Catalunya sempre ha tingut un fort teixit industrial, que ha marcat en bona part el desenvolupament econòmic del país.
Tanmateix, en els darrers anys, l'augment del nivell de vida, juntament amb la concentració de la població i l'activitat econòmica a les grans ciutats, ha fet que altres sectors, com ara el transport, adquireixin importància significativa.
Una bona mostra d'aquesta rellevància la trobem en el camp energètic: a Catalunya, el sector del transport absorbeix una part significativa del consum d'energia final, sent el primer sector consumidor d'energia a Catalunya.
Tot això fa que, ara més que mai, sigui necessari endegar actuacions encaminades a millorar l'eficiència en aquest sector i, quan parlem de fer ús més racional de l'energia en el transport, ens referim a un ampli ventall de possibilitats; la potenciació del transport públic, el disseny i fabricació de vehicles més eficients, la recerca de nous combustibles, la gestió integral del trànsit, etc.
El mercat de la climatització al nostre país presenta el ritme de creixement més important de tota al Unió Europea: només els últims deu anys, el nombre d'habitatges amb aire condicionat ha augmentat en un 50% i, d'altra banda, la quantitat d'equips de refrigeració ambiental instal·lats en els edificis del sector terciari s'incrementa en un ritme del 10% anual.
Aquest creixement del sector -juntament amb el previst per als propers anys- fa que, ara més que mai, calgui dur a terme mesures de racionalització de l'energia que contemplin, fonamentalment, la introducció de noves tecnologies de climatització més eficients des del punt de vista energètic.
En aquesta línia, l'Institut Català d'Energia i l'agència d'energia de la regió italiana de Llombardia han dut a terme un estudi en el marc del programa sobre Planificació Energètica Regional i Urbana de la Direcció General d'Energia (DG XVII) de la Comissió Europea sobre les instal·lacions de climatització estival, el qual s'ha dut a terme de manera paral·lela en totdes dues regions.
En el decurs dels darrers anys, les regions han consolidat el seu paper dins la Unió Europea, alhora que s'hi han produït importants processos de descentralització.
Mentre que les grans decisions quant a política monetària, comerç exterior, etc., són traspassades progressivament a les institucins europees, les regions conserven a les seves mans les competències per generar un marc competitiu: comunicacions i infraestructures, intercanvis de tecnologia, formació professional, gestió de l'energia i del medi ambient, etc.
L'energètic és justament un àmbit on el paper de les regions esdevé cada cop més important.
Si bé en aspectes de planificació energètica a grans trets, la coordinació d'actuacions i polítiques a escala estatal o comunitària és un element positiu, hi ha d'altres vessants de la intervenció energètica on cal un coneixement de la realitat des d'una perspectiva local per obtenir uns resultats rellevants.
En els darrers anys s'ha posat de manifest que l'energia és un bé car i escàs, a més a més de ser un factor determinant de l'activitat econòmica.
Això ha fet que les administracions públiques dediquin un important esforç per aconseguir-ne una millor utilització i per desenvolupar noves fonts d'energia.
De fet, la promoció de l'ús eficient de l'energia, la diversificació de fonts d'energia i el foment de la utilització de les energies renovables han estat, de bon principi, idees motriu de la política energètica que ha dut a terme el Departament d'Indústria i Energia, que s'emmarca dins la seva política industrial, fonamentada en la millora de la productivitat, la innovació tecnológica i la internacionalització dels mercats, i que enllaça amb les línies generals de política energètica de tots els països europeus.
Una de les principals funcions de l'Institut Català d'Energia és la participació i col·laboració en programes de recerca aplicada de tecnologies energétiques i d'avaluació dels recursos energétics autòctons, segons preveu l'article 4 de la seva llei de creació.
Consegüentment, l'ICAEN ha desenvolupat el Programa d'avaluació dels recursos energètics, que permet d'obtenir dades sobre la situació dels recursos energètics renovabes a Catalunya i les seves característiques.
La finalitat d'aquest programa ha estat determinar el seu potencial i permetre el disseny acurat d'apliacions.
L'aprofitament del vent a Catalunya ha estat una forma usual de cobrir les necessitats energètiques de la societat: transports amb vela, molins fariners, molins de bombament d'aigua i, recentment, producció d'electricitat.
El Departament d'Indústria i Energia, a través de la Direcció General d'Energia i l'Institut Català d'Energia, duu a terme, des de 1982, una sèrie de projeces per a conèixer cientificament el vent, i d'actuacions per a desenvolupar la tecnologia eòlica i el seu ús.
Entre 1985 i 1988 es va confeccionar l'Atlas Eòlic de Catalunya en col·laboració amb l'empresa ENHER, del grup ENDESA, mitjançant el mesurament dels vents en 83 llocs del territori.
Actualment, el desenvolupament de les energies renovables es troba en un moment decisiu i una bona part de les condicions objectives per aconseguir aquest desenvolupament ja són al nostre abast.
D'una banda, els objectius polítics, per fer que les energies renovables representin un 12 % del balanç energètic europeu l'any 2010, s'han explicitat en el Llibre Blanc de les Energies Renovables de la Unió Europea o, en el cas de Catalunya, en el Llibre Verd de les Energies Renovables de l'Eurorregió.
El sector elèctric a Espanya, com ha passat a la majoria de països europeus, ha estat un sector regulat des de l'Administració per mitjà d'un sistema integrat per a tot el territori.
Fins al recent procés d'integració empresarial, la major part de la producció i de la distribució del sistema era realitzada per grans empreses de cicle complet (producció i distribució), com Fecsa, Enher, lberdrola, Unión Eléctrica Fenosa, Hidroeléctrica del Cantábrico, etc. Com a fet singular, l'empresa pública ENDESA només produïa l'electricitat que venia, a uns preus fixats pel Govern central, a les altres grans empreses.
Red Eléctrica de España SA era la companyia encarregada de transportar l'electricitat a tot el país i de fer l'explotació unificada del sistema elèctric.
En aquests darrers anys, a Catalunya i a la resta de l'Estat espanyol, els mercats energètics han sofert una profunda transformació, passant, en un període relativament curt, d'una situació on l'administració energètica exercia simultàniament el paper d'agent i de regulador dels diferents sectors energètics a una nova concepció, radicalment diferent basada en els principis de liberalització i de la lliure competència.
En aquest procés de liberalització, el paper de la política energètica de la Generalitat de Catalunya ha estat més que notable, ja que ha protagonitzat una actuació activa i constant en la creació d'aquesta nova estructura liberalitzada, que situa el nostre país entre els més avançats d'Europa en aquest procés.
Arreu del món la demanda de mobilitat de persones i mercaderies creix ininterrompudament des de fa dècades.
Així, el sector dels transports, incloent en aquest concepte la fabricació de vehicles, la creació d'infrastructura o I'aprovisionament de combustibles, ha esdevingut un dels principals sectors d'activitat a molts dels països més desenvolupats.
Des del punt de vista energètic l'augment del parc de vehicles i de la mobilitat de persones i mercaderies fa que, tot i les millores en l'eficiència dels vehicles, el consum d'energia del transport estigui creixent a un ritme molt superior al de la resta de sectors.
L'Institut Català d'Energia treballa actualment en l'elaboració de l'Atlas de radiació solar a Catalunya, l'objectiu principal del qual és conèixer amb precisió les dades corresponents a la radiació global i difusa rebuda en diferents localitats del territori català.
Una primera aportació del Departament d'Indústria, Comerç i Turisme a l'estudi de la radiació solar a Catalunya fou la publicació, l'any 1982, del llibre Energia solar a Catalunya.
Radiació solar i insolació, on es recollien les dades de radiació solar existents en aquells moments a Catalunya, com també un estudi teòric sobre el fenomen.
L'objectiu d'aquesta publicació, editada conjuntament per la Direcció General d'Energia i Mines i l'Institut Català d'Energia, és oferir una informació objectiva sobre els diferents avantatges i inconvenients de les línies elèctriques aèries i subterrànies, segons el nivell de tensió (alta tensió, mitjana tensió i baixa tensió), i atenent a un ampli conjunt de criteris de caire econòmic, tècnic i mediambientals.
El contingut de la publicació és eminentment didàctic, per a que la ciutadania, els responsables de les diferents administracions, grups ecologistes, partits polítics, etc.disposin d'una informació tècnica suficient per a analitzar, en termes generals, la conveniència de la instal·lació d'una línia elèctrica subterrània o aèria.
Les conclusions de l'estudi són coherents amb els criteris establerts per la Direcció General d'Energia i Mines pel que fa al soterrament de les línies elèctriques segons el nivell de tensió i la zona on passa la línia (rural o urbana).
A finals de 2001 el conseller d'Indústria, Comerç i Turisme va presentar el Pla de l'Energia a Catalunya en l'horitzó de l'any 2010, que pretén establir les bases de la política energètica catalana en la primera dècada del segle XXI, considerant els canvis que s'han esdevingut en els darrers anys en el sector energètic, com la privatització de les empreses del sector i la liberalització promoguda amb les lleis del sector elèctric i d'hidrocarburs, i l'evolució de la
societat catalana, molt més conscienciada envers la necessitat de reduir l'impacte ambiental de la seva activitat i d'implantar un model de desenvolupament sostenible que garanteixi a les properes generacions les seves possibilitats d'evolució i de desenvolupament.
El pla analitza tots els aspectes relacionats amb l'energia a Catalunya, començant per la demanda d'energia, l'eficiència del seu ús, les tecnologies energètiques disponibles, les energies renovables, les infraestructures energètiques, la qualitat dels productes i serveis energètics, la recerca i el desenvolupament tecnològic en l'àmbit energètic, la disponibilitat d'energia en les zones rurals, les possibilitats de crisi d'abastament energètic a Catalunya, etc.