projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Secretaria d'Universitats i Recerca.
Departament d'Empresa i Coneixement.
Al web de la Secretaria d'Universitats i Recerca s'ha habilitat un espai on s'agrupen de manera sistemàtica i actualitzada totes les iniciatives de les universitats, els centres de recerca i les grans infraestructures científiques de Catalunya relacionades amb la COVID-19.
La informació que s'hi pot trobar s'agrupa en tres pestanyes.
A la primera, hi podreu trobar els ajustaments que ha calgut fer en els calendaris dels diversos ajuts i convocatòries, de les proves d'accés a la universitat i de les activitats acadèmiques.
La segona pestanya recull l'activitat docent virtual i els recursos en línia oberts de les universitats catalanes.
A la tercera s'hi agrupen tots els projectes de recerca que tenen com a objectiu contrarestar els efectes de la pandèmia i que estan liderats o participats pels centres catalans.
Aquesta tercera pestanya es divideix en dues subpestanyes.
La primera aplega actuacions i projectes en què estan referenciats i explicats mínimament tots els projectes de recerca que es fan a Catalunya en diagnòstic, teràpies i epidemiologia i prevenció, agrupats per temàtica i per entitat de recerca o empresa on es realitzen.
Es recullen prop d'una cinquantena de projectes.
L'altra subpestanya, dedicada al finançament, recull les diferents convocatòries competitives que hi ha a l'Estat espanyol, la Unió Europea i la resta del món en relació amb la recerca del virus SARS-CoV-2 i també les diferents plataformes de micromecenatge que han sorgit que permeten vehicular aportacions de la societat, i les entitats que les promouen.
Atesa l'expansió del coronavirus i a conseqüència de la fi de les seves activitats diàries i del tancament dels seus campus, les universitats s'enfronten a molts reptes.
Potser el principal d'aquests reptes és com poden continuar fent classes, si les aules estan tancades.
Una possible solució és la transformació de les classes presencials en classes en línia, encara que aquesta mesura no sigui òptima en molts aspectes, com poden ser un accés a internet no equitatiu entre els estudiants o la falta de prou capacitat institucional per transformar en molt poc temps tota la docència presencial en docència en línia.
Aquesta monografia recopila una sèrie d'articles, signats per professors i gestors d'universitats americanes, relacionats amb l'aprenentatge en línia.
En els articles hi trobareu sobretot consells, recomanacions i opinions útils a l'hora de posar en pràctica l'aprenentatge en línia i hi descobrireu l'experiència de diferents universitats americanes.
Alguns articles estan escrits en forma de guies que expliquen què cal fer, com començar i què cal tenir en compte, sobretot.
En els textos, també hi trobareu enllaçats eines i recursos diversos
Trobareu una còpia impresa d'aquest document per al préstec i la consulta a la Biblioteca d'Universitats i Recerca
Unitat d'Estratègia i Intel·ligència Competitiva d'ACCIÓ.
Aquest informe ens introdueix a la robòtica com a disciplina i ens en fa una pinzellada a escala mundial (patents, empreses líders, riscos, reptes, tendències...).
A més, fa una radiografia de l'estat actual de la robòtica a Catalunya.
La robòtica és la branca de l'enginyeria que s'encarrega de la concepció, el disseny, la fabricació i l'operació dels robots.
D'acord amb l'informe, un 39,4 % de les empreses catalanes tenen algun procés automatitzat, xifra que ens indica quina és la implantació real de la robòtica al nostre país, però s'espera que experimenti un avenç important en els pròxims anys.
L'informe posa de manifest que la robòtica, com a tecnologia transversal que és, pot millorar processos productius molt diversos i té aplicacions en sectors molt diferents, com poden ser la indústria (automatització de processos i millora de la seguretat), l'automoció (vehicles autònoms), l'exploració aeroespacial, la inspecció i el manteniment, la logística (transport de càrregues), l'educació (desenvolupament d'habilitats i competències en disciplines STEM), la salut (robots quirúrgics), les finances, l'agricultura o l'oci.
D'acord amb l'estudi, a Catalunya les empreses que es dediquen a la robòtica són 147, ocupen 1.900 treballadors i facturen 460,67 milions d'euros.
A l'informe hi trobem dades que caracteritzen aquestes empreses més detalladament (mida, exportació, facturació, filials, etc.).
El 18 % d'aquestes empreses són empreses emergents ( start-ups ).
És interessant destacar que aquestes empreses catalanes de robòtica son majoritàriament enginyeries que dissenyen, construeixen i instal·len robots (33 %); indústries auxiliars, com ara fabricants de components, consultories i serveis (29 %); empreses dedicades a la robòtica educativa i la formació (22 %), i fabricants de robots (16 %).
En el període 2015-2019, Catalunya ha atret més de 85 milions d'euros d'inversió estrangera en projectes de robòtica, que han implicat la creació de 736 llocs de feina.
Aquesta inversió és la responsable del 55,1 % del volum d'inversió estrangera que atreu l'Estat espanyol en robòtica.
En relació amb la robòtica a escala internacional, s'apunta que l'any 2018 la facturació global de les indústries de la robòtica va assolir els 22.000 milions d'euros i es calcula que aquest any ja arribarà als 50.000 milions.
Els països punters en aquesta tecnologia són Singapur, amb 831 robots industrials instal·lats per cada 10.000 treballadors; Corea del Sud, amb 774, i Alemanya, amb 338.
A l'informe també trobem l'oferta formativa en graus i màsters universitaris relacionada amb la robòtica que es fa a Catalunya i els centres tecnològics i de recerca catalans que treballen en aquesta tecnologia.
Organització Mundial de la Salut (OMS).
Aquest document, elaborat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per assegurar una recerca ètica en la crisi de la COVID-19, recull els estàndards ètics universals de recerca que han de seguir els investigadors, els organismes de revisió, els finançadors, els editors i els productors durant una epidèmia.
En primer lloc, hi trobem una taula on estan llistades i enllaçades les principals guies ètiques, com ara Research in Global Health Emergencies: Ethical Issues (2020), del Nuffield Council on Bioethics, o la Guidance for Managing Ethical Issues in Infectious Disease Outbreaks (2016 i 2020) de l'OMS.
En una altra taula, s'enumeren els estàndards ètics que la recerca ha de complir sempre, però de manera particular en aquest context.
Aquests estàndards són la validesa científica, el valor social, el fet d'associar-se de forma col·laborativa, una relació risc-benefici raonable, la participació equitativa i voluntària, la revisió independent i el mateix respecte moral pels participants i les comunitats afectades.
A continuació s'enumeren i s'expliquen breument nou estàndards ètics i la manera com s'han d'aplicar a la recerca durant les emergències:
Número 10, març de 2020, 100 pàg.
Escola d'Administració Pública (EAPC).
Aquest número 10 de la revista European Public Mosaic (EPuM).Open Journal on Public Service, que edita l'Escola d'Administració Pública de Catalunya (EAPC), està dedicat de forma monogràfica als vincles entre la recerca científica i la millora de les polítiques públiques, un tema de gran actualitat aquests dies de lluita contra la pandèmia de la COVID-19.
L' EPuM és una publicació periòdica digital íntegrament en anglès que té per objectiu contribuir al debat internacional sobre gestió pública.
New methods, actors and evidence», de Kristian Krieger, analista del Centre Comú de la Recerca (JRC) de la Comissió Europea, que ens parla sobre la complexitat dels comportaments polítics de la ciutadania, els decisors públics i els científics, i de la necessitat de comprendre aquesta complexitat per tal de millorar l'ús de l'evidència en la gestió pública.
Olli Hietanen, conseller del Comitè per al Futur, organisme científic assessor adscrit al Parlament finlandès, és l'autor de l'article «Science and political decision-making.
Case of the Parliament of Finland's Committee for the Future» i hi destaca la dificultat de saber la veritat i el que és més convenient quan hi ha diferents punts de vista.
També hi trobem un article de Paula Adam, coordinadora de recerca de l' Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya (AQuAS), «Effectivity of research impact assessment: from 'retrospective' discipline to 'real-time' evaluation practice», que se centra en l'avaluació de l'impacte de la recerca (RIA) i en el projecte de la Internacional School on Research Impact Assesment (ISRIA), l'escola internacional associada a aquesta metodologia.
Diana Escobar, responsable de Ciència i Innovació a l'Institut de Cultura de Barcelona, signa l'article «The Barcelona Citizen Science Office: connecting research with the citizens' challenges and concerns», on fa un balanç de la trajectòria de l'Oficina de Ciència Ciutadana impulsada per l'Ajuntament de la capital catalana des del 2012 per tal de connectar la recerca amb els reptes i les inquietuds dels veïns.
Finalment, Núria Guevara i Elvira Riera, del Servei de Recerca, Documentació i Publicacions de l'Escola d'Administració Pública de Catalunya (EAPC), signen l'article «The EAPC research driver programme: Fostering better policies through knowledge transfer between academy, public administration and society», en què analitzen la transformació de l'estratègia de recerca de l'Escola d'Administració Pública de Catalunya a partir del 2017, any en què va néixer el programa EAPC motor de recerca, per fomentar recerca que ofereixi respostes a reptes de les polítiques públiques i de la societat.
El número també inclou una videoentrevista a Jean-Pierre Bourguignon, director del Consell Europeu de Recerca (ERC) fins al desembre del 2019.
Bourgignon aposta per un acostament entre decisors públics i investigadors, i també per ampliar els coneixements tecnicocientífics dels càrrecs directius i empleats públics.
Gairebé tots som conscients que la irrupció i l'ús de les targetes electròniques de pagament per a qualsevol tipus de compra (queviures, transport, entrades...), la navegació per internet, les cerques a Google, la telefonia mòbil i les aplicacions de tota mena fan que generem moltíssimes dades dels nostres desplaçaments i de les nostres preferències i afinitats, fins i tot de caràcter social i polític.
I sovint donem per resposta que tant se val, que no som prou importants perquè algú faci un recopilatori del que fem.
Cathy O'Neil és una experta matemàtica que ha treballat a bastament en l'anàlisi de les dades massives ( big data ) al seu país, els Estats Units d'Amèrica.
Al llarg de les línies d'aquest llibre, ens explica el potencial que representa per a les grans empreses el fet de disposar de tota aquesta informació a fi i efecte de predir patrons de comportament que els permetin suggerir-nos compres i, en conseqüència, augmentar els seus propis beneficis.
Però l'autora va més enllà i ens alerta de l'ús que es fa, sense cap control, de l'anàlisi constant de les dades massives.
D'aquesta manera, algoritmes creats per empreses especialitzades —guardats secretament com un gran tresor i, encara molt pitjor, no qüestionats— s'utilitzen i s'apliquen no només amb fins comercials, sinó també per implantar i redefinir polítiques públiques amb resultats que afecten negativament la ciutadania.
Per il·lustrar-ho, ens exposa de manera detallada alguns exemples de com al seu país els algoritmes s'empren per acomiadar professors quan no aconsegueixen que l'alumnat incrementi el nivell escolar, sense tenir en compte variables com ara la manca de recursos o les famílies desestructurades.
O com la policia, seguint el patró que una vestimenta i un color de pell determinats poden representar un possible o un potencial delinqüent, identifica aleatòriament joves de barris humils que probablement tenen amics o familiars que han comès alguna infracció, encara que sigui lleu.
Els joves identificats fan augmentar les dades sense que ells hagin comès cap delicte, perquè han estat identificats com a «presumptes delinqüents».
Si voleu descobrir amb detall molts més exemples de com s'utilitzen les dades massives als Estats Units —model que molt probablement s'ha transportat a altres indrets— o voleu entendre com la creació i la implementació d'algoritmes no qüestionats castiga les classes pobres i humils, i beneficia les benestants i riques, no deixeu de llegir aquest llibre.
Us farà, de ben segur, rumiar força.
Ressenya: Anna M. Lahosà, desembre 2019 Direcció General d'Universitats
Des del 2006, l'Oficina Europea de Patents (EPO per la sigla en anglès) concedeix cada any, després d'un exigent procés de selecció, el European Inventor Award.
Amb aquest premi honora els inventors capdavanters en cinc categories diferents: trajectòria professional, recerca, indústria, petites i mitjanes empreses, i països no membres de la European Pattern Organisation.
Els guanyadors i finalistes d'aquests premis són majoritàriament homes, però també hi ha algunes dones que els han guanyat.
L'EPO té un apartat en la seva pàgina web on recull les dones que han guanyat aquest premi.
Aquestes dones són: Margarita Salas (2019) per l'enzim phiDNA polimerasa que replica les molècules d'ADN a molta més velocitat i amb menys errors que les alternatives; Agnès Poulbot (2018) per un tipus de goma pneumàtica per a la indústria automobilística; Esther Sans Takeuchi (2018) per unes piles per als desfibril·ladors implantables; Jane ní Dhulchaointigh (2018) per una pega modulable; Ursula Keller (2018) pels làsers ultraràpids; Helen Lee (2016) per kits mèdics de diagnòstic per a països subdesenvolupats; Laura van 'T Veer (2015) per un test genètic aplicable als càncers de pit; Christine Van Broeckhoven (2011) per les seves contribucions a les patologies neurològiques; Ann Lambrechts (2011) per un cable d'acer que reforça el formigó, i Catia Bastioli (2007) pel desenvolupament de plàstics biodegradables.
Si voleu tenir més detalls sobre aquestes dones i els seus invents, consulteu la pàgina de l'EPO.
La primera empresa derivada (spin-off) de l'Institut de Ciències Fotòniques (ICFO) ja està preparada per iniciar activitats comercials, després d'aconseguir capitalitzar-se mitjançant fons de capital risc.
Radiant Light, una empresa especialista en sistemes de conversió de freqüència òptica, està a punt per iniciar activitats comercials, després d'aconseguir una important xifra de fons inicials de capital risc, d'inversors privats i del programa Capital Concepte del Govern de Catalunya.
Radiant Light és una empresa de recent creació, sorgida gràcies al suport de l'ICFO i de l'ICREA (Institució Catalana de Recerca i Estudis Avançats).
L'empresa es va constituir a Barcelona, el juliol de 2005, amb la intenció d'entrar al mercat fotònic amb la innovació i la comercialització de sistemes de conversió de freqüència no lineal, incloent-hi oscil·ladors òptics paramètrics, sistemes de conversió, generació i barreja de freqüències.
Els sistemes que ofereix Radiant Light són capaços d'operar a les regions espectrals des de l'ultraviolat fins a l'infraroig mitjà i cobrir tots els camps des d'ones contínues fins a escales de temps ultraràpides en femtosegons.
L'equip tècnic de Radiant Light està liderat per Majid Ebrahim-Zadeh, investigador ICREA de l'ICFO, referent internacional en sistemes de conversió de freqüència òptica.
Per a més informació sobre els productes i els serveis de l'empresa, consulteu l'enllaç següent.
L'empresa catalana Pèndulum es dedica a la construcció d'instruments per a la recerca fets a mida, així com a la creació i difusió de continguts científics i a l'assessoria museogràfica per a exposicions de temàtica científica.
Recentment ha desenvolupat uns materials basats en 10 experiments realitzats al programa de divulgació científica QUÈQUICOM del canal 33, guardonat enguany amb una Placa Narcís Monturiol per la seva tasca divulgativa.
Des del taller-laboratori ubicat a Terrassa, Pèndulum s'ha especialitzat en la fabricació d'instruments fets a mida destinats a la recerca, com ara forns d'arc voltaic, bancs òptics o altres.
A més, una de les seves línies de negoci és la generació d'experiments i equipaments per promoure la cultura científica en tots els seus àmbits entre joves i adults.
En aquest sentit, amb la participació de la revista científica Investigación y Ciencia, recentment ha llançat al mercat un conjunt de kits anomenats "Descobreix la ciència amb el QUÈQUICOM ", que contenen el material necessari per desenvolupar els experiments que es mostren al programa del canal 33, així com també un DVD amb unes 100 pàgines d'articles, instruccions i propostes d'altres assajos complementaris.
S'hi poden trobar des de la baldufa de precisió d'alumini que pot girar un temps rècord de 10 minuts fins a proves de química, de la llum polaritzada o de l'energia solar.
El producte està dissenyat per a joves de més de 14 anys i adults, tot i que realitzar els experiments davant dels més petits també pot ser molt instructiu.
Tot el material pedagògic s'ha desenvolupat a partir dels continguts del programa televisiu, un espai que vol dotar les persones espectadores dels coneixements bàsics per entendre la natura, dels aspectes cientificotècnics que afecten la societat i, alhora, facilitar la comunicació de la comunitat científica amb la ciutadania.
Recentment Televisió de Catalunya va ser guardonada amb la Placa Narcís Monturiol per l'emissió durant més de quatre temporades d'aquest programa, un exemple de servei públic de comunicació i de divulgació científica.
RECERCAT, el butlletí electrònic sobre recerca científica i innovació elaborat des de la Secretaria d'Universitats i Recerca de la Generalitat de Catalunya, arriba al número 100 tot coincidint amb la celebració del Tricentenari.
Josep Maria Martorell i Rodon (Reus, 1975) ocupa actualment el càrrec de director general de Recerca de la Secretaria d'Universitats i Recerca (Departament d'Economia i Coneixement).
Llicenciat en física per la Universitat de Barcelona i doctor en enginyeria informàtica per la Universitat Ramon Llull, amb motiu dels cent números de RECERCAT ens ofereix una entrevista on fa balanç de l'evolució del sistema català de recerca els darrers 10 anys.
En els darrers deu anys, la recerca a Catalunya ha seguit una estratègia basada en tres eixos principals: la creació i la consolidació dels centres de recerca, la construcció de grans infraestructures i la formació, captació i retenció de talent.
L'impuls a la recerca ha estat una política prioritària i, en aquest sentit, el pressupost de la direcció general de Recerca s'ha incrementat en un 54,2 % del 2005 al 2014, i ha passat de 108,32 M € a 167,03 M €.
La captació destacable de recursos competitius en els programes marc europeus, la presència destacada dels centres de recerca i les universitats en els rànquings internacionals o la participació catalana en grans projectes internacionals (com les FET Flagships o les KIC-EIT) són alguns dels indicadors, entre d'altres, que demostren el grau d'internacionalització del sistema català de recerca.
Catalunya compta amb un model propi de centres de recerca, anomenats centres CERCA, alguns dels quals enguany celebren una efemèride especial.
Per a totes aquelles persones que puguin estar-hi interessades, a continuació es detallen algunes activitats de recerca en el marc del Tricentenari:
L'exposició itinerant «Universitats i Recerca a Catalunya abans i després del 1714», organitzada per la Secretaria d'Universitats i Recerca, es podrà veure a les universitats durant el proper curs.
L'exposició iniciarà el seu recorregut a la Universitat de Vic - Universitat Central de Catalunya el proper dilluns, 15 de setembre, amb una mirada al món acadèmic de la Catalunya del segle XVIII, i destacarà els canvis substancials que les conseqüències de la desfeta del 1714 van suposar per al model universitari i científic català.
La Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona (RACAB) celebra enguany el seu 250è aniversari amb un ampli programa d'actes per apropar la ciència i les arts a la societat, fidel al seu esperit de divulgació.
Algunes de les propostes del programa commemoratiu són conferències de científics de renom internacional, l'edició de llibres sobre l'entitat, una exposició, un concert i altres actes institucionals.
La Universitat de Barcelona commemora el Tricentenari amb la recuperació de l'obra de l'historiador Ferran Soldevila Barcelona sense universitat i la restauració de la Universitat de Barcelona (1714-1837), en una edició facsímil on s'analitza la supressió de la universitat com a conseqüència de la guerra de Successió i el seu restabliment, més de cent anys després.
Des que es va fundar el 1978, l'empresa Konik-Tech, amb seu a Sant Cugat del Vallès, s'ha especialitzat en el desenvolupament de cromatògrafs i espectròmetres de masses, equips que serveixen per determinar la composició de la matèria.
Ara, l'empresa ha venut sis d'aquests aparells a la policia científica de l'Índia, que els utilitzarà en les seves investigacions.
El Forensic Science Laboratory (FSL) de l'Índia emprarà els analitzadors moleculars per investigar successos com ara crims, enverinaments, explosions, incendis provocats, episodis de contaminació o altres delictes que puguin tenir lloc als estats de Karnataka, Caixmir i Kerala, on viuen 120 milions de persones i hi ha les grans ciutats de Bombai i Bangalore.
Els aparells poden determinar la composició de tot tipus de matèries i detectar qualsevol substància a l'aigua, l'aire, aliments, begudes, fàrmacs, drogues, etc.
Konik-Tech, que va ser fundada l'any 1976 a Cerdanyola del Vallès (Barcelona) per Josep Maria Gibert, enginyer de l'IQS (Institut Químic Sarrià) i professor associat de química analítica a la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), és la primera empresa del seu sector a Europa i la setena al món, amb presència a més de cent països.
Amb la venda d'aquests equips a l'Índia, consolida la seva implantació al continent asiàtic, on ja ha exportat els seus cromatògrafs i espectròmetres de masses a la Xina, el Japó o Corea del Sud, entre d'altres països.
El 2007 el volum de negoci de l'empresa va créixer un 11% i s'espera que aquesta xifra podrà augmentar enguany.
ACTIO és una empresa derivada (spin-off) de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) que empra tècniques fotòniques no invasives per datar, catalogar i certificar obres d'art. L'objectiu és ajudar museus, col·leccionistes, empreses i fundacions amb patrimoni artístic que busquen la manera d'augmentar la seguretat en les transaccions per evitar atribucions falses o incorrectes.
Els procediments que s'han utilitzat tradicionalment per analitzar les peces d'art s'han fonamentat en criteris subjectius, com ara l'opinió d'un expert, o bé en tècniques que tenen el risc de danyar les obres.
Per solucionar aquest problema, ACTIO ha desenvolupat diverses tècniques que permeten l'anàlisi de les peces sense fer-les malbé.
Entre elles, hi destaca una tècnica fotònica no invasiva, basada en un làser que incideix amb una freqüència determinada sobre l'obra i que permet obtenir l'espectre Raman de cada pigment per poder-lo comparar en una base de dades amb altres espectres de diferents materials pictòrics.
Altres tècniques són la reflectometria infraroja, que ofereix imatges subjacents a l'obra i ajuda a saber si rere les capes de pintura hi ha dibuixos o firmes fetes amb carbó; la fotografia ultraviolada, que determina repintades recents; i la microfotografia i la macrofotografia visibles, que obtenen informació de trets superficials com pinzellades o clivellats.
L'àrea de recerca d'ACTIO l'encapçalen el professor de l'ETS d'Enginyeria de Telecomunicació de Barcelona, Sergio Ruiz-Moreno, i Alejandro López-Gil, també doctor enginyer en Telecomunicació i llicenciat en Administració i Direcció d'Empreses.
Tots dos són al Grup de Comunicacions Òptiques i al Laboratori d'Espectroscòpia Raman de la UPC.