Un any més, la diada del 28 d'abril, Dia Internacional de la Seguretat i la Salut en el Treball, ens ofereix l'oportunitat de reflexionar sobre els canvis en el món del treball, i sobre com poden afectar aquests a la prevenció de riscos laborals.
Cartell commemoratiu del Dia Internacional de la Seguretat i Salut en el Treball 2012.
En un moment de greus dificultats econòmiques i del mercat de treball com l'actual, on la necessitat de guanyar competitivitat i reduir costos és fa més palesa que mai, tant per a les empreses com per a les administracions, és important recordar que la prevenció de riscos laborals ha de seguir la tendència de millora que se sosté des de fa 10 anys.
I ho ha de fer perquè la cerca de l'eficiència i la competitivitat, imprescindible sempre, però ara més que mai, no es pot fer en detriment de la salut i la seguretat de les persones.
En primer lloc perquè les persones, la seva salut, han de passar per davant de qualsevol altre criteri, però també perquè, no ens cansarem de dir-ho, una bona prevenció és beneficiosa per a les empreses, també des del punt de vista econòmic.
Entre els beneficis que les bones polítiques preventives aporten a les empreses se'n poden citar la reducció de les baixes per accidents o malalties laborals, i per tant de les absències.
Cal tenir present que, a empreses petites com són les majoria de les catalanes, una absència de llarga durada d'un treballador pot suposar un trasbals molt important, i que tot el que es faci per evitar-la serà en benefici del treballador, però també de la bona marxa de l'empresa.
En aquest sentit hem de subratllar que no hi ha llocs de treball sense risc, sinó que tots tenen uns riscos que cal identificar i controlar.
És innegable que avui en dia, amb un alt percentatge de treballadors fent tasques "d'oficina", riscos clàssics com els talls, els cops o les caigudes d'alçada van de baixa –tot i que encara no els tenim totalment controlats-.
Pel contrari, en aquests llocs de treball en aparença segurs són freqüents els trastorns músculo-esquelètics derivats de males postures i un sedentarisme excessiu durant la jornada de treball, així com els efectes perniciosos dels riscos psicosocials –estrès i, en casos extrems "burn-out"-.
Aquests dos riscos, que només rarament causen desgràcies de conseqüències irreparables, es troben tanmateix entre les principals causes de baixa laboral a Catalunya.
I aquests dos tipus de risc ens porten a una tercera reflexió important, que val no només per a ells, sinó per al conjunt dels riscos laborals; en contra del que sovint es pensa, la introducció de millores preventives no és necessàriament complexa ni cara.
En molts casos, una bona disposició dels llocs de treball, o petites modificacions organitzatives aconsegueixen importants millores en les condicions i l'ambient de treball, amb efectes beneficiosos tant pels treballadors com per les empreses
En molts casos, ni la dificultat ni el cost, sinó simplement, la manca de conscienciació: no pensar-hi, o pensar-hi només des de l'òptica d'una mera obligació legal a complir.
La presa de consciència sobre la importància de la prevenció és el combustible essencial per continuar reduint les nostres xifres de sinistralitat.
La millora experimentada en aquesta dècada no es deu a un únic factor, sinó que ha estat el fruit d'un esforç conjunt, que cal mantenir i augmentar.
Les empreses han invertit, per exemple adquirint maquinària més segura, i han format en prevenció els seus treballadors.
Aquests han pres una major consciència de la importància de treballar amb seguretat, i en molts casos han proposat millores que han suposat un avenç, perquè són ells els que millor coneixen el seu lloc de treball.
Per la seva banda, els agents socials han contribuït en aquesta reducció de la sinistralitat amb les seves accions formatives i de divulgació, i acordant convenis col·lectius on els continguts preventius han anat prenent un major pes.
Les institucions i entitats vinculades a la prevenció han aportat una millora en les pràctiques preventives, i han fet un important esforç de recerca que ha permès millorar no només les polítiques preventives sinó també, en molts casos, els processos de treball.
Finalment, les administracions han aportat el seu granet de sorra: afinant la normativa –un camí pel qual cal seguir, apostant per una prevenció menys administrativa i més efectiva-; fent campanyes d'assessorament i divulgatives entre les empreses, els treballadors, i la ciutadania en general, juntament amb la rellevant tasca de la Inspecció de Treball perseguint els qui infringeixen les normes preventives.
Tot aquest esforç conjunt és el que ha permès que, en els darrers 10 anys, els índexs de sinistralitat laboral s'hagin reduït a Catalunya més d'un 50%, i en el cas dels mortals, en un 60%.
Doncs bé, tots plegats hem de seguir lluitant, a tots els fronts, per reduir els accidents de treball i malalties laborals.
I podem fer amb la convicció de saber que aquesta lluita té premi.