Irlanda pot ser una bona opció si busqueu una nova experiència professional o formativa a l'estranger.
La seva capital, Dublín, no és una ciutat excessivament gran i, per tant, els desplaçaments entre zones són força assequibles.
És per aquest motiu que els dublinesos no acostumen a viure al centre, sinó que opten per zones tranquil·les i amb preus més econòmics en un radi d'aproximadament uns deu quilòmetres del centre, distància que suposa uns trenta minuts de desplaçament en transport públic.
Dublín té una població de 527.612 habitants, segons el darrer cens de l'any 2011.
Altres ciutats grans de la República d'Irlanda que solen ser destí habitual per a la recerca de noves possibilitats estudiantils i laborals són Cork (119.230 hab.), Galway (75.529 hab.), Limerick (57.106 hab.) i Waterfond (46.732 hab.).
Si voleu conèixer la resta de ciutats que conformen Irlanda i la seva població, podeu consultar la web de l' Oficina Central d'Estadística (Central Statistics Office).
La capital irlandesa es divideix en nord i sud, amb el riu Liffey com a separació.
Històricament, el sud és on han viscut les classes mitjanes i altes, mentre que al nord hi havia les classes treballadores.
Actualment, el sud encara es considera la zona on viuen les persones amb majors recursos econòmics.
Dublín té cinc àrees administratives que s'anomenen "àrees locals" i que serveixen per coordinar els serveis de cada comunitat.
Per conèixer l'oficina i els serveis de les diferents àrees podeu consultar la web de l' Ajuntament de Dublín.
A banda d'això, a través de la Societat de Beneficència dels Catalans de Dublín, una organització sense afany de lucre que és punt d'informació i ajuda per a tots els catalans establerts a Irlanda, trobareu informació sobre la divisió de la ciutat en barris, amb una descripció detallada de cada zona.
Des de l'any 2008, moment en què va començar una greu crisi financera que va bloquejar el país, el preu dels lloguers va anar caient i avui, quan encara l'oferta supera amb escreix la demanda, podeu trobar apartaments d'una habitació al centre de Dublín per uns 700 euros.
Cal tenir en compte que a Irlanda, tal i com passa també a altres països, existeix el cobrament d'un impost anual sobre els habitatges: la Local Property Tax (LPT) va entrar en vigor l'any 2013 i és un impost que ha de pagar el propietari de l'habitatge, excepte en el cas de lloguers de més de vint anys, quan aleshores se'n responsabilitza el llogater.
En el lloguer de pisos i habitacions s'acostuma a demanar el pagament d'un dipòsit, que habitualment correspon a un mes de lloguer i que es retorna un cop es deixa el pis.
En aquest sentit, sempre és aconsellable que se signi un contracte ja que aquesta és la forma més segura i amb majors garanties a l'hora de recuperar les inversions inicials.
A banda del cost del pis, és important que tingueu en compte el preu d'altres factures (llum, aigua, gas, telèfon...), anomenades utility bills.
A més, totes les llars que disposen d'un televisor han de pagar la TV licence, que té un cost anual de 160 euros.
En el moment de llogar un habitatge, cal tenir present si la TV licence es troba inclosa o no en l'import del lloguer.
La forma més àgil i popular de cercar allotjament és a través dels serveis proporcionats a internet.
Hi ha un gran nombre de pàgines on tant particulars com agències immobiliàries ( State Agents o letting agents ) pengen els seus anuncis.
En cas que decidiu llogar un pis, la durada habitual del contracte és d'un any, però passats els primers sis mesos teniu dret a quedar-vos tres anys i mig més sense que sigui necessari fer un nou contracte.
En el moment de signar, haureu de pagar la primera mensualitat i, a més, el dipòsit, que acostuma a ser un altre mes de lloguer.
Recordeu que aquest dipòsit us serà retornat un cop finalitzat el contracte i sempre que no s'hagi produït cap desperfecte.
Tingueu en compte que durant l'any de contracte no us poden pujar el preu del lloguer, però sí un cop transcorregut aquest temps.
Per la seva banda, el propietari ha d'inscriure el contracte a la Private Residential Tenancies Board (PRTB) i us n'ha la d'enviar confirmació.
A més, també té l'obligació de contractar una assegurança per a l'habitatge (sense que inclogui pertinences personals) i de fer-se càrrec de les despeses generals de manteniment de la llar.
La pàgina de referència en l'àmbit immobiliari a Irlanda és Draft, però disposeu d'altres buscadors.
Una altra opció d'allotjament és residir a casa d'una família.
S'anomena homestay i permet conèixer de ben a prop la cultura local.
És una alternativa molt habitual quan es fa un curs d'idiomes, ja que facilita una major immersió lingüística.
De fet, moltes escoles i acadèmies d'idiomes ofereixen aquestes estades en les seves propostes formatives, per tant es pot trobar informació fàcilment a través de les seves webs.
Algunes pàgines per consultar l'allotjament en famílies són:
Si viatgeu a Irlanda per realitzar un curs, disposeu d'allotjament per a estudiants amb propostes com residències i pisos per compartir amb altres joves (consulteu l'apartat "Lloguer de pisos i habitacions" ).
No obstant, existeix també l'allotjament en cases de famílies, que us permetrà una excel·lent aproximació a la vida i cultura local i resultarà una bona experiència per millorar el vostre anglès.
En aquest sentit, trobareu informació al punt "Allotjament en famílies".
Algunes de les pàgines on podeu buscar residències per estudiants són les següents: