El sector de la ramaderia a Catalunya té un pes molt important sobre la producció final agrària, amb un percentatge que supera el 60% de la PFA, cosa que el converteix en un sector estratègic per la seva contribució al PIB de l'economia catalana.
L'ample ventall de produccions ramaderes, algunes de les quals tenen una important projecció exterior en forma d'exportacions molt consolidades, requereix disposar de normes d'ordenació que assegurin unes bones pràctiques de producció per donar garantia dels productes a tots els mercats en els que aquests acaben arribant.
De les més de 20.000 explotacions ramaderes actives a Catalunya en l'actualitat, sectors com els del porcí, l' aviram i el boví d'engreix, acaparen una bona part del total d'explotacions ramaderes, per bé que altres sectors més minoritaris, com el conill, l' oví, el vacum de llet, l' apicultura o l' equí, es troben també repartides pel conjunt del territori.
L'ordenament i regulació de l'activitat productiva dels diferent sectors ramaders tenen força punts en comú, tot i que és evident que presenten també aspectes diferencials en funció de l'espècie de què es tracti.
Fins l'any 2014, existia una gran dispersió de la normativa que regulava les explotacions ramaderes, ja que des de la publicació del Decret 61/1994, de 22 de febrer, sobre regulació de les explotacions ramaderes, i de l' Ordre de 7 d'abril de 1994 per la qual es fixen normes d'ordenació de les explotacions porcines, avícoles, cunícoles i bovines, s'han anat publicant successives normes, tan estatals com comunitàries, que han anat afegint dificultat en la seva aplicació i una tramitació complicada i feixuga en matèries com la inscripció als registres oficials.
La publicació del Decret 40/2014, de 25 de març, d'ordenació de les explotacions ramaderes, que ha estat fruit d'un llarg procés de treball tècnic, i que ha comportat un elevat grau de consens amb el sector, té com a objectiu crear un marc homogeni i unitari a Catalunya que esdevingui l'eix central de la regulació normativa i n'eviti la dispersió i la dificultat d'interpretació, a l'hora que en simplifiqui els tràmits.
D'aquesta manera el Decret recull qüestions tan indispensables per a l'ordenació productiva com:
A la vegada, les previsions normatives comunitàries, com les establertes al Reglament (CE) núm. 852/2004, del Parlament Europeu i del Consell, relatiu a la higiene dels productes alimentaris i al Reglament (CE) núm. 853/2004, del Parlament Europeu i del Consell, pel qual s'estableixen disposicions específiques d'higiene dels aliments d'origen animal, imposen la correcta identificació, tant de les explotacions ramaderes com dels animals que s'hi allotgin en elles, per tal de poder efectuar una correcta traçabilitat dels productes, alhora que també estableixen disposicions específiques que han de complir els operadors primaris per garantir la higiene en la producció primària i obliguen a actualitzar les normes actualment vigents per adaptar-les a aquests nous requeriments.
Per aquest motiu també, el Decret d'Ordenació de les Explotacions Ramaderes de Catalunya s' orienta no només a millorar la producció ramadera, sinó també la qualitat dels processos productius, aplicant normes zootècniques i d'higiene, per tal d'aconseguir un nivell elevat de seguretat dels aliments que es produeixen, així com l'aplicació de normes de benestar animal i de protecció i millora del medi ambient.
En aquest sentit, el propi Decret prioritza l'aplicació de mesures de bioseguretat per garantir l'estabilitat sanitària de les diferents espècies a Catalunya, mesures com:
Finalment, destaca també del Decret la creació de la Comissió del Registre d'explotacions ramaderes, òrgan col·legiat depenent de la Direcció General competent en matèria de ramaderia, amb funcions com les de valorar expedients de modificacions d'explotacions ramaderes en els supòsits d'excepcions a les condicions d'ubicació, o garantir la coordinació i la transversalitat de la gestió del registre d'explotacions ramaderes i elaborar instruccions internes del registre, entre altres.
Aquest Decret conté cinc disposicions addicionals, sis disposicions transitòries, una disposició derogatòria i una disposició final que regulen diverses qüestions relatives als registres administratius pels que el departament competent en matèria agrària n'ha d'habilitar els mitjans necessaris per tal que els tràmits i procediments regulats es puguin anar tramitant progressivament per via electrònica, sense la necessitat d'exigir-ne la documentació prevista per aquest Decret si aquesta es pot obtenir d'altres òrgans o administracions per mitjans telemàtics.
d'ordenació de les explotacions ramaderes.