projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
- Abans arribava la flama del Canigó però es va deixar de fer.
El 2013 s'ha reprès la tradició: arriba al pavelló municipal i d'allà va cap al pont medieval, on s'encén la foguera.
Organitzadors: Foment de la Sardana, Assemblea Nacional de Catalunya - Besalú per la independència, Desfrenats i Besalú Cross.
Diumenge al matí es prepara la festa: instal·lació d'un altar, es guarneix el recorregut de la processó amb catifes i flors que porten els veïns i a la plaça de l'església s'instal·la el tradicional "ou com balla".
La preparació acaba el diumenge a la tarda, amb la col·locació d'una catifa de flors per tot el recorregut.
A la tarda té lloc una missa a la parròquia de santa Maria d'Ullastrell.
Després surt en processó el Cos de Crist fins a l'altar que s'ha instal·lat al Turó, des d'on beneeix tot el terme.
Missa i Processó amb el Cos de Crist.
Organitzadors: Parròquia de santa Maria d'Ullastrell
La processó que comença i acaba a l'Església de Natzaret, fa un ampli recorregut pel casc antic de Tarragona.
S'inicia sempre a la Plaça del Rei i passa entre d'altres pel Passeig de Sant Antoni, Portal de Sant Antoni, Plaça Sant Antoni, Descalços, Arc de Sant Llorenç, Pla de Palau, Mare de Déu del Claustre, Escrivanies Velles, Plaça de la Seu, Les Coques, Pare Iglesies, Merceria, Plaça de les Cols, Major, Baixada Misericòrdia, Plaça de la Font, Sant Fructuós, Comte de Rius, Rambla Nova, Sant Agustí, Rambla Vella, Sant Oleguer, Baixada Peixateria per acabar allà on havia començat, a la Plaça del Rei.
A la processó hi participen els Armats de la Reial i Venerable Congregació de la Puríssima Sang de Nostre Senyor Jesucrist, els penitents i les dotze confraries i associacions que acompanyen els respectius passos: vint en total.
El protocol de la Processó segueix un ordre marcat pel guió i la tradició: cada confraria té la seva posició en la processó i és responsable de dur un o més passos; són els membres de cada confraria qui duen a pes la figura que simbolitza un episodi de la passió i mort de Jesucrist.
Molts d'aquests passos van ser destruïts durant la guerra civil espanyola, i es van haver de construir de nou, només alguns com la Jesús de Natzaret.
Més de 3.000 persones col·laboren de manera directa en la Processó popular si comptem tots participants i integrants de les bandes de música.
Jesús és despullat de les seves vestidures
La Processó al seu pas per la Plaça del rei - Setmana Santa 1930 ( ¿)
Es tracta de l'acte central del Divendres Sant que a la població de Riudecols comença amb el Viacrucis i acaba amb la processó de la nit.
La Funció de l'Agonia de Riudecols és organitzada per la parròquia de Sant Pere i la Confraria de la Puríssima Sang de Nostre Senyor Jesucrist de Riudecols, amb un paper molt destacat dels armats.
No se sap des de quan es realitza aquest acte, tot i que els records transmesos ens remeten com a mínim a finals del segle XIX.
Pel que fa a la Confraria de la Puríssima Sang a Riudecols, la primera notícia coneguda és el reglament de 1881, que probablement recollí normes que ja funcionaven des de feia temps.
El reglament contemplava aspectes devocionals i d'assistència mútua comuns a les poblacions on es va implantar aquesta confraria: el trasllat dels seus membres difunts a l'església o al cementiri, la vetlla dels malalts i l'exercici de la caritat entre els seus membres.
Segons el record més antic que es té sobre l'organització de la Funció de l'Agonia, anava a càrrec d'uns majorals.
En la dècada de 1980 els majorals van proposar passar a la fórmula de junta, que es va considerar més pròpia de l'època; els majorals van deixar de funcionar cap a 1992.
Aquest canvi organitzatiu va coincidir amb la renovació de la indumentària (el 1985 es van fer 16 vestes noves i 19 colls de blonda) i amb l'edició d'un programa anual (amb la inclusió, el 1988, d'articles de memòria personal sobre la celebració local), la qual cosa s'interpretava internament com una mostra més de la voluntat de donar un nou impuls i un valor patrimonial a l'acte.
La Funció de l'Agonia o Sermó de les Set Paraules se celebra a les dotze del migdia del Divendres Sant i glossa les frases que, segons els evangelis, Jesús va dir mentre estava clavat a la creu.
La cerimònia desemboca en la recreació de la mort de Jesús a través d'elements simbòlics com la foscor o els cants.
Aquesta és, arreu, una de les parts fonamentals de la litúrgia del Divendres Sant, i marca el punt culminant de la passió de Crist que al llarg d'aquests dies es recorda a través de les diferents professons, viacrucis i cerimònies simbòliques.
La seva importància rau en el moment cronològic en què se situa: la mort de Jesús i l'agonia immediatament anterior.
Allò que caracteritza la Funció de l'Agonia que es fa a Riudecols és la seva solemnitat i la ritualitat en què es desenvolupen especialment les intervencions dels armats, sempre dins d'una notable austeritat.
Des de la tarda de Divendres Sant i fins ben entrada la matinada va passant pels carrers del municipi la Processó del Nostre Pare Jesús Nazareno, acompanyada per la Banda de Tambores i Cornetas de la Cofradía; la segueix el pas la Nostra Senyora dels Dolors, acompanyat també per una Banda de Tambors i Trompetes.
Obertura dels actes amb el Sant Rosari, solemne processó del Nostre Pare Jesús de Nazareno i de Nostra Senyora dels Dolors
Organitzadors: Confraria de Pare Jesús de Nazareno i de Nostra Senyora dels Dolors
A les 8 del matí fan el viacrucis al Calvari on està Nostre Senyor amb la llitera i el baixen en processó cap a l'església.
Abans eren els Quintos qui el portaven, ara el porten els homes que volen.
En tornar cap a casa el típic es menjar per esmorzar xocolata calenta i coc amb mel (postre típic de Setmana Santa).
A les 10 de la nit hi ha processó pel poble, amb la llitera de Nostre Senyor i la Mare de Déu dels Dolors (aquesta imatge la porten 7 noies que es denominen esclaves, de vegades són les noies de la quinta).
Anada Viacrucis al Calvari i processó del Sant Enterrament el Divendres Sant.
Durant la setmana també s'organitzen actes diversos com exposicions, festes nocturnes, conferències, tirada de bitlles
Processó del Sant Enterrament pels carrers de la Vila amb Cris Jacent
Organitzadors: Església parroquial de la Mare de Déu del Patrocini
A les 9 del matí, processó amb la Creu Grossa.
El mossèn hi acudeix vestit de cada dia.
La processó té el següent recorregut: carrers Llibertat, Salmerón, Pl.
Església.Durant el dia el Sant Crist es deixa ajagut al presbiteri (amb domàs morat i il·luminat amb cera).
Amb tots els passos a la plaça de l'església, entren els Armats venint de la Rectoria - Pl.
Àngel Guimerà- a la pl. de l'església on fan una exhibició i a continuació comença la processó amb el següent ordre: La processó surt de la Pl.
Església, carrer Major, Pons i Arola, Domènec Cardenal, Pi i Margall, Llibertat, Salmeron, Pons i Arola, Major i cap a l'església.
A l'arribar s'espera a que entrin les persones a l'església i aleshores entren tots els passos i es situen dalt del presbiteri on acaba la cerimònia.
Les processons que es fan durant el dia
Organitzadors: parròquia de Linyola
organitzada per la Reial Congregació de la Puríssima Sang amb la participació de totes les confraries que formen part de l'Agrupació d'Associacions i Confraries de Setmana Santa de Reus.
Creu dels Ollers: talla daurada.
Creu d'improperis, elements que recorden la Passió de Jesús.
És propietat de la Reial Congregació de la Sang
Organitzadors: Reial Congregació de la Puríssima Sang de Nostre Senyor Jesucrist
L'any 1343, els mercers, els venedors de fils i betes, van ballar el bou, fet que es podria entendre, potser, com una mena de correbou.
Es té constància de la compra de bous per a la Festa Major de Sant Pere durant molts anys dels segles XV a XVII.
El 2004 es recupera la tradició del bou a partir d'una figura festiva.
Hi ha el costum de lliurar la Gorra de Portador i la Cagarada del Bou a persones o entitats que durant l'any, per bé o per mal, respectivament, se n'han considerat mereixedores.
Tot i referències anteriors molt genèriques, la moixiganga a Reus apareix a finals del segle XVIII fins al segon terç del segle XIX.
La tonada que s'interpreta en l'actualitat, al so de gralles i timbal fondo, és procedent d'un quadern d'orgue de Banyoles que s'atribueix a Reus.
El nou ball de la moixiganga actual va ser recuperat al 2007 i està constituït per representacions plàstiques de la passió de Jesús.
A principis del segle XVI es troba documentat un ball de cascavells, que podia ser-ne un precedent.
El nom de Prims no apareix als documents fins al segle XVIII, que pertanyien al gremi del lli.
És una dansa que es ballava, inicialment, per Carnaval.
La dansa, integrada per vuit balladors, es va reincorporar a la Festa Major a partir de 1981.
L'acompanyament musical va a càrrec d'una formació integrada per sac de gemecs, tarota, flabiol i tamborí.
La primera notícia és una descripció del 1792, depenent del gremi de sabaters.
Les darreres noticies són de mitjan segle XIX i es va recuperar el 1983.
El ball de Mossèn Joan de Vic és una manifestació única en el seu gènere i, malgrat el nom, representa el contrari de l'heroi triomfant que torna de la batalla.
La dansa és acompanyada per una cobla de flabiol, tamborí i sac de gemecs, i, es basa en una cançó.
Antigament hi sortia també un àngel i un diable, i s'acabava amb una construcció humana.
Les primeres referències són del 1687, quan a Tarragona consta l'actuació del "Ball de les Gitanes de Reus.
Fins al primer terç del segle XIX la dansa pertanyia al gremi de teixidors de lli.
La dansa va ser recuperada el 1982 i l'any 2005 el ball de gitanes va reincorporar els parlaments.
A Reus, el pal d'on pengen les cintes l'aguanta un diable i porta un pom de flors en la part més alta, que és des d'on surten les cintes amb què ballen les vuit gitanes.
Aquest ball, del gremi de galoners va participar a les festes reusenques entre finals del segle XVIII i començaments del XIX.
La dansa fou reincorporada al seguici festiu de la ciutat el 2003.
La seva reconstrucció es basa en la minsa documentació existent i, sobretot, en el dibuix i les anotacions d'Andreu de Bofarull, del primer terç del segle XIX.
El ball de galeres és una dansa singular que figura l'enfrontament entre quatre naus cristianes i quatre turques, que els balladors porten penjades a mig cos. A la dansa hi participen també un àngel i un diable, símbols del bé i del mal.
Els balladors porten una pistola amarrada al màstil de proa, amb què disparen a l'aire a la part final de la dansa, simbolitzant les canonades.
L'acompanyament musical és a càrrec d'una cobla de ministrers.
Les primeres notícies concretes del ball són de l'any 1771.
El ball estava vinculat al gremi de boters i probablement tenia parlaments.
A partir de la desaparició del gremi, el ball va perdre la seva forma de colla i agafa l'estructura que el caracteritza fins a temps recents, és a dir, sense colla fixa, amb vestits de propietat particular o lIogats i que surten a les festes assenyalades, amb un nombre variable de components, que es paguen cadascú els seus coets.
La colla actual comença al 1981 i al 1990 l'entitat es forma legalment.
L'any 2008 el ball de diables sortí per primera vegada a la processó de Sant Pere utilitzant carretilles de foc fred.
El ball de Cavallets està documentat a Reus des del 1620, tot i que és a començament del segle XVIII quan la seva presència al carrer sembla més habitual, portat pel gremi de blanquers i assaonadors.
Desapareixen de les festes locals al segle XIX.
A la primera meitat del segle XIX, la formació es reduí a quatre genets cristians enfrontats a quatre de moros.
El Ball es reincorpora a la Festa Major el 1998 i avui dia, el ballen quatre genets cristians i quatre moros, a més de l'àngel i el macer.
La música és interpretada per una cobla d'oboès -tres tarotes, un baixó i el tabal.
El seguici al carrer, amb l'anada i la tornada de les autoritats des del Mercadal a l'església de Sant Pere, així com la processó, són l'exposició pública dels elements festius acompanyant les autoritats, precedides pels macers i per la bandera de la ciutat: el Ball de Bastons, el Ball de Cavallets, el Ball de Cercolets, el Ball de Diables, el Ball de Galeres, el Ball de Gitanes, el Ball de mossèn Joan de Vic, el Ball de Prims, el Ball de Valencians, la Moixiganga, la Mulassa, l'Àliga, la Víbria, el Drac, el Basilisc, el Lleó, els Gegants i els Nans.
A Reus, segle XVIII, la dansa era portada pel gremi dels carreters.
Hi ha notícies de la seva sortida l'any 1725 a la festa de Sant Pere, i també el 1733, a les festes en honor a Sant Bernat Calvó.
Els músics que els acompanyen tocaven abans el flabiol i el tamborí, mentre que avui es toca amb gralles i timbal.
Actualment existeixen dues colles de balls de bastons, el Ball de Bastons de la Ciutat i el Ball de Bastons de Santa Llúcia.
És l'acte popular més emblemàtic de la festa.
Se'n fan quatre a la plaça del Mercadal al llarg dels dies de la festa: els dies 24, 28 i el 29 dues.
Les referències més antigues que es tenen sobre la tronada a Reus, són de l'any 1677.
El sistema de preparació de la tronada és el primitiu, amb morterets i regueró de pólvora.
Encendre-la es considera un privilegi de l'alcalde o de la persona que aquest tria.
És una tradició en homenatge a la gent del mar, molt arrelada a la vila.
Es celebra el diumenge més proper al 16 de juliol, diada de la Mare de Déu del Carme.
Els actes d'aquesta festivitat consisteixen en una cerimònia religiosa a la Capella del Carme durant la qual es realitza una ofrena floral, i una cantada d'havaneres que cada any organitza l'Associació de Pescadors.
L'Ajuntament de Caldes té la voluntat de recuperar un l'acte principal de les Festes del carme, que es celebrava antigament, consistent en una processó marítima que lliurava una ofrena floral mar endins en memòria d'avantpassats mariners.
Tot seguit, la cerimònia es celebrava a la Capella del Carme, on tenia lloc un breu responsori en memòria de la gent del mar.
La programació d'actes de les Festes del Carme inclouen activitats relacionades amb la cultura catalana, entre les que destaca la tradicional cantada d'havaneres.
Processo marítima, amb ofrena als antics mariners (està recuperant-se, fins ara estava en desús)
Festa d'àmbit interlocal celebrada cada 9 de maig i des de l'any 1682, per venerar la Mare de Déu de l'Aigua.
Al matí se celebra una missa en la qual participen molts dels capellans de la rodalia, i el senyor Bisbe de la Província de Tarragona.
Un cop acabada la missa, es canten els goigs de la Mare de Déu de siurana (de 1765) i alguns es queden a dinar.
A la tarda es fa el rosari en processó fins al castell, on el mossèn fa una pregària dalt d'un turó.
En acabar, la gent comença a emprendre el camí de tornada a casa.
Hi acudeixen veïns del municipi, però també d'altres de la comarca i Reus.
Professó eucarística de la tarda que surt de l'esgléisa parroquial portant el Santíssim sota pali i que per un camí estret s'enfila fins dalt del castell, on es fa la bendicció dels termes del voltant.
El ritual comprota la demanda d'aigua i bona collita per totes les poblacions que hi acudeixen
Organitzadors: Parròquia de Santa Maria de Siurana
La festa major de la Mare de Déu de la Riera de les Borges del Camp té els seus orígens en el romiatges que celebrava la població de les Borges, des que va ser trobada la imatge de la Mare de Déu de la Riera en data desconeguda.
Tot just iniciat el segon terç del segle XVIII, la festa major, que fins aleshores se celebrava el 15 d'agost, es traslladà al 8 de setembre.
Sembla, doncs, que la tradició d'anar a buscar la imatge al seu santuari es pot datar cap a aquella època i, amb seguretat, està documentada des del 1859 a la consueta parroquial.
El 1899 trobem, a la premsa reusenca, una descripció de la festa borgenca que, fonamentalment, coincideix amb la manifestació que es desenvolupa avui en dia.
En el ple del Consistori del dia 24 de setembre de 1955, amb la conformitat del rector, es prenia l'acord formal de celebrar cada any, a partir d'aquesta data, el retorn de la Mare de Déu de la Riera al seu Santuari, el diumenge 17 d'octubre i els anys en què aquesta data no hi coincidia, se celebraria el diumenge precedent.
Tradicionalment la Festa compren els dies 7, 8, 9 i 10 de setembre, als quals s'hi afegeix l'11, Diada Nacional de Catalunya.
Però el dia més tradicional i emotiu de la festa, per a tots els borgencs, és el dia 7, la vigília, que és en el que se celebra l'acte de l'Arribada.
Tot hi que hi ha referències anteriors, des de la dècada de 1880, els diables amb les seves carretilles han sortit amb regularitat per la Festa Major en honor a la Mare de Déu de la Riera, la nit del 7 de setembre, encapçalant la processó de trasllat de la imatge des de la seva ermita fins a l'església de la població.
Aquesta és una de les poques mostres vives de l'antiga manera de fer el ball de diables al Baix Camp i n'és considerada el màxim exponent de la comarca.
Dels elements que conformen la festa major de la mare de Déu de la Riera de les Borges del Camp, mereix una menció especial el Ball de Diables.
http://lesborgesdelcamp.cat/festa-major-estiu | http://www.lesborgesdelcamp.cat/
Arribada de la imatge pel pont de l'Oriol
La vetlla Pasqual és a nivell Arxiprestal.
Les caramelles i el concert de Pasqua de la coral local Arc de Sant Martí són els elements de més cohesió de la Festa.
Viacrucis al divendres al matí, dins l'església.
Vetlla pasqual al dissabte al vespre amb benedicció de les mones.
Cantada de caramelles pels carrers de la vila amb la coral local.
Concert de Pasqua de la Coral local Arc de Sant Martí.
Premis literaris de cultura Popular, Valeri Serra i Boldú.
Missa solemne del matí, cantada per l'Orfeó Joventut.
Repicada de campanes per la consagració dels nous membres de la cofradia.
Magna processó penitencial amb les talles dels sant Crist i de la Verge dels dolors pels carres de la vila.
Processó presidida pel bisbe de Solsona i els armats.
Lliurament dels premis literaris Valeri Serra i Boldú, de cultura popular.
Organitzadors: Congregació dels Dolors i Ajuntament
Viacrucis fins al Calvari amb la Soletat i la marededéu dels Dolors.
Al vespre, processó de la Soletat pels carrers del poble amb le simatges del Sant Crisat, la Soledat i la verge dels Dolors.
Presencia en la processó, d'armats, i tamboner, 1 abanderat i un àngel.
Organitzadors: Ajuntament i Cos d'armats de Preixana
Data celebració: 1 d' abril (segons la pasqua)
Al matí els armats obren la processó del Via Crucis.Durant el trajecte, tres joves transporten la Santa Creu i paren cada vegada que es llegeix una estació del Via Crucis.
A la nit es fa la processó del Sant Enterrament en què ressalta la imatge de la dolorosa i el Sant Crist monumental.
El Divendres Sant és costum posar en molts balcons o tribunes bombetes per il·luminar el carrer i fer més solemne la processó.
Organitzadors: Ajuntament de Constantí
Dimarts Sant: Al vespre es celebra a la parròquia de Sant Francesc una Funció Litúrgica, acabada la qual es fa el Via Crucis amb la concurrència dels seus misteris i els acompanyaments musicals propis de la Germandat
Processó del Sant Enterrament del Divendres Sant
Dissabte Sant: Al vespre té lloc la Processó de la Soledat que sortint de l'església de Natzaret arriba a la Catedral, on té lloc una funció religiosa amb el res de la "Corona Dolorosa" i sermó.
Diumenge de Pasqua: A les 11 del matí té lloc la missa pontifical a la Seu en la qual l'arquebisbe imparteix la benedicció papal.
Divendres de Passió: Al vespre té lloc la Solemne Funció Religiosa de la Verge dels Dolors, amb el res del Sant Rosari i eucaristia, a l'església de Sant Llorenç.
Diumenge de Passió o Cinquè Diumenge de Quaresma
Es tradicional el Via Crucis pel Serrallo amb els passos de la "Presa de Jesús" de la Confraria de Pescadors i el Sant Enterrament de la societat Marítima i Protectora, amb el seu Sant Crist.
Organitzadors: Agrupació d'Associacions de la Setmana Santa de Tarragona
La processó surt de l'Església de Salitja i acaba a la de Sant Dalmai.
Benedicció de Rams: té lloc a la Plaça Vella.
Al poble de Salitja, per vigília de Rams i Pasqua són típiques les tradicionals cantades de caramelles i goigs, recuperades el 1983.
Benedicció de la palma el Diumenge de Rams, Via Crucis/Processó de Divendres Sant i celebracions eucarístiques
Organitzadors: Parròquia de Vilobí, Sant Dalmai i Salitja
Diumenge de Rams: abans processó, ara petit recorregut per la plaça de l'església, encapçalada pel mossèn, després de la benedicció dels rams de llor
Diumenge de rams (benedicció de rams), aquests dies música religiosa ambiental pels carrers, exposició diorames a l'església, celebracions eucarística, Via Crucis de divendres sant, caramelles per la Coral Els Nois Alegres que canten la missa solmene del dissabte, el diumenge les tradicionals caramelles els Nois Alegres i els Petits Cantaires, van a diferents llocs del poble a cantar i acaben al pati de la plaça de l'Ajuntament
Organitzadors: Parròquia de Sant Hilaria Sacalm
Processó: passejada del Sant Crist, la Mare de Déu dels Dolors i Sant Sebastià
Benedicció de la palma pel Diumenge de Rams, celebracions eucarístiques, processó de Divendres Sant
Organitzadors: Parròquia de Maçanet de la Selva i Confraria de la Sang Nostre Senyor Jesucrist
Caramelles: cantada de caramelles pels carrers del poble durant el dissabte de Pasqua i concert de caramelles a la plaça de la Vila per part de la Coral Rossinyol de Sales durant el diumenge de Pasqua.
Benedicció Diumenge de Rams: En primer lloc es produeix la benedicció de Rams a la Plaça de l'Església, seguidament es va en processó cap a l'esglèsia Parroquial i es diu la missa de la Passió del Senyor.
Alguns anys es fa una catifa de flors.
Via Crucis Divendres Sant: no hi ha passos, només la Creu processional i l'acompanyament.
Celebració eucarística, Benedicció de Diumenge de Rams, Via Crucis de Divendres Sant pels carrers de la vila i caramelles per Pasqua.
Organitzadors: Consell Parroquial els actes religiosos i la cantada de caramelles la Coral Rossinyol de Sales
La processó de Divendres Sant era una volta estricta al voltant de l'església
Celebració de la Palma, processó de Divendres de Sant, celebracions eucarístiques, cantada de Goigs per part de la Coral de Cantaires de Caldesel dissabte i diumenge de Pasqua
Organitzadors: Parròquia de Caldes i Coral Cantaires de Caldes
Processó del Ressuscitat o Processó de l'Àngel: composta per dues comitives que surten de l'església parroquial de Santa Maria i es troben a la plaça dels Dies Feiners.
El primer pas és la Verge de Pasqua portada per un grup de dones i el segon, és la imatge del Ressuscitat.
Les dues imatges es retroben a la plaça on s'interpreta el Cant de l'Àngel.
Finalment es diu l'ofici solemne a l'església i es torna a cantar la peça.
Diumenge de Rams, Processó de Divendres Sant (Processó del Silenci), celebracions eucarístiques i Processó del Ressuscitat el diumenge de Pasqua.
Organitzadors: Parròquia de Santa Maria - Comissió de Processons
Festa o Processó dels Dolors, Processó del Divendres Sant i celebracions eucarístiques.
La Processó dels Dolors se celebra abans de Setmana Santa des de 1710.
És una processó marcada pel silenci, la llum dels ciris i el trepig dels manaies, només interromputs de tant en tant per una trista melodia interpretada per músics locals i l'Stabat Mater pel cor parroquial.
Organitzadors: Ajuntament d'Amer-regidoria de Festes, Parròquia d'Amer, Manaies d'Amer i La Venerable Congragació de Nostra Senyora dels Dolors