projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Les administracions públiques han de revisar periòdicament la seva normativa vigent per adaptar-la als principis de bona regulació i als objectius de sostenibilitat que consten en aquesta Llei.
Als efectes del que preveu el present capítol, en el marc de la Conferència Sectorial d'Administració Pública, s'han d'acordar i impulsar criteris per promoure l'aplicació dels principis de bona regulació.
Igualment, les administracions públiques, en el marc del Comitè per a la Millora de la Regulació de les Activitats de Serveis, han de cooperar per promocionar l'anàlisi econòmica de la regulació i, en particular, evitar la introducció de restriccions injustificades o desproporcionades al funcionament dels mercats i impulsar iniciatives de reforma en aquest àmbit.
Per contribuir a l'objectiu de millora de la qualitat regulatòria i a l'aplicació dels principis de sostenibilitat i bona regulació, les administracions públiques:
Han d'impulsar els instruments d'anàlisi prèvia d'iniciatives normatives per garantir que es tinguin en compte els efectes de tot tipus que aquestes produeixin, amb l'objectiu de no generar als ciutadans i a les empreses costos innecessaris o desproporcionats, en relació amb l'objectiu d'interès general que es pretengui assolir.
Han de prestar la màxima atenció al procés de consulta pública en l'elaboració dels seus projectes normatius per justificar entre altres els principis de bona regulació aplicables a les iniciatives normatives i fomentar la participació dels interessats en les iniciatives normatives, amb l'objectiu de millorar la qualitat de la norma.
A aquest efecte s'han de posar a disposició dels interessats tots els canals de comunicació necessaris, especialment a través de mitjans telemàtics, i així mateix aportar la informació adequada per a la millor comprensió i valoració dels efectes esperats de les iniciatives normatives.
Han de promoure el desenvolupament de procediments d'avaluació a posteriori de la seva actuació normativa disposant l'establiment dels sistemes d'informació, seguiment i avaluació corresponents.
En l'exercici de la iniciativa normativa, el conjunt de les administracions públiques ha d'actuar d'acord amb els principis de necessitat, proporcionalitat, seguretat jurídica, transparència, accessibilitat, simplicitat i eficàcia.
En la iniciativa normativa ha de quedar suficientment justificada l'adequació als principis esmentats.
En virtut del principi de necessitat, la iniciativa normativa ha d'estar justificada per una raó d'interès general.
En virtut del principi de proporcionalitat, la iniciativa normativa que es proposi ha de ser l'instrument més adequat per garantir la consecució de l'objectiu que es persegueix, després de constatar que no hi ha altres mesures menys restrictives i menys distorsionadores que permetin obtenir el mateix resultat.
A fi de garantir el principi de seguretat jurídica, les facultats d'iniciativa normativa s'han d'exercir de manera coherent amb la resta de l'ordenament per generar un marc normatiu estable i predictible, i crear un entorn de certesa que faciliti l'actuació dels ciutadans i les empreses i l'adopció de les seves decisions econòmiques.
En aplicació del principi de transparència, els objectius de la regulació i la seva justificació han de ser definits clarament.
Per garantir el principi d'accessibilitat, s'han d'establir els mecanismes de consulta amb els agents implicats que estimulin la seva participació activa en el procés d'elaboració normativa, així com instruments d'accés senzill i universal a la regulació vigent.
El principi de simplicitat exigeix que tota iniciativa normativa atengui la consecució d'un marc normatiu senzill, clar i poc dispers, que faciliti el seu coneixement i la seva comprensió.
En aplicació del principi d'eficàcia, la iniciativa normativa ha de partir d'una identificació clara dels fins perseguits, i ha d'establir uns objectius directes i evitar càrregues innecessàries i accessòries per aconseguir aquests objectius finals.
En tot cas, els poders públics han de procurar mantenir un marc normatiu estable, transparent i com més simplificat millor, fàcilment accessible pels ciutadans i agents econòmics, per possibilitar el coneixement ràpid i senzill de la normativa vigent que sigui aplicable i sense més càrregues administratives per als ciutadans i les empreses que les estrictament necessàries per satisfer l'interès general.
En cadascuna de les normes de regulació dels corresponents ensenyaments artístics superiors s'han d'establir els oportuns mecanismes que garanteixin que els estudiants que han començat els seus estudis conforme a l'anterior ordenació puguin continuar els estudis pel pla d'estudis pel qual els havien iniciat, sempre d'acord amb el calendari que s'estableixi, així com de facilitar la seva incorporació als nous ensenyaments.
Correspon a les administracions educatives, d'acord amb els criteris que determinin en els seus protocols d'avaluació l'ANECA i els òrgans d'avaluació de les comunitats autònomes, l'establiment de les mesures necessàries per articular l'adequada diferenciació de l'oferta dels ensenyaments artístics a què es refereix el present Reial decret amb la dels ensenyaments universitaris que puguin pertànyer a àmbits disciplinars coincidents amb aquests, de manera que no s'estableixin altres títols oficials la denominacions, els continguts formatius o les competències professionals que siguin coincidents substancialment amb els títols de grau esmentats a l'article 8 d'aquest Reial decret.
Els qui estiguin en possessió de títols d'ensenyaments artístics superiors oficials d'ordenacions anteriors i pretenguin obtenir un dels títols superiors d'ensenyaments artístics esmentats en aquest Reial decret, han d'obtenir el reconeixement de crèdits que sigui procedent, als efectes de cursar els crèdits restants necessaris per a l'obtenció del títol superior corresponent.
Els qui tenen títols d'ensenyaments artístics superiors oficials d'anteriors ordenacions, i pretenen obtenir un dels títols de graduat o graduada esmentats en aquest Reial decret, han d'obtenir el reconeixement de crèdits que sigui procedent, als efectes de cursar els crèdits restants necessaris per a l'obtenció del corresponent títol de graduat o graduada.
Les administracions educatives han d'impulsar sistemes i procediments d'avaluació interna i avaluació externa periòdiques de la qualitat d'aquests ensenyaments.
Per a això, els òrgans d'avaluació que les administracions educatives determinin, en l'àmbit de les seves competències, han de dissenyar i executar en col·laboració amb els centres d'ensenyaments artístics superiors els plans d'avaluació interna i avaluació externa corresponents.
Les administracions educatives han d'impulsar sistemes i procediments d'avaluació periòdica de la qualitat d'aquests ensenyaments.
Per a això, els òrgans d'avaluació que les administracions educatives han de determinar, en l'àmbit de les seves competències, dissenyar i executar en col·laboració amb els centres d'ensenyaments artístics superiors els plans d'avaluació corresponents.
L'acreditació dels títols s'ha de mantenir quan obtinguin un informe d'acreditació positiu efectuat per l'ANECA o els òrgans d'avaluació creats per les comunitats autònomes, la qual cosa s'ha de comunicar al Registre estatal de centres docents no universitaris, per a la renovació de la inscripció.
L'acreditació dels títols es manté quan obtenen un informe d'acreditació positiu efectuat per l'ANECA o els òrgans d'avaluació creats per les comunitats autònomes i comunicat al Registre central de títols per a la renovació de la inscripció.
Els plans d'estudis dels títols de màster han de ser elaborats per les administracions educatives a iniciativa pròpia o a proposta dels centres, i inscrits en el Registre estatal de centres docents no universitaris, d'acord amb el que estableix el present Reial decret.
Els plans d'estudis dels títols de màster han de ser elaborats per les administracions educatives a iniciativa pròpia o a proposta dels centres i inscrits en el Registre central de títols d'acord amb el que estableix el present Reial decret.
L'accés als ensenyaments oficials conduents als títols superiors d'ensenyaments artístics en els diferents àmbits requereix estar en possessió del títol de batxiller o haver superat la prova d'accés a la universitat per a majors de 25 anys, així com la superació de les corresponents proves específiques a què es refereixen els articles 54, 55, 56 i 57 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig.
Aquests sistemes i procediments han d'incloure, en el cas d'estudiants amb necessitats educatives especials derivades de discapacitat, els serveis de suport i assessorament adequats, que han de valorar la necessitat de possibles adaptacions curriculars.
L'accés als ensenyaments oficials conduents al títol graduat o graduada en els diferents àmbits requereix tenir el títol de batxiller o haver superat la prova d'accés a la universitat per a majors de 25 anys, així com la superació de les corresponents proves específiques a què es refereixen els articles 54, 55, 56 i 57 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació.
Aquests sistemes i procediments han d'incloure, en el cas d'estudiants amb necessitats educatives específiques derivades de discapacitat, els serveis de suport i assessorament adequats, que han de valorar la necessitat de possibles adaptacions curriculars.
Els ensenyaments artístics conduents al títol superior d'ensenyaments artístics tenen com a finalitat l'obtenció per part de l'estudiant d'una formació general, en una o diverses disciplines, i una formació orientada a la preparació per a l'exercici d'activitats de caràcter professional.
Els títols superiors d'ensenyaments artístics tenen la denominació que s'estableix a continuació, seguida de l'especialitat corresponent:
Títol superior de conservació i restauració de béns culturals
Títol superior d'arts plàstiques
Els títols superiors d'ensenyaments artístics queden inclosos a tots els efectes en el nivell 2 del Marc espanyol de qualificacions per a l'educació superior i són equivalents al títol universitari de grau.
Els ensenyaments artístics de grau tenen com a finalitat l'obtenció per part de l'estudiant d'una formació general, en una o diverses disciplines, i una formació orientada a la preparació per a l'exercici d'activitats de caràcter professional.
La seva superació dóna lloc a l'obtenció del títol de graduat o graduada en ensenyaments artístics.
Els títols de graduat o graduada en ensenyaments artístics tenen la denominació que a continuació s'estableix, seguida de l'especialitat corresponent:
Graduat o graduada en art dramàtic.
Graduat o graduada en conservació i restauració de béns culturals.
Graduat o graduada en arts plàstiques.
Els centres d'ensenyaments artístics superiors als quals es refereix l'article 58.3 de la Llei orgànica, de 3 de maig, poden oferir ensenyaments conduents al títol superior d'ensenyaments artístics, i de màster.
Els centres d'ensenyaments artístics superiors a què es refereix l'article 58.3 de la Llei orgànica, de 3 de maig, d'educació, poden oferir ensenyaments de grau i màster.
Els títols corresponents als ensenyaments regulats per aquest Reial decret són homologats per l'Estat i expedits per les administracions educatives en les condicions que preveu l'article 6 bis.6 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig.
Els títols a l'obtenció dels quals condueix la superació dels ensenyaments artístics superiors han de ser inscrits en el Registre estatal de centres docents no universitaris, i acreditats, si s'escau, d'acord amb les previsions que conté aquest Reial decret.
Els títols corresponents als ensenyaments regulats per aquest Reial decret són homologats per l'Estat i expedits per les administracions educatives en les condicions previstes a l'article 6.5 de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació.
Els títols l'obtenció dels quals condueix a la superació dels ensenyaments artístics superiors han de ser inscrits en una secció específica del Registre central de títols i acreditats, si s'escau, d'acord amb les previsions que conté aquest Reial decret.
El tercer exercici de llengua estrangera a què fa referència l'article 9.3 no inclou la valoració de la comprensió i expressió oral fins al curs acadèmic 2015-2016.
El tercer exercici de llengua estrangera a què fa referència l'article 9.3 ha d'incloure la valoració de la comprensió i l'expressió oral en el curs acadèmic 2013-2014.
Durant els cursos 2011-2012 i 2012-2013, el Ministeri d'Educació, Cultura i Esport ha de promoure, en col·laboració amb les comunitats autònomes, la realització d'una prova de caràcter experimental, en la qual la comprensió i l'expressió oral no ha de ser valorada a l'efecte de l'obtenció de la qualificació corresponent.
El tercer exercici de llengua estrangera a què fa referència l'article 9.3 no inclou la valoració de la comprensió i expressió oral fins dos cursos després de la implantació del batxillerat que estableix la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, és a dir, el curs acadèmic 2011-2012.
Dos anys abans de la implantació de la prova oral s'ha de fer un estudi per determinar les característiques específiques de la prova i, si s'escau, prendre les decisions oportunes sobre la seva implantació.
b ) En segon lloc, s'han d'adjudicar places als estudiants que hagin superat la prova d'accés a la universitat en la convocatòria extraordinària de l'any en curs i als qui hagin superat els ensenyaments que condueixen als títols a què es refereix l'article 26 després de l'adjudicació realitzada en primer lloc segons el que estableix el paràgraf a anterior.
b ) En segon lloc, s'adjudiquen places als estudiants que hagin superat la prova d'accés a la universitat en la convocatòria extraordinària de l'any en curs.
El Consell Estatal per al Patrimoni Natural i la Biodiversitat, creat a l'article 8 d'aquesta Llei, assumeix les funcions del Consell Nacional de Boscos.
No obstant això, la Comissió Nacional de Protecció de la Natura i el Consell Nacional de Boscos han de continuar exercint les seves funcions fins que s'aprovin les normes de desplegament de la Comissió Estatal per al Patrimoni Natural i la Biodiversitat i del Consell Estatal per al Patrimoni Natural i la Biodiversitat.
L'Administració General de l'Estat, quan sigui titular de terrenys situats en espais naturals, pot portar a terme el desenvolupament d'acords de cessió de la seva gestió, total o parcial, a entitats de custòdia del territori.
Aquests acords per a la cessió de la gestió s'han d'establir per escrit en forma de conveni administratiu plurianual que ha de preveure el sistema de finançament per al seu desenvolupament, bé mitjançant aportacions econòmiques, edificacions, equipaments, maquinària, vehicles o qualsevol altre bé o servei, així com les directrius mínimes de gestió, fixades en un pla de gestió precedent.
Una o diverses zones nucli de la reserva que siguin espais naturals protegits, o LIC, o ZEC, o ZEPA, de la Xarxa Natura 2000, amb els objectius bàsics de preservar la diversitat biològica i els ecosistemes, que disposin del planejament adequat d'ordenació, ús i gestió que potenciï bàsicament els objectius esmentats.
Una o diverses zones de protecció de les zones nucli, que permetin la integració de la conservació bàsica de la zona nucli amb el desenvolupament ambientalment sostenible a la zona de protecció a través del corresponent planejament d'ordenació, ús i gestió, específic o integrat en el planejament de les zones nucli respectives.
Una o diverses zones de transició entre la reserva i la resta de l'espai, que permetin incentivar el desenvolupament socioeconòmic per a la millora del benestar de la població, amb l'aprofitament dels recursos específics potencials de la reserva de manera sostenible, i amb respecte als objectius d'aquesta i del Programa Persona i Biosfera.
b ) Unes estratègies específiques d'evolució cap als objectius assenyalats, amb el programa d'actuació corresponent i un sistema d'indicadors adaptat al que estableixi el Comitè MaB espanyol, que permeti valorar el grau de compliment dels objectius del Programa MaB.
c ) Un òrgan de gestió responsable del desenvolupament de les estratègies, les línies d'acció i els programes, i un altre de participació pública, en el qual estiguin representats tots els actors socials de la reserva.
Una o diverses zones nucli de la reserva que siguin espais naturals protegits, amb els objectius bàsics de preservar la diversitat biològica i els ecosistemes, que disposin del planejament adequat d'ordenació, ús i gestió que potenciï bàsicament els objectius esmentats.
Una o diverses zones de protecció de les zones nucli, que permetin la integració de la conservació bàsica de la zona nucli amb el desenvolupament ambientalment sostenible a la zona de protecció a través del planejament d'ordenació, ús i gestió corresponent, específic o integrat en el planejament de les zones nucli respectives.
Una o diverses zones de transició entre la reserva i la resta de l'espai, que permetin incentivar el desenvolupament socioeconòmic per a la millora del benestar de la població, aprofitant els potencials i els recursos específics de la reserva de forma sostenible i respectant-ne els objectius i els del Programa persona i biosfera.
b ) Unes estratègies específiques d'evolució cap als objectius assenyalats, amb el programa d'actuació corresponent i un sistema d'indicadors adaptat a l'establert pel Comitè MaB espanyol que permeti valorar el grau de compliment dels objectius del Programa MaB.
c ) Un òrgan de gestió responsable del desenvolupament de les estratègies, les línies d'acció i els programes.
L'Administració General de l'Estat i les comunitats autònomes, en l'àmbit de les seves competències respectives, han de vigilar l'estat de conservació dels tipus d'hàbitats i les espècies d'interès comunitari, tenint especialment en compte els tipus d'hàbitats naturals prioritaris i les espècies prioritàries, així com de conservació de les espècies d'aus que s'enumeren a l'annex IV.
La Conferència Sectorial de Medi Ambient, a proposta de la Comissió Estatal per al Patrimoni Natural i la Biodiversitat, escoltat el Consell Estatal per al Patrimoni Natural i la Biodiversitat, ha d'aprovar unes directrius per establir la metodologia comuna i les característiques d'aquest seguiment.
Les comunitats autònomes han de remetre al Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient informació sobre els canvis en l'estat de conservació i les mesures de conservació a les quals es refereix l'article 46.1, l'avaluació dels seus resultats i les propostes de noves mesures a aplicar, als efectes del seu reflex en l'Inventari espanyol del patrimoni natural i de la biodiversitat i perquè el Ministeri esmentat pugui remetre a la Comissió Europea els informes nacionals exigits per les directives europees.
Les comunitats autònomes han de vigilar l'estat de conservació dels tipus d'hàbitats i les espècies d'interès comunitari, tenint especialment en compte els tipus d'hàbitats naturals prioritaris i les espècies prioritàries, així com de conservació de les espècies d'aus que s'enumeren a l'annex IV, i han de comunicar al Ministeri de Medi Ambient els canvis que s'hi hagin produït per tal que quedin reflectits a l'Inventari espanyol del patrimoni natural i de la biodiversitat.
Aquesta comunicació s'ha de produir anualment, excepte quan això no sigui tècnicament possible.
En aquest cas, és necessari argumentar-ho.
Les comunitats autònomes han de remetre al Ministeri de Medi Ambient informació sobre les mesures de conservació a què es refereix l'article 45.1, l'avaluació dels seus resultats i les propostes de noves mesures a aplicar, per tal que el Ministeri pugui remetre a la Comissió Europea, cada tres i sis anys, respectivament, els informes nacionals exigits per les directives comunitàries 79/409/CEE i 92/43/CE reguladores de les zones de la Xarxa Natura 2000.
Amb la finalitat de millorar la coherència ecològica i la connectivitat de la Xarxa Natura 2000, les administracions, tenint en compte el que disposa l'article 15, han de fomentar la conservació de corredors ecològics i la gestió dels elements del paisatge i les àrees terrestres i marines que siguin essencials o tinguin una importància primordial per a la migració, la distribució geogràfica i l'intercanvi genètic entre poblacions d'espècies de fauna i flora silvestres, tenint en compte els impactes futurs del canvi climàtic.
Amb la finalitat de millorar la coherència ecològica i la connectivitat de la Xarxa Natura 2000, les comunitats autònomes, en el marc de les seves polítiques mediambientals i d'ordenació territorial, han de fomentar la conservació de corredors ecològics i la gestió dels elements del paisatge i àrees territorials que resultin essencials o tinguin una importància primordial per a la migració, la distribució geogràfica i l'intercanvi genètic entre poblacions d'espècies de fauna i flora silvestres.
L'Administració General de l'Estat i les comunitats autònomes, previ procediment d'informació pública, han de declarar les ZEC i les ZEPA, en l'àmbit de les seves competències respectives.
Si, com a resultat del tràmit d'informació pública anterior, es porta a terme una ampliació dels límits de la proposta inicial, aquesta s'ha de sotmetre a un nou tràmit d'informació pública.
Les declaracions esmentades s'han de publicar en els diaris oficials respectius incloent-hi informació sobre els seus límits geogràfics i els hàbitats i les espècies pels quals van ser declarats cadascun.
De les declaracions esmentades, se n'ha de donar compte al Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient als efectes de la seva comunicació a la Comissió Europea, de conformitat amb el que estableix l'article 10 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
Les comunitats autònomes, amb un procediment d'informació pública previ, han de declarar les zones especials de conservació i les zones de protecció especial per a les aus en el seu àmbit territorial.
Aquestes declaracions s'han de publicar en els diaris oficials respectius i han d'incloure informació sobre els seus límits geogràfics, els hàbitats i les espècies per les quals han estat declarades com a tals.
D'aquestes se n'ha de donar compte al Ministeri de Medi Ambient als efectes de la seva comunicació a la Comissió Europea, de conformitat amb el que estableix l'article 10 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.