títols i els ensenyaments mínims de la modalitat o especialitat corresponent.
c ) Els centres de referència nacional especialitzats en el sector esportiu als quals fa referència l'article 11.7 de la Llei orgànica 5/2002, de 19 de juny, de les qualificacions i de la formació professional.
Els centres de referència nacional on s'imparteixin ensenyaments esportius han de complir, a més del que s'estableixi a la norma específica que reguli els esmentats centres en desplegament de la Llei orgànica 5/2002, de 19 de juny, de les qualificacions i de la formació professional, els requisits fixats en aquest Reial decret i els que determinin les normes que regulin els títols i ensenyaments mínims de la modalitat o especialitat esportiva.
d ) Els centres docents del sistema d'ensenyament militar, en virtut dels convenis establerts entre els ministeris d'Educació i Ciència i de Defensa.
De manera excepcional, les administracions educatives poden autoritzar centres promoguts per les federacions esportives espanyoles per impartir el bloc específic d'un determinat cicle d'ensenyament esportiu, sempre que es garanteixi l'oferta de la totalitat de la formació mitjançant un conveni amb un altre centre, de conformitat amb el que preveu la disposició addicional primera.
Les sol·licituds d'autorització de centres promoguts per les federacions esportives espanyoles s'han d'adreçar a la corresponent Administració educativa competent, a través del Consell Superior d'Esports, sigui quina sigui la localització geogràfica del centre per al qual se sol·licita l'autorització.
L'autorització pot incloure la utilització d'espais o instal·lacions esportives singulars i pròpies de la pràctica esportiva de la modalitat o especialitat que estiguin fora del centre, sempre que siguin adequats per al desenvolupament de les activitats formatives, que s'identifiquin els espais esmentats i que satisfacin les característiques que els corresponguin, acreditant documentalment l'autorització per al seu ús exclusiu o preferent durant el temps en què tinguin lloc les activitats formatives.
Els centres que vulguin impartir ensenyaments esportius poden ser autoritzats per l'Administració educativa per ubicar aquests ensenyaments en edificis i installacions que no siguin d'ús exclusiu escolar, sempre que compleixin els requisits d'espais formatius i equipaments determinats per les administracions educatives i compleixin les condicions exigides conforme a la legislació vigent.
Tenint en compte les peculiaritats dels ensenyaments esportius, així com els condicionants d'estacionalitat i temporalitat que influeixen en algunes de les modalitats i especialitats esportives, les autoritzacions han de permetre en tot cas que una part de la formació del bloc específic, inclòs el mòdul de formació pràctica, es pugui realitzar fora de l'àmbit de la comunitat autònoma d'establiment.
Les administracions educatives n'han de posar en marxa la coordinació i, si s'escau, els convenis necessaris.
En el cas d'una xarxa d'una mateixa titularitat, conformada per un centre base i diverses seus, que estigui circumscrita a l'àmbit territorial d'una sola comunitat autònoma, l'Administració educativa, en vista de l'informe que pugui sol·licitar al titular de la xarxa, pot determinar els requisits que ha de complir la xarxa quant a la direcció i administració.
En cap cas l'autorització pot reduir els mitjans materials, instal·lacions i equipaments esportius i de professorat que estiguin directament relacionats amb l'activitat docent.
El nombre màxim d'alumnes per unitat escolar és de 30, sense perjudici d'adaptar-lo, si s'escau, als requisits que estableixi la normativa vigent del sistema educatiu.
La ràtio alumnes-professor en els mòduls d'ensenyament esportiu de caràcter procedimental, propis de la pràctica esportiva, s'ha d'establir en el reial decret que en reguli el títol i els ensenyaments mínims, d'acord amb les necessitats docents, les seves particularitats i les garanties de seguretat que ho aconsellin.
En aplicació del que estableixen els articles 98 i 100 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, per exercir la docència dels ensenyaments que es regulen en aquest Reial decret es requereix:
a ) Per als mòduls d'ensenyament esportiu del bloc comú: tenir el títol de llicenciat, enginyer, arquitecte o títol de grau corresponent o les titulacions que, als efectes d'aquesta docència, es declarin equivalents, juntament amb la formació pedagògica i didàctica conforme a la normativa que desplegui l'article 100 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació.
b ) Per als mòduls d'ensenyament esportiu del bloc específic: tenir el títol de llicenciat, enginyer, arquitecte o títol de grau corresponent o les titulacions que, als efectes d'aquesta docència, es declarin equivalents, juntament amb la formació pedagògica i didàctica conforme a la normativa que desplegui l'article 100 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació.
c ) A més, poden impartir els mòduls d'ensenyament esportiu del bloc específic: els qui tinguin el títol de tècnic esportiu superior en la corresponent modalitat i, si s'escau, especialitat esportiva; els qui tinguin el títol de tècnic esportiu en el cas de modalitats esportives que només tinguin aprovats els títols i ensenyaments mínims de grau mitjà; els que hi estiguin autoritzats per les administracions educatives de conformitat amb el que preveu l'article 51.1. c.
Juntament amb la regulació dels corresponents ensenyaments mínims de cada modalitat i, si s'escau, especialitat esportiva, s'ha d'indicar la concordança de titulació del professorat amb el mòdul que ha d'impartir, entenent-se a aquests efectes la relació existent entre la titulació que es requereixi al professorat i els continguts del mòdul.
Així mateix, s'han d'establir les titulacions que es declaren equivalents a aquests efectes.
En els centres educatius públics, la competència docent dels mòduls d'ensenyament esportiu corresponent al bloc comú i al mòdul de formació pràctica dels ensenyaments que es regulen en aquest Reial decret correspon als membres dels cossos de catedràtics d'ensenyament secundari i de professors d'ensenyament secundari que compleixin la concordança d'especialitat que s'estableixi en el reial decret que en reguli el títol i els ensenyaments mínims.
La competència docent dels mòduls del bloc específic correspon a professors especialistes, i als membres dels cossos de catedràtics d'ensenyament secundari i de professors d'ensenyament secundari amb l'especialitat en educació física que tinguin el títol de més grau aprovat en la corresponent modalitat o especialitat esportiva.
Les administracions educatives poden autoritzar a impartir mòduls d'ensenyament esportiu atribuïts al professor especialista els docents que pertanyin als cossos de catedràtics d'ensenyament secundari i de professors d'ensenyament secundari amb l'especialitat en educació física que estiguin qualificats, o bé mitjançant formació dissenyada a l'efecte o reconeguda per les administracions educatives esmentades, o bé mitjançant experiència professional o esportiva.
Excepcionalment, les administracions educatives poden autoritzar com a professor especialista per impartir determinats mòduls d'ensenyament esportiu:
a ) Els qui tinguin el títol de tècnic esportiu superior en la corresponent modalitat i, si s'escau, especialitat esportiva.
b ) Els qui tinguin el títol de tècnic esportiu, en les modalitats i especialitats esportives que només tinguin aprovats els títols i ensenyaments mínims de grau mitjà.
c ) Les persones no necessàriament titulades que duguin a terme la seva activitat en l'àmbit esportiu i laboral, o tinguin experiència docent acreditable en les formacions anteriors d'entrenadors esportius a què es refereix la disposició addicional cinquena, formacions d'entrenadors a les quals es refereix la disposició transitòria primera, i formació de tècnics esportius i tècnics esportius superiors dels ensenyaments esportius.
d ) La incorporació a la docència de les persones a les quals es refereixen els apartats a, b i c s'ha de fer en règim laboral o administratiu, d'acord amb la normativa que hi sigui aplicable.
El reial decret que estableixi el títol i els ensenyaments mínims ha de determinar les condicions particulars que, si s'escau, s'han de reunir per impartir docència com a professor especialista en cadascun dels mòduls d'ensenyament esportiu.
El Consell Superior d'Esports i els òrgans competents de les comunitats autònomes han de promoure la signatura de convenis amb les federacions esportives espanyoles i, si s'escau, amb les d'àmbit autonòmic, per al foment d'aquests ensenyaments, així com dels centres que els imparteixin.
En el marc d'aquests convenis, es pot preveure la utilització d'instal·lacions esportives de titularitat pública, sempre supeditada a les necessitats derivades de la programació de les activitats d'aquests centres.
Sense perjudici de la seva especialització, els títols i ensenyaments mínims de més d'una modalitat o especialitat esportiva es poden establir agrupats, prèvia consulta amb l'òrgan responsable de la formació professional al Ministeri d'Educació i Ciència, sempre que comparteixin semblances tècniques i característiques intrínseques comunes, estiguin assignades pel Consell Superior d'Esports a la mateixa federació esportiva i ho aconsellin les necessitats de desenvolupament de la modalitat o especialitat dins de l'estructura federativa.
Les persones amb discapacitat, considerant a aquests efectes les que estableixen l'article 1.2 de la Llei 51/2003, de 2 de desembre, d'igualtat d'oportunitats, nodiscriminació i accessibilitat universal de les persones amb discapacitat, i les seves disposicions reglamentàries de desplegament, han d'accedir als ensenyaments esportius en igualtat de condicions amb la resta de l'alumnat, i és obligació de les administracions competents portar a terme els ajustos raonables perquè aquest accés no comporti restriccions injustificades contràries al principi d'igualtat d'oportunitats.
A fi de garantir l'eficàcia de la formació i l'exercici posterior de les competències professionals inherents al títol, les administracions competents han d'articular el mecanisme necessari, amb la inclusió d'assessors experts o la petició d'informes, perquè el tribunal de les proves d'accés de caràcter específic pugui valorar si el grau de la discapacitat i les limitacions que comporta possibilita cursar amb aprofitament els ensenyaments, assolir les competències corresponents al cicle de què es tracti i exercir la professió.
A més, si s'escau, el tribunal pot adaptar els requisits i les proves d'accés de caràcter específic que hagin de superar els aspirants que, en tot cas, han de respectar l'essencial dels objectius generals fixats a l'article 3 i els objectius que per al cicle i grau de cada títol s'estableixin a la norma que aprovi el dit títol i els seus ensenyaments mínims.
Els títols de tècnic esportiu i tècnic esportiu superior establerts amb anterioritat a la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, són equivalents a tots els efectes als corresponents de grau mitjà i grau superior dels ensenyaments establerts per l'esmentada Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació.
Les formacions d'entrenadors esportius, així com els diplomes i certificats expedits com a conseqüència de la superació d'aquelles, poden ser objecte de les declaracions d'homologació, convalidació i equivalència als efectes professionals amb els ensenyaments d'aquest Reial decret.
Per fer-ho es requereix el reconeixement previ de les formacions, certificats i diplomes, en cada modalitat o especialitat, així com l'establiment dels criteris que s'han d'aplicar en cadascuna d'aquestes.
Poden ser objecte de reconeixement les formacions, diplomes i certificats d'entrenadors esportius que compleixin les condicions següents:
a ) Que les formacions hagin estat promogudes i els diplomes o certificats expedits pels òrgans competents de les comunitats autònomes o per les federacions esportives, en l'exercici de les competències reconegudes en els seus estatuts i reglaments.
b ) Que les formacions hagin estat promogudes fins al dia 15 de juliol de 1999, data en què va entrar en vigor l'Ordre de 5 de juliol de 1999, per la qual es completen els aspectes curriculars i els requisits generals de les formacions en matèria esportiva a què es refereix la disposició transitòria primera del Reial decret 1913/1997, de 19 de desembre.
c ) Que es refereixin exclusivament a les modalitats i especialitats esportives que estiguin reconegudes pel Consell Superior d'Esports, d'acord amb l'article 8. b de la Llei 10/1990, de l'esport.
Les entitats a les quals es refereix l'apartat a han d'acreditar davant el Consell Superior d'Esports les formacions promogudes i els certificats i diplomes expedits, d'acord amb el que prevegin la norma que estableixi el títol i els ensenyaments mínims i l'Ordre de 30 de juliol de 1999, per la qual es regula el procediment per al reconeixement d'entrenadors esportius als quals es refereixen l'article 42 i la disposició transitòria primera del Reial decret 1913/1997, de 19 de desembre, o la norma que la substitueixi.
Correspon al Consell Superior d'Esports reconèixer les formacions acreditades, en els casos que escaigui, mitjançant resolució que s'ha de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Les propostes d'homologació, convalidació i equivalència s'han d'adoptar sobre la base dels següents criteris:
La Comissió a la qual es refereix l'Ordre de 8 de novembre de 1999 per la qual es crea la Comissió per a l'aplicació homogènia del procés d'homologació, convalidació i equivalència de les formacions d'entrenadors esportius, ha d'establir per a les formacions, certificats i diplomes de cada modalitat o especialitat esportiva reconeguts pel Consell Superior d'Esports els criteris comuns que han de servir de base per formular les propostes de resolució que siguin procedents.
a ) El requisit acadèmic que es va exigir per accedirhi.
b ) Altres requisits exigits per accedir-hi.
c ) El contingut i la durada dels estudis realitzats i la seva relació amb aquells als quals es pretén equiparar.
d ) Si s'escau, l'experiència esportiva i la formació no formal que estiguin directament relacionades amb les competències atribuïdes als tècnics esportius en la modalitat o especialitat esportiva de què es tracti.
A més dels criteris que hagi establert la Comissió, s'han de tenir en compte els següents:
e ) En els casos d'equivalència a efectes professionals es requereix acreditar una experiència d'almenys tres anys com a entrenador, iniciador esportiu, gestor esportiu o qualsevol altra funció directament relacionada amb les competències definides en el perfil professional del títol al qual es vol homologar.
f ) En els casos d'homologació és necessari acreditar el títol acadèmic i l'edat requerida per accedir al corresponent títol, d'acord amb el que disposa l'article 29, així com una experiència d'almenys tres anys com a entrenador, iniciador esportiu, gestor esportiu o qualsevol altra funció directament relacionada amb les competències definides en el perfil professional del títol al qual es vol homologar.
g ) En els casos de convalidació, es requereix el títol acadèmic i l'edat requerida per accedir al corresponent títol, d'acord amb el que disposa l'article 29.
Els criteris comuns establerts per a cada modalitat i especialitat esportiva s'han de fer públics en el Butlletí Oficial de l'Estat mitjançant resolució del Consell Superior d'Esports.
Per a la tramitació i resolució dels expedients individuals s'han de tenir en compte:
a ) Els expedients per a homologació, convalidació i equivalència s'inicien amb la sol·licitud individual, dins un termini de 10 anys que es comença a comptar des de l'endemà de la publicació en el Butlletí Oficial de l'Estat dels criteris comuns, de conformitat amb el que estableix aquesta disposició addicional.
b ) La tramitació dels expedients s'ha d'ajustar al procediment que disposa l'Ordre ECD/189/2004, de 21 de gener, per la qual es regula el procediment de tramitació dels expedients d'homologació, convalidació i equivalència a efectes professionals, de les formacions d'entrenadors esportius, pels ensenyaments esportius de règim especial, als efectes del que preveu l'article 42 del Reial decret 1913/1997, de 19 de desembre, o la norma que la substitueixi.
c ) Correspon a la unitat competent del Consell Superior d'Esports formular la proposta de resolució.
d ) La resolució dels expedients correspon al ministre d'Educació i Ciència.
Poden ser objecte de convalidació les formacions relacionades amb matèries del bloc comú que hagin estat promogudes pels òrgans competents en matèria d'esport de les comunitats autònomes en virtut del que prevegin els seus estatuts i reglaments, sempre que s'hagin portat a terme abans del 15 de juliol de 1999, data en què va entrar en vigor l'Ordre de 5 de juliol de 1999, per la qual es completen els aspectes curriculars i els requisits generals de les formacions en matèria esportiva a què es refereix la disposició transitòria primera del Reial decret 1913/1997, de 19 de desembre.
Les comunitats autònomes a les quals es refereix el punt anterior han d'acreditar la formació davant el Consell Superior d'Esports, dins un termini de seixanta dies naturals comptats des de l'endemà de l'entrada en vigor d'aquest Reial decret.
La formació portada a terme en centres docents militars i de la guàrdia civil pot ser objecte d'homologació, convalidació i equivalència a efectes professionals, sempre que compleixi els següents requisits:
a ) Que les formacions hagin estat promogudes fins al dia 15 de juliol de 1999, data en què va entrar en vigor l'Ordre de 5 de juliol de 1999, per la qual es completen els aspectes curriculars i els requisits generals de la formació en matèria esportiva a què es refereix la disposició transitòria primera del Reial decret 1913/1997, de 19 de desembre.
b ) Que es refereixin exclusivament a les modalitats i especialitats esportives que estiguin reconegudes pel Consell Superior d'Esports, d'acord amb l'article 8. b de la Llei 10/1990, de l'esport.
Als efectes de l'homologació, convalidació i equivalència professional, el Ministeri de Defensa i el Ministeri de l'Interior han d'acreditar la formació davant el Consell Superior d'Esports dins un termini de noranta dies naturals comptats des de l'endemà de l'entrada en vigor de la norma que estableixi el corresponent títol i ensenyaments mínims.
En el cas dels títols ja establerts, de les modalitats o especialitats d'atletisme, bàsquet, handbol, esports de muntanya i escalada, esports d'hivern i futbol, el Ministeri de l'Interior ha de sol·licitar el reconeixement de les formacions portades a terme en centres docents de la Guàrdia Civil, davant el Consell Superior d'Esports, dins un termini de noranta dies naturals comptats des de l'endemà de l'entrada en vigor d'aquest Reial decret.
Les entitats que imparteixin formacions de l'àmbit de l'activitat física i esportiva que no condueixin a l'obtenció d'un títol oficial queden sotmeses a les normes vigents que els siguin aplicables.
Aquestes formacions no poden utilitzar cap de les denominacions establertes per als certificats, cicles, graus o títols oficials que es regulen en aquest Reial decret, ni les corresponents a les denominacions dels centres, ni qualssevol altres que puguin induir a error o confusió amb aquelles.
Els materials dels suports, els formats i les mides que utilitzin per expedir els seus diplomes o certificats s'han de diferenciar netament dels establerts per als títols oficials a l'annex III del Reial decret 733/1995, de 5 de maig, sobre expedició de títols acadèmics i professionals corresponents als ensenyaments establerts per la Llei orgànica 1/1990, de 3 d'octubre, d'ordenació general del sistema educatiu.
En un lloc destacat de la publicitat que emetin hi ha de figurar una referència clara al caràcter no oficial dels estudis que s'imparteixen i dels diplomes o certificats que, al seu terme, s'expedeixen.
En els procediments previstos en aquest Reial decret, per a tot el que no reguli expressament el dit Reial decret o les normes que el despleguin cal atenir-se al que disposa la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
Si en els procediments regulats per aquest Reial decret no es dicta resolució expressa en els terminis assenyalats en cada cas, cal atenir-se al que disposa la disposició addicional vint-i-novena de la Llei 14/2000, de 29 de desembre, de mesures fiscals, administratives i de l'ordre social.
Els centres dependents de les administracions públiques que imparteixin ensenyaments regulats per aquest Reial decret estan subjectes a les taxes i preus públics, de conformitat amb la normativa corresponent que hi sigui aplicable.
Les administracions competents poden ajustar el calendari escolar, tenint en compte les peculiaritats dels ensenyaments esportius i que els ensenyaments d'algunes modalitats o especialitats esportives, per l'àmbit en què es desenvolupen, estan subjectes a condicions de temporalitat.
Per accedir als ensenyaments del grau mitjà o per a la iniciació dels expedients d'equiparació de les formacions i ensenyaments de l'esmentat grau que preveu aquest Reial decret es pot acreditar alguna de les condicions següents:
a ) El títol de graduat en educació secundària.
b ) La superació de la prova d'accés substitutòria del requisit del títol de graduat en educació secundària obligatòria per accedir als ensenyaments esportius de grau mitjà.
c ) El títol de tècnic auxiliar.
e ) La superació del segon curs de batxillerat unificat i polivalent.
f ) El títol de batxiller superior.
g ) La superació del segon curs del primer cicle experimental de la reforma dels ensenyaments mitjans.
h ) La superació del tercer curs del pla 1963 o del segon curs de comuns experimental dels ensenyaments d'arts aplicades i oficis artístics.
i ) El títol d'oficialia industrial.
j ) La superació d'altres estudis que hagin estat declarats equivalents a efectes acadèmics amb algun dels anteriors.
k ) Tots els títols i situacions que es detallen en el punt 2 d'aquesta disposició addicional.
Per accedir als ensenyaments del grau superior o per a la iniciació dels expedients d'equiparació de les formacions i ensenyaments de l'esmentat grau que preveu aquest Reial decret es pot acreditar alguna de les condicions següents:
a ) El títol de batxiller establert per la Llei orgànica 1/1990, de 3 d'octubre, d'ordenació general del sistema educatiu.
b ) La superació de la prova d'accés substitutòria del requisit del títol de batxiller per accedir als ensenyaments esportius de grau superior.
c ) La superació del segon curs de qualsevol modalitat de batxillerat experimental.
d ) El títol de tècnic especialista o el títol de tècnic superior.
e ) El títol de mestratge industrial.
f ) El títol de batxiller superior amb el curs d'orientació universitària (COU) o el preuniversitari.
g ) La superació de la prova d'accés a la universitat per a més grans de vint-i-cinc anys.
h ) Qualsevol títol universitari, de cicle llarg o de cicle curt.
i ) La superació d'altres estudis que hagin estat declarats equivalents als anteriors.
El que s'indica als punts anteriors s'entén sense perjudici del que estableixen l'article 29 i la disposició addicional cinquena.
L'avaluació i acreditació de les unitats de competència que formin part del Catàleg Nacional de Qualificacions Professionals, adquirides mitjançant l'experiència professional o per via d'aprenentatges no formals, s'ha de fer mitjançant l'acreditació parcial obtinguda a través del procediment que s'estableixi en compliment del que disposa l'article 8.4 de la Llei orgànica 5/2002, de 19 de juny, de les qualificacions i de la formació professional.
El Ministeri d'Educació i Ciència ha d'establir el procediment d'acreditació de les competències no referides al Catàleg Nacional de Qualificacions Professionals que formin part del perfil professional dels títols objecte de regulació en aquest Reial decret, adquirides mitjançant l'experiència professional i esportiva o per vies d'aprenentatge no formals.
Amb la finalitat de facilitar l'aprenentatge al llarg de la vida i donar resposta a les necessitats del sistema esportiu, el Govern, mitjançant les normes que regulin els títols d'aquests ensenyaments, pot designar especialitzacions que completin la competència dels títols.
El Ministeri d'Educació i Ciència, a proposta del Consell Superior d'Esports i prèvia consulta dels òrgans competents en matèria d'esports de les comunitats autònomes i de les federacions esportives espanyoles quan sigui procedent, ha d'establir els objectius, continguts i criteris d'avaluació d'aquestes especialitzacions, que s'han d'impartir en centres prèviament autoritzats per impartir els ensenyaments respectius.
La certificació acadèmica que s'expedeixi als titulats que superin una especialització ha d'esmentar el títol al qual es refereix i acreditar les competències adquirides.
La norma que estableixi els títols i els ensenyaments mínims de la modalitat o especialitat esportiva pot determinar la correspondència formativa entre els mòduls d'ensenyament esportiu i l'experiència docent acreditable de les formacions anteriors d'entrenadors esportius a què es refereix la disposició addicional quarta, formacions d'entrenadors a què es refereix la disposició transitòria primera, o la formació de tècnics esportius i de tècnics esportius superiors en els ensenyaments esportius.
Fins a la implantació efectiva dels ensenyaments d'una determinada modalitat o especialitat, les formacions que hagin promogut o promoguin les entitats a les quals es refereix l'apartat 1. a de la disposició addicional cinquena d'aquest Reial decret estan subjectes a les condicions següents:
a ) El bloc comú ha de tenir caràcter d'ensenyaments oficials i s'ha d'impartir en centres autoritzats amb aquesta finalitat per les administracions competents.
b ) En el bloc específic i període de pràctiques poden obtenir el reconeixement als efectes de la correspondència formativa amb els ensenyaments regulats en aquest Reial decret, sempre que s'adaptin en la seva estructura organitzativa, nivells de formació, durada, requisits d'accés i professorat, i, en tots els altres aspectes, a la norma que dicti el Ministeri d'Educació i Ciència.
c ) La superació de la formació del bloc comú, del bloc específic i del període de pràctiques de cadascun dels nivells pot donar lloc a l'equivalència professional que correspongui al cicle d'ensenyament esportiu respectiu dels ensenyaments oficials en la mateixa modalitat o especialitat esportiva.
Amb aquesta finalitat, el Ministeri ha de regular el procediment oportú, prèvia consulta amb els òrgans competents de les comunitats autònomes en matèria d'educació i en matèria d'esports.
Fins que no es creïn els nous títols i ensenyaments en les modalitats i especialitats d'atletisme, bàsquet, handbol, esports de muntanya i escalada, esports d'hivern i futbol, que es van establir a l'empara del que disposa el Reial decret 1913/1997, de 19 de desembre, s'han d'impartir de conformitat amb el que preveuen els reials decrets que van crear els respectius títols i ensenyaments mínims, excepte en els aspectes que es detallen tot seguit, que han de seguir els criteris determinats en els punts següents.
Queden exempts de les proves específiques d'accés als ensenyaments:
a ) Els qui acreditin la condició d'esportista d'alt nivell, a la qual es refereix el Reial decret 1467/1997, de 19 de setembre, o la norma que el substitueixi, en la modalitat o especialitat de què es tracti.
Aquesta condició s'acredita mitjançant un certificat expedit pel Consell Superior d'Esports i el benefici s'estén pel temps que determina el Reial decret esmentat 1467/1997, o la norma que el substitueixi.
b ) Els qui estiguin qualificats com a esportistes d'alt rendiment o equivalent per les comunitats autònomes, en la modalitat o especialitat, d'acord amb la seva normativa.
Aquesta condició s'acredita mitjançant un certificat expedit per la comunitat autònoma i el benefici s'estén per un termini màxim de tres anys, que es comença a comptar l'endemà de la data en què la comunitat autònoma hagi publicat per última vegada la condició d'esportista de l'interessat.
c ) Els qui acreditin haver estat seleccionats, en una determinada modalitat o especialitat, per la respectiva federació esportiva espanyola, per representar Espanya en competicions internacionals en categoria absoluta, almenys una vegada en els últims dos anys.
Aquesta acreditació es fa mitjançant un certificat expedit pel Consell Superior d'Esports.
d ) En les modalitats de futbol i futbol sala, els jugadors i jugadores que, en el termini dels últims dos anys, hagin pertangut almenys una temporada a la plantilla d'un equip que en la mateixa temporada hagi pres part en alguna competició de categoria nacional.
Aquesta condició s'acredita mitjançant un certificat expedit per la Reial Federació Espanyola de Futbol.
e ) En les modalitats d'esports d'hivern, per a l'especialitat d'esquí alpí, haver quedat classificat entre els 20 primers, almenys una vegada en els dos últims anys, en alguna de les proves d'eslàlom, eslàlom gegant o súper gegant dels Campionats d'Espanya Absoluts d'Esquí Alpí; per a l'especialitat d'esquí de fons, haver quedat classificat entre els 20 primers, almenys una vegada en els dos últims anys, en alguna de les proves individuals dels Campionats d'Espanya Absoluts d'Esquí de Fons; per a l'especialitat de surf de neu, haver quedat classificat entre els 20 primers, almenys una vegada en els dos últims anys, en alguna de les proves individuals dels Campionats d'Espanya Absoluts de Surf de Neu.
Aquestes condicions s'han d'acreditar mitjançant un certificat expedit per la Reial Federació Espanyola d'Esports d'Hivern.
f ) En les modalitats d'esports de muntanya i escalada, per a l'especialitat d'alta muntanya, haver format part, almenys una vegada en els últims dos anys, de l'Equip de Joves Alpinistes, condició acreditada mitjançant un certificat expedit per la Federació Espanyola d'Esports de Muntanya i Escalada; per a les especialitats d'escalada i esquí de muntanya, respectivament, haver estat classificat entre els 10 primers, almenys una vegada en els dos últims anys, en l'especialitat d'escalada o esquí de muntanya de les categories sènior del Campionat d'Espanya Absolut.
Aquestes condicions s'han d'acreditar mitjançant un certificat expedit per la Federació Espanyola d'Esports de Muntanya i Escalada.
g ) En la modalitat d'atletisme, haver estat classificat entre els vuit primers, almenys una vegada en els últims dos anys, en qualsevol especialitat o prova de la categoria absoluta del Campionat d'Espanya.
Aquesta condició s'acredita mitjançant un certificat expedit per la Reial Federació Espanyola d'Atletisme.
h ) En la modalitat de bàsquet, els jugadors i jugadores que, en el termini dels dos últims anys, hagin pertangut almenys una temporada a la plantilla d'un equip que en la mateixa temporada hagi pres part en alguna competició de la Lliga de l'Associació de Clubs de Bàsquet (ACB), Lliga Espanyola de Bàsquet (LEB) o Lliga Femenina de Bàsquet (LFB).
Aquesta condició s'acredita mitjançant un certificat expedit per la Federació Espanyola de Bàsquet.
i ) En la modalitat d'handbol, els jugadors i jugadores que, en el termini dels dos últims anys, hagin pertangut almenys una temporada a la plantilla d'un equip que en la mateixa temporada hagi pres part en la Lliga de l'Associació d'Handbol (ASOBAL), la Lliga de Divisió d'Honor B o la Lliga de Divisió d'Honor Femenina (Lliga Costablanca ABF).
Aquesta condició s'acredita mitjançant un certificat expedit per la Reial Federació Espanyola d'Handbol.
Les administracions competents poden autoritzar:
a ) L'aplicació de les mesures sobre tipus d'oferta, formació a distància i criteris d'admissió que estableixen, respectivament, els articles 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30 i concordants.
b ) L'aplicació de les mesures sobre reserva de places que estableix la disposició addicional tretzena.
c ) Centres amb les mesures i els requisits que preveu el capítol X.
Mentre el Ministeri d'Educació i Ciència no reguli el que estableix la disposició transitòria primera, continua vigent l'Ordre ECD/3310/2002, de 16 de desembre (BOE de 30 de desembre), excepte en els aspectes que es detallen a continuació:
a ) L'edat per realitzar les proves d'accés substitutòries dels títols de graduat en educació secundària obligatòria i de batxiller requerits, respectivament, per accedir als ensenyaments de grau mitjà i de grau superior, que s'ajusta al que estableix l'article 31 amb aquesta finalitat.
b ) Els continguts de la prova d'accés substitutòria del títol de graduat en educació secundària obligatòria, que s'ajusta al que preveu el mateix article 31.
c ) Els ensenyaments del bloc comú es poden impartir de forma presencial o a distància.
d ) La superació de la totalitat de les formacions de nivell 1, en funció dels continguts i càrrega horària superada, a proposta del Consell Superior d'Esports, pot donar lloc a l'equivalència professional, i, si s'escau, als mateixos efectes acadèmics que el certificat acadèmic oficial de superació del cicle inicial de grau mitjà, en la mateixa modalitat o especialitat.
e ) La superació de les formacions del nivell 2, en funció dels continguts i càrrega horària superada, a proposta del Consell Superior d'Esports, pot donar lloc a l'equivalència professional, i si s'escau, a l'homologació del diploma esportiu obtingut, amb el títol de tècnic esportiu en la mateixa modalitat o especialitat.
f ) La superació de les formacions del nivell 3, en funció dels continguts i càrrega horària superada, a proposta del Consell Superior d'Esports, pot donar lloc a l'equivalència professional, i si s'escau, a l'homologació del diploma esportiu obtingut, amb el títol de tècnic esportiu superior en la mateixa modalitat o especialitat.
Mentre no es publiquin altres normes que les substitueixin, segueixen en vigor les següents, en tot el que no s'oposi al que preveu el present Reial decret:
a ) L'Ordre de 30 de juliol de 1999 (BOE de 12 d'agost), que regula el procediment de reconeixement de les formacions d'entrenadors esportius.
b ) L'Ordre ECD/454/2002, de 22 de febrer (BOE de 5 de març), que estableix els documents bàsics de l'avaluació i requisits necessaris per a la mobilitat dels alumnes.
c ) L'Ordre de 8 de novembre de 1999 (BOE de 13 de novembre), que crea la Comissió per a l'aplicació homogènia dels processos d'homologació, convalidació i equivalència de les formacions d'entrenadors esportius, i l'Ordre ECI/1636/2005, de 31 de maig (BOE de 4 de juny), que la modifica.
d ) L'Ordre ECD/189/2004, de 21 de gener (BOE de 6 de febrer), que regula el procediment de tramitació dels expedients d'homologació, convalidació i equivalència de les formacions d'entrenadors esportius.
e) L'Ordre ECI/3224/2004, de 21 de setembre (BOE de 8 d'octubre), que estableix determinades convalidacions a efectes acadèmics entre els ensenyaments oficials i els de tècnics esportius, així com les ordres ECI/3341/2004 de 8 d'octubre (BOE de 15 d'octubre) i ECI/3830/2005 (BOE de 9 de desembre), que modifica la primera.
Als efectes de les declaracions d'homologació, convalidació i equivalència professional previstes a la disposició addicional cinquena, els òrgans de les comunitats autònomes competents en matèria d'esport poden sol·licitar el reconeixement dels diplomes i certificats d'entrenadors de futbol sala, expedits per les federacions autonòmiques de futbol sala entre el dia 4 de febrer de 1986 i el dia 15 de febrer de 1993, que no estiguin continguts a la Resolució del Consell Superior d'Esports de 24 d'abril de 2002 (BOE de 30 de maig).
El reconeixement exigeix que aquestes formacions hagin estat promogudes en les condicions que s'estableixen a l'esmentada disposició addicional quarta.
Les sol·licituds s'han de formular davant el Consell Superior d'Esports, dins un termini màxim de 60 dies hàbils, que s'inicia a l'entrada en vigor d'aquest Reial decret.
En tots els aspectes no previstos en aquest precepte s'ha de seguir el que disposa l'Ordre de 30 de juliol de 1999.
Correspon a la Presidència del Consell Superior d'Esports efectuar el reconeixement en els casos que sigui procedent, mitjançant una resolució que ha de fer pública en el Butlletí Oficial de l'Estat.
La instrucció del procediment l'ha de dur a terme la unitat competent del dit organisme.
El Ministeri d'Educació i Ciència, a proposta del Consell Superior d'Esports, i previ acord dels òrgans competents en matèria d'educació i en matèria d'esports de les comunitats autònomes, així com de les federacions esportives espanyoles, pot efectuar el reconeixement que correspongui d'aquelles formacions que s'hagin realitzat amb caràcter merament federatiu entre l'entrada en vigor de l'Ordre de 5 de juliol de 1999 i l'entrada en vigor del present Reial decret.
Als efectes del que preveu el punt 1 anterior, el Ministeri d'Educació i Ciència ha d'establir el procediment que correspongui aplicar en cada cas.
Queda derogat el Reial decret 1913/1997, de 19 de desembre, pel qual es configuren com a ensenyaments de règim especial els conduents a l'obtenció de les titulacions de tècnics esportius, i s'aproven les directrius generals dels títols i dels corresponents ensenyaments mínims, sense perjudici del que estableixen les disposicions transitòries segona i tercera d'aquest Reial decret.
També queden derogades totes les disposicions del mateix rang o inferior que s'oposin al que disposa aquest Reial decret o el contradiguin.
El Ministeri d'Educació i Ciència ha de regular els aspectes necessaris per garantir la mobilitat dels alumnes.
Es modifica el punt 7 de l'annex II del Reial decret 320/2000, de 3 de març, pel qual s'estableixen els títols de tècnic esportiu i tècnic esportiu superior en les especialitats de futbol i futbol sala, se n'aproven els corresponents ensenyaments mínims i es regulen les proves i els requisits d'accés a aquests ensenyaments, que queda redactat de la manera següent:
Per accedir als ensenyaments de tècnic esportiu superior en futbol i de tècnic esportiu superior en futbol sala és necessari acreditar l'experiència adquirida després d'haver obtingut el títol de tècnic esportiu, com a entrenador titular d'equips que participin, durant almenys una temporada, a: Tercera divisió, Categoria Regional Preferent, Categoria Regional Ordinària, Lliga Nacional Juvenil, o en competicions de les categories juvenil, cadet, infantil, aleví o benjamí.
L'acreditació d'aquesta experiència s'ha de fer mitjançant un certificat expedit per la Reial Federació Espanyola de Futbol o per la federació autonòmica de futbol que correspongui.
En tot cas, per a l'acreditació a la qual es refereix l'apartat a) només es comptabilitzen les competicions promogudes per la Reial Federació Espanyola de Futbol o per les respectives federacions autonòmiques de futbol.
La temporada es considera completada quan s'acredita el compliment de les funcions de manera ininterrompuda durant un temps mínim de 6 mesos, o si s'escau, de 183 dies.»
Per als ensenyaments a què es refereix el Reial decret 318/2000, de 3 de març, pel qual s'estableixen els títols de tècnic esportiu i tècnic esportiu superior en les especialitats dels esports de muntanya i escalada, se n'aproven els corresponents ensenyaments mínims i es regulen les proves i els requisits d'accés a aquests ensenyaments, la relació numèrica professor-alumnes en el mòdul de formació tècnica i metodologia de l'ensenyament del descens de barrancs és d'1:4.
Aquest Reial decret té el caràcter de norma bàsica i és aplicable en tot el territori nacional, a excepció del que estableix l'apartat 2 de l'article 24; de l'apartat 3 de l'article 35; de l'apartat 2 de l'article 45, i de la remissió que es fa en els preceptes a les facultats de les comunitats autònomes en l'àmbit de les seves competències, i es dicta en virtut de les competències que atribueix a l'Estat l'article 149.1.30a de la Constitució i la disposició addicional primera, apartat 2 a i c, de la Llei orgànica 8/1985, de 3 de juliol, reguladora del dret a l'educació.
S'habilita el ministre d'Educació i Ciència, en l'àmbit de les seves competències, per dictar totes les normes que siguin necessàries per al desplegament i l'execució del que preveu aquest Reial decret.