Resolució 174/2018, de 12 de juliol
Administració: Departament d'Ensenyament
Enunciats d'exercici d'oposicions i plantilla correctora.
Els articles 21.1.c i 22.2 LTAIPBG no estableixen autònomament cap limitació al dret d'accés a la informació pública, ni absoluta ni temporal, sinó que simplement incorporen i accepten límits eventualment establerts per altres lleis.
És exigible la confidencialitat o secret dels enunciats mentre hi hagi aspirants que no han lliurat l'exercici respectiu de què es tracti, a fi d'evitar que un accés indegut als mateixos els situï en una posició d'avantatge respecte dels seus competidors; un cop finalitzat un determinat exercici i lliurades al Tribunal les respostes al mateix per part de tots els aspirants no sembla plausible que l'eventual divulgació dels enunciats corresponents pugui suposar cap perjudici per als principis d'igualtat, imparcialitat, lliure concurrència i objectivitat, i menys encara per als de transparència i publicitat, per més que estiguin obertes diverses actuacions i eventuals accions en relació amb els exercicis en qüestió (avaluació o correcció del mateix, publicació de les qualificacions obtingudes pels aspirants, eventuals recursos).
El fet que el procediment selectiu no hagi finalitzat no constitueix, per si mateix, motiu legal per denegar l'accés a la informació que conté el respectiu expedient.
El tribunal de selecció és un òrgan administratiu de caràcter tècnic; en conseqüència, la informació que es trobi en el seu poder és informació pública, d'acord amb el que disposa l'article 2.b LTAIPBG; el caràcter tècnic d'aquests òrgans no debilita la seva naturalesa administrativa, ni els exclou de formar part de l'Administració pública.
La referència legal al seu funcionament segons criteris de discrecionalitat tècnica reforça la necessitat de sotmetre la seva activitat i les seves decisions a l'escrutini públic, ja que per al necessari control d'aquesta discrecionalitat (obligat en tota societat democràtica, especialment en relació amb un assumpte tan sensible com és l'accés als llocs de treball públics) i per acreditar el seu exercici objectiu i ponderat, resulten singularment exigibles l'existència i l'accés a la informació que fan servir aquests òrgans per prendre les seves decisions, i més si serveix per objectivar-les.
Els documents de treball intern, com presumptament és el cas de les plantilles sol·licitades per la persona reclamant, no poden ser objecte de sol·licitud d'accés a la informació pública únicament si no tenen rellevància o interès públic; en aquest cas, la rellevància i interès públic dels documents sol·licitats són més que evidents, ja que se suposa que juguen un paper crucial per garantir l'objectivitat del tribunal, i de la seva aplicació en dependrà alguna cosa de tant rellevant interès públic com és la selecció de les persones candidates a l'ocupació pública.
Reclamació contra desestimació.
Número d'expedient de la Reclamació: 182/2018
Sentit de la resolució: Estimació
"Quan vaig realitzar la sol·licitud la fase inicial de l'oposició associada al pràctic, realitzada a l'abril, ja tenia qualificacions i havia finalitzat, per la qual cosa no estava oberta l'actuació dels tribunals.
És cert que els aspirants poden interposar recursos administratius, però no considero que aquest sigui argument per no fer pública la informació sol·licitada, ja que de fet aportaria transparència perquè els recursos que s'interposen puguin estar adequadament fonamentats.
Estan reconeixent que s'han interposar recursos sobre una prova sense que el recurrent tingui dret a accedir a l'enunciat de la mateixa, tot i tenir la qualificació".
Cita seguidament jurisprudència del Tribunal Suprem que reconeix el dret d'accés al propi examen, als casos pràctics dels opositors i al dictamen a partir del qual el tribunal hauria establert el cas pràctic.
"Entenc el associat a part B, que són temes, però no comparteixo el que s'indica de la part A ("No es tramitaran els documents que pugui tenir el tribunal per facilitar i objectivar la correcció d'aquesta part A, ja que aquests són de caràcter intern de l'òrgan tècnic").
S'està reconeixent que sí que hi ha documents, que no requereixen reelaboració, i que aquests s'utilitzen per objectivar la correcció, i precisament per aquesta raó considero que han de ser públics en un procés selectiu objectiu".
La informació objecte d'aquesta reclamació és la relativa als "enunciats d'exercicis escrits d'oposicions docents realitzades a Catalunya en la convocatòria 2018 per a l'especialitat de Física i Química, que (...) s'ha realitzat a l'abril 2018" i a la "plantilla correctora utilitzada pels tribunals que indiqui el nivell mínim exigit per a la superació de cada un d'aquests exercicis".
En tots dos casos es tracta d'informació pública, tenint en compte els termes en què defineix aquest concepte l'article 2.b LTAIPBG: la informació elaborada per l'Administració i la que aquesta té en el seu poder com a conseqüència de la seva activitat.
En conseqüència, els articles 18 i 20.1 LTAIPBG garanteixen el dret d'accedir-hi, llevat que aquest dret pugui ser "denegat o restringit per les causes expressament establertes per les lleis".
La Resolució de 15 de maig de 2018 de la Direcció General de Professorat i Personal de Centres Públics denega l'accés sol·licitat sobre la base dels articles 21.1.c i 22.2 LTAIPBG; més endavant, en l'informe addicional indicat per l'antecedent 8, el Departament d'Ensenyament accedeix a facilitar, gràcies al temps transcorregut, la informació relativa als enunciats de l'exercici A, justifica que no cal lliurar la dels enunciats de l'exercici B (justificació que és acceptada per les al·legacions aportades per la persona reclamant) i denega facilitar la documentació interna del tribunal elaborada per objectivar la correcció invocant aquest caràcter intern i la naturalesa tècnica del tribunal.
En aquestes circumstàncies, i tenint en compte les al·legacions formulades per la persona reclamant (antecedent 10), cal valorar fins a quin punt s'ajusta a dret la denegació efectuada per la Resolució de 15 de maig de 2018 de la Direcció General de Professorat i Personal de Centres Públics, així com la justificació utilitzada pel Departament per denegar l'accés a la documentació esmentada del tribunal.
Els preceptes invocats per la Resolució de 15 de maig de 2018 per denegar l'accés als enunciats dels exercicis són els articles 21.1.c i 22.2 LTAIPBG.
El primer estableix que el dret d'accés a la informació pública pot ser denegat o restringit si el coneixement o la divulgació de la informació comporta un perjudici per al secret o la confidencialitat en els procediments tramitats per l'Administració, si el secret o la confidencialitat són establerts per una norma amb rang de llei.
Per la seva banda, el 22.2 LTAIPBG assenyala que els límits al dret d'accés a la informació pública són temporals si ho estableix la llei que els regula i es mantenen mentre perduren les raons que justifiquen la seva aplicació.
Tots dos preceptes no estableixen autònomament cap limitació al dret d'accés a la informació pública, ni absoluta ni temporal, sinó que simplement incorporen i accepten límits eventualment establerts per altres lleis.
I la Resolució de 15 de maig de 2018 no fa cap menció de les lleis que, si s'escau, estableixen els límits aplicats per la Direcció General, limitant-se a assenyalar que la informació sol·licitada forma part d'un procés selectiu que encara no hauria acabat.
Cal insistir però que si no s'acredita l'existència d'una norma amb rang de llei que estableixi el límit invocat, aquest no és oposable vàlidament al dret d'accés a la informació pública, tenint en compte els termes en què està garantit per l'article 20.1 LTAIPBG.
Aquest procés selectiu està regulat per la normativa d'educació i per la de funció pública, concretament per les Lleis 12/2009, de 10 de juliol, d'educació de Catalunya, LEC, (articles 111 i següents), Reial Decret Legislatiu 5/2015, de 30 d'octubre, pel qual s'aprova el text refós de la Llei de l'Estatut Bàsic de l'Empleat Públic, EBEP i Decret legislatiu 1/1997, de 31 d'octubre, pel qual s'aprova la refosa de textos legals vigents a Catalunya en matèria de funció pública, desenvolupades en aquesta matèria pel Reial Decret 276/2007, de 23 de febrer, que aprova el Reglament d'accés als cossos docents i per Decret 28/1986, de 30 de gener, que aprova el Reglament de selecció del personal de l'Administració de la Generalitat.
Cap d'aquestes disposicions conté cap previsió de la qual se'n pugui deduir una declaració de confidencialitat o de secret que justifiqui explícitament la denegació de la informació sol·licitada per la persona reclamant.
El que sí que conté aquesta normativa és la proclamació de diversos principis que han de regir els processos d'accés a la funció pública: els d'igualtat, mèrit, publicitat, capacitat, transparència, imparcialitat, objectivitat i lliure concurrència, entre d'altres (articles 55 i 61 EBEP).
No hi ha cap referència a principis de confidencialitat.
Més aviat tot el contrari, ja que de la majoria dels principis esmentats se'n dedueix el caràcter excepcional de la confidencialitat o el secret dels procediments selectius.
L'exposat anteriorment no treu que sigui procedent guardar confidencialitat de determinada informació, en la mesura que la seva divulgació pugui perjudicar els principis esmentats.
Aquesta consideració pot ser aplicada perfectament a la informació relativa als enunciats dels exercicis que hauran de superar les persones aspirants.
Així, és exigible la confidencialitat o secret dels enunciats mentre hi hagi aspirants que no han lliurat l'exercici respectiu de què es tracti, a fi d'evitar que un accés indegut als mateixos els situï en una posició d'avantatge respecte dels seus competidors.
Un cop finalitzat un determinat exercici i lliurades al Tribunal les respostes al mateix per part de tots els aspirants no sembla plausible que l'eventual divulgació dels enunciats corresponents pugui suposar un perjudici per als principis d'igualtat, imparcialitat, lliure concurrència i objectivitat, i menys encara per als de transparència i publicitat, per més que estiguin obertes diverses actuacions i eventuals accions en relació amb els exercicis en qüestió (avaluació o correcció del mateix, publicació de les qualificacions obtingudes pels aspirants, eventuals recursos).
D'altra banda, el fet que el procediment selectiu no hagi finalitzat no constitueix, per si mateix, motiu legal per denegar l'accés a la informació que conté el respectiu expedient, llevat, és clar, d'aquella informació la divulgació suposi un perjudici per als principis establerts per la legislació vigent per a l'accés a la funció pública, que no és el cas.
I és que, a diferència del que esdevenia amb la Llei 30/1992, de 27 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i procediment administratiu comú, els articles 35 i 37 restringien l'accés als documents dels procediments administratius oberts a les persones interessades en els mateixos, ni la legislació vigent de transparència, ni la de procediment administratiu contenen cap previsió de la qual es pugui deduir cap tipus de limitació per accedir als expedients en curs o oberts (així ho ve aplicant la GAIP des la Resolució 17/2015).
Per tant, davant l'absència de disposicions legals específiques que puguin justificar clarament l'aplicació en aquest cas del secret o la confidencialitat dels enunciats sol·licitats (en qualsevol cas, no han estat invocades per la Resolució de 15 de maig de 2018, referida per l'antecedent 3), el procedent és estimar la sol·licitud de la persona reclamant d'accés als enunciats de l'exercici a, i fer-ho no demorant l'accés a partir del moment en què els resultats de la fase de selecció corresponent siguin fermes en via administrativa, sinó ja en el de la resolució esmentada.
En conseqüència, procedeix declarar el dret de la persona reclamant a aquesta informació i declarar la nul·litat de la Resolució de 15 de maig de 2018, en la mesura que ho va limitar sense la base legal necessària.
El segon punt de la sol·licitud d'informació formulada per la persona reclamant demana "la plantilla correctora utilitzada pels tribunals que indiqui el nivell mínim exigit per a la superació de cada un d'aquests exercicis".
La Resolució de 15 de maig de 2018, de denegació de l'accés a la informació pública sol·licitada, no ofereix cap argument específic que justifiqui la denegació d'aquesta "plantilla correctora", més enllà de la consideració general que formaria part d'un procés selectiu que encara no hauria acabat.
Per la seva banda, l'informe addicional comentat per l'antecedent 8 assenyala que "els criteris de correcció de les proves de l'especialitat de física i química ja es van fer públics" i que no es lliuraran "els documents que pugui tenir el tribunal per facilitar i objectivar la correcció de la part A, perquè són de caràcter intern de l'òrgan tècnic"; també indica que "el nivell mínim exigit per a la superació de cadascuna de les parts és el que estableix l'article 21 del Reial Decret 176/2007, de 23 de febrer".
Sembla evident que l'última referència que es fa a l'article 21 del Reial Decret 176/2007 no dona resposta al sol·licitat per l'apartat segon de la sol·licitud d'informació, perquè encara que informi sobre el nivell mínim exigit per a superar cada prova, allò que sol·licita la persona reclamant no són referències a disposicions generals, sinó l'instrument de correcció utilitzat internament pel tribunal de selecció.
El Departament d'Ensenyament denega l'accés a aquesta informació perquè es tractaria de documents interns del tribunal.
Aquesta justificació és inadmissible jurídicament, per les raons que s'exposen tot seguit.
El tribunal de selecció és un òrgan administratiu de caràcter tècnic; així cal deduir-ho de la normativa que regula aquests òrgans, especialment l'article 54 del Decret legislatiu 1/1997, de 31 d'octubre, pel qual s'aprova la refosa de textos legals vigents a Catalunya en matèria de funció pública i l'article 30 del Decret 28/1986, de 30 de gener, que aprova el Reglament de selecció del personal de l'Administració de la Generalitat, que fa aplicable al seu funcionament la normativa dels òrgans col·legiats de l'Administració pública.
Com que és un òrgan de naturalesa administrativa, no és aliè a l'Administració pública; en realitat "és" Administració pública.
En conseqüència, la informació que es trobi en el seu poder és informació pública, d'acord amb el que disposa l'article 2.b LTAIPBG.
El caràcter tècnic d'aquests òrgans no debilita la seva naturalesa administrativa, ni els exclou de formar part de l'Administració pública.
L'article 55.2.d EBEP garanteix la seva independència i discrecionalitat tècnica, qualitats que impliquen la seva capacitat de prendre decisions lliures de mandats jeràrquics (independència), basades en els seus coneixements i competències tècniques, que han d'aplicar segons criteris discrecionals; d'aquestes notes no se'n pot deduir l'exclusió d'aquests òrgans de l'Administració, ni molt menys.
De fet, aquesta referència legal al seu funcionament segons criteris de discrecionalitat tècnica reforça la necessitat de sotmetre la seva activitat i les seves decisions a l'escrutini públic, ja que per al necessari control d'aquesta discrecionalitat (obligat en tota societat democràtica, especialment en relació amb un assumpte tan sensible com és l'accés als llocs de treball públics) i per acreditar el seu exercici objectiu i ponderat, resulten singularment exigibles l'existència i l'accés a la informació que fan servir aquests òrgans per prendre les seves decisions, i més si serveix per objectivar.
De fet, l'accés a aquest tipus d'informació és obligat en coherència amb els principis de publicitat, transparència i objectivitat, entre altres, que segons s'ha assenyalat en el fonament jurídic anterior estableix la legislació vigent per a regir els processos de selecció per a l'ocupació pública.
El caràcter intern de la informació sol·licitada no justifica per si sol la seva denegació.
L'article 29.1.a LTAIPBG estableix com a causa d'inadmissibilitat de les sol·licituds d'informació pública si tenen per objecte notes, esborranys, resums, opinions o qualsevol document de treball intern sense rellevància o interès públic.
És a dir: segons la Llei, els documents de treball intern, com presumptament és el cas de les plantilles sol·licitades per la persona reclamant, no poden ser objecte de sol·licitud d'accés a la informació pública únicament si no tenen rellevància o interès públic.
En aquest cas, la rellevància i interès públic dels documents sol·licitats són més que evidents, ja que se suposa que juguen un paper crucial per garantir l'objectivitat del tribunal, i de la seva aplicació en dependrà alguna cosa de tan rellevant interès públic com és la selecció de les persones candidates a l'ocupació pública.
En aquestes circumstàncies, el caràcter intern de la documentació sol·licitada, si no està protegida per una qualificació legal de secreta o confidencial, que pel que estableix el fonament anterior no és el cas, no pot comportar la seva exclusió del dret d'accés a la informació pública.
En conseqüència, procedeix declarar el dret de la persona reclamant a la plantilla correctora o una altra documentació utilitzada pels tribunals per objectivar l'exercici del seu discrecionalitat tècnica, en la mesura que aquesta documentació hi hagi efectivament; en cas de no existir tal documentació, cal que així se li manifesti formalment per part del Departament reclamat.
L'article 43.5 LTAIPBG estableix que "l'Administració ha de comunicar a la Comissió les actuacions realitzades per a executar els acords de mediació i per a donar compliment a les resolucions dictades per la Comissió".
Sobre la base d'aquestes comunicacions i de les efectuades per les persones interessades, la GAIP de fer seguiment del compliment de les seves resolucions, d'acord amb el que preveuen els articles 48 i següents RGAIP i per l'apartat 30 del seu Manual de reclamació, podent adoptar les mesures que allà es preveuen en cas d'incompliment.
L'article 43 LTAIPBG estableix que si l'Administració incompleix el termini fixat pels acords de mediació o per les resolucions de la GAIP per lliurar la informació reclamada, les persones interessades ho poden comunicar a la Comissió perquè aquesta requereixi el seu compliment; la desatenció d'aquest requeriment, vista la remissió expressa feta a aquest precepte per l'article 77.2.b LTAIPBG, s'ha de qualificar d'infracció molt greu en relació amb el dret d'accés a la informació pública (que pot ser sancionada d'acord amb els articles 81 i 82 LTAIPBG).
Així mateix, l'article 25.2.k RGAIP preveu la publicació al web de la Comissió dels casos en què els seus requeriments han estat desatesos pels subjectes obligats.
L'article 44 LTAIPBG preveu que les resolucions de la GAIP es publicaran al portal de la Comissió previst per l'article 25 RGAIP, prèvia dissociació de les dades personals.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 12 de juliol de 2018, resol:
Els terminis previstos en aquesta Resolució per al lliurament de la informació s'han de comptar en dies hàbils (descomptant festius i dissabtes) a partir de l'endemà de la recepció de la seva notificació per l'Administració reclamada.
L'Administració obligada pot sol·licitar a la GAIP l'ampliació del termini atorgat per fer efectiu el lliurament de la informació.
Aquesta sol·licitud només pot ser presa en consideració si es comunica a l'GAIP abans que acabi el termini fixat en la Resolució, i s'ha de fonamentar en circumstàncies que no hagin pogut ser tingudes en compte per la Comissió abans de dictar la seva resolució.
La GAIP únicament atorgarà l'ampliació sol·licitada si l'Administració obligada justifica de forma precisa i consistent la seva necessitat.
Si l'Administració obligada no lliura la informació dins el termini establert per aquesta Resolució, la persona reclamant pot posar-ho en coneixement de la GAIP, preferentment per correu electrònic dirigit a [EMAIL], A fi que la Comissió requereixi el seu compliment.
Mentre no es compleixi plenament la Resolució, la Comissió difondrà a la seva web www.gaip.cat l'incompliment de l'Administració obligada, d'acord amb l'article 25.2.k RGAIP.
Si l'Administració no atén el requeriment d'execució que li dirigeixi la GAIP, la Comissió posarà els fets en coneixement de l'òrgan competent, d'acord amb el que preveu l'article 86 LTAIPBG, i li sol·licitarà la incoació d'un procediment sancionador per infracció molt greu amb relació al dret d'accés a la informació pública, a l'empara de l'article 77.2.b LTAIPBG.
Tot això sense perjudici que la persona reclamant pugui, considerant que aquesta Resolució és un acte administratiu declaratiu de drets que vincula l'Administració, requerir la seva execució davant els tribunals, a l'empara de l'article 29.1 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa.
Aquesta acció es pot interposar després que hagin transcorregut tres mesos des que la persona afectada ha reclamat formalment i directament a l'Administració el compliment de la Resolució.
Contra aquesta resolució, que posa fi a la via administrativa, es pot interposar recurs contenciós-administratiu davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya en un termini de dos mesos des de l'endemà de la notificació de la Resolució, d'acord amb la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa.