Resolució 5/2017, de 10 de gener
Informes tècnics i jurídics emesos en un expedient de llicència d'obres i expedients de disciplina urbanística.
El límit establert per l'article 23 LTAIPBG, segons el qual no es pot donar accés a dades personals relatives a la comissió d'infraccions administratives, per imperatiu de l'article 20.2 de la mateixa Llei, no és aplicable per analogia a l'accés a expedients de restauració de la legalitat urbanística, ja que no tenen contingut sancionador i, per tant, no es refereixen a infraccions.
"Primer.- Una còpia de tots els informes tècnics i jurídics emesos en l'expedient de concessió de llicència d'obres atorgada al senyor ____________ per a la construcció de l'habitatge de nova planta del carrer _______________, i de l'acord o resolució pel qual es va atorgar la referida llicència.
"Segon.- Que se m'informi de quins expedients de restauració de la legalitat urbanística i/o expedients sancionadors s'han tramitat per incompliment de l'article 121.4.3 del Pla d'ordenació urbanística municipal de Bescanó, o de les normes precedents que regulaven els acabats dels paraments exteriors dels edificis del Barri Vell de Bescanó, i se'm permeti l'accés als referits expedients".
"1) Una còpia de tots els informes tècnics i jurídics emesos en l'expedient de concessió de llicència d'obres atorgada al senyor ___________ per a la construcció de l'habitatge de nova planta del carrer ___________, i de l'acord o resolució pel qual es va atorgar la referida llicència.
"2) Que m'informi de si l'Ajuntament ha incoat expedients de restauració de la legalitat urbanística i/o expedients sancionadors en relació al color de la façana o els acabats dels paraments exteriors dels següents edificis del nucli antic de Bescanó i, en cas afirmatiu, se'm permeti l'accés als mateixos i se'm faciliti còpia dels documents que sol·liciti:
"- part de la façana lateral i la caixa de l'ascensor del bloc del carrer ___________.
"- el mur que tanca la parcel·la del ___________ cantonada ___________ situat davant mateix de ___________.
"- l'habitatge de nova planta del carrer ___________.
"- l'habitatge situat al carrer ___________ (davant ___________)".
Atesos els antecedents, cal precisar l'objecte d'aquesta Reclamació.
La sol·licitud d'informació presentada per la persona reclamant el 27 de setembre té dues parts: una primera que demana còpia dels informes d'un determinat expedient de llicència d'obres i una segona que demana informació dels expedients de restauració de la legalitat urbanística i/o dels sancionadors tramitats per incompliment de l'article 121.4.3 del Pla d'ordenació urbanística de Bescanó.
El Decret d'Alcaldia impugnat (que és el de 4 de novembre de 2016) no resol sobre la primera part de la sol·licitud d'informació: es limita a traslladar-la a la persona afectada.
Segons manifesta l'informe municipal (antecedent 6) i acredita l'Ajuntament de Bescanó, aquesta primera part de la sol·licitud va ser resolta per Decret de 21 de novembre de 2016, que l'estima parcialment, en allò relacionat amb els acabaments exteriors de l'immoble, que és el que interessa a la persona reclamant.
Per tant, hi ha una resolució municipal posterior a la data de presentació de la Reclamació que es pronunciaria sobre la primera part de la sol·licitud d'informació, motiu pel qual no procedeix pronunciar-s'hi en aquest procediment (sens perjudici de l'eventual impugnació del Decret de 21 de novembre de 2016, si s'escau).
Contra la conclusió anterior no és oposable el criteri de la persona reclamant, en el sentit d'entendre que s'hauria produït silenci administratiu positiu, pel fet que la seva sol·licitud d'informació no hauria estat resolta dins del termini d'un mes establert per l'article 33.1 LTAIPBG.
Segons l'article 35.2 LTAIPBG no es pot adquirir per silenci administratiu el dret d'accés si concorre algun dels límits legals establerts; en aquest cas hi podrien concórrer alguns dels límits previstos pels articles 21 a 23 LTAIPBG, com posa de manifest el Decret de 21 de novembre de 2016, que s'acaba de citar.
Per aquest motiu, s'ha de descartar que la manca de resolució expressa dins del termini establert tingui efectes estimatoris de la sol·licitud.
En conseqüència, l'objecte de la Reclamació seria el Decret d'Alcaldia de Bescanó de 4 de novembre de 2016, únicament en allò que es refereix a la segona part de la sol·licitud d'accés a la informació pública presentada per la persona reclamant el 27 de setembre del mateix any.
En relació amb aquesta qüestió, és cert que, com indica l'informe municipal citat a l'antecedent 6, no hi ha identitat entre la redacció de la segona part de la sol·licitud (antecedent 2) i la segona part de la Reclamació (antecedent 4).
Aquesta Comissió de Garantia ve considerant (Resolució de 26 d'octubre de 2016, sobre la Reclamació 206/2016, entre moltes altres) que en aplicació del principi de congruència és exigible que l'objecte de tota Reclamació ha d'haver estat sol·licitat prèviament a l'Administració i ser coherent amb allò sol·licitat.
En aquest cas no hi ha correspondència plena entre la segona part de la sol·licitud i la segona part de la Reclamació; nogensmenys, sense necessitat d'esforç d'interpretació de la lectura d'ambdós textos es fa evident que la pretensió de la persona reclamant és substancialment la mateixa, si bé amb major concreció dels expedients interessats en el text de la Reclamació; es tractaria, per tant, d'una manca d'identitat no substancial, de la que es pot inferir clarament la voluntat de la persona reclamant de reclamar allò demanat a la segona part de la seva sol·licitud; ara bé, atesa la manca de correspondència entre la formulació d'ambdues accions, cal entendre que la pretensió objecte d'aquesta Reclamació és allò plantejat a la segona part de la sol·licitud d'informació, que ha pogut ser estudiat i resolt per l'Administració, i no tant les qüestions més concretes apuntades a la segona part de la Reclamació.
L'Ajuntament considera que en relació amb la segona part de la sol·licitud d'informació procedeix aplicar la causa d'inadmissió de l'article 29.2 LTAIPBG ("Són inadmeses a tràmit les sol·licituds d'informació consistents en consultes jurídiques o peticions d'informes o dictàmens"), i així ho argumenta al seu informe.
Segons l'informe municipal, una primera raó per aplicar aquesta causa d'inadmissió seria que a la mateixa formulació de la sol·licitud d'informació es demana textualment un informe.
Aquesta apreciació no es correspon amb la realitat, ja que el que demana la persona reclamant a la seva sol·licitud és "que se m'informi de quins expedients...", és a dir, que se li doni informació sobre quins han estat els expedients interessats, no que se li redacti un informe o un dictamen respecte d'aquesta qüestió, que és el que constituiria causa d'inadmissibilitat.
La segona raó que segons l'informe municipal portaria a la necessitat d'aplicar la causa d'inadmissibilitat de l'article 29.2 LTAIPBG seria la necessitat d'emetre un informe tècnic per poder determinar quins expedients podria haver incoat l'Ajuntament amb motiu de l'incompliment de l'article 121.4.3 del Pla d'ordenació urbanística municipal.
Aquesta apreciació municipal és del tot desproporcionada: a tots els expedients sancionadors o/i de restauració de la legalitat urbanística incoats per l'Ajuntament hi han de constar de forma clara (fins i tot a la part resolutiva) els preceptes que suposadament han estat incomplerts, de manera que fer-ne una relació no requereix cap informe tècnic, sinó una mera constatació lèxica, sense necessitat de valoració jurídica o tècnica de cap mena.
Certament, aquest exercici pot requerir una certa tasca d'elaboració de la informació demanada, però no hi ha cap element que permeti suposar que es tracta d'una tasca complexa.
Pot dificultar la tasca municipal d'informar sobre els expedients afectats pel paràgraf anterior la manca d'una data concreta del període temporal interessat; aquesta imprecisió hauria d'haver estat concretada a instàncies municipals, en aplicació de l'article 28 LTAIPBG i, en conseqüència, no pot ser motiu d'inadmissió de la sol·licitud.
La segona part de la sol·licitud d'informació formulada per la persona reclamant planteja dues qüestions diferents, en relació amb les quals demana conèixer els expedients afectats i tenir-hi accés.
Per una banda, demana els expedients de restauració de la legalitat urbanística i, per l'altra, els expedients sancionadors (només sancionadors o també de restauració de la legalitat urbanística).
Cal fer aquesta distinció perquè els expedients de restauració de la legalitat urbanística (regulada a l'article 206 del Decret legislatiu 1/2010, de 3 d'agost, pel qual s'aprova el Text refós de la Llei d'urbanisme) no tenen naturalesa sancionadora, com ho palesa el fet que les sancions administratives en matèria urbanística són regulades en un capítol diferent (articles 211 i següents) de la legislació urbanística citada.
La distinció que s'acaba de fer és transcendent en el cas que ens ocupa, ja que els expedients sancionadors estarien afectats per l'article 23 LTAIPBG, segons el qual han de ser denegades les sol·licituds d'informació pública que continguin dades personals relatives a la comissió d'infraccions penals o administratives, llevat que l'afectat hi consenti expressament per mitjà d'un escrit que ha d'acompanyar la sol·licitud.
Com que no hi ha constància de l'existència d'aquest escrit de consentiment, cal entendre que no es pot informar sobre els expedients que tinguin contingut sancionador, ni donar-hi accés.
Aquesta limitació, nogensmenys, no afectaria els expedients de mera restauració de la legalitat urbanística, ja que per aquest sol objecte no tenen contingut sancionador i no es poden considerar inclosos dins del límit legal del darrer incís de l'article 23 LTAIPBG (incloure'ls dins d'aquest límit suposaria ampliar-lo per analogia, operació clarament proscrita per l'article 20.2 LTAIPBG, que disposa que els límits legals al dret d'accés no es poden ampliar per analogia).
Descartada la concurrència a aquest cas del límit de l'article 23 LTAIPBG, procedeix ponderar, d'acord amb l'article 24 de la mateixa Llei, si ha de prevaldre la protecció de les dades personal que resultarien afectades per l'accés a la informació demanada o ha de ser aquest el prevalent.
Diverses resolucions de la GAIP (les relatives a les Reclamacions 17 i 145/2016, entre altres) han posat de manifest que el caràcter públic de l'urbanisme i la transcendència dels interessos que afecta porten a que l'accés a les llicències i a altres expedients en aquest àmbit siguin d'especial rellevància i hagin de prevaldre sobre la protecció de dades personals no especialment protegides, com seria el cas que ens ocupa.
A més, el sacrifici a les dades personal afectades seria en aquest cas pràcticament irrellevant, ja que les dades concretes relatives a les finques interessades per la persona reclamant aportades per ella mateixa al presentar aquesta Reclamació posen de manifest que en realitat ja coneix les construccions que podrien haver estat objecte d'un procediment de restauració de la legalitat urbanística.
Per tant, procedeix reconèixer el dret de la persona reclamant a ser informada dels expedients de restauració de la legalitat urbanística que s'han tramitat per incompliment de l'article 121.4.3 del Pla d'ordenació urbanística municipal de Bescanó, o de les normes precedents que regulaven els acabats dels paraments exteriors dels edificis del Barri Vell de Bescanó, i a tenir accés als referits expedients.
Tanmateix, no se li poden reconèixer aquests mateixos drets en relació amb els expedients sancionadors per infracció del citat article del Pla urbanístic de Bescanó.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 10 de gener de 2017, resol per unanimitat: