projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
L'Administració ha d'organitzar les activitats educatives, culturals i professionals d'acord amb el sistema oficial, de manera que els interns puguin assolir les titulacions corresponents.
Perquè els interns puguin accedir al servei públic de l'educació universitària cal que l'Administració penitenciària subscrigui, amb els informes previs d'àmbit educatiu que es considerin pertinents, els convenis oportuns amb universitats públiques.
Aquests convenis han de garantir que l'ensenyament s'imparteix en les condicions i amb el rigor i la qualitat inherents a aquest tipus d'estudis, i adaptar en el que sigui necessari la metodologia pedagògica a les circumstàncies especials que concorren en l'àmbit penitenciari. l'alteració del règim i l'estructura de l'ensenyament o de l'assistència educativa als interns prevista enels convenis esmentats, així com qualssevol altres modificacions, pròrrogues o extensió d'aquells a noves parts signants o subjectes, han de ser autoritzats per l'Administració penitenciària.
En consideració amb la mobilitat de la població reclusa i a la naturalesa no presencial dels estudis a què es refereix aquest article, els convenis esmentats al paràgraf anterior s'han de subscriure, preferentment, amb la Universitat Nacional d'Educació a Distància.
No obstant això, les administracions penitenciàries competents poden subscriure convenis amb universitats del seu àmbit en els termes establerts en el paràgraf anterior.
L'Administració ha d'organitzar les activitats, educatives, culturals i professionals d'acord amb el sistema oficial, de manera que els interns puguin obtenir les titulacions corresponents, per a la qual cosa tenen dret a comunicar amb els seus professors als únics efectes de realitzar els exàmens corresponents.
Les internes poden tenir en companyia seva els fills que no hagin complert els tres anys d'edat, sempre que n'acreditin degudament la filiació.
En els centres on hi hagi ingressades internes amb fills, hi ha d'haver un local habilitat com a guarderia infantil.
Cal que l'Administració penitenciària estableixi els convenis necessaris amb entitats públiques i privades per tal de potenciar al màxim el desenvolupament de la relació maternofilial i de la formació de la personalitat de l'infant dins de l'especial circumstància determinada pel compliment de la mare de la pena privativa de llibertat.
S'ha d'establir reglamentàriament un règim específic de visites per als menors que no superin els deu anys i que no convisquin amb la mare al centre penitenciari.
Aquestes visites s'han de fer sense restriccions de cap mena pel que fa a freqüència i intimitat, i se n'ha d'ajustar la durada i l'horari a l'organització regimental dels establiments.
Als establiments de dones s'ha de facilitar a les internes els articles necessaris d'ús normal per a la higiene íntima.
Igualment hi pot haver un local habilitat per a guarderia infantil i educació preescolar amb la finalitat que les internes puguin tenir en companyia seva els fills que no hagin assolit l'edat d'escolaritat obligatòria.
Als establiments de dones s'ha de facilitar a les internes els articles necessaris d'ús normal per a la higiene intima.
e ) Les dones embarassades durant setze setmanes ininterrompudes ampliables per part múltiple fins a divuit setmanes.
El període d'excepció s'ha de distribuir d'acord amb l'opció de la interessada, sempre que sis setmanes siguin immediatament posteriors al part.
e ) Les dones embarassades durant les sis setmanes anteriors a la data prevista per al part, i les vuit posteriors a l'infantament.
Depèn del director de l'organisme, amb el nivell orgànic que es determini en la relació de llocs de treball, la Divisió de Tecnologies de la Informació, a la qual corresponen les funcions de direcció de l'elaboració i execució dels plans informàtics de l'organisme, la gestió i administració de les xarxes de comunicació de veu i dades de l'Oficina, i també l'assistència tècnica i suport que li demani la resta de l'organisme en matèria de tecnologies de la informació.
Exercir, com a institució mediadora i arbitral, d'acord amb el que preveuen la Llei 5/2002, de 6 de juliol, de mediació en afers civils i mercantils, i la Llei 60/2003, de 23 de desembre, d'arbitratge, les funcions de resolució de conflictes relatius a l'adquisició, la utilització, la contractació i la defensa dels drets de propietat industrial en les matèries no excloses de la lliure disposició de les parts conforme a dret.
Per ordre del ministre d'Energia, Turisme i Agenda Digital, prèvia proposta de l'Oficina Espanyola de Patents i Marques, s'ha de desenvolupar el funcionament de l'Oficina com a institució mediadora i arbitral.
L'Oficina Espanyola de Patents i Marques és un organisme autònom dels que preveu l'article 98 de la Llei 40/2015, d'1 d'octubre, de règim jurídic del sector públic, adscrit al Ministeri d'Energia, Turisme i Agenda Digital, a través de la Subsecretaria, al qual correspon realizar la direcció estratègica, l'avaluació i el control d'eficàcia sobre les seves actuacions, en els termes que preveuen els articles 85 i 98.2 de la Llei esmentada.
L'Oficina Espanyola de Patents i Marques té personalitat jurídica pròpia i capacitat d'obrar per al compliment de les seves finalitats i es regeix per la Llei 17/1975, de 2 de maig, sobre creació de l'organisme autònom Registre de la Propietat Industrial, així com pel que estableixen la Llei general pressupostària i les altres normes legals i reglamentàries d'aplicació als organismes autònoms de l'Administració general de l'Estat.
La seva denominació és Oficina Espanyola de Patents i Marques, OA.
L'Oficina Espanyola de Patents i Marques és un organisme autònom, adscrit al Ministeri d'Indústria i Energia, a través de la Subsecretaria.
L'Oficina Espanyola de Patents i Marques té personalitat jurídica pròpia i capacitat d'obrar per al compliment de les seves finalitats i es regeix per la Llei 17/1975, de 2 de maig, sobre creació de l'organisme autònom Registre de la Propietat Industrial; Llei 21/1992, de 16 de juliol, d'indústria, i també pel que estableixen la Llei general pressupostària i les altres disposicions aplicables als organismes autònoms de l'Administració general de l'Estat.
Els òrgans registrals competents per a l'atorgament o la verificació de denominacions de persones jurídiques han de denegar el nom o la raó social sol·licitat si coincideix o pot originar confusió amb una marca o un nom comercial famosos en els termes que resulten d'aquesta Llei, llevat que hi hagi autorització del titular de la marca o el nom comercial.
Els òrgans registrals competents per a l'atorgament o la verificació de denominacions de persones jurídiques han de denegar el nom o la raó social sol·licitat si coincideix o pot originar confusió amb una marca o un nom comercial notoris o rebatejats en els termes que resulten d'aquesta Llei, llevat que hi hagi autorització del titular de la marca o el nom comercial.
* Aquesta disposició addicional és en vigor des del 9 de desembre de 2001.
Una vegada establertes les condicions generals, els requisits i les característiques tècniques de la presentació de sol·licituds i escrits en suport magnètic o per mitjans telemàtics, queda reduït en un 15 per cent l'import de les taxes a què estiguin subjectes aquestes sol·licituds i escrits, si aquests es presenten i les taxes s'abonen prèviament o simultàniament pels mitjans tècnics esmentats.
Una vegada s'estableixin les condicions generals, els requisits i les característiques tècniques de presentació de sol·licituds en suport magnètic o per mitjans telemàtics, queda reduït en un 15 per cent l'import de les taxes de sol·licitud de registre, divisió de la sol·licitud i de renovació, en el cas que els interessats presentin les sol·licituds en suport magnètic o per mitjans telemàtics.
Quan una marca de la Unió es beneficiï de l'antiguitat d'una marca anterior amb efectes a Espanya, es pot declarar la caducitat o nul·litat d'aquesta marca anterior, encara que ja estigui extingida per la falta de renovació, la renúncia del titular o l'impagament de les taxes de manteniment, si s'escau, sempre que la caducitat o nul·litat s'hagi pogut declarar en el moment de la renúncia o extinció.
En aquest cas, l'antiguitat deixa de tenir efecte.
Quan una marca comunitària es beneficiï de l'antiguitat d'una marca anterior amb efectes a Espanya, es pot declarar la caducitat o nul·litat d'aquesta marca anterior, encara que ja estigui extingida per la falta de renovació, la renúncia del titular o l'impagament de les taxes de manteniment, si s'escau.
* Aquest article és en vigor des del 9 de desembre de 2001.
La presentació d'una sol·licitud de marca de la Unió s'ha d'efectuar a l'Oficina de la Propietat Intel·lectual de la Unió Europea, de conformitat amb el que preveu l'article 30 del Reglament (UE) núm. 2017/1001 del Parlament Europeu i del Consell, de 14 de juny de 2017, sobre la marca de la Unió Europea.
La presentació d'una sol·licitud de marca comunitària a l'Oficina Espanyola de Patents i Marques, a l'empara de l'article 25.1. b del Reglament (CE) 40/94 del Consell, de 20 de desembre de 1993, sobre la marca comunitària, dóna lloc al pagament de la taxa corresponent.
L'Oficina Espanyola de Patents i Marques ha d'indicar la data de recepció de la sol·licitud i el nombre de pàgines que la componen, i transmetre-la a l'Oficina d'Harmonització del Mercat Interior, si la taxa assenyalada anteriorment ha estat satisfeta.
Les marques col·lectives o de garanties només es poden cedir, respectivament, a una persona que compleixi els requisits de l'article 62, apartat 2 o de l'article 68, apartat 2.
Les marques col·lectives i de garantia el registre de les quals hagi estat cancel·lat per qualsevol de les causes que preveu aquesta Llei no poden ser registrades en relació amb productes o serveis idèntics o similars durant un termini de tres anys a comptar des del dia en què va ser publicada la cancel·lació del registre de la marca o, si han caducat per falta de renovació, des del dia en què va concloure el termini de demora per renovar el registre.
A més de per les causes de caducitat que assenyala l'article 54, es declaren caducats els drets del titular d'una marca de garantia, mitjançant una sol·licitud presentada davant l'Oficina Espanyola de Patents i Marques o mitjançant una demanda de reconvenció en una acció per violació, quan:
a ) El titular ha deixat de complir els requisits que estableix l'article 68, apartat 2.
b ) El titular no ha adoptat mesures raonables per prevenir qualsevol ús de la marca que no sigui compatible amb les condicions d'ús que estipula el reglament d'ús, inclosa qualsevol modificació d'aquest que hagi estat inscrita en el registre.
c ) A conseqüència de l'ús permès pel titular de la marca, aquesta pugui induir el públic a error de conformitat amb el que preveu article 70, apartat 2.
d ) La modificació del reglament d'ús de la marca s'ha inscrit en el registre contravenint a les disposicions de l'article 71, apartat 1, excepte si el titular de la marca, mitjançant una nova modificació del reglament d'ús, s'ajusta als requisits fixats per les disposicions esmentades.
El registre d'una marca de garantia, a més de caducar per les causes que preveu l'article 55, caduca quan concorri alguna de les circumstàncies següents i es declari així en sentència ferma:
a ) Que el titular ha negat arbitràriament l'ús de la marca a una persona capacitada per fer-ho o ha incomplert qualsevol altra disposició essencial del reglament d'ús de la marca.
En el cas de denegació injustificada de l'ús de la marca, el tribunal, en consideració a les circumstàncies, es pot abstenir de declarar la caducitat, i condemnar el titular a autoritzar l'ús de la marca a la persona arbitràriament exclosa.
b ) Que el titular no ha adoptat les mesures apropiades per impedir que la marca sigui utilitzada d'una manera incompatible amb el reglament d'ús.
c ) Que, a conseqüència de l'ús permès pel titular, la marca s'ha fet susceptible d'induir el públic a error en el sentit de l'apartat 2 de l'article 70.
d ) Que s'ha inscrit una modificació del reglament d'ús contravenint a les disposicions de l'apartat 1 de l'article 71, llevat de si el titular de la marca, mitjançant una nova modificació del reglament d'ús, s'ajusta als requisits que fixen les disposicions esmentades.
e ) Que el titular ha utilitzat la marca per als productes o serveis que ell mateix o una persona que hi està vinculada econòmicament fabrica o subministra.
A més de per les causes de nul·litat que preveuen els articles 51 i 52, es declara la nul·litat del registre d'una marca de garantia, mitjançant una sol·licitud presentada davant l'Oficina Espanyola de Patents i Marques o mitjançant una demanda de reconvenció en una acció per violació, quan hagi estat registrada contravenint al que disposa l'article 70, llevat que el titular de la marca, per una modificació del reglament d'ús, compleixi les prescripcions de les disposicions esmentades.
A més de per les causes de nul·litat que preveuen els articles 51 i 52, es declara la nul·litat del registre d'una marca de garantia quan hagi estat registrada contravenint al que disposa l'article 70, llevat que el titular de la marca, per una modificació del reglament d'ús, compleixi les prescripcions dels preceptes esmentats.
S'entén per marca de garantia qualsevol signe que compleixi els requisits que preveu l'article 4 i serveixi per distingir els productes o serveis que el titular de la marca certifica respecte dels materials, la manera de fabricació dels productes o de prestació dels serveis, l'origen geogràfic, la qualitat, la precisió o altres característiques dels productes i serveis que no tinguin aquesta certificació.
Qualsevol persona física o jurídica, incloses les institucions, les autoritats i els organismes de dret públic, pot sol·licitar marques de garantia, a condició que aquestes persones no exerceixin una activitat empresarial que impliqui el subministrament de productes o la prestació de serveis del tipus que se certifica.
S'entén per marca de garantia qualsevol signe susceptible de representació gràfica, dels que esmenta l'article 4.2, utilitzat per una pluralitat d'empreses sota el control i l'autorització del seu titular, que certifica que els productes o serveis als quals s'aplica compleixen uns requisits comuns, especialment pel que fa a la seva qualitat, els components, l'origen geogràfic, les condicions tècniques o el sistema d'elaboració del producte o de prestació del servei.
No poden sol·licitar marques de garantia els qui fabriquin o comercialitzin productes o serveis idèntics o similars a aquells per als quals s'anés a registrar la marca esmentada.
A més de per les causes de caducitat que assenyala l'article 54, es declaren caducats els drets del titular d'una marca col·lectiva, mitjançant una sol·licitud presentada davant l'Oficina Espanyola de Patents i Marques o mitjançant una demanda de reconvenció en una acció per violació, quan:
a ) El titular no ha adoptat les mesures raonables per prevenir qualsevol ús de la marca que no sigui compatible amb les condicions d'ús estipulades pel reglament d'ús, inclosa qualsevol modificació d'aquest que s'hagi inscrit en el registre.
b ) Com a conseqüència de l'ús de la marca dut a terme per persones autoritzades, aquesta pugui induir el públic a error de conformitat amb el que preveu l'article 64, apartat 2.
c ) La modificació del reglament d'ús de la marca s'hagi inscrit en el registre contravenint al que disposa l'article 65, apartat 1, excepte si el titular de la marca, mitjançant una nova modificació del reglament d'ús, s'ajusta als requisits que fixa l'article esmentat.
El registre d'una marca col·lectiva, a més de caducar per les causes que preveu l'article 55, caduca quan concorri alguna de les circumstàncies següents i es declari així en sentència ferma:
a ) Que el titular ha negat arbitràriament l'ingrés a l'associació a una persona capacitada per fer-ho o ha incomplert qualsevol altra disposició essencial del reglament d'ús de la marca.
En el cas d'inadmissió d'una persona a l'associació, el tribunal, en consideració a les circumstàncies, es pot abstenir de declarar la caducitat, i condemnar el titular a admetre a l'associació la persona arbitràriament exclosa.
b ) Que el titular no ha adoptat les mesures apropiades per impedir que la marca sigui utilitzada d'una manera incompatible amb el reglament d'ús.
c ) Que a conseqüència de l'ús permès pel titular, la marca s'ha fet susceptible d'induir el públic a error en el sentit de l'apartat 2 de l'article 64.
d ) Que s'ha inscrit una modificació del reglament d'ús contravenint a les disposicions de l'apartat 1 de l'article 65, excepte si el titular de la marca, mitjançant una nova modificació del reglament d'ús, s'ajusta als requisits fixats per les disposicions esmentades.
A més de per les causes de nul·litat que preveuen els articles 51 i 52, es declara la nul·litat del registre d'una marca col·lectiva, mitjançant una sol·licitud presentada davant l'Oficina Espanyola de Patents i Marques o mitjançant una demanda de reconvenció en una acció per violació, quan hagi estat registrada contravenint al que disposa l'article 64, llevat que el titular de la marca, per una modificació del reglament d'ús, compleixi les prescripcions de les disposicions esmentades.
A més de per les causes de nul·litat que preveuen els articles 51 i 52, es declara la nul·litat del registre d'una marca col·lectiva quan hagi estat registrada contravenint al que disposa l'article 64, llevat que el titular de la marca, per una modificació del reglament d'ús, compleixi les prescripcions de les disposicions esmentades.
S'entén per marca col·lectiva qualsevol signe que compleixi els requisits que preveu l'article 4 i serveixi per distingir els productes o serveis dels membres de l'associació titular de la marca dels productes o serveis d'altres empreses.
Només poden sol·licitar marques col·lectives les associacions de fabricants, productors, prestadors de serveis o comerciants que tinguin capacitat, en el seu propi nom, per ser titulars de drets i obligacions, subscriure contractes o fer altres actes jurídics, i que tinguin capacitat processal, així com les persones jurídiques de dret públic.
No obstant el que disposa l'article 5.1. c, es poden registrar com a marques col·lectives els signes o les indicacions que puguin servir en el comerç per assenyalar la procedència geogràfica dels productes o dels serveis.
S'entén per marca col·lectiva qualsevol signe susceptible de representació gràfica, dels que comprèn l'apartat 2 de l'article 4, que serveixi per distingir en el mercat els productes o serveis dels membres d'una associació titular de la marca dels productes o serveis d'altres empreses.
Només poden sol·licitar marques col·lectives les associacions de productors, fabricants, comerciants o prestadors de serveis que tinguin capacitat jurídica, així com les persones jurídiques de dret públic.
No obstant el que disposa l'article 5.1. c, es poden registrar com a marques col·lectives els signes o les indicacions que puguin servir al comerç per assenyalar la procedència geogràfica dels productes o dels serveis.
La marca col·lectiva no es pot cedir a terceres persones ni se'n pot autoritzar l'ús a les que no estiguin reconegudes oficialment per l'associació.
Els tribunals han de desestimar tota demanda de reconvenció per nul·litat o caducitat si l'Oficina Espanyola de Patents i Marques ja s'ha pronunciat amb anterioritat, mitjançant resolució ja ferma, sobre una sol·licitud amb el mateix objecte i amb la mateixa causa, entre les mateixes parts.
L'Oficina Espanyola de Patents i Marques no ha d'admetre una sol·licitud de nul·litat o caducitat quan un tribunal o la mateixa Oficina hagin resolt entre les mateixes parts una demanda reconvencional o una sol·licitud amb el mateix objecte i la mateixa causa i aquesta sentència o resolució hagin adquirit fermesa.
No pot sol·licitar davant l'Oficina Espanyola de Patents i Marques o demandar davant la jurisdicció civil la nul·litat d'una marca, invocant la mateixa causa de nul·litat que hagi estat ja objecte de pronunciament, quant al fons de la qüestió, en sentència ferma dictada en un recurs contenciós administratiu, qui hagi estat part en aquest.
Admesa a tràmit la demanda de nul·litat o caducitat del registre de la marca, el tribunal, a instància del demandant, ha de lliurar un manament a l'Oficina Espanyola de Patents i Marques perquè faci l'anotació preventiva de la demanda al Registre de marques.
Una vegada ferma la sentència, la declaració de nul·litat o caducitat del registre de la marca té força de cosa jutjada davant de tots.
La sentència ferma que declari la nul·litat o caducitat del registre de la marca s'ha de comunicar, d'ofici o bé a instància de part, a l'Oficina Espanyola de Patents iMarques perquè procedeixi, immediatament, a cancel·lar la inscripció del registre i publicar-la en el Butlletí Oficial de la Propietat Industrial.
Quan hi hagi embargaments inscrits sobre una marca o una acció reivindicatòria en curs i el titular no l'hagi renovat, la marca no caduca fins que no s'aixequi l'embargament o es desestimi definitivament l'acció reivindicatòria.
Si com a conseqüència d'aquests procediments es produeix un canvi en la titularitat de la marca, el titular nou la pot renovar en el termini de dos mesos a comptar de la data en què la sentència sobre l'acció reivindicatòria hagi esdevingut ferma o des que l'autoritat o el tribunal competent hagin notificat a l'Oficina Espanyola de Patents i Marques l'adjudicació definitiva de la marca embargada.
Transcorregut aquest termini, la marca caduca si no ha estat renovada.
Una marca tampoc caduca per falta de renovació quan en el Registre de marques hi hagi inscrita una hipoteca mobiliària sobre aquesta.
El titular hipotecari, si el propietari de la marca no ho ha fet, pot sol·licitar la renovació en nom d'aquest últim en el termini de dos mesos a comptar des de l'acabament del termini de demora que preveu l'article 32.3 d'aquesta Llei.
El titular hipotecari també pot abonar les taxes de renovació en el termini de dos mesos des de l'acabament del termini en què haurien d'haver estat pagades pel propietari.
La inactivitat del titular hipotecari en els terminis previstos determina la caducitat de la marca, la qual cosa s'ha de comunicar en forma telemàtica al Registre de béns mobles en la mateixa forma que estableix l'article 46.2 d'aquesta Llei.
Es declara la caducitat de la marca i es procedeix a cancel·lar el registre:
a ) Quan no hagi estat renovada d'acord amb el que preveu l'article 32 d'aquesta Llei.
b ) Quan hagi estat objecte de renúncia pel seu titular.
c ) Quan no hagi estat usada d'acord amb l'article 39 d'aquesta Llei.
d ) Quan en el comerç s'hagi convertit, per l'activitat o inactivitat del seu titular, en la designació usual d'un producte o d'un servei per al qual estigui registrada.
e ) Quan a conseqüència de l'ús que n'hagi fet el titular de la marca, o que se n'hagi fet amb el seu consentiment, per als productes o serveis per als quals estigui registrada, la marca pugui induir el públic a error, especialment sobre la naturalesa, la qualitat o la procedència geogràfica d'aquests productes o serveis.
f ) Quan, a conseqüència d'una transferència de drets o per altres motius, el titular de la marca ja no compleix les condicions que fixa l'article 3 de la Llei.
Només es declara la caducitat i es cancel·la el registre mentre persisteixi aquest incompliment.
En els dos primers casos la caducitat la declara l'Oficina Espanyola de Patents i Marques i en els quatre següents, els tribunals.
Les marques caducades deixen de tenir efectes jurídics des del moment en què s'han produït els fets o les omissions que van donar lloc a la caducitat, amb independència de la data en què s'hagi publicat en el Butlletí Oficial de la Propietat Industrial.
Són aplicables a l'efecte retroactiu de la caducitat les previsions que estableix l'apartat 2 de l'article 54 d'aquesta Llei.