projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Per assegurar la innocuïtat dels aliments, cal tenir en compte tota la cadena alimentària, la qual s'ha d'entendre com un continu des de la producció primària, inclosa la producció de pinsos per a animals, fins a la venda d'aliments als consumidors.
Cada element influeix en la seguretat dels aliments que finalment consumirem.
La traçabilitat és una eina per conèixer tots els elements que intervenen en l'elaboració d'un producte (matèries primeres, additius, envasos, etc.), i totes les fases per les quals passa (recol·lectors, productors, elaboradors, distribuïdors etc.).
Aquest punt de vista exhaustiu i integrat implica tots els actors de la cadena alimentària que l'han d'implantar i els diferents departaments de l'Administració de la Generalitat i ens locals que l'han de verificar.
Per tant, la traçabilitat és un instrument de gestió del risc que permet localitzar i retirar del mercat els productes insegurs o que no responen a unes determinades característiques.
Cada operador de la cadena alimentària és responsable d'habilitar el seu sistema de traçabilitat, i les autoritats competents implicades en temes alimentaris són responsables de verificar-ne l'aplicació i l'eficàcia.
En definitiva, la traçabilitat es conceptua com la capacitat de reconstruir l'historial d'un producte i les condicions que l'envolten al llarg de tota la cadena alimentària, és a dir, des de la granja fins a la taula.
Encara que en molts sectors ja hi havia l'obligació de traçar alguns tipus de productes, no va ser fins al gener de 2005 que el Reglament (CE) núm. 178/2002 del Parlament Europeu i del Consell, de 28 de gener, pel qual s'estableixen els principis i els requisits generals de la legislació alimentària, es crea l'Agència Europea de Seguretat Alimentària i es fixen els procediments relatius a la seguretat alimentària relacionats amb la traçabilitat, va imposar aquesta obligació a tots els sectors de la cadena alimentària.
L'Agència Catalana de Seguretat Alimentària (ACSA) va elaborar l'any 2005 el document La traçabilitat a Catalunya: Claus per a la seva implantació i control per donar resposta a les necessitats i els dubtes dels diferents sectors pel que fa a traçabilitat i amb la pretensió de reflexionar i interpretar els aspectes del Reglament (CE) núm. 178/2002
La traçabilitat a Catalunya: Claus per a la seva implantació i control
Els requisits relatius a l'APPCC han de ser prou flexibles per poder aplicar-se en totes les situacions, inclòs en les petites empreses.
En particular, cal reconèixer que en determinades empreses alimentàries no és possible identificar punts de control crític i que, en alguns casos, les pràctiques higièniques correctes poden reemplaçar el seguiment de punts crítics.
De manera similar, el requisit d'establir «límits crítics» no implica que sigui necessari fixar una xifra límit en cada cas.
A més, el requisit de conservar documents ha de ser flexible per evitar càrregues excessives per empreses molt petites.
La flexibilitat també és convenient per poder seguir utilitzant mètodes tradicionals en qualsevol de les fases de producció, transformació o distribució d'aliments i en relació amb els requisits estructurals dels establiments.
La flexibilitat és particularment important per a les regions amb limitacions geogràfiques especials.
Tanmateix, la flexibilitat no ha de posar en perill els objectius d'higiene dels aliments.
D'altra banda, atès que tots els aliments fabricats d'acord amb les normes d'higiene circularan lliurement en tota la Comunitat, el procediment pel qual els Estats membres puguin aplicar la flexibilitat ha de ser completament transparent.
Comunicació de la Comissió 2020/C 199/01
Comunicació de la Comissió C/2016/4608
Traducció no oficial de l'Opinió d'EFSA (AECOSAN) (EFSA 2017)
Traducció no oficial de l'Opinió d'EFSA (AECOSAN) (EFSA 2018)
El reconeixement oficial de les GPCH per part de l'Administració i el fet que les empreses s'hi acullin voluntàriament comporta l'adopció d'un compromís mutu i d'un llenguatge comú entre empreses i l'Administració.
El reconeixement d'una GPCH compromet tant a les empreses com a l'Administració, a uns a implantar-la i als altres a valorar-ne l'ús adequat com a part del procés d'avaluació de les autoritats competents.
S'entén per contaminant qualsevol substància no afegida de manera intencional a l'aliment, però que es pot incorporar en qualsevol etapa de la producció, fabricació, transformació, preparació, tractament, envasament, empaquetament, transport o emmagatzematge d'aquest aliment; o com a conseqüència de la contaminació mediambiental.
Cal fer una diferenciació amb els residus, que són fruit de la incorporació de substàncies durant els tractaments en els processos de producció.
Els principis bàsics de la legislació de contaminants en aliments establerts en el Reglament núm. 315/93 pel que se estableixen procediments comunitaris en relació amb els contaminants presents als productes alimentaris són:
El contingut màxim dels contaminants següents s'estableix en el Reglament (CE) núm. 1881/2006 i en les seves modificacions posteriors:
Normativa relativa al mostreig i l'anàlisis per el control oficial dels nivells màxims de contaminants:
La Directiva 2003/99/CE, que obliga els Estats membres de la Unió Europea (UE) a recollir dades sobre l'aparició de zoonosis, agents zoonòtics, resistència antimicrobiana, poblacions d'animals i brots alimentaris.
La recopilació de dades és imprescindible per identificar quins animals i productes alimentaris són les principals fonts d'infecció i per controlar la prevalença de zoonosis.
L'anàlisi de dades recolza els esforços per prevenir i reduir l'impacte de les zoonosis en la cadena alimentària.
A aquest efecte, es recull i analitza la informació sobre malalties zoonòtiques transmeses a l'alimentació destinades a protegir la salut humana de tots els Estats membres de la UE.
L'Autoritat Europea de Seguretat Alimentària (EFSA) examina les dades sobre l'aparició de zoonosis, agents zoonòtics, resistència antimicrobiana, poblacions d'animals i brots alimentaris de tot Europa i publica informes anuals de la Unió Europea en cooperació amb el Centre Europeu de Prevenció i Control de Malalties (ECDC).
ECDC proporciona i analitza les dades sobre infeccions zoonòtiques en humans.
Aquests informes il·lustren l'evolució de la situació a la UE i identifiquen els patògens que causen les infeccions zoonòtiques més comuns en humans.
Informe de les zoonosis transmeses pels aliments i de la resistència antimicrobiana a Catalunya
Memòria sobre la situació de la seguretat alimentària
Cada Estat Membre elabora un informe nacional de zoonosi que s'utilitzen com a base per als informes resumits de la Unió Europea de l'EFSA i l'ECDC.
La informació subministrada abasta tant les zoonosis que són importants per a la salut pública de tota la Unió Europea com també les zoonosis, que són rellevants sobre la base de la situació epidemiològica nacional.
Els informes inclouen informació relacionada amb animals, aliments, alimentació i brots alimentaris.
Els bacteris patògens són els bacteris que poden causar malalties infeccioses.
Tot i que la gran majoria de bacteris són inofensius o beneficiosos, alguns són patògens.
Entre els bacteris patògens que poden contaminar els aliments i produir una malaltia de transmissió alimentària (MTA).
Els microorganismes més comuns a la Unió Europea (UE) que causen malalties transmeses pels aliments són Campylobacter, Salmonella i Escherichia coli.
Entre els bacteris patògens destaquem:
En el marc de les mesures de contenció de la transmissió de la COVID-19, la recomanació per a la ciutadania és continuar seguint les normes habituals de seguretat alimentària i les normes de prevenció que vagin facilitant les autoritats competents per contenir la propagació del virus.
Així mateix, us facilitem les recomanacions següents per anar a fer la compra d'aliments:
L'Anisakis és un paràsit nemàtode (cuc rodó) de la família Anisakidae que pot parasitar tots els peixos de mar (salvatges o de piscifactoria), així com els salmònids criats al mar i els peixos d'aigua salobre.
La parasitosi també pot afectar els peixos d'aigua dolça que durant la seva migració passen una temporada en aigua salobre i en aigua dolça, com ara l'anguila, l'esperlà i el salmó.
Els cefalòpodes (calamars i sèpies) són hostes intermedis potencials per als anisakis i poden allotjar larves.
En general, les larves d'Anisakis estan presents en la cavitat abdominal del peix, enrotllades en espiral, envoltades per una càpsula o sobre la superfície del fetge o mesenteri i amb menys freqüència en la musculatura abdominal.
Aquestes larves poden infectar a les persones en ingerir peixos o cefalòpodes (com el calamar, el pop i la sèpia) crus o poc bullits i produir una malaltia anomenada Anisakiosi.
La presència d'una sola larva pot provocar una síndrome intestinal o una reacció al·lèrgica.
El risc d'al·lèrgia es considera major en productes de peix que contenen larves de anisakis vives que en aquells que contenen les larves mortes.
No obstant això, l'al·lèrgia pot presentar-se també pel consum de peix parasitat amb larves invectivades per congelació o cocció.
Tota la població és susceptible de desenvolupar un quadre intestinal per Anisakis després del consum de peix cru o poc cuinat.
Els operadors que comercialitzen productes de la pesca crus o pràcticament crus, han de sotmetre a congelació a -20°C durant un període com a mínim 24 hores:
A casa, per menjar peix cru o poc fet amb seguretat i evitar l' Anisakiosi s'ha d' eviscerar el peix el més aviat possible i congelar-lo durant 5 dies.
Però si el congelador no arriba a les 3 estrelles, compra el peix congelat.
Consells per preparar plats a base de peix cru o poc fet de forma segura
Consells de seguretat alimentària per a professionals de la restauració
Vídeo ACSA per a professionals de la restauració
Aprofitar al màxim els aliments que habitualment consumim és la millor forma de disminuir el malbaratament, que a Catalunya s'estima és de 34,9 kg d'aliments per persona i any.
Cada més es publicarà una recepta de la Fundació Alícia en què descobrirem que hi ha sobres d'aliments que serveixen per elaborar plats de gran qualitat gastronòmica sense grans complicacions.
Les infeccions per part d'organismes resistents amenacen la població humana, els animals i les plantes, i, per tant, cal utilitzar els agents antimicrobians amb prudència, a fi de limitar l'aparició i propagació de nous gèrmens resistents.
La utilització d'antibiòtics en els animals d'abastament és una de les causes de l'emergència de resistències bacterianes, però la causa principal és el mal ús dels antibiòtics en els tractaments per a humans.
Els bacteris zoonòtics resistents als antimicrobians són de particular interès, ja que podrien comprometre el tractament eficaç de les infeccions en humans.
El sector, els veterinaris i l'administració han de contribuir a un ús responsable dels antibiòtics en la producció animal.
La lactosa és el principal glúcid de la llet, aliment de consum molt important en l'alimentació quotidiana; l'espècie humana és l'única que continua ingerint llet després del període de lactància.
La digestió defectuosa de la lactosa és la intolerància més comuna a carbohidrats.
Aquesta situació és deguda a la deficiència d'un enzim específic, la lactasa (β-galactosidasa), ja que per ser digerida i posteriorment absorbida, cal la hidròlisi prèvia d'aquesta lactosa en els seus monosacàrids constituents (galactosa i glucosa).
L'arribada d'una fracció de lactosa no digerida al còlon produeix que sigui fermentada per la flora colònica amb producció de lactat, àcids grassos volàtils i gasos (hidrogen, metà, diòxid de carboni...).
Si la càrrega osmòtica intraluminal per la presència de lactosa no hidrolitzada és excessiva, té lloc una malabsorció amb símptomes digestius: distensió o dolor abdominal, flatulència excessiva i fins i tot diarrea osmòtica en sobrepassar la capacitat de reabsorció de la mucosa del còlon.
Dossier d'informació rellevant per desenvolupar una tasca pedagògica en relació amb la bioresistència o resistència antimicrobiana.
Amb aquest document es pretén ajudar als professionals a explicar el problema de manera pedagògica en base al coneixement científic disponible per tal de poder traslladar a la ciutadania l'impacte que pot arribar a tenir, informar-la de les mesures que s'estan prenent des de les institucions i conscienciar-la de la importància de les decisions i accions individuals i col·lectives que cal aplicar.
Aquest informe, que va adreçat als agricultors i als operadors de la indústria alimentària i dels pinsos, documenta mètodes de prevenció i de reducció de micotoxines al llarg de la cadena alimentària que es poden aplicar a Europa.
Informe aprovat pel Comitè Científic Assessor de Seguretat Alimentària en la reunió d'1 de juny de 2016
Té com a objectiu donar a conèixer les eines fonamentals per la recerca de legislació alimentària, instruments per la seva interpretació i per la correcta aplicació per part dels operadors econòmics i en el control oficial de la conformitat dels aliments a la legislació.
Aquesta píndola formativa s'impartirà en castellà.
Associació de Veterinaris i Higienistes de Catalunya (AVHIC)
En el marc del Pla estratègic del desconfinament per la COVID-19 aprovat pel Govern de Catalunya, el Departament d'Empresa i Coneixement ha elaborat els Plans d'acció per a les activitats següents: comerç en general, mercats de venda no sedentària, centres comercials, recintes firals i restauració.
Aquests plans incorporen les mesures previstes amb les quals s'ha de dur a terme amb caràcter general cadascun d'aquests àmbits d'activitat.
D'acord a Pla sectorial de desconfinament per als establiments comercials de venda al detall i a l'engròs en les condicions de l'etapa de represa hem actualitzat el document:
D'acord al Pla sectorial de desconfinament per al sector de la restauració en les condicions de l'etapa de represa hem actualitzat els documents:
Els animals poden ser tractats al llarg de la seva vida productiva amb substàncies químiques per a la prevenció o el guariment de malalties.
En el cas d'animals productors d'aliments per al consum humà, això pot donar lloc a l'aparició de residus d'aquestes substàncies als aliments que se'n deriven, com ara la carn, la llet, els ous, etc. Aquests nivells de residus, però, no poden ser de cap manera perjudicials per a la salut dels consumidors.
És per això que cal dur a terme les investigacions adequades per tal de controlar l'ús il·legal de substàncies en l'engreix o el tractament d'animals de producció d'aliments per al consum humà.
Aquest document és el tercer d'una sèrie que elabora el Departament d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural, el Departament de Salut i l'Agència Catalana de Seguretat Alimentària.
Els animals productors d'aliments per al consum humà poden ser tractats al llarg de la seva vida productiva amb substàncies químiques per prevenir o guarir malalties, fet que pot donar lloc a la presència de residus d'aquestes substàncies en els aliments que se'n deriven, com ara la carn, la llet, els ous, etc., que no poden ser de cap manera perjudicials per a la salut dels consumidors.
És per això que cal dur a terme les investigacions necessàries per tal de controlar l'ús adequat d'aquestes substàncies.
Amb aquest document es pretén donar un coneixement precís de la investigació i el control de residus i productes contaminants en animals vius i els seus productes a Catalunya.
Aquest any, s'ha volgut fer un document concís, que reculli les dades del 2006.
Durant l'any 2006 no hi ha hagut canvis en les actuacions de les administracions encarregades de la investigació de residus en animals i carns fresques de Catalunya, ni s'ha promulgat nova legislació que hagi afectat el programa de vigilància i control.
La intenció és que es puguin llegir d'un cop d'ull totes les novetats aparegudes el 2006, i evitar la repetició d'informació ressenyada en els documents anteriors.
El lector que necessiti aprofundir sobre el tema pot consultar els documents de 2005 i 2004 al web de l'Agència Catalana de Seguretat Alimentària.
L'objectiu del document és recollir els resultats obtinguts en els controls efectuats en la producció, comercialització i utilització de medicaments veterinaris en animals productors d'aliments i els resultats obtinguts en el control de residus de medicaments o substàncies que s'han utilitzat amb finalitat medicamentosa, durant els anys 2008 i 2009.
Al web de l'ACSA1 se'n poden consultar els resultats a partir de l'any 2004, any en què es va iniciar aquesta sèrie de publicacions de vigilància i control.
Enguany, s'ha volgut elaborar un document més escuet motiu pel qual només s'han recopilat els resultats obtinguts en els controls efectuats en la producció, comercialització i utilització de medicaments veterinaris en animals productors d'aliments i els resultats obtinguts en el control de residus de medicaments o substàncies que s'han utilitzat amb finalitat medicamentosa, durant l'any 2010.
Així mateix, s'han inclòs les novetats de l'any 2010 pel que fa a legislació i a publicacions rellevants.
Aquest document s'elabora amb la recopilació dels resultats obtinguts en els controls efectuats en la producció, la comercialització i la utilització de medicaments veterinaris en animals productors d'aliments i els resultats obtinguts en el control de residus de medicaments o substàncies que s'han utilitzat amb finalitat medicamentosa, durant els anys 2011 i 2012.
Així mateix, s'hi inclouen les novetats d'aquests dos anys pel que fa a legislació i a publicacions rellevants.
Aquest document s'elabora amb la recopilació dels resultats obtinguts en els controls efectuats en la producció, la comercialització i la utilització de medicaments veterinaris en animals productors d'aliments i els resultats obtinguts en el control de residus de medicaments o substàncies que s'han utilitzat amb finalitat medicamentosa, durant l'any 2013.
Així mateix, s'hi inclouen les novetats de l'any 2013 pel que fa a legislació i a publicacions rellevants.
Informes i fitxers de dades obertes de les dades d'activitat i ús dels diferents canals d'atenció ciutadana.
Estadístiques d'atenció telefònica del telèfon 012 i del canal de missatgeria instantània Telegram.
- Atenció telefònica 012: nombre de trucades, trucades ateses, desglossament per tipologia, temàtica, enquestes de satisfacció i altres indicadors.
- Missatgeria instantània: nombre d'usuaris, consultes, missatges rebuts.
Dataset dels indicadors d'activitat del telèfon d'atenció ciutadana 012.
Dades mensuals dels comunicats rebuts i resolts a la bústia de contacte.
Dades mensuals de les consultes, queixes i suggeriments rebuts a la bústia de contacte.
Estadístiques d'activitat de les oficines d'atenció ciutadana que depenen funcionalment del Departament de la Vicepresidència i d'Economia i Hisenda: atencions presencials realitzades i continguts de les consultes.
Dataset del registre de les consultes realitzades per la ciutadania a les oficines d'atenció ciutadana.
Estadístiques de l'aplicació gencat i altres serveis mòbils de la Generalitat de Catalunya: nombre de descàrregues, nombre de sessions, valoracions a les botigues d'aplicacions, mesos transcorreguts des de la publicació de l'última versió.
Dataset de les estadístiques de les botigues de venda d'aplicacions dels serveis mòbils de la Generalitat de Catalunya.
Aquestes estadístiques inclouen el nombre de tràmits per departament i els disponibles en línia.
Dataset dels tràmits que la ciutadania pot fer a través de la Generalitat.
Estadístiques d'accés als 25 webs més visitats de la Generalitat de Catalunya.
De cada web s'ofereixen 5 mètriques: usuaris; sessions; pàgines visualitzades; taxa de rebot; durada mitjana de la sessió (en minuts).
Dataset dels 25 webs més visitats de la Generalitat de Catalunya.
Estadístiques dels comptes de Twitter, Facebook i Youtube de la Generalitat de Catalunya.
Estat actual i evolució temporal dels indicadors més representatius de cada xarxa social.
També s'inclouen dades qualitatives, com ara els tuits (en el cas de Twitter) que més interès han tingut a la xarxa.
L'atenció ciutadana és omnicanal, des de qualsevol lloc i a qualsevol hora, especialment en els serveis relacionats amb les persones més desfavorides.
El model d'atenció ciutadana es gestiona a través de la Direcció General d'Atenció Ciutadana, del Departament de Vicepresidència, Economia i Hisenda.
Els principis bàsics d'aquest models són la qualitat, l' accessibilitat, l' avaluació i la seguretat.
La Direcció General d'Atenció Ciutadana (DGAC) vetlla per la qualitat de tots els serveis que ofereix, ja que la qualitat afecta tota l'organització i la millora contínua és una responsabilitat de tots els professionals que hi treballen.
El model d'atenció satisfà expectatives i necessitats de totes les parts interessades (ciutadania, persones treballadores, institucions, organismes i empreses, etc.) i es desenvolupa, s'implica i s'assegura un alt grau de satisfacció de l'equip humà que hi treballa, així com es compleixen els requisits i la millora contínua de les activitats i els serveis que du a terme.
Tots els serveis d'atenció ciutadana són accessibles al conjunt de la ciutadania, en les mateixes condicions, especialment a les persones amb discapacitat.
Es garanteix que la ciutadania pot percebre, entendre, i interactuar amb tots els serveis que s'ofereixen, així com satisfer totes les necessitats, situacions i preferències que tinguin.
Els serveis que ofereix la DGAC són avaluables de manera quantitativa i qualitativa.
És a dir, les actuacions d'atenció ciutadana es mesuren amb les eines disponibles per tal de disposar d'indicadors.
La seguretat és una de les bases del model d'atenció ciutadana, ja que es garanteix que totes les interaccions de la ciutadania amb l'administració són segures, tant pel que fa a les dades com a les plataformes.