Al marge del matrimoni i de les unions estables de parella, la societat
catalana d'avui presenta altres formes de convivència d'ajut mutu,
especialment pel que fa a les persones grans que intenten posar remei a llurs
Sobre la base de l'estudi jurídic que s'ha dut a terme, utilitzant dades
estadístiques fiables i de caràcter sociològic i les
diverses solucions que ofereix el dret comparat, que s'han analitzat
degudament, hom arriba al convenciment que és procedent establir una
regulació de les situacions de convivència de persones que, sense
constituir una família nuclear, comparteixen un mateix habitatge, unides
per vincles de parentiu sense límit de grau en la línia
col·lateral, o de simple amistat o companyonia, i que posen en comú
elements patrimonials i treball domèstic, amb voluntat d'ajuda
Atès que aquestes situacions són molt heterogènies i
diferents de les relacions de parella, no hi ha motius per a limitar-ne a dos
el nombre dels components ni per a excloure'n els germans que en constitueixen,
En la situació actual d'envelliment progressiu de la població com
a conseqüència de la prolongació de la vida i de la
reducció de la natalitat, una regulació legal de signe
proteccionista, que fomenti aquest tipus de convivència, pot reportar
una solució a moltes persones grans, que en resolgui les dificultats
Aquesta Llei s'articula en nou articles, una disposició
transitòria, una disposició addicional i una disposició
El tractament legislatiu d'aquestes modalitats de convivència s'ha
ajustat al marc de les competències que atorga l'article 9.2 de
l'Estatut d'autonomia de Catalunya en matèria de conservació,
modificació i desenvolupament del dret civil propi.
Concepte de la convivència d'ajuda mútua
Les disposicions d'aquesta Llei són aplicables a les relacions de
convivència de dues persones o més en un mateix habitatge
habitual que, sense constituir una família nuclear, comparteixen, amb
voluntat de permanència i d'ajuda mútua, les despeses comunes o
el treball domèstic, o ambdues coses, tant si la distribució
és igual com desigual i tant si la càrrega econòmica
només és assumida per algun com si ho és per alguns dels
convivents i la del treball per l'altre o els altres.
Els titulars de les relacions de convivència d'ajuda
mútua són persones majors d'edat, sense parentiu entre elles en
la línia recta, que poden ésser parents en la línia
col·lateral sense límit de grau, o tenir relacions de simple
El nombre de convivents sense el parentiu definit per l'apartat 1 resta
Resten excloses de la titularitat a què fa referència
l'apartat 1 les persones amb vincles matrimonials subsistents o que formin una
Les situacions convivencials que són objecte d'aquesta Llei s'han
d'acreditar per mitjà de l'escriptura pública o del document
públic notarial en què es formalitza la convivència, a
partir dels quals té plena efectivitat, o pel transcurs d'un
període de dos anys de convivència acreditats mitjançant
Els convivents poden establir verbalment o per escrit públic o
privat els pactes reguladors de la convivència, els drets i els deures
respectius, compreses les causes i les normes de l'extinció d'aquesta.
Els pactes poden modificar-se verbalment, en document privat o
públic, segons el que estableixin.
Les relacions de convivència s'extingeixen per les causes
a) Per l'acord de tots els convivents.
b) Per la voluntat unilateral d'un dels membres.
c) Pel matrimoni o l'establiment de relació de parella estable d'un
d) Per la defunció d'un dels convivents.
e) Per les establertes pel pacte entre els convivents.
En els supòsits de les lletres b, c, i d de l'apartat 1, la
convivència pot continuar, amb les modificacions que calguin en els
pactes reguladors, entre els convivents que no comparteixin la voluntat
d'extingir-la, o, si és el cas, entre els no exclosos per l'article 2.3
Quan s'extingeixi la convivència, s'ha de revocar
l'escriptura pública o el document públic notarial de
La continuïtat de la convivència en cap cas no pot
perjudicar els drets del convivent o dels convivents que se n'hagin apartat ni
En els supòsits de les lletres a, b, c i d de l'apartat 1,
queden revocats els poders que qualsevol dels membres que s'aparti de la
convivència hagi atorgat a favor de l'altre o altres o tingui atorgats
Efectes de l'extinció respecte a l'habitatge
Si no hi ha pacte, i l'extinció es produeix en vida de tots els
convivents, els que no siguin titulars de l'habitatge disposen de tres mesos
També en el cas que no hi hagi pacte, si l'extinció es
produeix per defunció de la persona propietària de l'habitatge,
els convivents poden continuar ocupant-lo durant sis mesos.
Si la persona morta era arrendatària de l'habitatge, els
convivents tenen dret a subrogar-se en la titularitat de l'arrendament pel
termini d'un any, o pel temps que manqui per a l'expiració del termini
contractual, si aquest és inferior.
Les situacions de cotitularitat s'han d'intentar resoldre per acord dels
afectats i, si hi manca, s'han de resoldre mitjançant arbitratge o
La resolució judicial pot disposar una
indemnització a favor dels convivents més perjudicats a
càrrec de l'altre o altres cotitulars.
Compensació econòmica per raó del treball
Quan la convivència s'extingeix en vida dels convivents, el que ha
treballat per a l'altre o per als altres, sense la contraprestació
deguda, si per aquesta causa s'ha produït una desigualtat econòmica
que impliqui un enriquiment injust, té dret a una compensació
econòmica a càrrec del beneficiat o dels beneficiats, que s'ha
d'intentar fixar per acord dels afectats i, en el cas que no hi hagi acord,
s'ha de fixar mitjançant arbitratge o judicialment, tenint en compte les
a) Els pactes previs entre les parts.
b) La dedicació a l'altre o altres.
c) La durada de la convivència.
d) Els mitjans econòmics de les parts.
En cas d'extinció de la convivència per defunció
d'un dels convivents, el convivent o els convivents que sobrevisquin que eren
mantinguts totalment o parcialment pel premort en l'últim any de la
convivència previ a la defunció i no tinguin mitjans
econòmics suficients per a mantenir-se tenen dret a una pensió
alimentària, a càrrec dels hereus d'aquell, per un període
màxim de tres anys, que s'ha d'intentar fixar per acord dels afectats i,
en el cas que no hi hagi acord, s'ha de fixar mitjançant arbitratge o
Per a establir la quantia i la durada s'ha de tenir en compte:
b) El temps en què fou mantingut o mantinguts.
La capitalització de la pensió a
l'interès legal del diner no pot excedir la meitat del valor del cabal
relicte si els hereus són descendents, ascendents o col·laterals
fins al segon grau de consanguinitat del causant, llevat que siguin menors
d'edat o discapacitats, en aquest cas el límit ha d'ésser la
cinquena part del valor de l'herència.
No correspon dret a pensió si s'ha pactat així en el
títol de constitució del règim de convivència, si
Les accions per a l'exercici dels drets a què es refereixen els articles
7 i 8 caduquen al cap d'un any a comptar del cessament de la
El temps de convivència transcorregut abans de l'entrada en vigor
d'aquesta Llei dels membres de les situacions convivencials d'ajuda
mútua s'ha de tenir en compte als efectes del còmput dels dos
anys a què es refereix l'article 3, només si tots els convivents
afectats i, si escau, els hereus del difunt hi estan d'acord.
Dins l'àmbit de competències assumides per la Generalitat
en el marc de la Llei 14/1996, de 30 de desembre, de cessió de tributs
de l'Estat a les comunitats autònomes i de mesures fiscals
complementàries, les situacions de convivència d'ajuda
mútua tenen, en relació amb l'impost de successions i donacions i
respecte a les adquisicions mortis causa d'un dels convivents en
l'herència de l'altre, l'assimilació als parents del III Grup.
Als efectes del que estableix l'apartat 1, el convivent o convivents
supervivents han d'acreditar l'existència de la convivència
d'ajuda mútua mitjançant l'escriptura pública de
formalització de la convivència, atorgada, com a mínim,
dos anys abans de la mort del causant, o bé mitjançant acta de
notorietat de la convivència i del transcurs del període