Agafarem un petit corriol que surt del marge dret de l'antic Forn de Calç i pujarem per unes peculiars escales de gat que ens quedaran a mà dreta.
Avançarem per la pista que en suau pujada ens porta a una nova gravera de dimensions considerables.
En aquest punt on el pendent s'accentua, abandonarem la pista principal i agafarem a la dreta un camí que avança per uns murs de marga preciosos.
A l'arribar a un revolt molt tancat que forma una petita esplanada trencarem novament a la dreta, d'on surt un fressat corriol que ens condueix pel camí carener de la serra dels Gatells.
El camí busca els millors passos i ens fa saltar d'una vessant a l'altra oferint-nos un espectacle de feixes de pedra seca, barraques de pastor i unes vistes immillorables de la zona meridional de Montserrat.
Arribarem a un coll força ample, marcat amb una fita, girarem 90 graus seguint un camí força evident que planeja vorejant una bassa i les restes d'un antic hostal.
En suau baixada ens apropem a les restes de la barraca d'en Varela.
Arribem tot seguit a la pista principal, que creuarem per dirigir-nos a la dreta, cap a l'esplanada del Camp de Tir.
Grans arbres i unes vistes excepcionals ens donen la benvinguda.
Haurem d'agafar un corriol fitat que ve de llevant i que ens condueix primer de tot a una altra bàscula natural, el continuem i descendim per una forta baixada fins a quedar-nos a mà dreta uns petits esglaons voladissos, els baixem.
Ens trobem els Saltadors de Cal Rogent.
Una obra magnífica en pedra seca que consta d'un mur de més de 3 metres d'alçada amb una barraca margenera i pou en el seu interior i amb uns graons en voladís completament simètrics.
Una imatge d'aquestes característiques evoca un passat no tan llunyà en el qual els senyors de Cal Rogent passaven les tardes d'estiu a la fresca dintre mateix dels seus dominis.
Retornarem novament pel corriol fitat, passarem de llarg el Camp de Tir dirigint-nos altre cop a la barraca d'en Varela.
Agafarem la fressada pista que mena cap a Collbató, és a dir, a la dreta.
Arribarem a un pla i a l'esquerra observarem una bassada de recollida d'aigua de pluja, la coneguda com la "bassa dels senglars" perquè, si obriu bé els ulls, trobareu més d'una evidència de la presència d'aquests a la fresca de la bassa (petjades i siluetes en el fang).
Seguirem per la pista passant de llarg les escales de gat i la part de dalt del Forn de Calç, en una corba molt pronunciada a l'esquerra agafarem un camí fitat que ens surt vers llevant (dreta) i que ens mena cap a la font Closa.
El camí planeja 70 metres per després trencar a l'esquerra, on el desnivell és més pronunciat.
Unes escales de pedra ens ajuden en l'últim tram abans d'arribar a aquesta eixuta mina d'aigua que abastia la població local des de l'edat Mitjana fins ben entrat el segle XX.
Seguim ara pel fressat corriol que ve de la font, ometem un corriolet que ens surt a la dreta i prosseguim cap a ponent meravellant-nos amb els marges de pedra de grans dimensions i la fresca obaga de pins, roures i alzines.
Arribarem de nou a la carretera B-112, on finalitza el nostre recorregut.
Només caldrà seguir la carretera un petit tram per tornar al punt de partida.
L'itinerari és curt, força planer però permet gaudir d'esplèndides vistes al tractar-se d'un camí carener.