projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Les violències sexuals com a forma d'agressió masclista, venen a representar l'exercici del poder patriarcal a la nostra societat.
Així mateix ho recull la llei 5/2008 que les situa en l'àmbit sociocomunitari i que per tant, posa un enfoc especial en aquest tipus d'agressions contra les dones que es produeixen en els diferents àmbits de la nostra vida i també en l'oci nocturn.
Conceptualitzar el que són les violències sexuals, així com definir-ne els diferents models d'abordatge serà clau per a una intervenció adequada a nivell individual i social.
La formació proposada té com objectiu aproximar el fenomen de les violències sexuals a les persones participants així com desenvolupar un desplegament d'accions entorn a una campanya que es podrà crear des del treball pràctic durant les sessions formatives.
Igualment s'oferiran eines bàsiques d'actuació i pautes i recomanacions per a la creació de punts liles, quan la situació sanitària ho permeti, o espais de segurs en contextos d'oci nocturn, en la situació actual.
La finalitat és, per tant, compartir i construir conjuntament, un model d'abordatge real i efectiu per això aquestes sessions han de servir per poder desenvolupar les diferents accions que inclouran una campanya, la creació de punts liles i formacions arreu del territori, per tal desplegar i impulsar el que serà un projecte enfocat a la lluita contra les violències sexuals a les Terres de l'Ebre.
Formació en línia a través de la plataforma Zoom
Dates: 06, 08, 13, 20, 22 i 29 d'octubre 2020 de 10:00h a 13:00h
Per a professionals de les Terres de l'Ebre
Professionals d'entitats públiques, que siguin referents locals per a l'abordatge de les violències sexuals en l'oci nocturn als municipis, preferentment de les Terres de l'Ebre.
3.1 Replantejament de la prevenció en l'oci nocturn.
3.2 Els previs: la importància de la formació i implicació dels diferents operadors.
Es treballarà en tot moment des d'una perspectiva teòrico-pràctica, aplicant els continguts que s'exposin al curs a les seves realitats per poder obtenir respostes concretes.
Habitualment es realitzarà una primera part de la sessió amb contingut de tipus més teòric i la segona part serà d'aplicació i, per tant, pràctica.
Després de rebre la formació es donarà uns dies per a poder treballar sobre els continguts i crear diferents activitats per desenvolupar accions concretes en el marc del projecte global contra les violències sexuals en entorns d'oci nocturn.
Mireia Casellas i Tauler, psicòloga especialitzada en atenció i acompanyament de processos emocionals individuals i grupals, a destacar amb dones en situació de violència masclista i a persones en situació de risc.
Formada en musicoteràpia transcultural.
Coordina projectes amb perspectiva de gènere.
A l'alumnat que assisteixi al 80% de les hores lectives i participi en les activitats proposades que s'hi estableixin, se li expedirà un certificat d'aprofitament.
Formació virtual - Terres de l' Ebre
L'Institut Català de les Dones, en col·laboració amb l'Escola d'Administració Pública de Catalunya us presenta aquesta formació que s'emmarca dins de les obligacions de la Llei 17/2015, de 21 de juliol, d'igualtat efectiva de dones i homes, que, en l'article 3, estableix que els poders públics han d'aplicar la perspectiva de gènere i la perspectiva de les dones en les seves actuacions, a tots els nivells i a totes les etapes.
En el marc d'intervencions, activitats o polítiques públiques amb perspectiva de gènere, es fa indispensable l'ús d'indicadors de gènere en totes les fases del procés de planificació: identificació de les necessitats, priorització, establiment d'objectius i fites, disseny de la intervenció, implementació i avaluació.
Dates: 7 d'octubre; 9 d'octubre; 14 d'octubre; 16 d'octubre;21 d'octubre; 23 d'octubre; 4 de novembre
Obtenir eines que facilitin l'elaboració d'indicadors de gènere per millorar els resultats de les polítiques públiques, fer-les més equitatives, participatives i eficients.
Persones productores d'estadístiques o executores de polítiques públiques de gènere o amb perspectiva de gènere.
Inscipcions per al personal de l'Administració de la Generalitat
Inscripcions per al personal de l'Administració Local
Cada classe combinarà una part teòrica o conceptual, en format classe magistral, i una part més pràctica, realitzada en grups, en que s'aplicarà l'après.
S'avaluarà la transferència de l'aprenentatge al lloc de treball.
El darrer dia es presentaran els treballs aplicats al lloc de treball de cada participant i, posteriorment, s'avaluarà.
Marta Masats Folgueras, llicenciada en Sociologia i Ciències Polítiques i Postgrau de Polítiques d'Igualtat de Gènere a la Gestió Pública, actualment Cap de servei d'Indicadors i Estadística del Departament d'Educació
Anna Mompart Penina, llicenciada en geografia, Postgrau de Polítiques d'Igualtat de Gènere a la Gestió Pública, actualment sub-directora general de la Cartera de Serveis i el Mapa Sanitari del Departament de Salut.
Clara Torras Bozzo, llicenciada en psicologia, Postgrau de Polítiques d'Igualtat de Gènere a la Gestió Pública, actualment coordinadora de l'Observatori de la Igualtat de Gènere adscrit a l'Institut Català de les Dones.
A l'alumnat que assisteixi al 80% de les hores lectives i presenti el projecte de transferència de coneixement, se li expedirà un certificat d'assistència amb aprofitament.
Mercè Pàniker fou una de les dones pioneres a Catalunya, com a empresària i defensora dels drets de les dones, defensant sempre la importància de la independència econòmica de la dona i donant suport a les iniciatives que es van emprendre a Catalunya en favor de la petita i mitjana empresa.
Va contribuir a la recuperació de la democràcia i va donar suport en la creació i desenvolupament de l'Institut Català de la Dona de la Generalitat de Catalunya en els anys 80.
La seva feina ha estat reconeguda nivell europeu pel Lobby Europeu de Dones, però també, per institucions mundials com les Nacions Unides.
El 1954 s'incorporà a Pàniker SA, empresa de tints i coles fundada pel seu pare, Sri Ramuni Paniker, l'any 1922.
Fou cofundadora i presidenta de l'Associació Química Espanyola de la Indústria del Cuir (AQEIC), presidenta de l'Associació de Químics de Catalunya, membre de la junta directiva de la Petita i Mitjana Empresa de Catalunya (PIMEC) i membre de l'Organització de les Nacions Unides per al Desenvolupament Industrial (ONUDI).
Pionera en l'àmbit empresarial, va promoure la igualtat de drets de les dones i defensà la independència econòmica com a element clau per a la seva autonomia.
Participà en l'organització del Primer Congrés Dona i Economia i fou cofundadora de FEMVISIO, entitat dedicada a la promoció de la dona empresària.
En l'àmbit assistencial, l'any 1998 creà la Fundació Ramuni Paniker Trust, dedicada a la promoció d'alumnat indi sense recursos econòmics.
Mercè Pàniker va ser guardonada amb la Medalla President Macià de la Generalitat de Catalunya (2007) i la Medalla d'Argent a la millor ciutadana europea per la Fondation du Mérite Européen (2007).
El Govern de la Generalitat de Catalunya ha aprovat commemorar el centenari del naixement de la empresària, feminista i activista social catalana Mercè Pàniker i Alemany (Barcelona, 1920 - 2012).
L'Institut Català de les Dones organitza i coordina els actes de reconeixement a aquesta figura històrica.
L'acte va tindre lloc el passat 8 d'octubre al Claustre del Monestir de Pedralbes
Actuació musical a càrrec de la pianista rosenca Carme Vilà i Fassier (Roses, Girona, 1937).
Entra al Conservatori Superior del Liceu de Barcelona als 12 anys tot acabant amb les màximes qualificacions i amb les Medalles de Plata i Or als 16 anys.
El 1977 va tornar a Espanya i obtingué la Càtedra del Conservatori Superior Municipal de Barcelona i en va ser Directora des de 1977 a 2001.
És honoris causa de la Universitat de Wisconsin "Parkside", EUA.
L'acte es va retransmetre en drecte per les xarxes socials de l'ICD.
Si disposeu d'informació gràfica sobre la figura de Mercè Pàniker i/o si organitzeu activitats de divulgació sobre l' ens ho podeu fer arribar a: [EMAIL]
La presentació de la commemoració és va realitzar el dia 4 de març de 2020 al Saló del Ple de la Casa Llotja del Mar, on es va comptar amb les intervencions de la Laura Martínez Portell, presidenta de l'ICD; de l'Anna Mercadé Ferrando, comissària de l'Any Mercè Pàniker i Alemany; i dels familiars de la commemorada.
Entre les commemoracions d'esdeveniments i personalitats històriques, artístiques, científiques o culturals que cada any posa de relleu el Govern de la Generalitat de catalunya per recuperar i divulgar la memòria d'aquests fets i persones rellevants que han deixat empremta en el patrimoni col·lectiu dels catalans, aquest any destaquem:
Retrat de Dolors Monserdà i Vidal.
Presentació de l'edició en facsímil del llibre ''Estudi Feminista'' de Dolors Monserdà
Per assistir-hi, heu d'enviar un correu electrònic a: [EMAIL]
A Catalunya, els moviments veïnals de la dècada dels setanta van tenir una intensitat i una extensió molt destacades i van contribuir clarament a resoldre la transició política a favor de la democràcia.
La participació de les dones en aquests moviments va ser molt rellevant i alhora decisiva per a la pròpia existència.
Van ser moltes les dones que van liderar els moviments veïnals d'aquest període de reconeguda importància per a la història del nostre país.
Esperem que aquesta exposició contribueixi a reconstruir la participació femenina que és a l'origen de moltes escoles, mercats, jardins, centres de salut i d'atenció a les dones que han humanitzat - o potser seria més precís dir feminitzat - les nostres ciutats.
A on està disponible: Barcelona, Girona, Lleida, Tarragona i Terres de l'Ebre
Es poden sol·licitar 50 opuscles per exposició
Avui a Catalunya, i arreu del món, comptem amb un nombre molt important de dones que escriuen, de dones que fan literatura: novel·la, poesia, assaig, narrativa...
Les obres d'aquestes dones són llegides per un públic molt ampli i heterogeni.
Tanmateix, no es pot entendre la riquesa narrativa catalana actual sense tenir present l'esforç de les autores que ens han precedit en el temps.
Els èxits d'avui són fruit, també, de la tasca de totes les escriptores, que a través de la seva obra, ens han transmès sentiments, opinions i experiències i que ens han mostrat la seva pròpia visió del món.
Aquesta exposició vol fer visible el treball de les dones en l'àmbit de la literatura catalana, així com la incidència de les seves aportacions a la producció cultural del nostre país.
A on està disponible: Barcelona, Girona, Lleida, Tarragona i Terres de l'Ebre
Es poden sol·licitar 50 opuscles per exposició
L'Institut Català de les Dones (ICD) i la Reforma Horària (RH) presenten l'exposició "Trobar temps dins del temps.
Per què les dones volem la reforma horària?", que introdueix la mirada feminista a les transformacions que proposa la reforma horària.
L'objectiu d'aquesta mostra divulgativa és sensibilitzar sobre la necessitat d'una millora d'organització horària des de la perspectiva de gènere i de les dones.
Els panells de l'exposició son il·lustracions que de manera senzilla mostren les dades objectives i els arguments, i divulguen quins son els indicadors que marcaran que la societat avanci cap a la Reforma Horària, que ha de contribuir a:.
Però tothom ho coneix, tothom sap què passa: als vestidors, pels passadissos, dins de l'aula, fora de l'aula, als espais joves, a les discoteques, a través del mòbil...
La violència sexual és quelcom quotidià en la nostra societat, però costa parlar-ne, costa anomenar-la, assenyalar-la i visibilitzar-la.
Què vol dir consentiment, què són els límits, què és el "sexpreading" i la cosificació?
Tu tries què t'hi jugues! pretén ser una eina que ens permeti posar nom a allò que sí que existeix, deixar d'amagar-ho i poder fer front a aquelles violències que, pel fet de ser quotidianes, s'han naturalitzat.
És un joc per parlar-ne i construir nous imaginaris socials de referència, on puguem acompanyar els nois i les noies a sentir-se lliures en la seva manera de ser i en la seva manera d'estimar i relacionar-se.
Perquè és cabdal per construir una societat més justa i igualitària abordar les violències sexuals des de la prevenció.
TABÚ parteix de quatre murals que es disposen per l'espai educatiu i que son la porta d'entrada, mitjançant un codi QR, als tres recorreguts virtuals que cada jove haurà de resoldre amb un dispositiu mòbil.
Els tres itineraris aprofundeixen sobre els continguts temàtics del sexpreading, els límits i el consentiment, i l'assetjament i la cosificació del cos de les dones.
Al final de cada recorregut i en funció de les respostes que hagin pres, hauran de fer una activitat grupal que compartiran amb la resta de companys i companyes, i que facilitarà la dinamització i la reflexió sobre els continguts en les diverses sessions programades.
La dinamització del joc es desenvolupa amb el suport d'una guia tècnica per a professionals que proposa la metodologia i aporta els coneixements per desenvolupar els continguts de treball.
L'activitat està dissenyada per treballar amb joves de 13 a 18 anys.
TABÚ està pensada per adaptar-se a les necessitats de cada espai.
És per això que l'experiència de TABÚ s'articula a partir de diverses possibles formes d'organització.
D'aquesta manera els equips dinamitzadors poden escollir realitzar-ho en 6 sessions, en 3 sessions o en una única sessió.
Aquesta eina educativa l'han desenvolupat l' Institut Català de les Dones, la Direcció General de Joventut, l' Associació Candela i La Bonne-Centre de Cultura De Dones Francesca Bonnemaison
Aquesta exposició proposa un trajecte per la vida i l'obra de Simone de Beauvoir, filòsofa i escriptora, una dona que amb el seu enfrontament a les convencions dominants del seu temps va provocar debats apassionants que, encara avui, a cent anys del seu naixement, generen reflexions i polèmiques.
Simone de Beauvoir ha estat una de les figures més destacades del canvis social i simbòlic protagonitzat per les dones i el feminisme.
Beauvoir va ser una de les intel·lectuals més visibles i influents des dels anys 1940 fins a la seva mort, el 1986.
Es va convertir en un model de conducta, o millor, en un antimodel respecte als paràmetres tradicionals, per a moltíssimes dones.
Les seves eleccions vitals es van reflectir en la seva escriptura íntima.
Aquesta exposició difon i reconeix la trajectòria artística de les cantants catalanes exemplificada en 16 dones que canten.
Les cantants i músics del 2016 ja han sobreviscut les primeres lluites d'equitat en el món de la cançó, diferent del temps en què entre Els Setze Jutges destacaven només quatre dones: Maria del Mar Bonet, Núria Feliu, Guillermina Motta i Marina Rossell.
Avui dia la percepció és una altra i com a mostra del gran nombre de dones cantants aquesta exposició n'ha seleccionat 16: Marina Rossell, Lídia Pujol, Maria Rodés, Joana Serrat, Maika Makovski, Bikimel, Dolo Beltran, Anna Roig, Sílvia Pérez Cruz, Judit Neddermann, Eva Dénia, Meritxell Gené, Ivette Nadal, Maria Arnal, Gemma Humet i Núria Graham.
L'exposició està produïda per l'Institut Català de les Dones i la revista Enderrok.
S'ha de tenir en compte que aquesta exposició té una limitació temporal ja que només recull l'actuació de les autores fins el final de 2015, no obstant això, prorroguem la seva vigència durant el 2017, per la visibilització de les autores femenines que possibilita.
Aquesta exposició recorda la figura i la transcendència de Rosa Leveroni (Barcelona, 1910–1985) amb motiu del centenari del seu naixement, i alterna explicacions sobre la vida i l'obra de la poeta amb fragments literaris.
Comença amb " La jove que vol triar el destí " sobre la seva etapa de joventut i segueix amb " L'escola de Bibliotecàries: la sensibilitat i l'intel·lecte " on exposa la seva formació intel·lectual i cultural.
L'apartat " Poesia i passió " dóna a conèixer la seva relació secreta amb l'historiador Ferran Soldevila i com trasllada a la poesia la seva experiència amorosa.
A " Elegia i resistència " explica el paper de la poeta en la resistència cultural i la seva consolidació literària. "
Poeta entre poetes " mostra com Leveroni es reivindica com integrant de la Generació de la República, que ella anomena "generació perduda".
I " Clàssica i moderna " parla dels seus darrers anys i la modernitat, qualitat i intensitat de l'obra d'una autora clàssica del segle XX.
A on està disponible: Barcelona
Les dificultats per harmonitzar la vida laboral, la personal i la familiar han convertit la gestió del temps en una de les qüestions prioritàries per al benestar de les persones.
Com es pot fer compatible la jornada laboral amb les necessitats de cura i atenció de les persones?
Els rols tradicionals de gènere, que assignaven les tasques de reproducció i sosteniment de la vida a les dones, ja no tenen vigència i és necessària una reorganització del temps per poder garantir el benestar de les persones.
L'objectiu d'aquesta exposició és explicar de què parlem quan ens referim als usos del temps, tot mostrant els diferents aspectes que hi tenen relació i el lloc central que ocupa la cura de les persones.
Aquesta exposició reconeix a les nenes la categoria de protagonistes, amb veu pròpia, del seu esdevenir.
Les nenes reuneixen tots els elements configuratius i formatius de com, en el marc de les societats patriarcals, es concep la feminitat i la vida de les dones, les seves dependències i limitacions.
En definitiva, la infància constitueix un lloc comú per a la construcció del gènere mitjançant la socialització.
Estructurada a partir del cicle vital d'una nena atemporal, al llarg de la mostra s'analitzen aspectes com ara l'educació, el treball o la sexualitat i la violència en les nenes, a través d'un recull de fragments, creant un mosaic de fets, testimonis, dites, dates i imatges.
L'exposició "Per ser nena" forma part del Projecte multidisciplinari sobre les nenes iniciat l'any 2014, que va reunir diferents grups d'estudis i de recerca de la Universitat de Barcelona: Tacita Muta (Grup d'estudis de Dones i Gènere a l'antiguitat); Seminario Interdisciplinar Mujeres y Sociedad (SIMS); Grup de Recerca Consolidat en Història Medieval.
Fonts i Estudis; Grup de Recerca Consolidat Creació i Pensament de les Dones; Centre Dona i Literatura; i Seminari Filosofia i Gènere.
Aquesta exposició està destinada a recuperar la memòria de la pintora de flors Pepita Teixidor.
Una dona que va tenir el privilegi de veure reconeguda i valorada la seva obra tant en vida com després de la seva mort.
La mostra està estructurada al voltant de quatre eixos principals: ser dona al món de l'art del segle XIX, aspectes biogràfics de la pintora, una mostra de la seva obra, exposicions i premis, i l'homenatge que va rebre.
El monument, que encara avui es pot veure en el Parc de la Ciutadella, és el primer que es va aixecar a Barcelona a una dona catalana en reconeixement al seu treball.
La mostra ha estat cedida per l'Associació "Fent Història.
Associació Catalana d'Estudis Històrics" amb la finalitat d'impulsar la visibilitat històrica de la figura de l'artista barcelonina Pepita Teixidor i promoure la itinerància d'aquesta exposició.
'Mercè Rodoreda 1908-1983' pretén endinsar-nos en la vida i l'obra de l'escriptora més traduïda de la literatura catalana contemporània.
Fotografies i textos ens evoquen l'univers literari amb què l'autora ens apropa als seus sentiments mitjançant la creació d'uns personatges, especialment els femenins, que cobren vida més enllà del relat.
L'exposició repassa les etapes de la vida de l'autora, des de la infantesa a Sant Gervasi (Barcelona), els anys d'aprenentatge i d'amors i desamors, el llarg exili, el retorn i la consagració i fins al després de la seva mort.
Amb aquesta mostra l'Institut Català de les Dones se suma al reconeixement públic d'aquesta gran figura de la literatura catalana de tots els temps.
Maria Teresa Vernet i Real va ser una escriptora singular, la primera dona a guanyar el Premi Joan Crexells de novel·la l'any 1934 amb l'obra Les algues roges, que per primer cop visibilitzava la sexualitat femenina en una obra literària.
Aquesta exposició vol retre homenatge a una personalitat literària de referència tant per la modernitat dels temes com per l'estil de les seves obres.
Vernet va destacar també per la defensa del paper que havia de jugar la dona en la normalització de la literatura catalana.
Un cop esclatada la Guerra Civil, la seva figura es va anar dissolent com va passar amb les autores i els autors compromesos amb la catalanitat.
A partir de 1939 no va voler reeditar les seves obres i es va dedicar a la traducció de llibres i a col·laborar en diverses publicacions.
El compromís social, catalanista i de gènere el va a dur a participar activament del Club Femení i d'Esports de Barcelona –el primer club esportiu de l'Estat espanyol únicament femení–i a l'Associació d'Escriptors Catalans.
L'exposició "La lluita per l'oportunitat de viure.
Les dones durant la segona República, la guerra, el franquisme i la construcció de la democràcia", organitzada conjuntament per l'Institut Català de les Dones i el Memorial Democràtic, reconstrueix alguns episodis de la vida de les dones des del 1931 fins al 1978.
Els plafons permeten conèixer aquest període de la història a través de la perspectiva de les dones i visualitza les seves experiències i aportacions.
L'exposició fa un recorregut per les quatre etapes més destacades d'aquell període: "La segona República: Una oportunitat", "Quan la vida perd valor.
La guerra civil", "Quan viure és sobreviure.
Franquisme" i "Construint la democràcia".
Per incorporar el reconeixement de les experiències de les dones un punt clau és el rescat de l'obra de moltes creadores, pioneres que van innovar l'art amb la seva obra però que continuen desconegudes.
Una obra de la qual no hauríem de prescindir, sinó que hauríem d'aprofitar-la socialment com a riquesa ideològica, i compartir-la.
Dins d'aquesta recuperació de la memòria, les dones fotògrafes hi juguen un paper fonamental, com a transgressores en un món que els era vedat i també com a testimonis d'una visió particular de la societat, que trobem plasmada en les seves imatges, trencadores del model patriarcal que les limitava.
Les dones fotògrafes havien de competir primerament amb la seva condició femenina, i després, amb l'esforç per aconseguir la qualitat en el seu treball.
Un treball que utilitzaven per fugir de les normes imposades i de la subordinació a les quals estaven condemnades, desafiant la tradicional visió que es tenia de les dones i projectant-ne una altra sense els prejudicis que ens han velat les seves aportacions a la societat.
Aquestes aportacions van revaloritzar els avenços tècnics de l'època, però sobretot van diversificar les mirades.
Són imatges compromeses amb la realitat del seu temps, que no difereixen en qualitat de la dels seus companys però que han estat relegades al llarg de la història de la fotografia.
Federica Montseny volia ser, essencialment, escriptora, però la lluita política es va imposar i va marcar la seva existència.
Des de la seva posició de política i sindicalista, a través dels seus articles i novel·les, va qüestionar el model patriarcal, que encara avui restringeix les llibertats de les dones, i va dedicar la seva vida a la recerca d'una autonomia individual per a ella i per a totes les seves contemporànies.
Amb el seu caràcter lluitador va aconseguir destacar com a dirigent dins d'un moviment, l'anarquista, que com tots els altres durant aquells anys, no havia promocionat les dones entre les seves files.
La seva trajectòria, avançada per al seu temps, la portà a convertir-se en la primera dona ministra de l'Estat espanyol, i també va ser la primera a Europa que ocupà una cartera ministerial.
Aquest fet va significar una ruptura i un important pas endavant, en fer realitat l'accés d'una dona a un càrrec fins llavors –i de fet, durant moltes dècades posteriors– negat a les dones.
L'Institut Català de les Dones ha volgut retre-li un homenatge amb les imatges i textos d'aquesta exposició, els quals són només una pinzellada de la vida d'una dona capdavantera de la lluita social i ferma defensora dels drets de les dones.