En sanitat no hi ha millor inversió que l'aplicada en la prevenció i promoció de la salut mental.
En el cas dels trastorns de la conducta alimentària (TCA), el sofriment, la desorganització de la vida personal i familiar i la repercussió de l'anorèxia i la bulímia nervioses en l'entramat social fan de la prevenció una necessitat difícil, però ineludible.
La prevenció primària és la política de salut que estableix programes per reduir la incidència o l'aparició de casos nous d'una determinada patologia.
S'anomena prevenció secundària el conjunt d'intervencions assistencials que proporcionen un diagnòstic ràpid i precís i un tractament eficaç.
La prevenció terciària, conceptualment més inconcreta, no és més que la suma de mesures que milloren la qualitat de vida de les persones malaltes cròniques i que no són de bon pronòstic.
Els TCA, per la seva incidència, per la població a la qual afecten, per les característiques i per l'alarma social que generen, han creat una gran polèmica.
Per això, tot i ser trastorns d'aparició relativament recent, la necessitat d'aplicar programes preventius es va plantejar des d'un principi.
Aquest apartat es refereix únicament a la prevenció primària.
Recomanacions per a famílies amb infants de 0 a 12 anys per prevenir els trastorns de la conducta alimentària
La prevenció específica dels trastorns del comportament alimentari es basa en quatre tipus d'intervencions:
Aquest programa, impulsat pel Departament d'Ensenyament i el Departament de Salut, té com a objectiu potenciar la coordinació dels centres docents, els serveis educatius i els serveis sanitaris en accions de promoció de la salut i d'atenció a l'alumnat.
Programa psicoeducatiu de prevenció dels trastorns de la conducta alimentària.
Es duu a terme principalment entre la població adolescent i jove ja que s'ha descrit com el col·lectiu de major risc de patir aquestes malalties.
Aposta per una prevenció inespecífica (abordant aquells factors que poden fer més resistents el noi i la noia a patir aquestes malalties) i integral (a través també de la família i dels educadors i educadores).
Després de cada intervenció preventiva amb un grup de 30 nois i noies solen consultar una mitjana d'1,5 de casos en risc.
FITA col·labora amb la Fundació la Caixa en el Programa Incorpora, amb l'objectiu d'inserció laboral com a eina de prevenció.
També desenvolupa accions de prevenció i sensibilització dels TCA per mitjà d'accions de divulgació i sensibilització, d'accions de prevenció per a la població adolescent d'escoles i instituts de secundària sobre factors de protecció i d'accions de prevenció per a pares i mares a escoles i instituts de secundària.
La fundació ABB desenvolupa un programa de prevenció dels trastorns alimentaris i de promoció de la salut integral en l'àmbit educatiu.
També realitzen un taller enfocat a la prevenció de l'assetjament escolar (bullying) a les aules per a infants que el pateixen per problemes de sobrepès o obesitat.
Aquest programa de salut pública, desenvolupat pel Servei de Pediatria de la Vall d'Hebron, s'adreça a la prevenció de l'obesitat infantojuvenil.
També hi col·labora la Fundació ABB.
Les àrees assistencials d'atenció primària són molt adients per instaurar i mantenir programes psicoeducatius de prevenció per l'accés dels metges de família, pediatres i professionals de la infermeria als grups familiars.
La detecció precoç en l'àmbit de l'atenció primària també forma part d'una política preventiva eficaç.
Per la seva naturalesa, quan els casos de TCA arriben a la consulta d'un metge d'atenció primària solen emmascarar-se amb altres tipus de símptomes.
Són habituals les consultes per problemes psicològics, ginecològics o gastrointestinals que encobreixen una anorèxia o bulímia nervioses.
La detecció de comportaments de risc o de casos de poca evolució és de gran importància de cara al desenvolupament de la malaltia.
El professional d'atenció primària haurà de tenir les eines suficients per fer-la i saber donar un recolzament específic afavorint la no aparició del problema alimentari.
També ha de ser capaç de derivar el pacient a una unitat especialitzada en cas de sospitar la presència d'un quadre complet d'un trastorn de la conducta alimentària.
El paper actiu que han de tenir els professionals dels centres educatius no solament se centra en mantenir una actitud vigilant enfront l'aparició d'aquest tipus de conductes.
També han de vetllar pel correcte desenvolupament psicoafectiu dels alumnes, prevenint l'aparició d'aquests comportaments potencialment perillosos mitjançant eines que fomentin una bona salut mental i que permetin als alumnes desenvolupar factors protectors, com una autoestima positiva o una actitud crítica enfront els estereotips de bellesa.
Per tal d'afavorir la creació d'aquestes actituds protectores els professionals han de:
Els mitjans de comunicació i la publicitat esdevenen un factor sociocultural de risc de patir trastorns de la conducta alimentària.
La difusió mediàtica del model corporal prim com a sinònim de bellesa i èxit té impacte directe sobre la percepció que les persones tenen del seu propi cos i genera una gran insatisfacció amb la pròpia imatge.
D'altra banda, el llançament de missatges que indueixen l'aprimament, com ara la promoció de productes amb resultats miraculosos o baixos en calories, fomenten conductes poc saludables per controlar el pes sense percebre el risc que això pot tenir sobre la salut.
La difusió de determinats continguts pot ajudar a generar actituds i conductes saludables de la població.
Per contra, un tractament incorrecte pot coadjuvar al desencadenament d'aquestes malalties.