projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
L'increment de l'esperança de vida, la prevalença de malalties cròniques i la major supervivència a malalties greus com les malalties neoplàstiques que es tenien a Catalunya, van fer aflorar unes noves necessitats de la població catalana.
L'adaptació del sistema de salut a aquest context va suposar una transformació i reordenació de serveis.
És així com es va configurar un model d'atenció específica basat en la valoració global, integral, interdisciplinària, i amb una alta coordinació entre els diferents nivells assistencials.
Aquest projecte va culminar amb la creació de l'actual xarxa sociosanitària integrada en el SISCAT.
La xarxa ha implicat un desplegament de recursos específics d'atenció pal·liativa i geriàtrica a tots els nivells assistencials, i hi destaca un alt grau de satisfacció dels usuaris i dels professionals.
En el desplegament futur del Sistema Nacional de Salut, la xarxa sociosanitària ha de tenir un paper important, tenint en compte la incidència de les malalties cròniques en la població i les necessitats que s'hi generen al voltant.
Fins ara, l'atenció sanitària ha donat resposta a les necessitats de persones grans amb malalties cròniques i/o dependència, ara ha d'avançar cap a l'atenció intermèdia, un recurs especialitzat que ofereixi una alternativa a l'hospitalització convencional.
Aquest tipus d'atenció que és dóna de manera limitada en el temps per assolir una estabilitat clínica o millora funcional.
La derivació a aquests recursos es pot produir després d'una alta hospitalària o en situacions de risc d'ingrés, i afavoreix el retorn al domicili per evitar o retardar la institucionalització.
En l'àmbit de l'atenció comunitària, a banda de les alternatives a l'hospitalització, també tenen un paper important els recursos i equips d'atenció diürna i els PADES.
Direcció General de Planificació en Salut
Director del Servei de Geriatria del Consorci Hospitalari de Vic
A Catalunya, fins als anys 90, l'assistència psiquiàtrica depenia de les diputacions provincials i no estava integrada dins del Sistema Nacional de Salut; tenia més la consideració d'assistència de beneficència que no pas d'assistència sanitària.
És amb l'aprovació de la Llei d'ordenació sanitària de Catalunya (LOSC) que es va integrar l'assistència psiquiàtrica en el sistema de cobertura del Servei Català de la Salut, al mateix temps que es creava una xarxa d'atenció específica als infants i adolescents amb problemes de salut mental pionera a tot l'Estat espanyol.
En aquests 25 anys s'han anat desplegant a Catalunya serveis d'atenció comunitària
–centres de salut mental, centres de dia o hospitals de dia–, s'ha avançat en la integració de la salut mental en el sistema sanitari general amb l'atenció primària de salut i, en els hospitals d'aguts, s'han posat en marxa experiències pioneres: en matèria de prevenció del suïcidi, d'atenció a les persones amb trastorns mentals greus, d'atenció a la psicosi incipient, com també s'ha innovat en els models de gestió de casos i els serveis de rehabilitació comunitària.
Així mateix, han sorgit entitats associatives que han tingut un paper molt actiu en el canvi de paradigma del model d'atenció a la salut mental.
El repte del Departament de Salut, en el marc del nou Pla de salut de Catalunya 2016-2020, és prioritzar l'atenció a la salut mental i les addiccions en els propers anys i fer efectiu el desplegament d'un model d'atenció basat en la comunitat, en la línia dels objectius del Pla d'acció europeu per a la salut mental i de l'Acció conjunta de la Unió Europea.
Aquest model té com a principis inspiradors:
Direcció General de Planificació en Salut
Director de la Fundació Centre d'Higiene Mental Les Corts
L'atenció primària és el primer punt d'accés al sistema nacional de salut i és clau per millorar l'estat de salut de la població, augmentar l'equitat i millorar l'eficàcia del sistema.
La garantia de l'assistència sanitària bàsica a tota la població i l'establiment de mecanismes per oferir una atenció integrada entre els diferents nivells assistencials (atenció primària, especialitzada, sociosanitària i salut mental i addiccions) en són alguns dels elements característics.
La principal fita assolida al llarg d'aquests 25 anys ha estat la finalització de la reforma de l'atenció primària (RAP), que va comportar la transformació del model d'atenció primària i la diversificació de la provisió dels serveis.
La RAP ha significat un punt d'inflexió en el desenvolupament del sistema de salut de Catalunya.
Tot i així, ens cal un exercici de revisió i actualització.
La revisió es justifica pels canvis demogràfics, epidemiològics i culturals que s'han produït, que obliguen a adaptar el model d'atenció a les necessitats i expectatives de la ciutadania, i per la necessitat de completar el desenvolupament dels aspectes importants del model d'atenció primària que encara no s'han implantat de forma satisfactòria, com és el cas de la salut comunitària o la investigació en l'atenció primària de salut.
Fruit d'aquest exercici de reflexió, s'està impulsant l'elaboració del Pla estratègic d'atenció primària i salut comunitària.
Aquest Pla estratègic ha de donar resposta a les desigualtats en salut de la població que s'han accentuat pel context de crisi.
En aquest sentit, partint del fet que molts dels determinants de la salut estan fora del sistema sanitari, des del Departament de Salut s'aposta per reforçar l'atenció primària amb un enfocament comunitari, que permeti lluitar de manera efectiva contra les desigualtats socials.
El model d'atenció primària de futur ha d'enfortir el paper dels professionals clínics, facilitar l'autonomia de gestió, millorar la resolució, la integració entre els diferents nivells assistencials i el treball en xarxa entre professionals de salut i socials, aprofitar les potencialitats de les tecnologies de la informació i comunicació i apoderar la ciutadania.
Tot això, amb l'objectiu de prestar la millor assistència possible a la ciutadania.
Directora General de Planificació en Salut
Metge de Medicina Familiar i Comunitària coordinador de l'EAP Cassà de la Selva
El sistema sanitari català es va crear formalment l'any 1990 amb l'aprovació de la Llei d'ordenació sanitària de Catalunya (LOSC), amb la voluntat d'integrar en una sola xarxa d'utilització pública tots els recursos sanitaris amb diversitat de proveïdors i fórmules de gestió.
La LOSC va recollir la xarxa hospitalària d'utilització pública (1986), la primera xarxa de cobertura pública que aglutinava centres de diversa titularitat i formalitzava la col·laboració continuada i estable dels hospitals que prestaven serveis sanitaris de cobertura pública.
Posteriorment, es van anar constituint altres xarxes, com la sociosanitària i la de salut mental.
L'any 2000 es produeix un canvi qualitatiu pel que fa a la integració de la xarxa.
Per tal de definir un marc estable d'entitats proveïdores de serveis assistencials, es va crear el sistema sanitari integral d'utilització pública de Catalunya (SISCAT), que integra les xarxes assistencials en un sol sistema.
El SISCAT ha ajudat a optimitzar les infraestructures existents, consolidar aliances estratègiques entre proveïdors i afavorir el contínuum i la integració assistencials.
Amb la voluntat d'avançar en la concepció integral i integrada del sistema, es va reformar el SISCAT incloent-hi totes les xarxes pel tipus de serveis que presten (internament, comunitari, transport sanitari i altres serveis sanitaris).
El SISCAT està integrat per centres hospitalaris, equips d'atenció primària, centres d'internament sociosanitaris, centres de salut mental amb internament, recursos de transport sanitari urgent i altres serveis sanitaris (rehabilitació, oxigenoteràpia, etc.).
Una part de les entitats del sistema estan participades pel Departament de Salut o el CatSalut: empreses públiques (entitats de dret públic sotmeses a l'ordenament jurídic privat i societats mercantils), consorcis i fundacions.
Els reptes del sistema sanitari fan necessari continuar transformant el SISCAT per garantir la millor atenció a la població de Catalunya.
El desenvolupament de xarxes assistencials és un d'aquests canvis.
A través de les xarxes es millora l'equitat en l'accés, especialment a l'alta especialització, i es contribueix a facilitar una atenció integral i multidisciplinària i l'accés a nous medicaments i tractaments més innovadors.
Per altra banda, s'ha de reforçar la integració entre els seus serveis, al mateix temps que es despleguen estratègies de coordinació amb altres serveis no sanitaris per tal de respondre a les necessitats de la població.
Per fer-ho, cal dissenyar i desplegar models d'atenció transversal, que superin les barreres de les línies assistencials clàssiques.
El paper dels professionals clínics en els processos de transformació i adaptació de resposta als reptes ha de ser actiu i la seva mirada ha de quedar reflectida en la gestió.
Directora general de La Unió Catalana d'Hospitals
La Unitat d'Atenció Intermèdia Oncogeriàtrica (UAIOG) atén pacients geriàtrics fràgils, amb malaltia oncològica avançada i tractament oncològic específic amb actitud curativa o pal·liativa, amb l'objectiu de control de símptomes i estabilització/recuperació funcional, quan és possible.
Aquesta Unitat es fonamenta en una col·laboració directa entre l'equip de geriatria d'atenció intermèdia amb l'equip d'oncologia de l'hospital d'aguts de referència.
A la llum de l'escenari epidemiològic d'increment de supervivència dels pacients amb càncer, i de l'altíssima prevalença de persones grans i fràgils en aquesta població, aquesta integració representa una innovació clau per millorar el maneig i la presa de decisions.
L'objectiu de la Unitat és oferir als pacients amb càncer avançat un abordatge integral i interdisciplinari, al mateix temps que s'avalua un nou model assistencial especialitzat centrat en el pacient que habitualment s'atén a l'entorn hospitalari agut.
El projecte d'infermeria clínica al Parc Sanitari Pere Virgili neix el 2013 com a conseqüència directa de la voluntat i el compromís de millorar i mantenir la qualitat assistencial, no només com a fita de gestió, sinó com a part d'un procés de canvi i evolució dintre de l'àmbit sociosanitari a la sanitat pública.
Els problemes més prevalents que presenten els pacients en el nostre àmbit sociosanitari són les síndromes geriàtriques.
És per això que necessitem professionals experts amb una preparació, compromís professional, experiència i coneixements que els permetin liderar el programa de la seva competència; formar els professionals de l'equip assistencial en els aspectes tècnics, metodològics i humans relacionats; garantir la qualitat del procés d'infermeria mitjançant la protocol·lització de les cures basant-se en l'evidència científica, la implantació d'aquests estàndards de treball i la seva avaluació; coordinar, gestionar i/o dispensar l'atenció a pacients, familiars o persona de referència, i garantir la continuïtat de l'atenció al pacient entre els diferents nivells assistencials.
Està previst disposar de professionals d'infermeria clínics especialitzats en lesions de la pell i ostomies, diabetis i nutrició, control de la infecció, incontinència i caigudes i delírium i contencions.
El febrer del 2012, es va crear al Parc Sanitari Pere Virgili una Unitat de 16 llits per a l'atenció de malalts complexos amb patologia crònica reaguditzada o patologia aguda "banal" sobreafegida a necessitats complexes (comorbiditat, polifarmàcia, múltiples proveïdors, ús freqüent de recursos sanitaris i dependència).
L'objectiu de la Unitat era disminuir l'hospitalització aguda i els reingressos, sense augmentar mortalitat ni costos.
Els pacients eren i són derivats des de dos hospitals universitaris (97% dels ingressos) i de centres d'urgències d'atenció primària (3% dels ingressos), per professionals experts de la UFISS i atenció primària, respectivament.
La Unitat compta amb un equip multidisciplinari que diàriament actualitza el pla terapèutic dels pacients, basat sobre la valoració geriàtrica integral, i amb exploracions bàsiques.
L'any 2013 es va implementar un tractament no farmacològic (impulsat per la Fundació Guttmann i l'Institut de l'Envelliment), utilitzant les noves tecnologies.
El tractament consisteix a estimular l'agilitat mental dels pacients a través d'exercicis visuals en format informàtic, per frenar l'avenç de l'Alzheimer en aquells pacients que es troben en l'estat inicial de la seva malaltia.
L'any 2004 es va posar en marxa el Servei d'atenció Integral a Domicili (SAID) i al 2009 es va fusionar la línia d'atenció geriàtrica domiciliària donant lloc a la Hospitalització Domiciliària Integral.
El servei consisteix en un equip multidisciplinari format per personal mèdic, diplomats d'infermeria i treballadors socials, que atén pacients donats d'alta precoç des de l'hospital d'aguts i que compleixen criteris de recuperació funcional, especialment pacients amb fractura de fèmur i ictus.
Es treballa molt estretament amb els equips de rehabilitació domiciliària.
Són pacients que, de no existir aquest equip, haurien d'ingressar en unitats de convalescència.
L'any 2009 comença a desplegar els equips d'atenció residencial (EAR), equips sanitaris multidisciplinaris de suport a l'atenció primària, especialistes i/o experts en geriatria.
L'objectiu és oferir una atenció integral i integrada, adequar els recursos en base a les necessitats dels residents, en el lloc més adequat, i evitar derivacions hospitalàries i transicions innecessàries.
Assumir, també, l'atenció pal·liativa i de final de vida a les residències, així com el procés d'autorització i seguiment, per part dels geriatres, dels medicaments per a la demència i l'Alzheimer.
Aquesta adequació de recursos es tradueix en la reducció de la despesa de farmàcia i en la disminució de les derivacions als serveis d'urgències dels hospitals de referència.
L'any 2012, s'inicia l'hospital de dia de geriatria, amb l'objectiu de millorar la qualitat assistencial a pacients crònics complexos (PCC) i a pacients amb malaltia crònica avançada (MACA), pe tal d'evitar ingressos innecessaris, i també millorar la qualitat percebuda pels mateixos pacients i familiars.
La funcionalitat de l'hospital de dia està orientada en la doble vessant d'hospital de dia avaluador i hospital de dia terapèutic.
L'equip assistencial bàsic és de caràcter multidisciplinari i està integrat per metge geriatre, infermeria, auxiliar, treball social, psicòleg, fisioterapeuta i terapeuta ocupacional, amb la col·laboració de metge rehabilitador i altres especialistes en funció de les diferents patologies ateses.
Els pacients accedeixen a l'hospital de dia des dels equips d'atenció primària, hospital d'aguts, centre sociosanitari, PADES, unitat de dia del malalt crònic i hospitalització domiciliària (HADO), tot complint uns criteris d'inclusió.
Després de gairebé 4 anys d'experiència, s'està mostrant com un dispositiu assistencial amb important valor afegit i amb millora substancial en l'atenció als pacients.
Des de l'any 2014, l'equip d'atenció psicosocial (EAPS) de la Fundació Vilaniu (programa d'Obra Social "La Caixa") està integrat amb la resta de dispositius assistencials de l'àmbit sociosanitari, i ofereix atenció i suport psicològic a persones amb malalties avançades, als seus familiars i cuidadors, i també als professionals que realitzen les tasques assistencials de seguiment d'aquests pacients.
Es treballa coordinadament amb els dispositius sociosanitaris d'aquests territoris per aportar atenció psicològica, emocional, social i espiritual als pacients en situació de malaltia avançada, amb l'objectiu de millorar la seva adaptació al seu estat de salut.
L'EAPS també dóna cobertura assistencial als familiars i cuidadors d'aquests malalts i, quan és necessari, també dóna suport als professionals que els presten l'atenció sanitària habitual.
Aquesta activitat es desenvolupa en l'àmbit del territori de l'Alt Camp, Conca de Barberà i Tarragonès, amb una bona implantació quantitativa, i també amb resultats qualitativament positius.
L'any 2013 es va crear la Unitat de Subaguts, en col·laboració amb el Servei d'Urgències de l'Hospital Germans Trias i Pujol de Badalona prèviament al reconeixement contractual.
La Unitat de Demències es va posar en funcionament l'any 1991.
El fet de pertànyer a una organització sanitària integral ha permès establir un lligam amb l'atenció primària, per tal d'aconseguir un seguiment molt acurat d'aquests pacients.
En aquesta Unitat, hi participen professionals mèdics de les especialitats de geriatria, neurologia, psiquiatria, neuropsicòlegs clínics, diplomats d'infermeria i treballadors socials.
L'any 2013, el Centre Ricard Fortuny decideix obrir la Unitat de Psicogeriatria malgrat la resistència dels professionals que hi treballen i dels familiars dels pacients ingressats, amb l'objectiu de millorar la qualitat de l'atenció als pacients.
L'entrada i sortida dels pacients es controla amb un sistema de control d'errants.
La retirada de la restricció d'accés a la Unitat ha permès evidenciar una millora en el nombre de pacients amb dolor, així com del nombre de caigudes sense relacionar-se amb augment de contencions mecàniques.
Des de l'any 2014, un equip interdisciplinari de l'Hospital Sociosanitari Francolí i l'Hospital Universitari Joan XXIII, format per traumatòlegs, geriatries, treballadors socials, equips d'infermeria, rehabilitació i teràpia ocupacional, farmacèutics i psicòlegs, treballa per millorar l'assistència i la cura dels pacients hospitalitzats per fractura de maluc, una patologia que actualment és la primera causa d'atenció sociosanitària de suport a l'hospitalització d'aguts a Catalunya.
El treball consisteix en la intervenció i posterior valoració geriàtrica multidisciplinària dels pacients amb fractura de maluc majors de 70 anys, amb l'objectiu, d'una banda, de reduir-ne l'estada hospitalària a l'Hospital Universitari Joan XXIII, que és un hospital d'aguts, i, d'una altra banda, que un cop derivats a l'Hospital Sociosanitari Francolí, fer-ne un abordatge integral per aconseguir una millora funcional i cognitiva, prevenir i tractar les possibles complicacions durant l'ingrés i coordinar el millor recurs social a l'alta.
A partir de la implementació d'aquest treball col·laboratiu, s'observa una disminució de les complicacions postoperatòries, una reducció de l'estada mitjana a l'hospital d'aguts, amb una notable millora del pacient que permet que retorni abans al seu domicili, i una disminució del percentatge de mortalitat durant el procés entre el primer i el segon any.
Des de l'any 2008, gestionen equips d'atenció psicosocial i espiritual per a persones amb malalties avançades i els seus familiars (programa d'Obra Social "la Caixa").
Es tracta d'equips amb un model territorial i transversal, que presten atenció, integrats als equips receptors a nivell domiciliari (PADES i equips d'atenció primària), a hospitals sociosanitaris i a hospitals d'aguts.
A final de 2015 és un moment important per al Parc Sanitari Sant Joan de Déu perquè es posa en marxa, a ple rendiment, l'edifici Numància Salut Mental.
Dispositiu que ofereix uns serveis integrals d'hospitalització en salut mental de base comunitària per a Barcelona Esquerra.
Numància Salut Mental dóna servei a 4 districtes municipals: Sants-Montjuïc, les Corts, Sarrià-Sant Gervasi i l'Eixample, amb un total de 520.581 habitants que es beneficien d'aquest equipament modern i funcional.
El 14 de desembre de 2001, es va inaugurar el dispositiu d'urgències psiquiàtriques de l'Hospital del Mar.
L'objectiu principal era oferir una atenció psiquiàtrica les 24 hores del dia als sectors de Ciutat Vella, Sant Martí i Sants-Montjuïc, una àrea que no disposava de dotació hospitalària propera.
Un dels avantatges del nou sistema d'atenció a les urgències era que comptava amb un servei de psiquiatria i toxicomanies conjunt, que era capaç d'atendre un alt nombre de casos amb patologia dual.
La Unitat de Toxicomanies de l'Hospital del Mar, creada l'any 1981, va ser la primera que va existir a l'Estat espanyol dedicada exclusivament al tractament de les addiccions dins d'un hospital general.
Antigament, les urgències psiquiàtriques es duien a terme en edificis sanitaris allunyats del centre urbà.
Un dels objectius estratègics de l'obertura del Parc Sanitari Sant Joan de Déu l'any 2010 era la integració de la salut mental en la nostra societat, un pas fonamental per superar l'estigma que encara avui produeix aquesta patologia en el nostre entorn.
Com a exemple d'aquest propòsit, es va desenvolupar el projecte d'urgències úniques, treballat de manera sinèrgica entre les Germanes Hospitalàries (Hospital Sagrat Cor) i l'Hospital General del Parc Sanitari: una via d'entrada única, independentment de la patologia del pacient.
Un innovador model assistencial que ha estat un èxit a nivell organitzatiu durant els darrers anys.
Campanya que es va portar a terme per obrir les portes del recinte de Sant Boi, per primera vegada, a la ciutadania.
L'any 2011, abans d'enderrocar el mur, es va portar a terme una trobada grafitera on van participar usuaris, familiars, ciutadania i grafiters professionals.
Volíem que el mur, abans de ser enderrocat, pogués convertir-se en una valuosa eina de comunicació i participació mitjançant un diàleg a través de l'art, on "el dins i el fora" coexistissin i es confonguessin.
Posteriorment, al mes de juny, es va realitzar un acte carregat de simbolisme, es va enderrocar un mur amb més de 100 anys d'història.
L'objectiu era integrar la salut mental de forma natural dins la societat, millorar la integració en l'atenció que es donava a la comunitat i normalitzar els espais comuns.
Les corrents internacionals més innovadores en salut mental destaquen per un enfocament orientat a la promoció de la salut mental i la prevenció dels trastorns.
En aquesta línia, el Centre d'Higiene Mental Les Corts ha desenvolupat en els últims anys un model d'atenció a la salut mental adreçat a la població infantil i juvenil que destaca la promoció de la salut mental i la prevenció dels trastorns, amb participació de més de 4.000 joves en activitats d'alfabetització en salut mental.
També prioritza la detecció precoç i la intervenció primerenca en els trastorns mentals més greus, adreçada a més de 270 nens i adolescents, amb la finalitat de reduir la incidència de noves patologies, disminuir la tendència a la cronicitat i millorar-ne el pronòstic.
Aquest enfocament incorpora un treball especialment adreçat a les poblacions més vulnerables en el què han participat més de 50 nens tutelats per la DGAIA.
L'estratègia organitzativa per promoure aquest model implica un treball orientat a la comunitat i a la resta d'actors de l'àmbit sanitari, educatiu, social, comunitari i una organització transversal i funcionalment integrada de tots els equipaments de salut mental que atenen a la població infantil i juvenil.
Aquest nou model assistencial està beneficiant de forma destacada el conjunt d'aquestes poblacions, oferint una modalitat efectiva i eficient en el tractament dels trastorns mentals greus en les seves fases inicials.
La crisi econòmica i les transformacions socials experimentades en els darrers anys han produït especial patiment en àmplies capes de la població i han generat noves poblacions vulnerables per a la salut mental.
En aquest context és especialment important promoure un model integral d'atenció a la salut mental que partint de l'articulació de tots els recursos sanitaris especialitzats, ofereixi respostes a les necessitats socials de les persones amb trastorns mentals més greus.
Aquesta resposta integral a les necessitats s'ha de fonamentar en la recuperació de les persones afectades i promoure la seva inclusió i participació social.
Aquest model d'atenció al trastorn mental greu, adreçat a més de 1.300 persones, l'ha desenvolupat el Centre d'Higiene Mental Les Corts mitjançant un funcionament transversal i integrat de tots els seus dispositius de salut mental incorporant respostes assistencials que inclouen el foment de la participació comunitària, la resposta a les necessitats d'habitatge i la incorporació al món laboral.
Aquest model integral i integrat beneficia a les poblacions amb problemes de salut mental de caràcter més crònic afavorint la seva recuperació i la seva permanència en els entorns comunitaris.