projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La vida d'un ase des del naixement fins la mort.
Els seus amos i els esdeveniments dels quals és testimoni conformen aquesta crònica rural on, una vegada més, Bresson segueix fidel als seus principis de no utilitzar actors coneguts.
Segons el director, "el film no explica exactament la vida d'un burret sinó la de l'home, des del naixement fins la mort, però és l'ase qui carrega els pecats dels seus amos", i ho fa amb un ús ben singular de la sinècdoque (la part pel tot).
És l'adaptació d'una novel·la de Georges Bernanos sobre la trista existència d'una noia maltractada pel seu pare i humiliada pels habitants del seu poblet.
"Un film perfectament estructurat.
L'actuació de Nadine Nortier és increïble, i Bresson la filma d'esquena de manera inoblidable.
Ella no parla gaire però amb els seus gestos −fins i tot quan fa cafè− el film transita amb fluïdesa".
"Tenia la necessitat d'exposar que els nens poden ser víctimes de coses atroces" (Robert Bresson).
Reconstrucció gairebé mística del procés inquisitorial que va portar a la foguera la santa d'Orleans.
"El seu interès primordial es decanta, en canvi, per una visualització dels fets d'acord amb un joc d'enquadraments que fragmenten la perspectiva habitual de l'ull humà en benefici d'una mirada insòlita que deixa fora de camp tot recurs a l'espectacularitat.
També el metratge del film respecta aquesta opció minimalista, ja que, en poc més d'una hora de durada, sintetitza la informació històrica partint d'una dramatúrgia que estimula els sentiments i dóna per descomptat un cert coneixement de la causa per part de l'espectador" (Esteve Riambau).
"A la vegada disminuït i amenaçat, amenaçat per la seva disminució, el carterista, tal com el concep Bresson, és un home que no pot afermar-se, que només pot trobar el seu equilibri en el robatori o, més exactament, en el virtuosisme que el robatori exigeix de les seves mans.
Si es vol, el film és, essencialment, un diàleg entre un cervell i dues mans, i fins al límit en què aquestes mans recobren la seva llibertat i es converteixen en independents."
"Pickpocket serà una pel·lícula de mans, objectes i mirades" (Robert Bresson).
Producció ambientada en l'Afganistan del període dels talibans.
Una nena afganesa d'un poble rural vol anar a l'escola per aprendre a llegir i a escriure.
La majoria de les persones a les quals comunica el seu desig la tracten amb indiferència.
L'únic nen que li fa cas i que la porta a l'escola és un veí a qui fan fora de classe.
La professora i les seves companyes també són hostils amb la noia.
Quan estan tornant a casa, la noia i les seves amigues són atacades per un grup de nens que juguen a ser talibans.
Els nois destrueixen el seu quadern de l'escola i amenacen d'apedregar les noies.
Al final la intenció de la noia per obtenir una educació acaba en fracàs, en el context d'una societat marcada pel radicalisme.
Max ha organitzat centenars de casaments durant anys i ara en prepara un de luxe en un château francès del segle XVII.
Ho coordina tot a la perfecció perquè la celebració sigui un èxit... però el resultat s'aguanta per un fil i cada moment de felicitat i emoció es pot convertir en un desastre.
A qui confiaries la festa més important de la teva vida?
Divertidíssima comèdia francesa que entreté i manté amb un somriure constant l'espectador.
Els Farewell decideixen convocar una reunió familiar a la Xina en descobrir que la matriarca pateix un càncer de pulmó terminal, però a ella li amaguen la malaltia.
Els pares de la Billi, que viuen a Nova York, es neguen a participar en el que consideren que és una farsa, però ella se'n va a la Xina per poder acomiadar la seva estimada àvia i tornar a estrènyer els vincles perduts amb la família a causa de la distància.
El film parla del dol i de les diferents maneres que té l'ésser humà de fer-hi front.
També explora l'abisme cultural entre Orient i Occident: el pensament col·lectivista oriental i la individualitat occidental.
La Parvana és una nena afganesa que viu a Kabul sota el règim talibà.
El seu pare és detingut injustament i la seva família es queda sense recursos per tirar endavant.
Les dones tenen prohibit guanyar diners, i la Parvana es veu obligada a fer-se passar per un noi per tal d'ajudar la seva família, com milers de noies afganeses (se les anomena bacha posh: 'vestides de noi').
El film és una adaptació de la novel·la de l'escriptora i activista Deborah Ellis, que denuncia la barbàrie a què viuen sotmeses les nenes afganeses.
Ens parla dels drets de les dones però també de la solidaritat i dels vincles que es creen quan el mal s'imposa.
El Marco és un entrenador professional de bàsquet que viu una situació de crisi personal, matrimonial i laboral.
Després de patir un accident de trànsit mentre conduïa sota els efectes de l'alcohol, és condemnat a tres mesos de treball en benefici de la comunitat com a entrenador de bàsquet de persones amb discapacitat intel·lectual.
Després d'un començament sense gaires ganes, de seguida es va vinculant al grup i va deixant enrere els seus prejudicis.
Així creixen en ell l'empatia i les ganes de crear un equip, un equip que anirà guanyant partit rere partit fins a arribar a la final.
Amb l'ajuda dels seus nous amics i de la Sonia, la seva dona, no només vencerà les seves pors i inseguretats, sinó que trobarà la felicitat.
Allò que comença com un problema esdevé una lliçó de vida.
El 1919, en una petita ciutat, un heroi de guerra està pres en un quarter desert.
A l'altre costat de la porta, un gos borda dia i nit.
No gaire lluny, una jove esgotada per la feina del camp –massa instruïda per ser una pagesa– alberga esperances.
El jutge que arriba per resoldre el cas és un aristòcrata que ha relaxat els seus principis arran del conflicte.
Un bonic conte d'amor i una reflexió sobre la lleialtat.
El Franck és un bomber de París.
Viu al parc de bombers amb la seva dona, amb qui té dos fills bessons.
Li agrada salvar la gent i és immensament feliç.
Durant un incendi, se sacrifica per salvar els seus companys.
Quan es desperta en un hospital, s'adona que haurà de tornar a aprendre a viure i també a acceptar ser salvat.
Una commovedora història de superació.
Segon lliurament de les peripècies d'en Claude i la Marie Verneuil.
Ara les seves quatre filles i les seves parelles volen anar-se'n de França.
Israel, la Xina, Algèria i l'Índia amenacen la unitat de la llar.
Els gendres migrants tenen dificultats perquè no se senten integrats i somien tornar a la seva terra.
Thomas és un jove bretó de 22 anys que ha quedat atrapat per les drogues.
Esgotat, arriba a una comunitat religiosa aïllada als Alps, on es troba amb altres joves drogodependents.
Sense referències i sense sentit a la vida, es veu abocat la destrucció.
Però un qüestionament a fons davant el misteri pot transformar la vida i unir les persones.
Thomas hi descobrirà l'amistat, les normes, el treball, l'amor i la fe.
"Gaudí, l'arquitecte de Déu" és una història de fe, de superació, de cinc laics que van decidir crear una associació per demostrar que Gaudí és digne d'un dels títols més preuats de l'Església catòlica: la beatificació.
L'Associació Pro Beatificació d'Antoni Gaudí fa més de 25 anys que treballa per aconseguir beatificar l'arquitecte reusenc, recollint els testimonis i les proves que demostren que Gaudí va viure com un beat i, el que és més difícil, esperant que succeeixi un miracle atribuït al mateix Gaudí, una condició indispensable per a la seva beatificació.
El documental fa un seguiment del cas, donant a conèixer la vida i obra de l'arquitecte des d'una òptica nova, més íntima i lligada a l'espiritualitat i les creences de l'arquitecte.
Els Rodríguez són una família com qualsevol altra o, si més no, és el que ells pensaven.
Tot canvia quan descobreixen que l'avi difunt era, en realitat, d'un altre planeta.
El net, en Nicolás, obre al traster de la casa familiar una porta còsmica per on accedeix al més enllà.
A partir d'aquí, el caos s'apodera de la família, que ha d'aprendre a controlar els súperpoders que ha rebut.
La història destaca la importància de la família i, de fet, és un film per veure en família.
Com a colofó, hi ha un homenatge als nens amb càncer, als quals es destinarà la recaptació de la pel·lícula, com en films anteriors de Paco Arango.
A la Bèlgica actual, el destí del jove Ahmed, de només 13 anys, s'ha quedat atrapat entre els ideals de puresa de què li parla el seu imam i les passions de la vida.
Els directors se centren en les conseqüències de la radicalització (personals, familiars, socials) en l'Ahmed i el seu entorn.
El resultat és realment potent i aconsegueix mostrar uns fets que malauradament estan més a prop de nosaltres del que ens agradaria.
Vardhamana (599-527 aC), anomenat Mahavira (24è jina o tirthankara, és a dir, patriarca), és considerat el fundador del jainisme, religió sorgida a l'Índia.
Va predicar un ascetisme rígid i tenia una gran preocupació per tots els éssers vius com a mitjà per escapolir-se del cicle dels renaixements o transmigració de les ànimes.
El nucli ètic del jainisme és la doctrina de l' ahimsa, que procura evitar qualsevol dany als éssers vius.
Quan el jainisme va créixer i va prosperar, la reverència per Mahavira i altres mestres, històrics i llegendaris, es va convertir en adoració; es van construir molts temples i es va iniciar el culte a les imatges.
Els jainistes han de respectar dotze vots:
Llibres sagrats i textos fonamentals
Els ensenyaments de Mahavira, anomenats Agamas, són les escriptures canòniques del jainisme, tot i que les dues branques principals difereixen sobre el seu abast.
Les pregàries jainistes no es dirigeixen a cap déu, sinó que són lloances a les virtuts que encarnen els tirthankaras, amb l'objectiu d'assolir la seva puresa.
Realitzen diversos rituals: diaris, anuals i d'altres que són deures que cal acomplir un cop a la vida.
Practiquen dues menes d'ofrenes: les mentals i les materials.
En aquestes (Dravya Puja) s'ofrenen vuit elements vitals: aigua, sàndal, arròs, coco sec, coco acolorit, encens, fruita i una barreja de tot.
Hi ha monjos i monges jainistes, que porten una vida estricta i ascètica, d'estudi i meditació, però no hi ha sacerdots.
Mentre monjos i monges porten una vida de gran ascetisme, els laics solen mostrar la seva fe amb pràctiques devocionals.
El jainisme es divideix en dues grans branques (Digambara i Svetambara), les quals també estan formades per nombroses escoles i tradicions.
Les principals diferències no es donen tant en les creences com en la pràctica (vestir, textos canònics, etc.).
Els jainistes són vegetarians estrictes.
Tots els éssers vius tenen una ànima que ha de ser respectada i convé consumir el mínim de recursos.
Els dejunis són habituals, sobretot coincidint amb les grans festes.
Preceptes i costums vinculats a les formes de vestir
Una de les diferències entre les dues branques principals rau en la indumentària dels monjos: mentre els uns vesteixen de blanc, els altres renuncien als vestits dintre del vot de no posseir res.
L'origen de l'hinduisme se situa al voltant de l'any 1500 aC.
L'hinduisme agrupa un conjunt de creences i de pràctiques de característiques molt diverses, i és la tercera religió en nombre de seguidors arreu del món.
A Catalunya, entre els practicants de l'hinduisme, hi ha tant un important col·lectiu d'immigrants indis com nombrosos catalans d'origen.
L'enorme complexitat i riquesa internes de l'hinduisme fa que sigui difícil identificar una única doctrina que defineixi aquesta religió.
Malgrat això, podem assenyalar algunes creences que comparteixen de manera generalitzada tots els grups hinduistes:
L'hinduisme reconeix l'existència d'una llarga llista de divinitats, malgrat que alguns corrents teològics assenyalen que en realitat totes aquestes divinitats no són més que emanacions d'una única deïtat suprema o Isvara.
Entre totes aquestes divinitats destaquen Brahma (el déu creador de l'univers), Vixnu (encarregat de la conservació) i Xiva (déu de la destrucció de l'univers).
És també molt important la deessa, Devi o Shakti, amb molts rostres i noms, com Durga, Parvati, Sarasvati, etc.
No hi ha unes cerimònies úniques que tots els hinduistes segueixin de manera unitària; cada grup estableix les pràctiques rituals que considera més adequades en funció de les seves característiques.
Alguns dels rituals que es duen a terme són:
A més, l'hinduisme també ha fet possible l'aparició del ioga, un conjunt de tècniques psicofisiològiques destinades a aconseguir l'experiència de l'alliberament.
En l'hinduisme, la figura del guru o mestre té un paper central.
El mestre s'encarrega d'orientar la vida espiritual del creient i li proposa les pràctiques que considera més adequades en cada moment.
Generalment, els hinduistes s'agrupen al voltant de la figura d'un guru, a partir de la qual es generen diferents organitzacions.
No hi ha cap òrgan que coordini els hinduistes mundialment.
A Catalunya, hi ha diverses entitats d'inspiració hinduista, que actuen de manera independent i sovint sense tenir contacte entre si.
Les festivitats hinduistes poden variar molt en funció de la comunitat, la tradició de cadascú o la zona geogràfica d'origen.
Tanmateix, algunes de les festivitats més importants són el Holi, o celebració de la primavera, que té lloc al voltant del mes de març, i la Dipavali, o festa de la Llum, que escau cap a l'octubre i és la festa d'adoració de la deessa Lakxmi i dels déus Rama i Krixna.
Durant aquesta festivitat hom acostuma a il·luminar les cases amb petites llànties, fet que ha acabat donant nom a la festa.
Els hinduistes no mengen vedella i molts són lacteovegetarians, és a dir, rebutgen el consum de carn i d'ous i s'alimenten de vegetals, de llet i dels seus derivats.
Tenen prohibit el consum d'alcohol i, sovint, mostren reticències a l'hora de consumir alls, cebes, alguns tipus de bolets, te i cafè.
No hi ha indumentària específica.
El portal Cinema espiritual i de les religions dona a conèixer, per mitjà del format audiovisual i a través de la mirada cinematogràfica, la diversitat religiosa i de creences que existeix a tot el món, i també a casa nostra.
El Fons filmogràfic de les religions recull, de manera catalogada i d'accés lliure, una extensa producció cinematogràfica mundial referent a les diferents tradicions religioses.
La Direcció General d'Afers Religiosos va crear el Fons l'any 2014 i l'actualitza periòdicament.
Actualment el Fons aplega prop de 3.000 títols.
La Mostra de Cinema Espiritual de Catalunya és un esdeveniment cinematogràfic anual que posa en valor la presència de l'espiritualitat en la cultura audiovisual, fa visibles les diferents manifestacions religioses i espirituals i contribueix a afavorir el diàleg interreligiós i la cohesió social.
Documental relitazat per la BBC sobre la religió jainista.
El film presenta la comunitat jainista a la ciutat de Ahmedabad (a la regió del Gujarat, India) i els membres que la conformen (monjos, monges i fidels laics).
D`qeusta maner explica els principis i la història de la rleigió i la importància de la no violència com a element essencial per assolit la il·luminació que predica aquesta tradició religiosa nascuda al s.
Documental que explica els orígens, desenvolupament i filosofia del jainisme, la tradició religiosa nascuda dins del context de l'hinduisme al s.
VI aC com a protesta contra l'excessiu ritualisme de l'hinduisme, tot oposant-se al culte sacrificial i a l'autoritat dels Veda.
El documenta aborda els diversos aspectes de la història, la cosmovisió, el culte i la filosofia jainistes, amb particular atenció a la no violència (Ahimsa) que professa.
Film històric realitzat en llengua panjabi amb un propòsit pedagògic.
La trama segueix la vida de Sri Guru Gobind Singh (1666 - 1708), el 10è i últim Guru vivent del sikhisme i la seva lluita per defensar la nació sikh al Panjab durant l'opressió dels emperadors Mogols que volien obligar als sikhs a convertir-se a l'Islam.
Quest personatge també va constituir la «Khalsa» o comunitat dels guerrers sikh que perdura fins avui, i va constituir les «cinc Ks» que conformen els símbols distintius dels membres de la Khalsa avui.
Tal com demostra el film, aquest personatge carismàtic també va ser autor de diversos textos espirituals i filosòfics, així com també de diverses poesies.
El film es va realitzar amb el propòsit de mostrar als joves sikh la seva història i els valors morals inherents al sikhisme.
Comèdia realitzada per la directora indo-canadenca Deepa Mehta, coneguda per les seves produccions centrades en qüestions socials i religioses de relleu, però que en aquesta ocasió treballa amb els estereotips tradicionals de l'India en format de comèdia i amb l'estil Bollywood.
La trama se centra en Rahul, un hindú que viu amb la seva família al Canadà, la promesa del qual mor a un accident.
La mare de Rahul insisteix en que ha de trobar una esposa, però la seva germana petita es vol casar, raó per la qual ell ha de casar-se primer.
Rahul coneix a Sunita a un bar i, creient-se que és una prostituta, li proposa que es faci passat per la seva xicota.
En realitat Sunita és una noia sikh, els pares de la qual cercquen de mantenir la seva identitat religiosa i cultural en el context del multicultualisme canadenc.
Tot i que la relació entre Rahul i Sunita comença com un acord, de mica en mica la relació entre els dos es va convertint en enamorament, suscitant diverses situacions còmiques.
Esther Broner: un teixit de dones
El 1975, Esther Broner i Naomi Nimrod van escriure el primer hagadà de dones, que va obrir el camí cap al feminisme jueu modern.
Durant els següents 36 anys, Esther Broner va liderar el Séder Feminista a Nova York amb un grup central de dones.
Aquesta pel·lícula documenta l'evolució del feminisme jueu a través del feminisme Séder.
Utilitza imatges d'arxiu i entrevistes amb les feministes jueves líders que van assistir al Séder.
Film mitològic basat en el llibre del Ramayana i en l'obra teatral «Uttar Ramcharit» de Rulsida Ramcharitmanas.
La trama del film segueix els esdeveniments que van tenir lloc quan Rama es desterrat al bosc junt amb la seva dona Sita.
Llavors Sita és segrestada per Lavan, el rei de Lanka, però Rama la rescata i mata a Ravan.
Sita, però, és acusada d'haver perdut la seva virtut durant el segrest, raó per la qual és desterrada al bosc, on intenta matar-se tirant-se al riu Ganges, però el savi Valmiki la salva i l'acull al seu ashram.
Sita hi donarà a llum dos nens, en Lav i en Kush, els quals han de lluitar contra el seu pare Rama fins que tots s'adonen del seu llinatge.
Film de caire històric ambientat en les missions espanyoles al Vietnam.
El contrabandista Lazlo busca refugi a una missió vietnamita, però al cap de poc temps arriben els revolucionaris, que maten als sacerdots de la missió.
Lazlo es veu obligat a ajudar a fugir a una de les monges sobrevivents junt amb un grup de nens orfes que havia acollit la missió.
Comèdia amb rerefons moralista sobre el germà Pío, un almoiner d'unes monges que sostenen un orfenat.
Pío viatja a Madrid amb una imatge del Nen Jesús de cara a portar-lo a la casa d'alguns dels protectors del convent i recollir així les almoines.
Durant el viatge amb tren Lucio, un lladre que acaba de sortir de la presó, roba la imatge i la llista de benefactors al germà Pío i es fa passar per l'almoiner per recollir les almoines, obtenint així molts diners.
El germà Pío descobreix la malifeta i va a la casa de Lucio per reclamar la imatge i els diners.
Els veïns, però, el confonen amb un lladre de tal manera què, per poder resoldre la situació, el germà Pío ha de confiar en la bona fe de Lucio.
Drama històric centrat en el procés espiritual d'un monjo budista i les temptacions que ha d'afrontar.
Ambientat en el començament de la dinastia Tang, a la Xina del segle VII dC, el general Shi Yan-sheng és enganyat perquè deixi el príncep hereu sense vigilància.
El príncep és assassinat per un dels seus germans, que després esdevé emperador.
Shi es retira a un monestir per amagar la seva vergonya, però potser també per planejar un cop d'Estat.
Quan s'assabenta que les seves tropes, que li eren lleials, i la princesa de qui estava enamorat han estat assassinats, busca refugi en un remot monestir abandonat on un monjo ancià l'educa mitjançant l'obediència i la humilitat.
Les tropes de l'emperador el troben i intenten assassinar-lo, primer mitjançant una dona que el vol seduir i enverinar, i després mitjançant una confrontació.
En el transcurs de la pel·lícula, la violència de les batalles i les matances contrasten amb els moments de meditació i contemplació.
La pel·lícula representa l'adaptació dels ideals budistes del samurai japonès en el context de la cultura americana contemporània.
A la ciutat de Jersey, als Estats Units, un sicari afroamericà segueixHagakure: el camí del samurai.
Viu sol, amb senzillesa, i té cura d'uns coloms missatgers que li fan companyia.
El personatge es fa dirGhost Dog.
El seu mestre, que li va salvar la vida fa vuit anys, és uncapode la màfia local.
Quan la filla delcapopresencia un dels cops d'en Ghost Dog, es converteix en una persona prescindible als ulls del seu cap. Les primeres víctimes són els seus ocells.
En Ghost Dog hi respon anant a la recerca dels seus atacants, però no vol fer mal al seu mestre i a la noia.
En parla amb el seu millor amic, un haitià de llengua francesa que ven gelats al parc, i amb un nen amb qui comenta llibres que han llegit.
El drama es desenvolupa amb el dilema de romandre fidel als seus ideals de samurai contemporani o portar a terme la venjança.
Film mitològic basat en el llibre del Mahabharata i centrat en Bhishma, el sobirà qie va intentar tractar an equitata les famílies dels seus nebots, els Pandavas i els Kauravas.
La seva tendència a afavorir els Pandavas, però, va crear diversos conflictes.
El film segueix també a Karna, l'arxienemic de l'heroi que lluitava a favor dels Kauravas, un altre personatge de relleu dins de la trama del film.
Documental d'animació missionera
Documental de promoció missionera que explica l'actualitat de l'Àfrica de l'època a les missions dels Pares Blancs francesos.
S'hi explica la naturalesa salvatge de la regió, les diverses activitats que porta a terme un missioner, les dificultats que afronta, i mostra com uns nen africans gaudeixen escoltant música d'un gramòfon.
Documental sobre el mestre budista zen original del Japó i resident als Estats Units (Berkeley) Kazuaki Tanahashi, conegut per les seves obres d'art cal·ligràfiques, com a mestre zen, com a traductor de textos budistes, i la seva militància per la pau i la desmilitarització.
És també conegut com a promotor de la doctrina del mestre zen del s.
El documental segueix al mestre budista durant els seus viatges a diversos països d'Europa i al Japó, durant la visita que fa a la seva família.
Documental sobre la antropòloga, activista i budista zen americana Joan Halifax, que actualment viu i ensenya al Upaya Zen Center de Sata Fe (Estats Units), des d'on, segons mostra el documental, viatja a diversos països per ensenyar, per recolzar diverses iniciatives pacifistes, i sobretot per ensenyar sobre l'acompanyament de les persones durant els seus últims moments de vida.
Film d'animació sobre la vida de Buda, que constitueix el primer film d'animació produït al Nepal.
El director de la producció cerca de reivindicar l'origen nepalès del fundador del budisme, així com una presentació de la vida del príncep Gautama que integri les diverses tendències hagiogràfiques presents a les diferents branques del budisme, com ara l'aproximació més històrica de la tradició Mahayana, la perspectiva més sobrenatural dels Hinayana o la perspectiva més tàntrica de l'escola Vajrayana.
Documental que explica la història d'amistat del director amb un jove monjo tibetà, en Gyalten Rinpoche.
En Gyalten és enviat pel seu mestre a caminar 1.000 milles a través de les muntanyes del Tibet a l'India.
Sis anys més tard, el personatge estableix un centre budista a Vancouver i es fa amic d'un cineasta.
Junts, s'embarquen en un emotiu retorn al petit poble del monjo al Tibet.