Selecció per a l'ingrés en la carrera judicial
Ingrés en la carrera judicial per la categoria de jutge
Ingrés en la carrera judicial de les persones amb discapacitat
Ingrés en la carrera judicial per la categoria de magistrat mitjançant la superació de concurs de mèrits
Promoció i especialització de jutges i magistrats
Procés d'especialització de magistrats en els ordres jurisdiccionals civil i penal
Proves d'especialització de magistrats en els ordres contenciós administratiu i social i en matèria mercantil
Especialització en l'ordre contenciós administratiu
Especialització en l'ordre social
Especialització en matèria mercantil
Proves d'especialització en matèria de menors
Activitats específiques per al canvi d'ordre jurisdiccional
Valoració del coneixement de l'idioma cooficial i del dret civil propi com a mèrit preferent en els concursos per a òrgans jurisdiccionals en determinades comunitats autònomes
Tramitació d'expedients sobre qüestions que afecten l'estatut de jutges i magistrats
Magistrats suplents i jutges substituts
Jutges d'adscripció territorial
Forma de distribució entre torns i provisió de vacants de la categoria de magistrat corresponents als torns de proves selectives i d'especialització i de concurs
Temps mínim de permanència en la destinació per part de jutges i magistrats
Procediment dels concursos reglats
Provisió de places vacants que es produeixin en la categoria de magistrat
Provisió de places en jutjats i tribunals
Excedència per raó de violència sobre la dona
Llicències per raó de matrimoni
Llicències per realitzar estudis
Llicències per assumptes propis
Procediment de jubilació forçosa i voluntària, nomenament de magistrats emèrits i rehabilitació
Procediment de jubilació forçosa per edat
Procediment per al nomenament de magistrats emèrits
Procediment de jubilació per incapacitat permanent
Procediment de jubilació voluntària
Procediment de rehabilitació dels qui hagin estat jubilats per incapacitat permanent per al servei
Procediment de rehabilitació dels qui han estat separats de la carrera judicial
Dret a la salut i a la protecció davant dels riscos laborals
Règim d'incompatibilitats dels membres de la carrera judicial per l'acompliment d'activitats, d'un segon lloc de treball i per raó de vincle familiar
Incompatibilitats per raó de parentiu
Forma de cessament i possessió en els òrgans judicials
Aquest Reglament es dicta a l'empara de l'article 110.2 de la Llei orgànica del poder judicial, en l'àmbit de la potestat atribuïda al Consell General del Poder Judicial per al desenvolupament del règim jurídic dels diferents aspectes relacionats amb la carrera judicial i l'estatut dels jutges i magistrats.
El vigent Reglament de la carrera judicial té més de quinze anys d'antiguitat.
Durant aquest període han tingut lloc reformes successives de la Llei orgànica del poder judicial, circumstància que ha inclinat aquest Consell a apostar per la promulgació d'un text reglamentari adaptat als canvis que s'han operat, amb la pretensió de mantenir la regulació que al llarg del temps ha demostrat que és útil i, al seu torn, introduir-hi noves fórmules amb vocació de millora de la regulació vigent, sense oblidar que l'experiència quotidiana avala l'addició d'una sèrie de mesures necessàries per solucionar, de la millor manera possible, les controvèrsies que en el futur puguin sorgir.
També s'ha tingut en compte l'impacte que sobre l'estatut judicial ha tingut la Llei orgànica d'igualtat efectiva de dones i homes i com s'ha plasmat en la Llei orgànica del poder judicial.
Això ha ocasionat una sèrie de canvis que són bàsics en la construcció de l'estatut esmentat, i han donat lloc a l'aplicació de manera transversal del principi d'igualtat de tracte i d'oportunitats entre dones i homes i, en particular, al desenvolupament dels drets vinculats a la conciliació de la vida personal, familiar i laboral, que tenen per finalitat avançar en la coresponsabilitat.
El nou Reglament de la carrera judicial manté, en essència, l'estructura del seu antecessor.
No obstant això, s'hi incorporen tres títols nous: el primer (títol XIII) regula els procediments sobre jubilació i rehabilitació, una matèria amb una importància per a la carrera judicial que justifica el desenvolupament reglamentari que s'emprèn.
El segon (títol XIV) té relació amb el dret a la salut professional dels jutges i magistrats; és innegable que els membres de la carrera judicial tenen dret a una protecció efectiva davant els riscos laborals que comporta l'exercici de la funció jurisdiccional i, des d'aquesta perspectiva, el reconeixement d'aquest dret en aquest Reglament no significa una innovació efectiva, però la inclusió d'aquest títol habilita el Consell General del Poder Judicial per adoptar, en el futur, un paper actiu pel que fa a la promoció de les mesures que siguin adequades per preservar la salut laboral dels jutges i magistrats.
Finalment, el títol XV recull la tramitació que s'ha de seguir per a l'eventual concessió de l'empara a què es refereix l'article 14 de la Llei orgànica del poder judicial.
En el títol I es descriuen totes les modalitats que, d'acord amb el que disposa la Llei orgànica del poder judicial, faculten l'accés a la carrera judicial.
A diferència del Reglament 1/1995, que regulava de manera detallada la totalitat dels aspectes del procés selectiu per ingressar en la categoria de jutge mitjançant oposició lliure, aquest text ofereix una regulació moderada sobre aquesta matèria, que comença a partir del moment en què els candidats han optat per pertànyer a la carrera judicial, i queden relegades totes les qüestions relacionades amb el curs de selecció a allò que estableixi el Reglament de l'Escola Judicial, llevat de la referència expressa a la possibilitat que els jutges en pràctiques tutelades puguin desenvolupar, excepcionalment, funcions de reforç o substitució, atesa la transcendència que revesteix aquesta qüestió per a la carrera judicial.
Es manté pràcticament del tot la reglamentació prevista per a l'accés a la carrera judicial de persones discapacitades.
Atesa la proximitat temporal de l'Acord de 2 d'abril de 2008, per virtut del qual es va introduir en el Reglament 1/1995 el règim jurídic aplicable en aquests casos, la vigència dels seus postulats es manté inalterada, llevat d'una més gran precisió del supòsit en què és procedent alterar l'ordre de prelació per a l'elecció de places per raons de dependència, i de la previsió expressa d'acreixement al torn general de les places no cobertes en el torn especial.
Finalment, pel que fa a aquest apartat, el Reglament aborda tots els aspectes relacionats amb l'accés a la carrera judicial per la categoria de magistrat mitjançant el concurs de mèrits.
Les novetats introduïdes en els articles 311 i 313 de la Llei orgànica del poder judicial, a través de la Llei orgànica 19/2003, obliguen inevitablement a desplegar una nova reglamentació sobre aquest aspecte.
Per això, el Reglament toca qüestions que afecten les bases de la convocatòria, el nomenament del tribunal qualificador, el desenvolupament del procés de selecció en les seves diferents fases, i distingeix entre la baremació dels mèrits i la valoració del dictamen i de l'entrevista que, si s'escau, pugui tenir lloc.
Una vegada finalitzat el procés selectiu en si, també es considera la possibilitat que el Consell General del Poder Judicial pugui rebutjar el nomenament d'un candidat que hagi superat el procés de selecció si té esment d'algun demèrit incompatible amb l'exercici de la funció judicial.
Quant a les proves selectives i d'especialització a què es refereix el títol II, en essència, s'ha mantingut l'estructura i el contingut del Reglament 1/1995 pel que fa a les proves selectives per a la promoció a la categoria de magistrat, en els ordres civil i penal, i pel que fa a les proves d'especialització de jutges i magistrats, en els ordres social i contenciós administratiu.
No obstant això, tant en el procés d'especialització en matèria mercantil com en el d'especialització com a jutge de menors, s'han efectuat modificacions importants, sense oblidar la novetat que comporta l'establiment d'unes proves específiques perquè els qui tinguin la categoria de magistrat puguin obtenir l'especialització en els ordres civil i penal, mitjançant un procés d'especialització sui generis en el qual s'ha considerat convenient prescindir de la sistemàtica seguida per a l'especialització en els ordres contenciós administratiu i social, i s'ha optat per una modalitat en què preval la valoració dels mèrits precedents i la capacitat d'anàlisi i de resolució dels candidats.
La forma d'especialització en matèria mercantil s'acosta a la que es preveu per als ordres contenciós administratiu i social.
Els jutjats mercantils no formen part d'un ordre jurisdiccional propi, sinó que han estat configurats com a òrgans especialitzats de l'ordre jurisdiccional civil als quals també s'atribueix el coneixement d'algunes matèries que pertanyen a l'ordre social, atesa la competència exclusiva i excloent que tenen respecte del concurs.
Ara bé, atès que l'article 311.1 de la Llei orgànica del poder judicial disposa que la tercera de les vacants en la categoria de magistrat també s'ha de proveir per mitjà de les proves d'especialització en matèria mercantil, s'ha considerat convenient regular el procés d'especialització en aquesta matèria de manera semblant al procés previst per als ordres contenciós administratiu i social, si bé els exercicis que els candidats han de superar difereixen no només quant al contingut, sinó també quant a l'estructura.
Aquesta diferència troba justificació en el caràcter multidisciplinari de la matèria que competeix als jutjats mercantils.
No obstant això, en pro d'una més gran homogeneïtzació, s'ha suprimit la fase relativa al concurs de mèrits per tal de propiciar d'aquesta manera que qualsevol membre de la carrera judicial pugui accedir al procés d'especialització sense passar prèviament pel sedàs dels mèrits obtinguts temps enrere.
Pel que fa a l'especialització en matèria de menors, la novetat principal no afecta el procés d'especialització en si, sinó l'àmbit subjectiu, atès que, d'acord amb les previsions del Reglament, només els qui tinguin la categoria de magistrat poden participar en aquest procés.
Mitjançant aquesta opció es pretén evitar demores, sens dubte inconvenients, en la participació en els concursos per proveir els jutjats de menors per part d'aquells que tinguin la categoria de jutge i que hagin superat el procés d'especialització, tenint en compte que, segons l'article 311.1 de la Llei orgànica del poder judicial, l'especialització en matèria de menors no és un mitjà apte per a la promoció a la categoria de magistrat i, segons disposa l'article 329.3 de la Llei orgànica esmentada, només poden accedir als jutjats de menors els qui posseeixin aquesta categoria.
El títol III regula la valoració del coneixement de l'idioma i del dret civil propi com a mèrit preferent en els concursos per a òrgans judicials en determinades comunitats autònomes.
Els idiomes cooficials, diferents del castellà, i el dret civil propi es consideren matèries susceptibles de ser impartides en els cicles de formació inicial i continuada, de manera que la superació de les proves objectives que se celebrin en aquest context implica el reconeixement automàtic del mèrit preferent, sens perjudici que aquesta nova modalitat que s'instaura coexisteixi amb el sistema que estableix el Reglament 1/1995 per al reconeixement d'ambdós mèrits.
En el títol IV s'aborden totes les qüestions relatives a la tramitació d'expedients que afecten l'estatut dels jutges i magistrats.
Les novetats que sobre aquest particular s'introdueixen no incideixen sobre aspectes essencials ja regulats pel Reglament 1/1995, atès que es limiten fonamentalment a actualitzar la reglamentació precedent, en funció dels canvis operats en la Llei orgànica del poder judicial i la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
El títol V, relatiu als magistrats suplents i jutges substituts, ha estat objecte d'algunes modificacions d'importància.
Cal destacar, com a novetats principals, l'eliminació del deure de residència, que se substitueix per l'obligació de disposar de facilitat de desplaçament al municipi on hi hagi la seu de l'òrgan judicial que hagin de servir.
També mereix un esment especial la consideració de la càrrega excessiva de feina per al jutge o magistrat encarregat de la substitució ordinària com una més de les circumstàncies excepcionals que, d'acord amb el que disposa l'article 212.2 de la Llei orgànica del poder judicial, justifica la crida dels jutges substituts, sens perjudici de la preferència dels jutges en pràctiques tutelats i els jutges d'adscripció territorial.
Finalment, es recull expressament la possibilitat que els jutges substituts puguin actuar en funcions de reforç quan el titular de l'òrgan gaudeixi de reducció de la jornada durant les hores d'audiència pública per conciliar la vida personal, familiar o laboral, o per raó de violència sobre la dona.
La Llei orgànica 1/2009 va conferir carta de naturalesa als anomenats jutges d'adscripció territorial.
La creació d'aquesta figura, propiciada des de temps enrere pel Consell General del Poder Judicial, revesteix una gran utilitat, atès que mitjançant la creació progressiva d'aquest tipus de places s'afavoreix que la justícia interina estigui dotada del mateix grau de capacitació professional que la resta dels membres de la carrera judicial.
Atesa la sobrietat de la normativa orgànica respecte d'aquesta figura, el Reglament descendeix a una sèrie d'aspectes com ara la forma de provisió d'aquest tipus de places, la determinació dels òrgans judicials en què han de servir preferentment els jutges d'adscripció territorial, la manera com s'han de produir les crides, les possibilitats de permanència a les places esmentades malgrat la promoció o l'ascens dels interessats i l'equiparació, llevat del que es disposa expressament per a aquesta figura, amb la resta de membres de la carrera judicial en matèria estatutària i en el gaudi de permisos i llicències; finalment, cal destacar la peculiar garantia d'inamovibilitat que també s'hi recull.
El títol VII, relatiu a la confecció d'alardos, també inclou modificacions dignes d'esment.
Mentre que el Reglament 1/1995 estableix l'obligació de consignar tots els assumptes pendents, el nou text només exigeix que s'incloguin els assumptes pendents de dictar interlocutòria o sentència, en sintonia amb la distribució de competències que prové de l'actual model d'oficina judicial que, al seu torn, propicia que els membres de les unitats de suport directe col·laborin en tot el que calgui per confeccionar l'alardo.
L'informe que sobre la situació de l'òrgan ha de fer el jutge o magistrat cessant esdevé obligatori, atesa la importància que té el seu judici valoratiu.
Atès que l'alardo és un instrument valuós que permet conèixer de primera mà la veritable situació de l'òrgan judicial, aquest Reglament amplia l'àmbit dels qui estan obligats a elaborar-lo, i hi inclou els qui passin a la situació d'excedència voluntària per interès particular i, amb caràcter general, tots els qui ininterrompudament hagin desenvolupat funcions jurisdiccionals en l'òrgan per un temps superior a sis mesos.
Els títols VIII i IX mantenen el contingut precedent en la pràctica totalitat, mentre que en el títol X s'ha fet una apreciable modificació, justificada no només per les novetats introduïdes per les reformes que s'han dut a terme en la Llei orgànica del poder judicial, sinó també per l'exigència d'un major detall i concreció en certs aspectes.
La nova regulació considera una sèrie de continguts generals que són comuns a tots els concursos de caràcter reglat.
Aquests comprenen qüestions relatives al procediment que cal seguir des de la convocatòria fins a la resolució final del concurs, incloent-hi tot allò que es refereix a les condicions i els requisits exigits als membres de la carrera judicial per tal que puguin participar en els concursos.
Constitueix una novetat digna d'esment el procediment que es dissenya per a l'adscripció provisional a una determinada plaça de les jutgesses i magistrades víctimes de violència de gènere, per tal de garantir-los una protecció efectiva i el dret a l'assistència social integral que les empara.
En aquest títol també es detalla la forma de cobrir les places vacants que pertanyen a la categoria de magistrat, segons els diferents torns de provisió, així com els requisits que s'han de complir per accedir a determinats òrgans judicials, tant unipersonals com col·legiats, i les activitats específiques de formació en les quals els membres de la carrera judicial han de participar obligatòriament abans de la presa de possessió.
També cal destacar, atesa la importància que té, el còmput dels serveis prestats; és rellevant la consideració que amb aquesta finalitat mereixen les situacions d'excedència voluntària per tenir cura dels fills, de menors en acolliment i de familiars o quan el motiu sigui la violència sobre la dona.
Finalment, es recull la facultat que s'atribueix al Consell General del Poder Judicial pel que fa a posposar l'eficàcia del trasllat o de la promoció o, fins i tot, deixar-los sense efecte quan el notable retard sigui imputable al jutge o magistrat cessant.
Dins del títol XI corresponent a les situacions administratives, aquest Reglament du a terme una sèrie d'innovacions importants.
Les comissions de servei, l'esment de les quals en el Reglament 1/1995 era pràcticament testimonial, són objecte d'una regulació detallada.
La situació de serveis especials i els diversos supòsits que donen lloc a l'excedència voluntària han estat degudament concordats amb la normativa orgànica d'observança ineludible, i aquesta és la raó fonamental per la qual el règim jurídic que ofereix el present Reglament sobre aquests aspectes difereix del que estava previst en el Reglament 1/1995.
En el sentit indicat, cal destacar la regulació de les diverses modalitats d'excedència voluntària relacionades amb la conciliació de la vida personal, familiar i laboral o la violència sobre la dona.
També és objecte de modificacions importants l'apartat relatiu a la situació de suspensió, particularment el que es refereix a la situació de suspensió provisional que és causa que es declari escaient procedir contra un jutge o magistrat per delictes comesos en l'exercici de les seves funcions, i, així, a l'efecte que preveu l'article 383.1r de la Llei orgànica del poder judicial, s'especifica el moment processal en què escaurà disposar la suspensió provisional, que ha de tenir lloc quan es dicti la interlocutòria d'obertura de judici oral o, si s'escau, la interlocutòria de processament, presó provisional o llibertat sota fiança.
En el títol XII corresponent a les llicències i els permisos s'aborda una sèrie d'innovacions d'interès indubtable per a la carrera judicial.
En l'apartat corresponent al gaudi de les vacances anuals es preveu expressament el període de pràctiques tutelades per als jutges de nou ingrés, a efecte del còmput dels dies que els correspongui.
Així mateix, s'estableix un període preferent per al gaudi del període de vacances i també es regula la manera com es pot fer ús dels dies que, en la nova dimensió conferida pel paràgraf primer de l'article 371.1 de la Llei orgànica del poder judicial, excedeixin un mes.
La llicència per raó de matrimoni assoleix una major dimensió quantitativa, atès que els quinze dies naturals d'abans passen a ser hàbils en l'actualitat.
Per als permisos de tres dies d'assumptes personals es modera el rigor amb què fins ara es considerava el supòsit en el qual els dies sol·licitats coincidissin amb assenyalaments o vistes previstes abans de la sol·licitud, ja que no pot passar inadvertit que, de vegades, la raó per la qual s'esdevé aquesta circumstància obeeix a la sobrecàrrega de feina que generalment pesa sobre els òrgans judicials.
Sens dubte que l'aspecte que revesteix una importància més gran pel que fa a aquest títol és la nova regulació que s'ofereix respecte a les llicències i els permisos per conciliar la vida personal, familiar i laboral.
La possibilitat que ofereix l'article 373.7 de la Llei orgànica del poder judicial, a fi d'adaptar les particularitats de la carrera judicial a la normativa de l'Administració general de l'Estat en aquesta matèria, permet unificar sota la figura de la reducció de la jornada en hores d'audiència pública tots els supòsits que donen dret a absentar-se de la feina i a la reducció de jornada en la normativa prevista per a l'Administració general de l'Estat.
La decisió que s'adopta sobre aquest particular pretén conjugar amb realisme la salvaguarda del dret a la conciliació de la vida personal, familiar i laboral amb l'adopció de les mesures necessàries perquè el servei no pateixi cap detriment.
En consideració a aquests postulats s'elimina el dret a absentar-se de la feina, ateses les pertorbacions previsibles que originaria la interrupció de l'activitat jurisdiccional durant la jornada d'audiència pública, i es manté com a mesura la reducció de l'esmentada jornada, que ha de tenir lloc preferentment al començament.
La conversió de la reducció de la jornada laboral a què es refereix la normativa general per a l'Administració general de l'Estat en la reducció de l'horari d'audiència pública obeeix a les peculiaritats pròpies de la funció judicial, que, a diferència d'altres, no està subjecta a una reglamentació horària rigorosa.
Amb tot, el model que s'instaura amb caràcter general preveu una excepció per als òrgans col·legiats, que consisteix en la possibilitat de substituir la reducció de la jornada en hores d'audiència pública per la reducció de la càrrega de feina equivalent, atès que les característiques pròpies de la funció encomanada a aquesta classe d'òrgans permet considerar aquesta possibilitat.
Dins dels apartats corresponents a les llicències per malaltia, el Reglament instaura una innovació significativa.
Davant de la tradicional regulació de les llicències per malaltia, la concessió de les quals implica el cessament temporal en l'exercici de la funció, s'obre una escletxa a favor de la jornada reduïda, si les molèsties que pateix l'afectat li permeten continuar exercint el càrrec amb una intensitat menor a l'habitual.
Finalment, dins de l'apartat corresponent a les llicències per estudis, també cal destacar la introducció d'una modalitat directament connectada amb l'acompliment ininterromput de la funció jurisdiccional durant, almenys, deu anys.
La finalitat d'aquesta figura no és altra que recompensar la perseverança i continuïtat en la feina quotidiana durant el període de temps esmentat.
El títol XIII versa sobre el procediment per a la jubilació forçosa i voluntària, el nomenament dels magistrats emèrits i la rehabilitació.
La instauració d'aquest títol significa íntegrament una novetat, atès que el Reglament 1/1995 no regulava aquest tipus de procediments.
Aquest títol comença amb una sèrie de disposicions de caràcter general aplicables a qualsevol tipus de jubilació i, posteriorment, en capítols separats, desplega de manera metòdica i ordenada les diferents modalitats procedimentals.
També és objecte de regulació el procediment per al nomenament dels magistrats emèrits, figura íntimament vinculada amb la jubilació, així com els supòsits de rehabilitació tant per remissió de la incapacitat permanent com per la finalització de les causes i els motius que al seu dia van donar lloc a la separació de la carrera judicial.
També s'introdueix ex novo el títol XV, relatiu al procediment que s'ha de seguir quan els jutges i magistrats demanin per a ells l'empara a què es refereix l'article 14 de la Llei orgànica del poder judicial.
Sobre aquest particular, el Reglament ha pretès dissenyar un procediment senzill i àgil que sigui capaç d'oferir una protecció eficaç als jutges i magistrats que vegin pertorbada la seva independència i imparcialitat per fets que la comprometin, tinguin o no transcendència pública.
Quant al règim d'incompatibilitats, s'ha mantingut pràcticament tota la regulació precedent, si bé la incompatibilitat horària es recondueix a la finalització del període d'audiència pública i es proclama clarament la conveniència i utilitat que els jutges i magistrats compaginin les tasques jurisdiccionals amb la investigació jurídica i l'exercici de la docència.
També s'estableix l'obligació de sol·licitar compatibilitat quan l'administració del patrimoni personal o familiar es porti a terme a través de persones jurídiques o comunitats de béns.
Respecte a les incompatibilitats per raó de vincle familiar, el Reglament recull íntegrament els preceptes de la Llei orgànica del poder judicial que regulen aquesta matèria i estableix com a única matisació la inexistència d'incompatibilitat en els supòsits en els quals es produeixi una reconversió d'òrgans judicials, sempre que no en disminueixi el nombre global en una determinada població.
Finalment, els títols relatius a l'escalafó (títol XVII) i a les formes de cessament i possessió en els òrgans judicials (títol XVIII) continuen pràcticament inalterats.
En virtut de la potestat reglamentària de què gaudeix el Consell General del Poder Judicial, d'acord amb el que disposen els articles 107.9 i 110.2 de la Llei orgànica 6/1985, d'1 de juliol, del poder judicial, el Ple del Consell General del Poder Judicial, en la reunió del dia 28 d'abril de 2011, un cop complert el tràmit que preveu l'article 110.3 de la Llei orgànica esmentada, ha acordat aprovar aquest Reglament:
La selecció dels aspirants a la carrera judicial s'ha de fer mitjançant una convocatòria pública, d'acord amb els principis constitucionals d'igualtat, mèrit i capacitat.
El procés de selecció per ingressar en la carrera judicial ha de garantir, amb objectivitat i transparència, la igualtat en l'accés de tots els ciutadans que reuneixin les condicions i aptituds necessàries, així com la idoneïtat i suficiència professional de les persones seleccionades per exercir la funció jurisdiccional.
Totes les proves que integrin el procés selectiu per a l'ingrés en la carrera judicial han de tenir en compte l'estudi del principi d'igualtat entre homes i dones, incloent-hi les mesures contra la violència de gènere i la seva aplicació amb caràcter transversal en l'àmbit de la funció jurisdiccional.
D'acord amb el que disposa l'article 301.3 de la Llei orgànica del poder judicial, l'ingrés en la carrera judicial per la categoria de jutge s'ha de produir mitjançant la superació d'una oposició lliure i d'un curs teòric i pràctic de selecció realitzat a l'Escola Judicial, que depèn del Consell General del Poder Judicial.
De conformitat amb el que disposen els articles 301.5 i 311.1 de la Llei orgànica del poder judicial, també es pot ingressar en la carrera judicial directament per la categoria de magistrat, mitjançant un concurs entre juristes de competència reconeguda amb més de deu anys d'exercici professional que superin el curs de formació a l'Escola Judicial.
A l'empara del que disposa l'article 311.2 de la Llei orgànica del poder judicial, els membres de la carrera fiscal amb almenys dos anys de serveis efectius poden accedir a la carrera judicial mitjançant la superació de les proves d'especialització en els ordres contenciós administratiu i social, i d'un curs específic de formació a l'Escola Judicial.
També ingressen en la carrera judicial els juristes de prestigi reconegut amb més de deu anys d'exercici professional en una comunitat autònoma, que siguin nomenats magistrats de les sales civil i penal dels tribunals superiors de justícia, a l'empara del que disposa l'article 330.4 de la Llei orgànica del poder judicial.
Accedeixen a la carrera judicial per la categoria de magistrat del Tribunal Suprem els advocats i juristes de prestigi que compleixin els requisits establerts i que reuneixin els mèrits suficients i hagin desenvolupat la seva activitat professional durant un temps superior a quinze anys, preferentment en la branca del dret corresponent a l'ordre jurisdiccional de la sala per a la qual hagin de ser designats, tot això d'acord amb el que disposen els articles 301.5 i 345 de la Llei orgànica del poder judicial.
Adquireixen la condició de magistrats del Tribunal Suprem els qui, procedents del cos jurídic militar, prenguin possessió com a membres de la Sala Militar del Tribunal Suprem.
En tots els casos als quals es refereix aquest capítol, s'exigeix no estar sotmès a cap de les causes d'incapacitat i incompatibilitat que estableix la Llei orgànica del poder judicial i no tenir l'edat de jubilació establerta per a la carrera judicial, ni arribar-hi durant el temps màxim previst legalment i reglamentàriament per a la durada del procés selectiu, fins a la presa de possessió inclosa i, si s'escau, el curs de formació a l'Escola Judicial.
Una vegada feta la fase d'oposició lliure a què es refereix l'article 301 de la Llei orgànica del poder judicial, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha d'ordenar que es publiquin en el Butlletí Oficial de l'Estat els candidats que hagin optat per la carrera judicial; aquests han d'ingressar a l'Escola Judicial per tal de realitzar el curs teòric i pràctic de selecció a què es refereix l'article 301.3 de la Llei orgànica del poder judicial i tenen, a tots els efectes, la condició de funcionaris en pràctiques.
El desenvolupament del curs a què es refereix l'article anterior es regeix pel que disposen els articles 307, 308 i 309 de la Llei orgànica del poder judicial i els reglaments de desplegament.
Els jutges en pràctiques tutelades poden actuar en funcions de substitució o reforç, segons que estableixen l'article 307.1 de la Llei orgànica del poder judicial i aquest Reglament, per a la qual cosa el Consell General del Poder Judicial n'ha de demanar l'informe al director de l'Escola Judicial.
Els qui superin el curs teòric i pràctic de selecció són nomenats jutges, segons l'ordre de la proposta feta per l'Escola Judicial.
El nomenament que els acrediti com a tals l'expedeix el Consell General del Poder Judicial mitjançant una ordre.
Després d'haver prestat el jurament o la promesa, amb la presa de possessió a la plaça que els correspongui, queden investits de la condició de jutge.
Les persones amb discapacitat tenen dret que les oposicions i concursos d'ingrés en la carrera judicial es desenvolupin amb respecte envers els principis d'igualtat d'oportunitats, no-discriminació i compensació de desavantatges, en les condicions que regulen la Llei orgànica del poder judicial i aquest Reglament.
Els principis anteriors són també aplicables a les proves de promoció i d'especialització dels membres de la carrera judicial, que regula el títol II, en el desenvolupament de les quals s'han d'observar els requisits que considera aquest capítol quan hi participin persones afectades per alguna discapacitat.
A l'efecte que s'ha indicat anteriorment, s'entén per persona amb discapacitat la que queda inclosa en l'article 1.2 de la Llei 51/2003, de 2 de desembre, d'igualtat d'oportunitats, no-discriminació i accessibilitat universal de les persones amb discapacitat.
D'acord amb el que preveu l'article 301.8 de la Llei orgànica del poder judicial, en cada convocatòria d'oposició i de concurs d'ingrés s'ha de reservar una quota no inferior al cinc per cent de les vacants, per ser cobertes per persones amb una discapacitat de grau igual o superior al 33 per cent, sempre que superin les proves selectives i acreditin el grau de discapacitat i la compatibilitat per exercir les funcions i tasques corresponents a la carrera judicial.
Les places d'aquesta quota de reserva que no resultin cobertes per persones amb discapacitat augmenten la quota general.
L'opció a aquestes places cal formular-la en la sol·licitud de participació en la convocatòria, amb una declaració expressa de les persones sol·licitants que reuneixen el grau de discapacitat requerit, acreditat mitjançant un certificat expedit a aquest efecte pels òrgans competents del Ministeri de Treball i Immigració o de la comunitat autònoma amb competències en la matèria.
Les proves selectives han de tenir un contingut idèntic per a totes les persones participants, sens perjudici de les adaptacions que preveu l'article 14 d'aquest Reglament.
Les persones discapacitades que s'hagin presentat per la quota de reserva i que superin els exercicis corresponents s'han d'incloure en el sistema d'ingrés, per ordre de puntuació.
Una vegada superat el procés selectiu, les persones que hagin estat admeses en la quota de places reservades a persones amb discapacitat poden sol·licitar a la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial l'alteració de l'ordre de prelació per a l'elecció de places per motius de dependència personal, dificultats de desplaçament o altres circumstàncies anàlogues, que han de ser justificades degudament.
La Comissió Permanent ha de donar suport a l'alteració esmentada sempre que aquestes causes estiguin acreditades degudament; aquesta alteració s'ha de limitar a les modificacions estrictament necessàries per possibilitar l'accés a una plaça que s'acomodi a les necessitats imposades per la discapacitat.
El canvi en l'ordre de prelació s'ha d'aplicar exclusivament a la provisió de la primera destinació i a l'ascens forçós a la categoria de magistrat.
No pot afectar, en cap cas, l'ordre de l'escalafó ni cap altre aspecte de la carrera professional que pugui ser determinat o afectat per l'ordre de prelació fixat en el procés selectiu, per al qual s'ha de tenir en compte el lloc efectivament obtingut pel candidat.
En les oposicions i concursos, proves de promoció i especialització dels membres de la carrera judicial, cursos de formació o períodes de pràctiques, s'han d'establir per a les persones amb discapacitat les adaptacions i els ajustos raonables de temps i mitjans per realitzar-los que siguin necessaris per assegurar-ne la participació en condicions d'igualtat, sens perjudici de mantenir el mateix grau d'exigència per a tots els participants.
En les convocatòries s'ha d'indicar expressament aquesta possibilitat i que les persones participants han de formular la petició concreta corresponent en la sol·licitud, amb indicació de les necessitats específiques que els calgui per accedir al procés en condicions d'igualtat.
L'adaptació de temps consisteix en la concessió d'un temps addicional per realitzar els exercicis.
Els criteris aplicables per concedir l'adaptació de temps són els que preveu l'Ordre PRE/1822/2006, de 9 de juny, per la qual s'estableixen criteris generals per a l'adaptació de temps addicionals en els processos selectius per a l'accés a l'ocupació pública de persones amb discapacitat, o norma que la substitueixi.
L'adaptació de mitjans i els ajustos raonables consisteixen a posar a disposició de les persones participants els mitjans materials i humans, les assistències i els suports i les ajudes tècniques i/o tecnologies assistides que necessiti per realitzar les proves en les quals participi; s'ha de garantir l'accessibilitat a la informació i a la comunicació dels processos selectius, així com al recinte o l'espai físic on es desenvolupin.
A l'efecte de valorar si escau concedir les adaptacions sol·licitades, s'ha de demanar el certificat corresponent o la informació addicional que calgui.
L'adaptació s'ha d'atorgar en els casos en què la discapacitat tingui una relació directa amb la prova que cal realitzar.
Entre els criteris de valoració positiva que s'estableixin per participar en cursos de formació realitzats pel Consell General del Poder Judicial, s'hi ha incloure l'acreditació de la discapacitat.
Per al desenvolupament d'aquests cursos, s'han de fer les adaptacions i els ajustos raonables que calgui perquè les persones amb discapacitat participin en condicions d'igualtat en els processos formatius.
Les persones participants han de formular la petició concreta en la sol·licitud.
L'òrgan convocant ha de resoldre sobre la conveniència d'aquesta adaptació, que només pot denegar quan signifiqui una càrrega desproporcionada.
De conformitat amb el que disposa l'article 311.1 de la Llei orgànica del poder judicial, de cada quatre vacants que es produeixin en la categoria de magistrat, la quarta s'ha de proveir per concurs de mèrits entre juristes de competència reconeguda amb més de deu anys d'exercici professional que, a més, superin el curs de formació a l'Escola Judicial que preveu l'article 301.5 de la Llei orgànica esmentada.
D'acord amb el que disposa l'article 311.3 de la mateixa Llei orgànica, el Consell General del Poder Judicial pot fer per especialitats totes o algunes de les convocatòries de concurs per a l'accés a la carrera judicial per la categoria de magistrat entre juristes de competència reconeguda, que ha de limitar a la valoració dels mèrits relatius a la matèria corresponent, i ha de reservar, a aquest efecte, places de característiques adequades dins de la proporció general que estableix l'apartat 1 de l'esmentat article 311 de la Llei orgànica del poder judicial.
Per aquest procediment només es pot convocar un nombre de places que no superi el total de les efectivament vacants, dins de les reservades a aquest torn, més les que previsiblement s'hagin de produir durant el temps en què es prolongui la resolució del concurs.
Mitjançant un acord del Consell General del Poder Judicial s'ha de convocar el concurs de mèrits entre juristes de competència reconeguda amb més de deu anys d'antiguitat.
Una tercera part d'aquestes vacants s'ha de reservar per als membres del cos de secretaris judicials de primera o segona categoria.
Aquests concursos s'han de convocar quan ho requereixin les necessitats del servei i, almenys, una vegada cada dos anys.
Quan, segons el que disposa el número 2 de l'article 16, el concurs per accedir a la categoria de magistrat s'organitzi per especialitats, en una o en diverses convocatòries, les bases han d'especificar el nombre de places assignades a cada especialitat.
En aquest supòsit, el nombre d'aprovats no pot ser superior al de les places assignades a cada especialitat.
En l'acord esmentat s'han d'aprovar les bases a les quals s'ha de subjectar el concurs de mèrits, en les quals s'ha de graduar la puntuació màxima d'acord amb el barem que estableix l'article 313.2 de la Llei orgànica del poder judicial.
Aquestes bases han d'incloure, a més, els criteris que s'han de tenir en compte per valorar el dictamen a què es refereix l'article 313.3 de la Llei orgànica del poder judicial.
Al mateix temps que es convoqui el concurs, el Consell General del Poder Judicial ha de determinar la puntuació màxima dels mèrits que comprèn cadascuna de les lletres de l'article 313.2 de la Llei orgànica del poder judicial, de manera que no superi la màxima que s'atribueixi a la suma de dos altres mèrits.
La puntuació dels mèrits compresos en els paràgrafs c, d, e i f d'aquest apartat no pot ser inferior a la màxima que s'atribueixi a qualsevol altre mèrit de la resta de lletres d'aquest.
Les bases han d'establir les previsions necessàries perquè el tribunal qualificador pugui assabentar-se de totes les incidències que hagin pogut afectar els concursants durant la seva vida professional i que puguin tenir importància per valorar la seva aptitud en l'exercici de la funció judicial.
Per tal de valorar els mèrits a què es refereix el paràgraf primer del número tres d'aquest article, les bases de les convocatòries han d'establir la facultat del tribunal de convocar tots els candidats o només aquells que assoleixin inicialment una determinada puntuació a una entrevista d'una durada màxima d'una hora, en la qual s'han de debatre els mèrits aportats pel candidat i el seu currículum professional.
L'entrevista té com a objecte exclusiu acreditar la realitat de la formació jurídica i la capacitat per ingressar en la carrera judicial, adduïda a través dels mèrits al·legats, sense que es pugui convertir en un examen general de coneixements jurídics.
Les bases han de fixar la manera de valorar els mèrits professionals que s'exposin amb motiu de l'entrevista.
Aquesta valoració ha de tenir com a límit l'augment o la disminució de la puntuació inicial dels mèrits en la proporció màxima que es fixi, sens perjudici del que disposa l'article 313.10 de la Llei orgànica del poder judicial.
Les bases han d'establir el procediment al qual s'ha d'ajustar el tribunal per excloure un candidat si no té la qualitat de jurista de competència reconeguda, ja sigui per insuficiència o falta d'aptitud deduïble de les dades objectives de l'expedient, ja perquè hi ha circumstàncies que suposen un demèrit incompatible amb aquella condició, encara que hagi superat, d'acord amb el barem fixat, la puntuació mínima exigida.
En aquest cas, l'acord del tribunal s'ha de motivar per separat de la proposta, a la qual s'ha d'adjuntar, i l'ha de notificar a l'interessat el Consell General del Poder Judicial.
Dins el termini fixat en la convocatòria, les persones interessades han de presentar la sol·licitud de participació en el concurs, la qual s'ha d'ajustar al model establert.
Juntament amb la sol·licitud, els candidats han d'aportar una relació detallada dels mèrits que, considerats com a tals en la convocatòria, pretenguin fer valer.
Així mateix, han d'adjuntar la justificació documental d'aquests mèrits.
El text de l'acord aprovatori de la llista d'admesos i exclosos s'ha de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Els qui en resultin exclosos disposen d'un termini de deu dies naturals per esmenar els defectes que s'hagin advertit o per formular una reclamació.
Els errors materials es poden esmenar en qualsevol moment, d'ofici o a petició de la persona interessada.
Un cop finalitzat el termini de presentació de reclamacions, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha de resoldre, en el termini màxim d'un mes, les impugnacions formulades i elaborar una relació definitiva d'admesos i exclosos.
Aquesta relació s'ha de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat.
El tribunal ha de ser nomenat pel Consell General del Poder Judicial.
Ha d'estar presidit pel president del Tribunal Suprem o per un magistrat del Tribunal Suprem, de l'Audiència Nacional o del tribunal superior de justícia, en qui delegui; n'han de ser vocals: dos magistrats, un fiscal, un secretari judicial de la primera categoria, dos catedràtics d'universitat designats per raó de la matèria, un advocat amb més de deu anys d'exercici professional, un advocat de l'Estat i un membre dels òrgans tècnics del Consell General del Poder Judicial, llicenciat en dret, que ha d'actuar com a secretari.
Quan no sigui possible designar els catedràtics d'universitat, poden ser nomenats, excepcionalment, professors titulars amb més de deu anys d'antiguitat.
El nomenament del tribunal s'ha de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat.
El nomenament dels membres del tribunal, a què es refereix l'apartat anterior, l'ha de fer el Consell General del Poder Judicial de la manera següent: el president i els dos magistrats han de ser nomenats directament pel Consell General del Poder Judicial; el fiscal, un cop oït el fiscal general de l'Estat; el secretari judicial i l'advocat de l'Estat, una vegada oït el Ministeri de Justícia; els catedràtics, després d'oir el Consell d'Universitats, i l'advocat, després d'oir el Consell General de l'Advocacia.
El tribunal no pot actuar sense, almenys, la presència de dos terços dels seus membres.
Si el president del tribunal no hi és present, ha de ser substituït pel magistrat amb major antiguitat.
El secretari del tribunal ha de ser substituït per l'advocat.
Les decisions del tribunal s'adopten per la regla de la majoria dels membres presents.
En cas d'empat, dirimeix el vot de qualitat del president.
El tribunal ha de fixar el calendari de sessions en què hagi d'actuar, al qual s'ha de donar la publicitat que sigui necessària.
Sens perjudici del que disposa l'article 17.5, el tribunal pot requerir als participants l'aportació addicional de la documentació que sigui necessària per a una valoració adequada dels seus mèrits i aptituds.
L'abstenció i la recusació dels membres del tribunal s'ha de regir pel que disposen els articles 28 i 29 de la Llei 30/1992, de 26 novembre.
D'acord amb el que disposen els números 3 i 4 de l'article 17, el tribunal ha de fer un barem dels mèrits dels candidats.
Una vegada conclosa la fase de valoració dels mèrits al·legats pels participants, el tribunal ha d'elaborar un llistat amb la puntuació que hagin obtingut.
Així mateix, el tribunal ha de dictar un acord motivat pel que fa als candidats que, d'acord amb el que preveu l'article 17.8, hagin estat exclosos per insuficiència d'aptitud o perquè tinguin demèrits incompatibles, sempre que no afectin l'àmbit de l'estricta intimitat, amb la pertinença a la carrera judicial.
Després d'elaborar el dictamen al qual es refereix l'article 17.3, el tribunal ha d'elaborar una relació que inclogui la qualificació obtinguda pels candidats.
Una vegada feta, si s'escau, l'entrevista a la qual es refereix l'article 17.6, el tribunal n'ha d'aixecar una acta que expressi suficientment el resultat, en la qual s'han de recollir els criteris que s'han tingut en compte per qualificar el candidat.
Després de feta, si s'escau, l'entrevista, el tribunal ha d'elevar al Consell General del Poder Judicial la llista d'aspirants que hagin superat la primera fase del procés, juntament amb l'expedient complet del concurs, el qual ha d'incloure les actes originals de les sessions.
Una vegada complert el tràmit anterior, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha d'ordenar que es publiqui en el Butlletí Oficial de l'Estat la llista d'aspirants a què es refereix el número anterior; aquests aspirants han d'ingressar a l'Escola Judicial per fer el curs de formació a què es refereix l'article 301.5 de la Llei orgànica del poder judicial i tenen, a tots els efectes, la condició de funcionaris en pràctiques.
No obstant això, malgrat la proposta favorable del tribunal qualificador, el Consell General del Poder Judicial pot rebutjar un candidat, motivadament i amb audiència prèvia, quan posteriorment a aquesta proposta s'hagi conegut alguna circumstància que signifiqui un demèrit insuperable per accedir a la carrera judicial, sempre que no afecti l'àmbit de l'estricta intimitat.
Una vegada acabat el curs de formació, per acord del Consell General del Poder Judicial s'ha d'elaborar la llista definitiva d'aprovats, de conformitat amb la proposta formulada per l'Escola Judicial, i ordenar que s'insereixi en el Butlletí Oficial de l'Estat.
La presa de possessió dels nous magistrats s'ha de fer de conformitat amb el que disposen els articles 319 i següents de la Llei orgànica del poder judicial.
Els processos selectius per a la promoció i l'especialització en la carrera judicial s'han de regir pels principis d'igualtat, mèrit i capacitat.
En aquests processos s'ha de tenir en compte l'estudi del principi d'igualtat entre homes i dones, incloent-hi les mesures contra la violència contra la dona i la seva aplicació amb caràcter transversal en l'àmbit de la funció jurisdiccional.
D'acord amb el que disposa l'article 311.1 de la Llei orgànica del poder judicial, de cada quatre vacants que es produeixin en la categoria de magistrat, la tercera de les vacants s'ha de proveir entre jutges per mitjà de proves que han de tenir caràcter de selectives en els ordres jurisdiccionals civil i penal, i d'especialització en els ordres contenciós administratiu i social i en matèria mercantil.
Les proves selectives i d'especialització en els diferents ordres jurisdiccionals i matèries s'han de regir per les disposicions de la Llei orgànica del poder judicial que els siguin aplicables i pel que disposa aquest Reglament.
Per presentar-se a les proves selectives o d'especialització cal que els candidats hagin prestat dos anys de serveis efectius com a jutges, sigui quina sigui la seva situació administrativa.
També es poden presentar a les proves d'especialització en els ordres contenciós administratiu i social i en matèria mercantil els membres de la carrera judicial amb la categoria de magistrat amb, almenys, dos anys de serveis efectius prestats.
A les proves d'especialització en els ordres contenciós administratiu i social s'hi poden presentar els membres de la carrera fiscal com a forma d'accés a la carrera judicial, per a la qual cosa cal haver prestat almenys dos anys de serveis efectius en la carrera fiscal.
Sens perjudici del que disposa el número anterior, els membres de la carrera judicial que tinguin la categoria de magistrat amb almenys dos anys de serveis efectius poden concórrer a les proves que convoqui específicament el Consell General del Poder Judicial per reconèixer la condició d'especialista en els ordres civil o penal.
Aquestes proves s'han de convocar quan ho requereixin les necessitats del servei i s'han de desenvolupar d'acord amb el que preveu el capítol III.
El temps d'excedència voluntària per tenir cura de fills, de menors acollits o de familiars es computa com a serveis efectius durant els dos primers anys de l'excedència.
L'excedència per raó de violència sobre la dona es computa com a serveis efectius fins al termini màxim de divuit mesos al qual es refereix el número 2 de l'article 360 bis de la Llei orgànica del poder judicial.
Les proves selectives, en els ordres civil i penal, i d'especialització en els ordres contenciós administratiu i social, les convoca el Consell General del Poder Judicial quan així ho requereixin les necessitats del servei.
D'acord amb el que disposa l'article 311.8 de la Llei orgànica del poder judicial, el nombre de places de magistrat especialista contenciós administratiu i social que es convoquin no pot ser superior al nombre de vacants de la data de la convocatòria.
Cada convocatòria de les proves selectives i d'especialització ha d'anar acompanyada de la publicació del contingut de les matèries sobre les quals han de versar els exercicis teòrics i pràctics, així com el sistema de puntuació en cada cas.
La convocatòria corresponent a les proves selectives i d'especialització ha de ressenyar el nombre de places ofertes i les reservades a persones amb discapacitat de grau igual o superior al 33 per cent, de conformitat amb el que preveu l'article 301.8 de la Llei orgànica del poder judicial, i ha d'indicar la manera com el candidat ha d'acreditar que reuneix els requisits per participar en aquest torn de reserva.
Les places que no quedin cobertes amb les persones participants en aquest torn de reserva incrementen el torn general.
Les sol·licituds per prendre part en les proves selectives s'han de presentar al Registre General del Consell General del Poder Judicial o per qualsevol altre dels procediments que preveu l'article 38.4 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, dins dels vint dies naturals següents a la publicació de la convocatòria en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Una vegada conclòs el termini de presentació de sol·licituds, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha de resoldre dins el termini màxim d'un mes sobre l'admissió o exclusió dels candidats.
El text de l'acord aprovatiu de la llista d'admesos i exclosos s'ha d'inserir en el Butlletí Oficial de l'Estat, i s'ha de concedir als qui en resultin exclosos un termini de deu dies naturals perquè esmenin els defectes que adverteixin o perquè formulin les reclamacions que corresponguin.
Un cop finalitzat el termini de presentació de reclamacions, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, en el termini d'un mes, ha d'elevar a definitiva la relació d'admesos i exclosos, i resoldre sobre les impugnacions formulades.
La relació definitiva s'ha de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat.
El tribunal qualificador de les proves el nomena el Consell General del Poder Judicial, d'acord amb el que preveuen els articles 314 de la Llei orgànica del poder judicial i 19.2 d'aquest Reglament.
El tribunal, amb citació prèvia feta per ordre del seu president, s'ha de constituir com més aviat millor i, en tot cas, abans que hagi transcorregut un mes del seu nomenament.
El tribunal ha de dirigir immediatament al Consell General del Poder Judicial una proposta que inclogui el calendari per al desenvolupament de les proves, amb assenyalament de la data i l'hora de començament del primer exercici.
Una vegada aprovada aquesta proposta, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial n'ha d'ordenar la publicació en el Butlletí Oficial de l'Estat, juntament amb l'anunci a què es refereix l'article 33.
Entre la publicació indicada i el començament de les proves hi ha d'haver almenys vint dies naturals.
El Consell General del Poder Judicial, per mitjà dels serveis corresponents de l'Escola Judicial, ha de prestar al tribunal el suport administratiu i els mitjans personals i materials necessaris per actuar de manera eficaç.
Les proves selectives s'han de fer on determini el tribunal, d'acord amb el que disposa l'article 312.1 de la Llei orgànica del poder judicial, cosa que s'ha de publicar, juntament amb l'anunci que preveu l'article 30, en el Butlletí Oficial de l'Estat almenys amb vint dies naturals d'antelació a la data de començament de les proves.
Les proves consisteixen en la superació d'exercicis de caràcter teòric i pràctic, així com en la realització posterior d'un curs a l'Escola Judicial.
L'exercici teòric ha d'incloure, en tot cas, una exposició davant el tribunal, constituït en sessió pública, d'alguns dels temes inclosos en el programa a què es refereix l'article 25.3, i que s'especifiquen en els articles 39 i 40.
Per realitzar i qualificar aquest exercici s'han d'observar les normes següents:
a ) Es fa una sola crida i perden el dret els candidats que no compareguin a realitzar l'exercici, llevat que amb anterioritat a aquest acte justifiquin degudament la causa de la incompareixença, que ha de ser apreciada pel tribunal; en aquest supòsit s'ha de convocar de nou el candidat.
Si la crida es produeix dins de les quatre setmanes anteriors a la data prevista per al part de la dona aspirant o dins de les setze setmanes següents al part, a petició de la candidata s'ha de fer una nova convocatòria, que ha de tenir lloc entre la setzena i vintena setmana posterior al part.
b ) Si per unanimitat del tribunal, una vegada consultat pel president a aquest efecte, s'aprecia una manifesta deficiència de contingut en qualsevol moment de l'exposició dels temes, ha de comunicar-ho a l'aspirant, donar per conclòs per a ell el desenvolupament de les proves i fer-ne una referència succinta en l'acta de la sessió corresponent.
c ) Un cop finalitzada l'exposició dels temes, els candidats han de respondre a les observacions que els formulin els membres del tribunal sobre el seu contingut.
Una vegada conclòs l'exercici teòric, s'ha de fer l'exercici pràctic previst en la convocatòria.
Un cop finalitzat aquest últim exercici, el tribunal ha de remetre al Consell General del Poder Judicial la relació de candidats que hagin superat ambdós exercicis, amb indicació de la puntuació obtinguda, a fi que aquest òrgan disposi el que calgui pel que fa a la realització del curs a l'Escola Judicial.
Mentre duri el curs, el Consell General del Poder Judicial ha de concedir als alumnes que l'hagin de seguir les llicències necessàries per concórrer a la seu de l'Escola Judicial els dies o els períodes de temps establerts en la programació, amb la finalitat de dur-hi a terme les activitats previstes, d'acord amb el que disposa el títol XII.
Una vegada finalitzat el curs a l'Escola Judicial, s'ha de confeccionar la proposta d'aprovats, col·locats per ordre de puntuació total obtinguda, sense que s'hi pugui incloure un nombre major de places que les anunciades en la convocatòria corresponent.
Aquesta relació s'ha de fer pública al tauler d'anuncis del lloc on s'hagin dut a terme les proves.
Una vegada el Consell General del Poder Judicial hagi aprovat la proposta, se n'ha d'acordar la inserció en el Butlletí Oficial de l'Estat, els seleccionats se'ls ha de nomenar magistrats especialistes de l'ordre jurisdiccional que correspongui i se'ls ha de destinar a les vacants existents, atorgant-se preferència a la millor puntuació obtinguda.
Els casos d'empat s'han de resoldre a favor de qui ocupi un millor lloc en l'escalafó en la categoria de jutge.
Per cobrir les places a les quals la Llei orgànica del poder judicial atribueix a l'especialització el caràcter de mèrit preferent, els jutges i magistrats que hagin superat les proves de promoció o d'especialització previstes per als ordres civil i penal tenen la consideració d'especialistes en els ordres respectius.
Els aspirants que resultin seleccionats s'incorporen a l'escalafó de la categoria de magistrats per l'ordre del seu nomenament segons la qualificació total obtinguda i a continuació de l'últim dels promoguts per qualsevol dels torns que preveu l'article 311 de la Llei orgànica del poder judicial.
Les proves que preveu l'article 25.3 han de versar sobre les matèries següents: dret civil, dret mercantil i dret processal civil.
Entre les activitats del curs que han de seguir els aspirants que hagin superat l'exercici a què es refereix l'article anterior, s'hi ha d'incloure l'assistència a òrgans jurisdiccionals unipersonals i col·legiats que tinguin atribuït exclusivament el coneixement i la decisió d'assumptes relatius a l'ordre jurisdiccional civil.
Les proves que preveu l'article 25.3 han de versar sobre les matèries següents: dret penal (part general), dret penal (part especial) i dret processal penal.
Entre les activitats del curs que han de seguir els aspirants que hagin superat l'exercici a què es refereix l'article anterior, s'hi ha d'incloure l'assistència a òrgans jurisdiccionals unipersonals i col·legiats que tinguin atribuït exclusivament el coneixement i la decisió d'assumptes relatius a l'ordre jurisdiccional penal.
Llevat del que preveu expressament aquest capítol, al procés d'especialització en els ordres jurisdiccionals civil i penal li és aplicable el que estableixen els capítols I i II d'aquest títol.
D'acord amb el que disposa l'article 24.4, els membres de la carrera judicial que tinguin la categoria de magistrat amb almenys dos anys de serveis efectius poden concórrer al procés d'especialització que específicament convoqui el Consell General del Poder Judicial per al reconeixement de la condició d'especialista en els ordres jurisdiccionals civil i penal.
El procés d'especialització a què es refereix aquest article tendeix a apreciar la capacitat i formació jurídica dels candidats, especialment en les matèries pròpies d'aquests ordres jurisdiccionals.
Amb aquesta finalitat, s'han de valorar els anys de servei efectiu en els ordres esmentats, la formació específica rebuda, les activitats d'especial rellevància i significació que hagin realitzat i el coneixement d'assumptes d'especial complexitat o transcendència.
Les bases de les convocatòries successives han d'establir el sistema de valoració dels mèrits a què es refereix el número anterior.
Les proves en què han de participar els candidats poden consistir en l'elaboració de dictàmens, la solució de casos pràctics, la formulació de resolucions judicials o altres exercicis similars.
Les bases de la convocatòria han de detallar el tipus de proves que han de realitzar els interessats i el sistema de puntuació aplicable.
Juntament amb la instància, els magistrats interessats a participar en el procés d'especialització han d'aportar la justificació documental dels mèrits a què es refereix l'article 41.3.
Després de la valoració dels mèrits que porti a terme el tribunal, s'han de realitzar les proves que estableixi la convocatòria.
Un cop finalitzades, el tribunal ha de remetre al Consell General del Poder Judicial la relació de candidats que les hagin superat, amb indicació de la puntuació obtinguda, per tal que aquest òrgan disposi el que calgui pel que fa a la realització del curs a l'Escola Judicial.
Una vegada finalitzat el curs a l'Escola Judicial, s'ha de confeccionar la proposta d'aprovats, col·locats segons l'ordre de la puntuació total obtinguda.
Un cop el Consell General del Poder Judicial hagi aprovat la proposta, se n'ha d'acordar la inserció en el Butlletí Oficial de l'Estat, i els seleccionats han de ser nomenats magistrats especialistes de l'ordre jurisdiccional que els correspongui.
Els magistrats que hagin superat el procés d'especialització per als ordres jurisdiccionals civil i penal disposen d'un termini de tres anys, comptats a partir de la publicació del nomenament en el Butlletí Oficial de l'Estat, per concursar a places que pertanyin a l'ordre jurisdiccional en el qual s'hagin especialitzat, llevat que en el moment d'obtenir l'especialització ja estiguin destinats en una plaça que pertanyi a aquest ordre.
Si incompleixen aquesta obligació perden, a tots els efectes, l'especialització que hagin obtingut.
Les sol·licituds per prendre part en les proves d'especialització en els ordres contenciós administratiu i social s'han de presentar al Registre General del Consell General del Poder Judicial o mitjançant qualsevol dels procediments que preveu l'article 38.4 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, dins dels vint dies naturals següents a la publicació de la convocatòria en el Butlletí Oficial de l'Estat.
El text de l'acord aprovatiu de la llista d'admesos i exclosos s'ha d'inserir en el Butlletí Oficial de l'Estat, i s'ha de concedir als qui en resultin exclosos el termini de deu dies naturals perquè esmenin els defectes que s'hagin advertit o perquè formulin les reclamacions oportunes.
Un cop finalitzat el termini de presentació de reclamacions, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha d'elevar a definitiva, en el termini d'un mes, la relació d'admesos i exclosos en el procés d'especialització, i ha de resoldre sobre les impugnacions que hagin estat formulades.
Una vegada publicada la relació definitiva dels aspirants, el Ple del Consell General del Poder Judicial, d'acord amb el que disposa l'article 314 de la Llei orgànica del poder judicial, ha de designar el tribunal qualificador, que s'ha de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat.
La seva composició i forma de nomenament és la que preveu l'article 29.
Pel que fa a les proves d'especialització en matèria mercantil, cal atenir-se al que disposa l'article 57.1.
La constitució del tribunal, la recusació i l'abstenció dels seus membres, el quòrum, el funcionament i les substitucions dels seus membres s'han de regir pel que preveuen els articles 19 i 30, en el que els sigui aplicable.
Pel que fa a la realització dels exercicis teòrics i pràctics, el curs de formació a l'Escola Judicial i el nomenament i la provisió de destinacions, regeix tot el que es preveu per a les proves de selecció en els ordres civil i penal, en el que els sigui aplicable.
Les proves teòriques i pràctiques a què es refereix l'article 25.3 han de versar sobre les matèries següents: dret administratiu, part general; dret administratiu, part especial; dret tributari i dret processal contenciós administratiu.
Entre les activitats que han de desenvolupar en el curs corresponent els aspirants que hagin superat les proves a què es refereix l'article anterior, s'hi ha d'incloure l'assistència a òrgans jurisdiccionals que tinguin atribuït exclusivament el coneixement i la decisió d'assumptes relatius a l'ordre jurisdiccional contenciós administratiu.
Les proves teòriques i pràctiques a què es refereix l'article 25.3 han de versar sobre les matèries següents: dret laboral, dret de la seguretat social i dret processal de l'ordre social.
Entre les activitats que han de desenvolupar en el curs corresponent els aspirants que hagin superat les proves a què es refereix l'article anterior, s'hi ha d'incloure l'assistència a òrgans jurisdiccionals que tinguin atribuït exclusivament el coneixement i la decisió d'assumptes relatius a l'ordre jurisdiccional social.
Els membres de la carrera judicial es poden especialitzar en els assumptes propis dels òrgans mercantils a què es refereixen els articles 329.4 i 330.5 de la Llei orgànica del poder judicial, mitjançant la superació del procés d'especialització que regula aquesta secció.
D'acord amb el que preveu l'article 311.1 de la Llei orgànica del poder judicial, els membres de la carrera judicial que amb categoria de jutge superin les proves d'especialització promocionen a la categoria de magistrat.
El procés d'especialització a què es refereix aquesta secció s'ha de convocar quan les necessitats del servei ho requereixin.
Per aquest procediment només es poden convocar un nombre de places que no superi el total de les efectivament vacants més les que, previsiblement, s'hagin de produir durant el temps que es prolongui la resolució del concurs.
El Consell General del Poder Judicial, alhora de convocar les proves d'especialització, ha d'aprovar les bases a les quals s'ha d'ajustar el desenvolupament d'aquelles.
Les sol·licituds per prendre part en les proves d'especialització en matèria mercantil s'han de presentar al Registre General del Consell General del Poder Judicial o mitjançant qualsevol dels procediments que preveu l'article 38.4 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Una vegada hagi acabat el termini de presentació de sol·licituds, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, dins el termini màxim d'un mes, ha de resoldre sobre l'admissió o exclusió dels candidats.
El text de l'acord aprovatiu de la llista d'admesos i exclosos s'ha d'inserir en el Butlletí Oficial de l'Estat, i als qui en resultin exclosos se'ls ha de concedir el termini de deu dies naturals perquè esmenin els defectes advertits o perquè formulin les reclamacions que corresponguin.
Els errors materials poden ser esmenats en qualsevol moment, d'ofici o a petició de les persones interessades.
Quan hagi finalitzat el termini de presentació de reclamacions, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha d'elevar a definitiva, en el termini màxim d'un mes, la relació dels aspirants admesos en el procés d'especialització.
El tribunal qualificador de les proves ha de ser nomenat pel Consell General del Poder Judicial.
Ha d'estar presidit per un magistrat de la Sala Civil del Tribunal Suprem, i els vocals han de ser: tres magistrats, dos amb destinació en l'ordre jurisdiccional civil i un amb destinació en l'ordre jurisdiccional social, designats els primers preferentment entre els qui hagin obtingut l'especialització en els assumptes propis dels òrgans mercantils; un catedràtic o, si s'escau, un professor titular d'universitat de l'àrea de coneixement de dret mercantil amb més de deu anys d'antiguitat; un advocat amb més de deu anys d'exercici professional, en particular en relació amb assumptes el coneixement dels quals correspon als òrgans mercantils, i un lletrat al servei del Consell General del Poder Judicial, que ha d'actuar de secretari.
La forma de nomenament dels membres d'aquest tribunal ha de ser la que preveuen els articles 19.2 i 30, en el que sigui aplicable.
La composició del tribunal s'ha de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat.
L'obtenció de l'especialització en els assumptes propis dels òrgans mercantils requereix superar una sèrie de proves l'objecte de les quals, que s'ha de referir a un conjunt de temes que han de ser anunciats en la convocatòria del procés selectiu corresponent, és acreditar el grau de capacitació professional necessari per exercir funcions jurisdiccionals en matèria mercantil.
El conjunt de temes a què fa esment el número anterior ha de versar sobre les matèries jurisdicció civil especialitzada en assumptes mercantils i dret concursal i empresarial.
Les proves a què es refereix l'article anterior són les següents:
a ) Exercici teòric: consisteix en l'exposició davant el tribunal, constituït en audiència pública, de temes corresponents a la matèria jurisdicció civil especialitzada en assumptes mercantils.
Per realitzar-lo i qualificar-lo s'han d'observar les regles següents:
Es fa una sola crida i perden el seu dret els candidats que no compareguin a realitzar la prova llevat que, amb anterioritat a l'acte esmentat, justifiquin degudament la causa de la incompareixença, que ha de ser apreciada pel tribunal.
Si la crida es produeix dins de les quatre setmanes anteriors a la data prevista per al part de la dona aspirant o dins de les setze setmanes següents al part, a petició de la candidata, s'ha de fer una nova convocatòria, que ha de tenir lloc entre la setzena i vintena setmana posterior al part.
Quan el tribunal, consultat amb aquesta finalitat pel seu president i per decisió unànime dels seus membres, apreciï en qualsevol moment de l'exposició dels temes una manifesta deficiència de contingut, ho ha de fer saber a l'aspirant i donar per conclòs per a ell el desenvolupament de les proves, i ha de deixar-ne una referència succinta en l'acta de la sessió corresponent.
Un cop finalitzada l'exposició dels temes, els candidats han de respondre les observacions que els membres del tribunal els formulin sobre el seu contingut.
b ) Dictamen: versa sobre la matèria de dret concursal i empresarial, el seu objecte és deduir el grau de capacitació professional necessari per exercir funcions jurisdiccionals en òrgans mercantils, i s'ha d'ajustar a les regles següents:
Es fa una sola crida i perden el seu dret els candidats que no compareguin a realitzar la prova, llevat que, amb anterioritat a aquest acte, justifiquin degudament la causa de la seva incompareixença, que ha de ser apreciada pel tribunal.
Si la convocatòria es produeix dins de les quatre setmanes anteriors a la data prevista per al part de la dona aspirant o dins de les setze setmanes següents al part, a petició de la candidata, s'ha de fer una nova convocatòria, que ha de tenir lloc entre la setzena i la vintena setmana posterior al part.
El dictamen s'ha de fer per escrit, i el tribunal ha d'indicar en l'acord de convocatòria la documentació de la qual es poden valer els candidats per fer-la.
Una vegada fet el dictamen, el tribunal qualificador ha de convocar immediatament les persones aspirants perquè en facin la lectura, que ha de tenir lloc en audiència pública.
Quan el tribunal, consultat amb aquesta finalitat pel seu president i per decisió unànime dels seus membres, apreciï en qualsevol moment de l'exposició del dictamen una manifesta deficiència de contingut, així ho ha de fer saber a l'aspirant i donar per conclòs per a ell el desenvolupament de les proves, i n'ha de deixar una referència succinta en l'acta de la sessió corresponent.
En concloure cada aspirant l'exposició del dictamen, el tribunal, amb deliberació prèvia, ha de votar sobre la qualificació que mereix el dictamen; s'exigeix la majoria de vots del tribunal i, en cas d'empat, decideix el vot del president.
El nombre d'aspirants aprovats que prenguin part en el curs teoricopràctic a què es refereix el següent apartat no pot superar el de places convocades.
c ) Fase teoricopràctica: les persones aspirants aprovades han d'accedir a la fase teoricopràctica del procés selectiu per obtenir l'especialització en els assumptes propis dels òrgans mercantils.
El programa formatiu del curs l'han d'elaborar els òrgans corresponents de l'Escola Judicial i s'ha de sotmetre a l'aprovació de la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial.
Hi són aplicables les regles següents:
Mentre duri el curs, el Consell General del Poder Judicial ha de concedir als alumnes que hagin de seguir-lo les llicències necessàries per assistir a la seu de l'Escola Judicial els dies o els períodes de temps que estableix la programació, amb la finalitat de portar-hi a terme les activitats previstes, d'acord amb el que disposa el títol XII.
Un cop acabat el curs, el professorat i els tutors que l'hagin dirigit han de presentar al tribunal, reunits en una sessió conjunta, un informe raonat de les activitats realitzades per cadascun dels aspirants, amb la valoració final d'aptitud sense que puguin obtenir l'especialització les persones declarades no aptes.
Una vegada rebut l'informe anterior, el tribunal ha de confeccionar una llista d'aprovats, per ordre de puntuació final, sense que s'hi puguin incloure un nombre d'aprovats més gran que el de places incloses en la convocatòria.
La llista esmentada s'ha de remetre al Consell General del Poder Judicial, que n'ha d'acordar la inserció en el Butlletí Oficial de l'Estat; les persones seleccionades han de ser nomenades especialistes en matèria mercantil i destinades a les places vacants; tenen preferència en l'elecció les persones seleccionades amb major puntuació, i els casos d'empat s'han de resoldre a favor de qui tingui més antiguitat en l'escalafó.
Els membres de la carrera judicial que tinguin la categoria de magistrat poden obtenir l'especialització en matèria de menors a què es refereix l'article 329.3 de la Llei orgànica del poder judicial mitjançant la superació del curs que regula l'article 66.
Als qui superin el curs d'especialització en matèria de menors, el Consell General del Poder Judicial els ha d'expedir el títol acreditatiu corresponent.
Igualment, a l'efecte previst en l'article 300 de la Llei orgànica del poder judicial, l'escalafó general de la carrera judicial ha de reflectir la dada de l'especialització respecte als magistrats que sigui procedent, i així mateix, s'ha d'incorporar, en l'escalafó general de la carrera judicial una relació informativa dels magistrats que tinguin aquesta especialització.
En la provisió de jutjats de menors entre membres de la carrera judicial amb categoria de magistrat, l'especialització té els efectes de preferència que preveuen els articles 329.3 de la Llei orgànica del poder judicial i 161 d'aquest Reglament.
Es disposa d'un termini de tres anys, a partir de l'especialització, per participar en els concursos de provisió de places dels òrgans amb competència en matèria de menors que es convoquin, llevat que en el moment d'obtenir l'especialització ja estiguin destinats en un jutjat de menors o en una secció d'audiència provincial que conegui en segona instància de recursos contra resolucions dictades pels jutjats de menors; en aquest cas poden optar per continuar prestant servei en aquests òrgans.
Un cop transcorregut el termini que preveu el número anterior sense que hagin participat en els concursos de provisió de les places a què es refereix el número anterior, perden, a tots els efectes, la condició d'especialistes.
El nomenament per a una plaça als òrgans amb competència en matèria de menors en virtut d'especialització, així com l'opció de continuar prestant serveis en un jutjat de menors o en una secció d'una audiència provincial que conegui en segona instància de les resolucions dictades pels jutjats de menors en la qual estiguin destinats quan hagin obtingut l'especialització implica l'obligació de romandre durant un temps mínim de dos anys seguits en la destinació obtinguda, en el que hagin optat per romandre o en un altre jutjat de menors o a la secció d'audiència provincial indicada abans.
Els cursos d'especialització s'han de convocar amb la periodicitat que determini el Consell General del Poder Judicial, i per a cada cas s'ha d'establir en la convocatòria corresponent el nombre de membres de la carrera judicial que hi poden participar i el nombre de places del curs convocades.
És requisit indispensable per participar en el curs d'especialització tenir la categoria de magistrat en el moment de presentar la sol·licitud.
Les persones interessades a participar-hi han d'acompanyar les instàncies d'una relació detallada i acreditada de tots els serveis professionals i mèrits que vulguin al·legar.
La selecció de participants en el curs d'especialització l'ha de fer la Comissió de Qualificació del Consell General del Poder Judicial, que s'ha d'atenir al nombre de participants que estableix la convocatòria i apreciar, en conjunt, l'expedient personal, els serveis professionals i els mèrits al·legats per les persones sol·licitants.
A les persones sol·licitants seleccionades per participar en el curs d'especialització se'ls ha de remetre el material docent que sigui aprovat oportunament d'acord amb la convocatòria, el qual ha d'incloure en tot cas el conjunt de disposicions normatives vigents en la matèria.
Un cop transcorregut un mes des de l'enviament, s'ha de convocar els participants a realitzar a l'Escola Judicial una prova objectiva, consistent en un qüestionari de respostes múltiples sobre aspectes relacionats amb el material docent subministrat.
D'acord amb els resultats de la prova objectiva realitzada, s'ha d'elaborar una relació de participants, per ordre de puntuació, que en cap cas pot superar el nombre de places convocades.
Els participants inclosos en la relació anterior accedeixen a la fase posterior teoricopràctica del curs d'especialització.
Aquesta fase s'ha de desenvolupar al llarg de tres mesos, en tres períodes mensuals.
Els programes corresponents al primer i al tercer període mensual han de ser de contingut teòric i impartir-se amb caràcter lectiu sobre disciplines jurídiques i altres de complementàries que es considerin necessàries per assolir el nivell de capacitació professional adequat; el segon període mensual ha de tenir un caràcter pràctic amb assistència a jutjats de menors i a institucions de reforma i protecció de menors o a serveis comunitaris assistencials.
La superació del curs d'especialització requereix aprovar una prova final d'avaluació de caràcter teoricopràctic.
Una vegada realitzada aquesta prova final d'avaluació, s'ha de publicar la relació definitiva d'aprovats del curs d'especialització.
L'avaluació dels aspirants correspon en tot cas als professors que imparteixin les matèries del programa, tenint també en compte el contingut dels informes sobre les activitats realitzades elaborats pels titulars dels jutjats de menors i de les institucions de reforma i protecció de menors o dels serveis comunitaris assistencials corresponents.
Sens perjudici del que disposen els articles anteriors, els membres de la carrera judicial amb categoria de magistrat que no tinguin el títol acreditatiu de l'especialització i que obtinguin plaça en jutjats de menors en virtut de promoció o concurs procedents d'òrgans jurisdiccionals d'una altra classe, han de seguir un curs d'accés de caràcter teoricopràctic, amb una durada màxima d'un mes.
El curs d'accés s'ha de fer, durant la primera setmana, a l'Escola Judicial on s'imparteixen les nocions bàsiques sobre disciplines jurídiques i altres de complementàries que es considerin necessàries per assolir el nivell de capacitació professional adequat i, durant la segona setmana, s'ha de fer en un jutjat de menors sota la tutoria del titular.
Del resultat del curs d'accés, el director de l'Escola Judicial i el titular del jutjat de menors on s'hagin realitzat les pràctiques tutelades n'han de remetre immediatament un certificat d'assistència i de superació a la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial.
És aplicable el que preveuen els números 8 i 9 de l'article 159, en els casos d'incompliment de l'obligació de participar en el curs de caràcter teoricopràctic o quan la persona interessada no el superi.
Haver fet el curs d'accés no implica l'especialització en matèria de menors ni té els efectes que produeix aquesta especialització.
D'acord amb el que disposen els números 2 i 5 de l'article 329 de la Llei orgànica del poder judicial, els membres de la carrera judicial que, provinents d'òrgans jurisdiccionals d'un altre ordre o especialitat, en virtut d'un concurs obtinguin plaça en jutjats contenciosos administratius, centrals contenciosos administratius o socials, han de participar en les activitats de formació per al canvi d'ordre jurisdiccional que es regulen a continuació, prèviament a la presa de possessió.
Aquestes activitats les ha d'organitzar l'Escola Judicial i han d'incloure l'assistència a òrgans jurisdiccionals que tinguin atribuït exclusivament el coneixement i la decisió d'assumptes de l'ordre jurisdiccional o l'especialitat de què es tracti, així com la realització dels seminaris, treballs i ponències previstos expressament amb aquesta finalitat en la programació de l'Escola.
S'han de fer en cursos d'una durada màxima d'un mes, del resultat dels quals el director de l'Escola Judicial i el president o titular de l'òrgan jurisdiccional on s'hagin realitzat ha de remetre immediatament a la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial un certificat d'assistència i de superació del curs.
És aplicable el que preveuen els números 8 i 9 de l'article 159, en els casos d'incompliment de l'obligació de participar en les activitats formatives o quan la persona interessada no les superi.
Una vegada els certificats corresponents estiguin en poder de la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, s'ha d'acordar el nomenament per a la presa de possessió a les destinacions.
En la resolució dels concursos per proveir vacants corresponents als òrgans jurisdiccionals en el territori de les comunitats autònomes els estatuts d'autonomia de les quals reconeguin la cooficialitat d'un idioma i d'aquelles que tinguin dret civil propi, s'han d'aplicar els criteris de valoració que s'estableixen en aquest títol.
En els plans anuals de formació inicial i de formació contínua, nacional o descentralitzada, s'hi han d'incloure activitats formatives de dret civil propi de les comunitats autònomes que estatutàriament en tinguin i dels idiomes espanyols, diferents del castellà, que els estatuts d'autonomia reconeguin com a cooficials en la comunitat autònoma respectiva.
Aquestes activitats es poden desenvolupar a distància mitjançant els suports que s'estableixin; si la docència s'imparteix de manera presencial, s'han d'adoptar les mesures oportunes perquè l'absència de l'òrgan judicial es redueixi al que sigui estrictament imprescindible.
Les activitats formatives han de tenir una durada mínima de cent hores i poden incloure la resolució de casos pràctics i proves parcials o finals, així com els controls que es considerin oportuns per assegurar el seguiment de la formació i la suficiència del coneixement de l'idioma o del dret civil propi del qual es tracti.
La superació de les activitats dóna lloc al reconeixement automàtic i irrevocable del mèrit, a l'efecte previst en aquest títol.
Sens perjudici del que disposa l'article anterior, els membres de la carrera judicial que vulguin al·legar com a mèrit preferent en els concursos de trasllat el coneixement oral i escrit d'algun dels idiomes propis de les comunitats autònomes, han de sol·licitar-ne el reconeixement a aquest efecte al Consell General del Poder Judicial.
Amb la sol·licitud han d'aportar el títol o el certificat oficial del coneixement de l'idioma, expedit per l'organisme corresponent a cada comunitat autònoma.
Mitjançant els convenis corresponents amb les comunitats autònomes, es poden determinar els títols oficialment reconeguts a aquest fi i establir, si s'escau, proves per acreditar la suficiència del coneixement de l'idioma.
La Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, a proposta de la comissió de qualificació, després d'examinar l'autenticitat i la suficiència de la documentació presentada, ha d'acordar, mitjançant una resolució motivada, el reconeixement irrevocable del mèrit, amb indicació de l'àmbit territorial en què ha de tenir efecte, o bé la denegació d'aquest.
Al jutge o magistrat que concursi a una plaça en el territori d'una comunitat autònoma que tingui un idioma cooficial, sempre que obtingui el reconeixement del mèrit corresponent, perquè l'hagi sol·licitat abans de la data de convocatòria del concurs o perquè hagi superat les activitats a què es refereix l'article 72, se li ha d'assignar, a l'únic efecte del concurs de trasllat, el lloc de l'escalafó que li correspondria si s'afegissin els períodes d'antiguitat següents a la pròpia de la seva situació en l'escalafó.
a ) En concursos per proveir places corresponents a òrgans jurisdiccionals servits per membres de la carrera judicial amb categoria de jutge: un any.
b ) En els concursos per proveir places corresponents a òrgans unipersonals servits pels membres de la carrera judicial amb categoria de magistrat: dos anys.
c ) En els concursos per proveir places corresponents a òrgans col·legiats: tres anys.
Sens perjudici del que estableix l'article 72, els membres de la carrera judicial que vulguin al·legar com a mèrit preferent en els concursos de trasllat el coneixement del dret civil propi d'una comunitat autònoma, han de sol·licitar-ne el reconeixement a aquest únic efecte al Consell General del Poder Judicial.
Amb la sol·licitud han d'aportar un títol oficial, expedit per l'autoritat acadèmica competent, que acrediti el coneixement esmentat.
Mitjançant els convenis corresponents amb les universitats i comunitats autònomes, s'han de determinar els títols oficialment reconeguts a aquest fi i, si s'escau, establir les activitats de formació destinades a obtenir aquests títols.
La Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha de valorar, a proposta de la comissió de qualificació, l'autenticitat i suficiència del títol presentat, i reconèixer o denegar el mèrit mitjançant una resolució motivada, a l'efecte dels concursos de trasllat.
El coneixement del dret civil propi d'una comunitat autònoma s'ha de considerar mèrit preferent en relació amb les següents places en el territori de la comunitat autònoma:
b ) Magistrats de les seccions amb competència exclusiva en l'ordre civil de les audiències provincials.
c ) Jutjats de primera instància.
Al jutge o magistrat que concursi a una plaça de les indicades en el número anterior, ubicada al territori d'una comunitat autònoma amb dret civil propi, sempre que obtingui el reconeixement d'aquest mèrit, perquè ho hagi sol·licitat abans de la data de convocatòria del concurs o perquè hagi superat les activitats a què es refereix l'article 72, se li ha d'assignar, a l'únic efecte del concurs de trasllat, el lloc en l'escalafó que li correspondria si s'afegís el període d'antiguitat que preveu l'article 74, a la pròpia de la seva situació en l'escalafó.
Quan el jutge o magistrat reuneixi conjuntament els mèrits que preveuen els articles 74 i 76, el període d'antiguitat per assignar el lloc en l'escalafó, a l'efecte de la resolució del concurs, ha de ser el que li hauria correspost d'acord amb el que estableix l'article 74, incrementat en sis mesos, un any o un any i sis mesos, segons que es tracti respectivament d'un òrgan jurisdiccional servit per membres de la carrera judicial amb categoria de jutge, d'un òrgan unipersonal servit per un magistrat o d'un òrgan col·legiat.
Una vegada reconeguts els mèrits que estableixen els articles 74 i 76, han de ser tinguts en compte, si s'escau, a l'hora d'assignar una destinació en els òrgans judicials del territori d'una determinada comunitat autònoma als qui hagin de ser-hi nomenats jutges, de manera que complementin, a aquest únic efecte, l'ordre de designació a què es refereix l'article 307.3 de la Llei orgànica del poder judicial.
Els mèrits que estableixen els articles 74 i 76, una vegada reconeguts en les condicions que estableixen els preceptes esmentats, s'han d'afegir a l'antiguitat en l'escalafó dels jutges als qui correspongui l'ascens, exclusivament per adjudicar les vacants corresponents a la categoria de magistrat que per falta de peticionari calgui cobrir per promoció de jutges, a fi que puguin tenir preferència en l'adjudicació de les places ofertes als òrgans judicials del territori de la comunitat autònoma corresponent.
La tramitació dels expedients administratius sobre les qüestions que afecten l'estatut de jutges i magistrats que s'indiquen en l'article següent s'ha d'ajustar a les normes específiques que estableixen per a cada tipus de procediment la Llei orgànica 6/1985, d'1 de juliol, del poder judicial, els reglaments aprovats pel Consell General del Poder Judicial i les disposicions legals que prevegin l'aplicació del procediment propi del règim funcionarial als membres de la carrera judicial, sempre que no s'oposin al que disposa la Llei orgànica esmentada.
En tot el que no prevegin les normes a què es refereix l'apartat anterior, s'han d'observar en matèria de procediment, recursos i forma dels actes del Consell General del Poder Judicial, en el que els siguin aplicables, les disposicions de la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
En la tramitació dels expedients administratius a què es refereix el número 1 d'aquest article, s'ha de garantir la reserva deguda de totes les dades que afectin la vida personal i familiar de les persones interessades, d'acord amb el que preveu la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal.
Els expedients a què es refereix l'article anterior han de versar preferentment sobre les qüestions següents:
b ) Reclamacions contra l'escalafó general de la carrera judicial.
c ) Nomenaments, provisió de destinacions i promoció de caràcter exclusivament reglat.
j ) Pèrdua de la condició de jutge o magistrat per causa diferent a la renúncia a la carrera judicial o la jubilació en qualsevol de les seves modalitats.
k ) Reconeixement de serveis previs, antiguitat i triennis.
l ) Qualsevol altre procediment la resolució del qual impliqui efectes econòmics actuals o els pugui produir en qualsevol moment.
La tramitació dels expedients de reconeixement de serveis previs, antiguitat i còmput de triennis, s'ha d'ajustar al que disposen la Llei 70/1978, de 26 de desembre, de reconeixement de serveis previs en l'Administració pública; el Reial decret 1461/1982, de 25 de juny, que desplega la Llei anterior; les disposicions complementàries o les normes estatals que les substitueixin.
La fiscalització dels expedients de reconeixement de serveis previs i dels que impliquin el reconeixement de drets que hagin de produir efectes econòmics a favor dels membres de la carrera judicial, quan així ho exigeixi la norma reguladora, correspon a l'interventor del Consell General del Poder Judicial.
La Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial és l'òrgan competent per resoldre sobre el reconeixement de serveis previs, antiguitat i còmput de triennis.
Contra les resolucions de la Comissió Permanent a què es refereix l'article anterior, es poden interposar els recursos previstos legalment davant el Ple del Consell General del Poder Judicial, en els terminis i pels motius que estableix la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Les sol·licituds que formulin els jutges i magistrats al Consell General del Poder Judicial, la resolució de les quals li correspongui en virtut de les normes de competència, s'han de cursar per conducte dels presidents dels tribunals de què depenguin governativament, els quals les han de traslladar al Consell General del Poder Judicial en el termini màxim de tres dies naturals a comptar de l'endemà de la data d'entrada de la sol·licitud al tribunal, amb els informes preceptius que estableixen la Llei orgànica del poder judicial i els reglaments aprovats pel Consell, i, si no està prevista l'exigència d'informes preceptius, amb un informe sobre les circumstàncies que hi concorrin i de totes les dades que considerin necessàries per a la resolució adequada.
Les sol·licituds i els informes poden ser transmesos per fax o per qualsevol mitjà telemàtic o electrònic.
Quan les normes reguladores del procediment exigeixin l'informe de la sala de govern del tribunal corresponent, els presidents esmentats en l'apartat anterior han de remetre la sol·licitud de la persona interessada, l'informe de la sala de govern i, si s'escau, el que ells hagin emès, en el termini màxim de quinze dies naturals a comptar de l'endemà de la data d'entrada de la sol·licitud en el tribunal.
La sol·licitud i els informes es poden trametre per fax o per qualsevol mitjà telemàtic o electrònic.
Les sol·licituds que tinguin per objecte participar en concursos de trasllat, el reingrés en la carrera judicial, la pròrroga del termini possessori, el reconeixement de serveis previs, l'antiguitat o els triennis, la declaració de serveis especials, la declaració d'aptitud per al reingrés al servei actiu, la jubilació voluntària dels excedents voluntaris per interès particular, les reclamacions contra l'escalafó general de la carrera judicial i les que donin lloc a un expedient amb normes específiques que prevegin la remissió directa al Consell General del Poder Judicial, es poden presentar al Registre General d'aquest òrgan, en la forma que estableix l'article 38 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, o en la forma que preveu la norma reguladora del procediment o, si s'escau, a través del sistema de gestió governativa aprovat pel Consell General del Poder Judicial.
Les sol·licituds s'han d'ajustar a un model normalitzat quan expressament ho prevegin les disposicions aplicables a cada tipus de procediment, quan l'òrgan competent del Consell General del Poder Judicial ho decideixi o quan es disposi la tramitació del procediment per mitjans telemàtics.
Quan les sol·licituds es presentin per mitjans diferents als que preveu aquest article, el Consell General del Poder Judicial ha de concedir a la persona sol·licitant un termini de deu dies per esmenar-ho; si això no ho fa en el termini esmentat, la sol·licitud no produeix cap efecte.
Les persones interessades han d'acompanyar la sol·licitud de totes les declaracions i els documents que requereixi la normativa aplicable.
Quan aquests documents ja estiguin en poder de qualsevol òrgan del Consell General del Poder Judicial, els sol·licitants es poden acollir al que estableix l'apartat f de l'article 35 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, sempre que hi facin constar la data i l'òrgan o la dependència en què els documents van ser presentats o, si s'escau, emesos i no hagin transcorregut més de cinc anys des de la finalització del procediment a què corresponguin.
Si ja ha transcorregut aquest termini, el Consell General del Poder Judicial, abans de resoldre sobre la sol·licitud formulada, pot requerir el peticionari perquè els presenti o, si no n'hi ha, perquè acrediti per altres mitjans els aspectes a què es refereix el document.
Les sol·licituds formulades en els procediments administratius que s'indiquen tot seguit es poden entendre desestimades, una vegada hagin transcorregut els terminis màxims de resolució assenyalats a continuació, sense que s'hagi dictat una resolució expressa:
a ) Reconeixement de serveis previs, antiguitat i triennis: tres mesos.
c ) Declaració de situacions administratives, llevat dels supòsits inclosos en els apartats i articles següents: tres mesos.
d ) Excedència voluntària per interès particular: dos mesos.
e ) Declaració d'aptitud per al reingrés de l'excedent voluntari per interès particular, quan sigui procedent: tres mesos.
f ) Declaració d'aptitud per al reingrés al servei actiu del suspès: tres mesos.
g ) Llicència per assumptes propis sense retribució: dos mesos.
i ) Nomenaments, provisió de destinacions i promocions de caràcter íntegrament reglat: els terminis que preveu la seva normativa específica i, si no n'hi ha, el general de tres mesos que preveu l'article 42.3 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
j ) Reclamació contra l'escalafó general de la carrera judicial: tres mesos.
l ) Llicències per fer estudis, en general o relacionades amb la funció judicial, llevat de les que tinguin per objecte participar en activitats organitzades pel Consell General del Poder Judicial o que hagin de tenir lloc a l'estranger: dos mesos.
m ) Permisos i llicències per conciliar la vida personal, familiar i laboral i per raó de violència de gènere la concessió dels quals correspongui al Consell General del Poder Judicial: tres mesos.
n ) Llicència parcial per malaltia: tres mesos.
ñ ) Qualsevol altre procediment la resolució del qual impliqui efectes econòmics actuals o que es puguin produir en qualsevol moment: els terminis previstos en la seva normativa específica i, si no n'hi ha, el general de tres mesos que preveu l'article 42.3 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Les sol·licituds formulades en els procediments administratius que s'indiquen tot seguit es poden considerar estimades, una vegada transcorreguts els terminis màxims de resolució assenyalats a continuació sense que s'hagi dictat una resolució expressa:
a ) Pròrroga del termini per prendre possessió de destinacions, places i càrrecs judicials per nomenament, promoció o concurs: vint dies.
b ) Pròrroga del termini per prendre possessió de destinacions, places i càrrecs judicials per promoció o concurs en la mateixa població en què la persona interessada hagi exercit el càrrec: vuit dies.
c ) Excedència voluntària per tenir cura d'un fill, d'un menor acollit, del cònjuge, de la parella de fet o d'un familiar: un mes.
d ) Sol·licitud de reingrés d'excedents quan no escaigui declaració d'aptitud: un mes.
e ) Excedència per raó de violència sobre la dona, incloses les pròrrogues: un mes.
f ) Excedència voluntària per passar a prestar serveis en un cos o una escala de les administracions públiques o en la carrera fiscal, organismes o entitats del sector públic: dos mesos.
g ) Excedència voluntària per participar com a candidats en eleccions europees, generals, autonòmiques o locals: un mes.
h ) Permís per complir un deure inexcusable de caràcter públic: quinze dies o el termini fixat per la llei per a aquest compliment si és inferior i s'ha sol·licitat el permís del Consell General del Poder Judicial el mateix dia o l'endemà de conèixer la necessitat de complir el deure.
i ) Llicències extraordinàries: quinze dies.
k ) Llicències la concessió de les quals correspongui als presidents dels tribunals respectius: els terminis que preveu la seva normativa específica i, si no n'hi ha, quinze dies.
l ) Permisos la concessió dels quals correspongui als presidents dels tribunals respectius: els terminis que preveu la normativa específica i, si no n'hi ha, deu dies.
m ) Pròrroga de llicència per raó de malaltia a partir del sisè mes: un mes.
El termini màxim per resoldre els procediments sobre les matèries indicades en l'article 79 no esmentats en els articles 84 i 85 ha de ser el fixat per la seva normativa específica i, si no n'hi ha, el general de tres mesos que preveu l'article 42.3 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
La falta de resolució expressa en aquest termini permet entendre estimades o desestimades les sol·licituds formulades d'acord amb el que estableixi o reguli el procediment de què es tracti.
En absència de regulació expressa, les sol·licituds es consideren estimades.
Els terminis màxims per resoldre que estableixen els articles anteriors es poden ampliar d'acord amb el que disposa la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
L'ampliació l'ha de decidir l'òrgan competent per resoldre el procediment.
La resolució per la qual es decideixi l'ampliació ha de ser comunicada a la persona interessada.
L'eficàcia de les resolucions presumptes a què es refereixen els articles 84 i 85 del present Reglament no està subjecta al requisit d'acreditació de la falta de resolució mitjançant un certificat emès per l'òrgan competent per resoldre el procediment.
Contra els actes de tràmit que determinin la impossibilitat de continuar un procediment o que produeixin indefensió i contra les resolucions definitives de la Comissió Permanent s'hi poden interposar els recursos previstos legalment davant el Ple del Consell General del Poder Judicial, en els casos i pels motius que estableix la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Contra els actes, les resolucions i disposicions que emanen del Ple del Consell General del Poder Judicial s'hi pot interposar un recurs contenciós administratiu davant la Sala Tercera del Tribunal Suprem en el termini de dos mesos, comptat de l'endemà de la publicació o notificació en forma legal.
Contra les resolucions definitives de la Comissió Permanent adoptades en l'exercici de competències delegades pel Ple del Consell General del Poder Judicial s'hi pot interposar un recurs contenciós administratiu davant la Sala Tercera del Tribunal Suprem en el termini de dos mesos, comptat de l'endemà de la seva publicació o notificació en forma legal.
Els magistrats suplents i els jutges substituts, quan són cridats o adscrits, exerceixen funcions jurisdiccionals sense pertànyer a la carrera judicial, sense caràcter de professionalitat i amb inamovibilitat temporal, tal com disposa l'article 298.2 de la Llei orgànica del poder judicial, i estan subjectes al règim jurídic que s'hi preveu i a aquest Reglament.
Dins dels límits de la crida o l'adscripció, els magistrats suplents i els jutges substituts actuen com a membres de la sala o del jutjat corresponent amb els mateixos drets i deures en l'àmbit jurisdiccional que els seus titulars, d'acord amb el que preveuen els articles 200.3 i 212.2 del text legal esmentat.
La crida dels magistrats suplents i dels jutges substituts s'ha d'efectuar amb subjecció al que disposen els articles.
200, 212.2 i concordants de la Llei orgànica del poder judicial i les disposicions d'aquest Reglament.
L'adscripció dels magistrats suplents i dels jutges substituts a un determinat tribunal o jutjat, pot ser acordada pel Consell General del Poder Judicial en els supòsits i la forma que preveuen els articles 216 bis 1, 216 bis 2 i 216 bis 4 de la Llei orgànica del poder judicial i 106 d'aquest Reglament.
La crida dels magistrats suplents i jutges substituts té caràcter excepcional; és preferent la substitució ordinària entre jutges i magistrats i la intervenció dels jutges en pràctiques i dels jutges d'adscripció territorial, d'acord amb el que disposa la Llei orgànica del poder judicial i aquest Reglament.
Correspon a les sales de govern del Tribunal Suprem, l'Audiència Nacional i els tribunals superiors de justícia proposar perquè l'aprovi el Consell General del Poder Judicial la determinació del nombre de places de magistrat suplent i de jutge substitut que considerin de provisió necessària per a cada òrgan i any judicial.
Una vegada confeccionades les propostes corresponents, aquestes s'han de trametre, abans de l'1 de febrer de cada any, al Consell General del Poder Judicial, que, un cop aprovades, les ha de remetre per convocar-les en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Aquesta convocatòria s'ha de fer amb subjecció a les bases següents:
Només poden prendre part en el concurs els qui en la data d'expiració del termini de presentació d'instàncies reuneixin els requisits següents:
a ) Ser espanyol, major d'edat i llicenciat en dret.
b ) No estar sotmès a cap de les causes d'incapacitat que preveu l'article 303 de la Llei orgànica del poder judicial.
c ) Disposar de facilitat de desplaçament al municipi on tingui la seu l'òrgan judicial per al qual es pretén el nomenament
No poden ser proposats els qui hagin complert l'edat de setanta anys o la compleixin abans del començament de l'any judicial a què es refereix la convocatòria.
Els qui vulguin prendre part en el concurs han de dirigir les sol·licituds, segons la plaça que pretenguin, als presidents del Tribunal Suprem, l'Audiència Nacional o el tribunal superior de justícia corresponent, i ho poden fer directament o en la forma que estableix l'article 38 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, en el termini de vint dies naturals a comptar de l'endemà de la publicació de la convocatòria en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Les sol·licituds i els documents que les acompanyin han de contenir, inexcusablement, les dades següents:
a ) Nom, cognoms, edat, número del document nacional d'identitat, domicili, telèfon i, si s'escau, adreça de fax i de correu electrònic.
b ) Manifestació formal que el concursant disposa de facilitat de desplaçament al municipi on té la seu l'òrgan judicial per al qual sigui nomenat.
c ) Declaració expressa que el candidat reuneix tots i cadascun dels requisits que exigeix la convocatòria, el dia que expiri el termini establert per a la presentació de sol·licituds i el compromís de prestar el jurament o promesa que preveu l'article 318 de la Llei orgànica del poder judicial.
d ) Indicació, per ordre de preferència, de la plaça o places que pretengui cobrir entre les que hi ha convocades.
e ) Relació de mèrits i, si s'escau, grau d'especialització en les disciplines jurídiques pròpies d'un o de diversos ordres jurisdiccionals, especificant-hi entre altres punts els següents:
Acreditació d'haver superat algun dels exercicis que integren les proves d'accés pel torn lliure a la carrera judicial, al cos de secretaris judicials o a qualsevol altra de vinculada a les administracions públiques per a la qual sigui requisit necessari la llicenciatura en dret.
Acreditació de l'exercici, si s'escau, dels càrrecs de magistrat suplent, jutge, fiscal o secretari substitut, amb indicació del jutjat o tribunal on va desenvolupar aquests càrrecs i els anys judicials en què van tenir lloc.
Acreditació de l'exercici, si s'escau, de l'advocacia o procuradoria.
Acreditació, si s'escau, d'haver desenvolupat una activitat docent en alguna de les situacions que preveuen els articles 47 i següents de la Llei orgànica 6/2001, de 21 de desembre, d'universitats, en matèries jurídiques en centres universitaris, amb concreció de les assignatures impartides i del temps i els llocs d'exercici d'aquesta activitat.
Acreditació del coneixement dels idiomes cooficials reconeguts en els estatuts d'autonomia i dels idiomes estrangers.
f ) Declaració formal de no haver exercit durant els dos últims anys la professió d'advocat o de procurador davant el tribunal, audiència o jutjat per al qual es pretengui el nomenament de magistrat suplent o de jutge substitut.
g ) Compromís de donar-se de baixa com a exercent als col·legis d'advocats o de procuradors corresponents en el termini de vuit dies, a comptar de l'endemà de la publicació del nomenament en el Butlletí Oficial de l'Estat, a l'efecte que preveu l'article 201.3 de la Llei orgànica del poder judicial.
h ) Compromís de prendre possessió de la plaça per a la qual sigui nomenat, en els terminis legalment previstos i una vegada prestat el jurament o la promesa.
Han d'acompanyar la sol·licitud de fotocòpies del document nacional d'identitat, del títol de llicenciat en dret o del justificant d'haver-lo pagat, del certificat literal de l'expedient acadèmic de la llicenciatura indicada, així com la justificació dels mèrits al·legats pel concursant.
i ) Les persones interessades que hagin estat nomenades magistrats suplents o jutges substituts dins dels quatre anys judicials precedents només estan obligades a aportar la documentació acreditativa dels nous mèrits que hagin aconseguit.
Si la sol·licitud s'adreça a la sala de govern d'un tribunal que no és el tribunal per al qual van ser nomenats, és aplicable la regla general que conté el paràgraf segon de la lletra anterior.
Així mateix, les persones interessades han d'acompanyar la seva sol·licitud d'un certificat d'antecedents penals, llevat de les que tinguin la condició de funcionari públic al servei de les diferents administracions públiques.
D'acord amb el que disposa l'article 201.3 de la Llei orgànica del poder judicial, tenen preferència els concursants que hagin desenvolupat funcions judicials, de secretaris judicials o de substitució en la carrera fiscal, amb aptitud demostrada, o que hagin exercit professions jurídiques o docents, sempre que aquestes circumstàncies no resultin desvirtuades per altres que comportin la seva falta d'idoneïtat.
Les sol·licituds tenen validesa durant tot l'any judicial, llevat que al llarg d'aquest la persona interessada hi desisteixi expressament.
El Consell General del Poder Judicial pot establir un model normalitzat de sol·licitud.
Abans del dia 1 de maig de cada any, les sales de govern han de remetre al Consell General del Poder Judicial les propostes de nomenament de magistrats suplents i jutges substituts del seu àmbit per a l'any judicial següent.
S'han d'incloure en la proposta els concursants que hagin estat nomenats en anys judicials precedents, amb comprovació prèvia del nombre de resolucions dictades, del compliment dels terminis processals, de l'adequació als índexs de rendiment establerts i de l'observança dels principis processals, incloent-hi el tracte correcte amb advocats, procuradors i ciutadans, per a la qual cosa cal tenir en compte els informes que preveu l'article 107.2.
En cap cas, ni que sigui reiterat en anualitats successives, el nomenament com a magistrat suplent o jutge substitut implica un dret o mèrit de caràcter preferent per ingressar en la carrera judicial, sens perjudici de considerar-lo un mèrit ordinari a valorar per a l'ingrés, d'acord amb les previsions legals.
Juntament amb la proposta, que ha d'especificar si el nomenament es proposa per primera vegada o si és la renovació d'un nomenament anterior, s'ha de remetre una relació de tots els sol·licitants, especificant-hi la causa d'exclusió, si s'escau.
Les propostes de nomenament que formulin les sales de govern s'han de fer amb observança dels articles 152.1.5è, 200, 201 i 212.2 de la Llei orgànica del poder judicial, han de ser motivades i expressar les circumstàncies personals i professionals de les persones proposades, la seva idoneïtat per exercir el càrrec i per actuar en un o diversos ordres jurisdiccionals, l'aptitud demostrada pels qui ja hagin exercit funcions judicials o de substitució en la carrera fiscal o en el cos de secretaris judicials, les raons de la preferència dels concursants proposats sobre els no proposats i les causes d'exclusió de sol·licitants.
Amb aquesta finalitat, les sales de govern han d'entrevistar els concursants, segons el que disposa l'article 95.
Les propostes de nomenament que formulin les sales de govern no han de ser notificades a les persones interessades ni tenen caràcter vinculant per al Consell General del Poder Judicial.
Quan un candidat sigui proposat per dues o més sales de govern, el Consell General del Poder Judicial ha d'atendre, si s'escau, en primer lloc l'ordre de preferència manifestat per l'interessat i, a falta d'aquesta manifestació, les necessitats del servei.
L'avaluació dels mèrits al·legats pels candidats, per tal d'aconseguir la selecció dels més idonis, s'ha de fer de la manera següent:
a ) S'ha de constituir a la Sala de Govern dels tribunals superiors de justícia una comissió d'avaluació de magistrats suplents i jutges substituts, que ha d'estar composta per tres jutges i magistrats integrants de la sala de govern, o, si no n'hi ha, per jutges i magistrats del territori que ho hagin sol·licitat, elegits per les sales de govern dels tribunals superiors de justícia; si hi ha més peticions que llocs a ocupar les han de resoldre les sales de govern.
El Consell General del Poder Judicial ha de concedir, si s'escau, les comissions de servei necessàries, sense relleu de funcions jurisdiccionals.
b ) La Comissió d'Avaluació ha d'entrevistar les persones sol·licitants que no hagin exercit funcions com a magistrat suplent o jutge substitut en anys judicials anteriors i fer les comprovacions que consideri necessàries sobre els mèrits al·legats.
L'absència injustificada dels sol·licitants, degudament citats a l'entrevista, té la consideració de renúncia tàcita a la sol·licitud formulada.
El Consell General del Poder Judicial pot elaborar un model de qüestionari, així com els criteris bàsics d'acord amb els quals s'han de portar a terme les entrevistes.
c ) La Comissió d'Avaluació, si ho estima pertinent per tal d'apreciar millor els mèrits al·legats pels candidats, pot demanar un informe a les entitats públiques i les corporacions professionals quan s'hagi al·legat haver exercit prèviament funcions que hi tinguin relació.
d ) La Comissió d'Avaluació ha d'elevar l'oportuna proposta motivada a la sala de govern del tribunal superior de justícia, que ha d'adoptar la resolució motivada que sigui procedent sobre el tema, l'ha d'elevar al Consell General del Poder Judicial per ser aprovada definitivament, si escau.
La resolució de la sala de govern ha de recollir sintèticament el que té d'essencial el procés de selecció, sense que calgui enviar la documentació relativa al procés esmentat, excepte en aquells casos en què es consideri necessari per comprovar els mèrits dels candidats proposats per primera vegada.
El Consell General del Poder Judicial, abans del 30 de juny de cada any, ha de nomenar els candidats en qui, respecte de cada ordre jurisdiccional, concorrin les millors condicions de preferència, mèrit i idoneïtat, siguin inclosos o no en la relació de candidats proposats per la sala de govern corresponent.
Els nomenaments s'han de fer per a l'any judicial següent i, llevat de pròrroga, les persones nomenades han de cessar en els seus càrrecs d'acord amb el que disposen els articles 201.5 de la Llei orgànica del poder judicial i 103 d'aquest Reglament.
Així mateix, el Consell General del Poder Judicial ha de declarar vacants les places per a les quals estimi que no hi ha cap candidat idoni.
Els acords que s'apartin de la proposta de la Sala de Govern han de ser motivats.
Els nomenaments de magistrat suplent i de jutge substitut es poden fer per a tots, alguns o un únic ordre jurisdiccional.
Quan no es faci cap especificació en el nomenament, s'entén que són nomenats per a tots.
Quan es tracti de places amb un sol òrgan jurisdiccional, els nomenaments de jutge substitut s'han de referir a un jutjat determinat.
Quan es tracti de localitats amb dos o més òrgans jurisdiccionals no especialitzats, els nomenaments s'han de referir a la localitat.
En els supòsits de localitats amb òrgans jurisdiccionals especialitzats i no especialitzats, els nomenaments poden referir-se a la localitat o al jutjat o als jutjats determinats, segons si els nomenaments s'han fet per a tots, per a un o per a alguns ordres jurisdiccionals.
Els nomenaments de magistrats suplents i de jutges substituts han de ser publicats en el Butlletí Oficial de l'Estat i s'han de comunicar al president del Tribunal Suprem, al de l'Audiència Nacional i als dels tribunals superiors de justícia, els quals, al seu torn, els han de notificar a les persones que hagin estat nomenades.
La inserció en el Butlletí Oficial de l'Estat ha d'incloure una indicació expressa dels recursos possibles contra l'acord de nomenament.
Els magistrats suplents i els jutges substituts han d'acreditar la seva condició mitjançant els nomenaments que expedeixi el Consell General del Poder Judicial i que els han de ser lliurats pels presidents esmentats en el número 1 d'aquest article.
Qui sigui nomenat magistrat suplent o jutge substitut, abans de prendre possessió del càrrec, ha de prestar jurament o promesa en els termes que preveuen els articles 318 i 321 de la Llei orgànica del poder judicial.
El termini possessori és de tres dies a comptar de l'endemà del jurament o promesa i, en tot cas, de vint dies naturals a comptar de l'endemà de la publicació del seu nomenament en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Estan dispensats del requisit del jurament o promesa els qui ja l'hagin prestat per haver ocupat abans el càrrec de magistrat suplent o de jutge substitut.
En aquest cas s'han de possessionar del càrrec en el termini de vint dies naturals a comptar de l'endemà de la publicació del nomenament en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Excepcionalment, per causes degudament justificades, el Consell General del Poder Judicial pot ampliar el termini indicat anteriorment fins a un màxim de dos mesos.
Els magistrats suplents han de prendre possessió davant la sala de govern respectiva.
Els jutges substituts han de prendre possessió al jutjat per al qual hagin estat nomenats.
Si es tracta de demarcacions amb més d'un jutjat, han de prendre possessió al jutjat degà, sigui quin sigui el jutjat i l'ordre jurisdiccional per al qual hagin estat nomenats.
Si han estat nomenats per a més d'una demarcació judicial, han de prendre possessió al jutjat degà de qualsevol de les demarcacions o, si no n'hi ha, en qualsevol dels jutjats de les demarcacions per a les quals hagin estat nomenats.
S'entén que renuncien al càrrec els qui es neguin a prestar el jurament o la promesa o que sense una causa justa deixin de comparèixer per prestar-los o de prendre possessió dins dels terminis establerts.
El president del tribunal o de l'audiència ha de donar compte al Consell General del Poder Judicial de la prestació del jurament o de la promesa, o del transcurs del temps sense haver-ho fet.
El president del tribunal, el jutge titular o, si s'escau, el jutge degà ha de donar compte al Consell General del Poder Judicial de la presa de possessió corresponent o del transcurs del temps sense fer-ho.
D'acord amb el que preveu l'article 201.4 de la Llei orgànica del poder judicial, els càrrecs de magistrat suplent i de jutge substitut estan subjectes al règim d'incompatibilitats i de prohibicions que regulen els articles 389 a 397 de la Llei orgànica del poder judicial, amb les excepcions següents:
a ) El que disposa l'article 394 de la Llei orgànica del poder judicial és aplicable exclusivament als membres de la carrera judicial, sens perjudici de la causa de remoció, si incorren en un motiu d'incompatibilitat, que preveuen l'apartat 5, lletra d, de l'article 201 del text legal esmentat i l'article 103.1. d d'aquest Reglament.
b ) La causa d'incompatibilitat relativa a la docència o investigació jurídica en cap cas és aplicable als magistrats suplents o als jutges substituts, sigui quina sigui la situació administrativa de qui l'exerceixi.
D'acord amb el que disposa l'article 390.1 de la Llei orgànica del poder judicial, les persones que, exercint qualsevol ocupació, càrrec o professió incompatible siguin nomenades magistrats suplents o jutges substituts, han d'optar, en el termini de vuit dies naturals a comptar de l'endemà de la publicació del nomenament en el Butlletí Oficial de l'Estat, per un càrrec o altre o cessar en l'activitat incompatible.
Els qui no facin ús d'aquesta opció en el termini l'indicat, s'entén que renuncien al nomenament judicial, d'acord amb el que disposa l'article 390.2 de la Llei orgànica del poder judicial.
Els magistrats suplents i els jutges substituts s'han de retribuir de la manera que reglamentàriament determini el Govern dins de les previsions pressupostàries.
Els magistrats suplents i els jutges substituts han de disposar de facilitat per desplaçar-se al municipi on tingui la seu l'òrgan judicial en què prestin serveis.
Els magistrats suplents i els jutges substituts tenen dret a gaudir d'un període anual de vacances proporcional al temps servit, que els és concedit pel president del Tribunal Suprem, de l'Audiència Nacional o del tribunal superior de justícia respectiu, subjecte al que disposen els articles 371 i 372 de la Llei orgànica del poder judicial i a les previsions d'aquest Reglament.
El Consell General del Poder judicial ha de promoure i facilitar la formació continuada dels magistrats suplents i dels jutges substituts.
D'acord amb el que disposen els articles 201.5 i 212.2 de la Llei orgànica del poder judicial, els magistrats suplents i els jutges substituts estan subjectes a les mateixes causes de remoció que els membres de la carrera judicial en la mesura que els siguin aplicables.
A més, han de cessar en el càrrec:
a ) Pel transcurs del termini per al qual van ser nomenats.
b ) Per renúncia acceptada pel Consell General del Poder Judicial.
c ) Pel fet de complir l'edat de setanta anys.
d ) Per acord del Consell General del Poder Judicial, prèvia informació sumària amb audiència de la persona interessada i del Ministeri Fiscal, quan s'hi adverteixi falta d'aptitud o idoneïtat per exercir el càrrec, si incorren en causa d'incapacitat o d'incompatibilitat o en la infracció d'una prohibició o si deixen d'atendre amb diligència els deures del càrrec.
Tot i el que disposa la lletra a de l'apartat anterior, els nomenaments es poden prorrogar anualment fins a un màxim de dues pròrrogues, amb informe previ d'idoneïtat emès per la respectiva sala de govern i a proposta d'aquesta.
El Consell General del Poder Judicial també pot prorrogar el termini per al qual hagin estat nomenats els magistrats suplents i els jutges substituts en els casos en què sigui necessari a causa que el procediment de designació regulat en aquest Reglament no hagi conclòs totalment o parcialment.
D'acord amb el que disposa l'article 200.1 de la Llei orgànica del poder judicial, la crida dels magistrats suplents ha de tenir lloc en els casos en què, per circumstàncies imprevistes i excepcionals, no es puguin constituir les sales o les seccions dels tribunals.
Aquesta crida s'ha de fer per a una sala o per a una altra, segons l'ordre o els ordres jurisdiccionals per als quals hagi estat nomenat el magistrat suplent i segons els criteris de preferència, dins de cada ordre jurisdiccional, aprovats per la sala de govern.
Mai no pot concórrer a formar sala més d'un magistrat suplent, el qual per la seva part no la pot presidir ni pot intervenir com a magistrat president del Tribunal del Jurat.
Segons el que disposa l'article 212.2 de la Llei orgànica del poder judicial, la crida dels jutges substituts ha de tenir lloc en els supòsits en què no sigui possible la substitució ordinària entre titulars que preveuen els articles 210 i 211 d'aquesta Llei, pel fet d'existir un únic jutjat a la localitat, per incompatibilitat d'assenyalaments, per l'existència de vacants nombroses o per altres circumstàncies anàlogues, com ara la càrrega excessiva de feina de l'òrgan que s'ha de substituir o per l'absència prolongada del titular a causa de llicència per malaltia o per maternitat, si en tots aquests casos no és possible la intervenció dels jutges d'adscripció territorial o dels jutges en pràctiques.
Aquesta crida s'ha de fer segons l'ordre o els ordres jurisdiccionals per als quals hagi estat nomenat el jutge substitut i d'acord amb els criteris de preferència dins de cada ordre jurisdiccional aprovats per la Sala de Govern.
Tot i el que disposa el número anterior, de conformitat amb el que estableix l'article 214 de la Llei orgànica del poder judicial, la crida dels jutges substituts té un caràcter preferent a la concessió de pròrroga de jurisdicció que, en cap cas, no és aplicable als jutges esmentats.
Únicament, en els casos en què la crida dels jutges primers no sigui possible perquè no n'hi ha de nomenats com a idonis per a la demarcació i l'ordre corresponent o perquè sigui aconsellable per despatxar millor els assumptes, atesa la càrrega escassa de feina d'un jutjat d'una altra localitat del mateix grau i ordre del qual hagi de ser substituït, la Sala de Govern, amb audiència prèvia, ha de prorrogar la jurisdicció del titular del jutjat, el qual ha de desenvolupar tots dos càrrecs.
Una vegada el Consell General del Poder Judicial hagi fet els nomenaments, les sales de govern han de dictar les instruccions oportunes per fixar els criteris determinants de l'ordre de les crides dels magistrats suplents i dels jutges substituts, entre els quals s'ha de tenir en compte el grau d'especialització jurídica, el temps efectiu d'exercici de funcions judicials valorades positivament, la situació de l'òrgan en què s'hagi de fer la suplència o substitució i la seva durada previsible.
La crida dels magistrats suplents la disposa el president del Tribunal Suprem, de l'Audiència Nacional, els dels tribunals superiors de justícia i de les audiències provincials en els supòsits que preveu el número 1 de l'article anterior, amb subjecció als criteris a què es refereix el número anterior d'aquest article, i ha de ser comunicada a la Sala de Govern a l'efecte determinat en el número 4 d'aquest article.
El nomenament de jutges substituts es pot fer perquè desenvolupin les seves funcions en una o en diverses demarcacions judicials.
La crida dels jutges substituts, dins de l'ordre o dels ordres jurisdiccionals per als quals hagin estat nomenats, ha d'especificar el jutjat i la demarcació judicial per al qual hagin estat cridats.
Aquesta crida ha de ser acordada pels jutges degans i, on no n'hi hagi, pel president de l'Audiència Provincial, a petició dels presidents de secció, en els casos que preveu el número 2 de l'article anterior, amb subjecció als criteris establerts prèviament amb caràcter general a què es refereix el número 1 d'aquest article, i se n'ha de donar compte a la Sala de Govern a l'efecte que determina el número 4 del mateix article.
Quan el jutge substitut hagi estat nomenat per a més d'una demarcació judicial, la convocatòria s'ha de fer d'acord amb els criteris establerts sobre això per les sales de govern, després d'oir els jutges degans.
Sens perjudici de l'inici de l'exercici de funcions judicials per part del magistrat suplent o del jutge substitut convocat, la Sala de Govern ha de ratificar la crida quan s'hagi fet en els supòsits i amb subjecció als criteris que preveuen els apartats anteriors i, altrament, l'ha de deixar sense efecte.
En aquest últim supòsit, l'acord de la Sala de Govern no té eficàcia fins a la data de la notificació al magistrat suplent o al jutge substitut cridat.
La incompareixença injustificada del magistrat suplent o del jutge substitut implica la renúncia al càrrec per al qual va ser nomenat.
El Consell General del Poder Judicial, a proposta motivada de la sala de govern corresponent, pot acordar l'adscripció de magistrats suplents o de jutges substituts a un tribunal o jutjat determinat, com a mesura de suport o reforç, quan l'excepcional retard o l'acumulació d'assumptes no pugui ser corregit mitjançant el reforç de la plantilla de l'oficina judicial o l'exempció temporal de repartiment que preveu l'article 167.1 de la Llei orgànica del poder judicial.
El nomenament dels magistrats suplents i dels jutges substituts només ha de tenir lloc quan no sigui possible atorgar comissions de servei a jutges i magistrats o l'actuació, quan escaigui, dels jutges d'adscripció territorial o dels jutges en pràctiques tutelades.
La mesura de suport o de reforç que preveu el número anterior també es pot aplicar en els supòsits de reducció de la jornada d'audiència pública que preveu l'article 223.
D'acord amb el que disposa l'article 152.1.5è de la Llei orgànica del poder judicial, les propostes que formulin les sales de govern sobre l'adscripció de magistrats suplents o de jutges substituts estan subjectes als mateixos requisits de motivació que els exigits per al nomenament.
D'acord amb el que disposa l'article 216 bis 2 de la Llei orgànica del poder judicial, les propostes per aplicar les mesures de suport o de reforç judicial han de contenir els punts següents:
Explicació succinta de la situació per la qual passa l'òrgan jurisdiccional de què es tracti.
Expressió raonada de les causes que hagin originat el retard o l'acumulació d'assumptes.
Ressenya del volum de feina de l'òrgan judicial i del nombre i la classe d'assumptes pendents.
Pla d'actualització del jutjat o del tribunal amb indicació de l'extensió temporal i del projecte d'ordenació de la funció concreta del jutge o de l'equip de suport, la missió del qual s'ha de projectar, amb plena jurisdicció, en el tràmit i la resolució dels assumptes de nou ingrés o pendents d'assenyalament; queden reservats al titular o als titulars de l'òrgan els assumptes en tramitació que no hagin arribat a aquell estat processal.
Quan el suport o reforç hagi estat acordat per garantir l'efectivitat de les reduccions de la jornada d'audiència pública als membres de la carrera judicial, cal atenir-se al contingut de les mesures aprovades pel Consell General del Poder Judicial que preveuen els articles 224.1 i 226.2.
Llevat que la mesura de suport o reforç sigui a causa de la reducció de la jornada d'audiència pública als membres de la carrera judicial, d'acord amb el que disposa l'article 216 bis 4 de la Llei orgànica del poder judicial, l'adscripció dels magistrats suplents o dels jutges substituts s'ha d'acordar per un termini màxim de sis mesos, a comptar de la data d'incorporació d'aquells que estiguin adscrits als tribunals o jutjats objecte d'aquesta mesura de reforç o de suport.
Ara bé, si durant el termini esmentat no s'aconsegueix l'actualització que es pretenia, es pot proposar l'aplicació de la mesura durant un altre termini igual o inferior, si això és suficient per a les finalitats de la normalització que es pretén.
Les propostes de renovació estan subjectes a les mateixes exigències que les previstes per a les mesures de suport originàries.
Els presidents del Tribunal Suprem, de l'Audiència Nacional i dels tribunals superiors de justícia, respecte dels magistrats suplents i als jutges substituts, han d'exercir les competències que preveuen els articles 160.8 i 172 de la Llei orgànica del poder judicial, tenint cura que la seva actuació es realitzi amb l'atenció i diligència degudes en el compliment dels deures del càrrec i, si escau, posar els fets en coneixement del Consell General del Poder Judicial, a l'efecte determinat en l'article 103.1. d.
Els presidents esmentats han de remetre al Consell General del Poder Judicial, dins dels trenta primers dies de cada semestre de l'any natural, un informe sobre l'activitat desenvolupada per cada magistrat suplent o jutge substitut durant el semestre anterior.
Amb aquesta finalitat, els presidents de sala del Tribunal Suprem, de l'Audiència Nacional i dels tribunals superiors de justícia, els presidents de les audiències provincials i els degans, dins dels quinze primers dies de cada trimestre, han d'enviar al president del tribunal corresponent un informe de l'activitat desenvolupada per cada magistrat suplent i per cada jutge substitut de l'àmbit respectiu en el semestre anterior.
On no hi hagi jutge degà, l'informe l'ha d'emetre el president de l'audiència provincial corresponent.
Els presidents de sala, els presidents de les audiències provincials i els degans, al seu torn, quan ho estimin necessari per elaborar l'informe, poden demanar la informació oportuna als presidents de secció i als titulars dels òrgans judicials unipersonals corresponents.
Abans de remetre'l al Consell General del Poder Judicial, els presidents han de fer conèixer a la Sala de Govern l'informe que preveu el paràgraf anterior, el qual pot ser objecte de les addicions o rectificacions que acordi la Sala.
Els informes s'han d'incorporar als expedients sobre proposta de nomenament de magistrats suplents i jutges substituts si algun dels sol·licitants o candidats, sigui o no dels proposats per la Sala de Govern, ja ha exercit funcions judicials en el territori respectiu.
En els supòsits d'adscripció, a més dels informes semestrals a què es refereixen els apartats anteriors, la Sala de Govern ha d'informar mensualment el Consell General del Poder Judicial, per mitjà del Servei d'Inspecció, de l'evolució de l'òrgan judicial afectat per la mesura de reforç o de suport, així com de l'activitat desenvolupada pel magistrat suplent o el jutge substitut adscrit.
Les sol·licituds formulades pels magistrats suplents i pels jutges substituts, quan la resolució correspongui al Consell General del Poder Judicial han de ser cursades, segons l'òrgan en què prestin els seus serveis, per conducte del president del Tribunal Suprem, de l'Audiència Nacional o dels tribunals superiors de justícia, que les han de traslladar com més aviat millor al Consell General del Poder Judicial amb un informe sobre les circumstàncies que hi concorrin i les dades que considerin necessàries per a la resolució adequada.
Les sol·licituds i els informes poden ser tramesos per fax o mitjans telemàtics.
Les vacants que per qualsevol causa es produeixin en els llocs de magistrat suplent o de jutge substitut en el curs de l'any judicial o que no estiguin cobertes al començament de l'any judicial, s'han de proveir mitjançant una convocatòria pública amb subjecció al que disposa aquest Reglament.
En els casos d'urgència, la Sala de Govern pot fer una proposta motivada al Consell General del Poder Judicial i aquest pot acordar el nomenament, sense la convocatòria pública prèvia regulada en aquest Reglament.
D'acord amb l'article 347 bis de la Llei orgànica del poder judicial, en cada tribunal superior de justícia i per a l'àmbit territorial de la província, hi ha d'haver les places de jutges d'adscripció territorial que determini la Llei de demarcació i planta judicial per a l'exercici de funcions jurisdiccionals.
El tribunal superior de justícia en l'àmbit territorial del qual sigui creada la plaça de jutge d'adscripció territorial ha de ser considerat, a tots els efectes, com a òrgan de destinació.
La provisió de les places de jutges d'adscripció territorial s'ha de fer per mitjà d'un concurs reglat en la forma que estableix el capítol II del títol X, que ha de ser resolt, d'acord amb l'article 329.1 de la Llei orgànica del poder judicial, a favor dels qui tinguin millor lloc en l'escalafó.
Per proveir les places situades a les comunitats autònomes amb idioma cooficial o amb dret civil propi, s'han d'aplicar les previsions que estableixen a aquest efecte la Llei orgànica del poder judicial i aquest Reglament.
Per cobrir aquestes places, hi poden concórrer els qui tinguin la categoria de magistrat o de jutge, d'acord amb el que preveu l'article següent.
Aquestes places, en primer lloc, s'han d'oferir en els concursos de trasllat entre membres de la carrera judicial amb categoria de magistrat; les que quedin desertes per falta de sol·licituds s'han d'oferir en les promocions a la categoria de magistrat per antiguitat; les que, d'aquesta manera, restin sense cobrir s'han d'oferir en els concursos de trasllat entre membres de la carrera judicial amb categoria de jutge, i les que finalment quedin vacants han de sumar-se com a places per als alumnes de l'Escola Judicial que ingressin en la carrera judicial per la categoria de jutge.
Quan les places ofertes als qui ingressin en la carrera judicial quedin desertes, cal procedir novament d'acord amb el número anterior.
Quan les necessitats del servei aconsellin la cobertura ràpida d'aquestes places, la provisió es pot portar a terme mitjançant un concurs de trasllat en el qual únicament s'incloguin les places de jutges d'adscripció territorial.
En aquests concursos hi poden participar tant magistrats com jutges, i les places s'han d'adjudicar pel seu ordre en l'escalafó, dins de la categoria respectiva.
Per designació del president del tribunal superior de justícia, a proposta de la sala de govern, els jutges d'adscripció territorial han d'exercir les funcions jurisdiccionals en les places que estiguin vacants, com a reforç d'òrgans judicials, o en les places el titular de les quals es prevegi que estarà absent durant més de tres mesos o, excepcionalment, un temps superior a un mes.
Per cobrir aquestes places, la crida dels jutges d'adscripció territorial és preferent a la dels magistrats suplents, dels jutges substituts i dels jutges en pràctiques.
Amb anterioritat a la formulació de la proposta de la Sala de Govern, els jutges d'adscripció territorial que no estiguin exercint funcions jurisdiccionals en un jutjat o un tribunal o que previsiblement hauran cessat en la data de la crida han de manifestar les seves preferències pel que fa a les places a què es refereix l'apartat primer d'aquest article.
Llevat que les necessitats del servei requereixin el contrari, han de ser respectades les preferències de les persones interessades, segons l'ordre en l'escalafó.
La designació que faci el president del tribunal superior de justícia ha de ser comunicada a la sala de govern i a la persona interessada.
A les comunitats autònomes pluriprovincials, la crida dels jutges d'adscripció territorial s'ha de fer per exercir funcions jurisdiccionals en òrgans judicials de la província per a la qual han estat designats.
Preferentment, aquests jutges han de ser nomenats per prestar servei als jutjats de primera instància i instrucció, de primera instància, d'instrucció o penals i, en general, als jutjats amb major càrrega de feina, major volum d'endarreriment, amb assumptes d'una complexitat especial o en aquells en què, pel fet que hi concorri qualsevol altra circumstància anàloga, l'interès del servei n'aconselli el nomenament.
Només de manera excepcional, han de desenvolupar funcions judicials als òrgans col·legiats, sens perjudici del que disposa l'article 115.1 respecte de la preferència sobre els magistrats suplents.
Excepcionalment, quan ho requereixi el millor servei a l'Administració de justícia, el president del tribunal superior de justícia, a proposta de la sala de govern, pot fer crides per a òrgans judicials situats en una altra província que pertanyi a l'àmbit territorial d'aquest tribunal.
En aquests supòsits, és aplicable el que disposa l'article 115.2.
Siguin els que siguin els òrgans judicials on prestin servei, els jutges d'adscripció territorial no estan subjectes a l'obligació de participar en les activitats de formació a què es refereixen els articles 68 a 70 i 159.
Els jutges i magistrats adscrits territorialment no poden concursar fins que no transcorrin dos anys, si han obtingut la destinació de jutge d'adscripció territorial amb caràcter voluntari, i un any, si hi han estat destinats amb caràcter forçós.
Quan el jutge d'adscripció territorial ascendeixi a la categoria de magistrat pel torn d'antiguitat que preveu l'article 311.1 de la Llei orgànica del poder judicial, pot optar entre participar en el concurs corresponent per obtenir una altra destinació o romandre com a jutge d'adscripció territorial amb la nova categoria obtinguda.
En aquest últim cas, ha de romandre un any a la destinació a comptar de la data del reial decret que l'hagi promogut.
Si l'ascens a la categoria de magistrat té lloc per mitjà de la superació de les proves selectives i d'especialització que preveu l'article esmentat en el número anterior o, si una vegada ha ascendit, supera les proves d'especialització en els ordres civil, penal, contenciós administratiu, social o en matèria mercantil, és aplicable el que s'hagi establert, amb caràcter general, per a la resta de membres de la carrera judicial.
Els jutges d'adscripció territorial gaudeixen d'inamovibilitat als òrgans als quals hagin estat adscrits fins que no es cobreixi la vacant de manera ordinària, es reintegri el titular de l'òrgan judicial o el Consell General del Poder Judicial acordi la finalització de la mesura de reforç, d'ofici o a proposta del president del tribunal superior de justícia.
El jutge o magistrat nomenat jutge d'adscripció territorial ha de prendre possessió davant la sala de govern del tribunal superior de justícia respectiu; li són aplicables les previsions que sobre possessió i cessament conté la Llei orgànica del poder judicial.
Després del cessament al tribunal superior de justícia, el jutge d'adscripció territorial ha d'elaborar una memòria descriptiva de la seva activitat en cadascun dels òrgans judicials en què hagi prestat servei, d'acord amb un model aprovat per la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial.
Aquesta memòria, per mitjà de l'aplicació informàtica establerta a aquest efecte, s'ha de trametre al Servei d'Inspecció del Consell General del Poder Judicial, el qual, en vista del contingut, pot sol·licitar dades complementàries.
La confecció de la memòria descriptiva a què es refereix el número anterior no exclou l'obligació d'elaborar l'alardo, segons que preveu l'article 129.1. b.
Els serveis prestats com a jutge d'adscripció territorial són computables com a temps de servei efectiu en els ordres i òrgans jurisdiccionals on hagi exercit les seves funcions.
Quan els jutges d'adscripció territorial siguin destinats a prestar els serveis en places diferents de la de la seva residència habitual, situada dins de l'àmbit de la província per a la qual han estat nomenats, han de meritar les indemnitzacions corresponents per raó del servei a què es refereix l'article 118 de la Llei orgànica del poder judicial.
Llevat del que s'hagi previst expressament per a ells, els jutges d'adscripció territorial estan subjectes a la mateixa regulació estatutària i al mateix règim jurídic en matèria de llicències i permisos que la resta de membres de la carrera judicial.
La confecció de l'alardo a què es refereix l'article 317.3 de la Llei orgànica del poder judicial està subjecta a les normes que conté aquest títol.
En primer lloc s'hi ha de fer constar l'òrgan jurisdiccional de què es tracti, la identificació del president, magistrat o jutge cessant i les dates de possessió i cessament.
Així mateix, cal consignar-hi la data de l'alardo anterior, si s'escau, i si hi va prestar o no la conformitat el nou titular en aquells temps.
L'alardo s'ha d'elaborar de la manera següent:
a ) Primerament s'han de confeccionar relacions, numerades i individualitzades per anualitats, de tots els assumptes que estiguin pendents de dictar interlocutòria o sentència, que s'han d'agrupar segons la diferent naturalesa.
Així mateix, cal indicar-hi el tràmit processal en què es troben aquests assumptes, la data de l'última actuació i la resolució judicial de la qual estiguin pendents.
Si hi ha algun procediment que es tramiti al servei comú processal, n'hi ha prou amb la constància d'aquesta dada.
b ) Separadament, s'ha de fer una llista dels processos que estiguin pendents exclusivament d'una sentència o d'una interlocutòria definitiva; s'hi ha de consignar la data en què les actuacions van quedar concloses o, si no s'escau, la de l'última resolució dictada.
c ) El president, magistrat o jutge cessant ha de redactar un informe sobre la situació de l'òrgan des que se'n va fer càrrec fins que va cessar, amb indicació de les causes i circumstàncies que, al seu parer, hagin motivat les variacions produïdes.
L'alardo s'ha de concloure dins dels vint dies següents al cessament.
Per raons extraordinàries, es pot sol·licitar una ampliació del termini a la sala de govern.
Les unitats de suport directe que, d'acord amb el que disposen els números 1 i 2 de l'article 437.1 de la Llei orgànica del poder judicial, assisteixen directament els jutges i els magistrats en l'exercici de les funcions que els són pròpies i que juntament amb aquests últims integren l'òrgan judicial respectiu, han de prestar el suport i la col·laboració que calgui per confeccionar l'alardo.
Si la unitat de suport directe no està creada, han de ser els funcionaris de l'òrgan judicial els qui han de prestar la col·laboració que sigui necessària per elaborar l'alardo.
S'han de trametre dues còpies de l'alardo i de l'informe explicatiu a la presidència del Tribunal Suprem, de l'Audiència Nacional o del tribunal superior de justícia, segons que correspongui, que n'ha de traslladar una al Servei d'Inspecció del Consell General del Poder Judicial, juntament amb l'informe que cregui convenient d'emetre.
Se n'ha de lliurar una còpia al president, magistrat o jutge cessant que ho sol·liciti.
A la vista del contingut de l'alardo i de l'informe explicatiu, el president del Tribunal Suprem, el de l'Audiència Nacional o el del tribunal superior de justícia o bé el Servei d'Inspecció del Consell General del Poder Judicial poden ordenar ampliar-ne o especificar-ne el contingut, per tal de poder disposar d'una informació més exacta i detallada de la situació de l'òrgan judicial.
Quan en l'informe es reflecteixi l'existència de deficiències estructurals per manca de personal o de mitjans materials, les autoritats a què es refereix el número anterior ho han de comunicar al Ministeri de Justícia o a l'òrgan competent de la comunitat autònoma, segons els casos.
L'obligació de confeccionar l'alardo, que correspon als presidents de sala o de secció, als magistrats i als jutges que cessin per ser nomenats per a un altre càrrec, afecta també els compresos en algun dels casos següents:
a ) Els qui cessin en la seva destinació i passin a la situació de serveis especials o d'excedència voluntària per interès particular.
b ) Els jutges d'adscripció territorial i els jutges substituts que hagin ocupat el càrrec ininterrompudament per un període superior a sis mesos.
c ) Els que siguin nomenats en règim de comissió de servei amb relleu de funcions per a un temps superior a sis mesos.
En aquest cas, l'alardo ha de ser confeccionat tant a l'òrgan en què estiguin destinats quan deixin de prestar-hi servei com al jutjat per al qual hagin estat nomenats en acabar la comissió.
Els magistrats o jutges que siguin traslladats de destinació durant la seva permanència en situació de serveis especials, sense reincorporar-se a l'antiga destinació, no estan obligats a confeccionar l'alardo, així com tampoc els titulars dels òrgans judicials que per substitució hagin d'exercir la jurisdicció en d'altres.
Quan no s'hagi elaborat l'alardo, ja sigui perquè no es dóna cap dels casos que preveu l'article 317.3 de la Llei orgànica del poder judicial o aquest títol, ja sigui per qualsevol altra circumstància, el Servei d'Inspecció del Consell General del Poder Judicial ha de remetre al nou titular un informe detallat sobre la situació de l'òrgan judicial.
Si el nou titular està disconforme amb l'alardo confeccionat per l'anterior, ha d'exposar el desacord al president del Tribunal Suprem, de l'Audiència Nacional o del tribunal superior de justícia, i manifestar tots els motius que fonamentin la discrepància.
Els presidents esmentats, a la vista del contingut de l'alardo, de l'informe i de la conformitat o la disconformitat del titular entrant, han d'adoptar les mesures que creguin oportunes dins del seu àmbit competencial, fins i tot de caràcter disciplinari, comunicar al Consell General del Poder Judicial el que s'hagi resolt i proposar que s'adopti el que es consideri necessari o convenient per al funcionament adequat de l'òrgan afectat.
Sens perjudici de tot això, el Consell General del Poder Judicial pot adoptar la resolució que preveu l'article 173.4.
Les vacants que es produeixin a la carrera judicial en la categoria de magistrat que, d'acord amb l'article 311.1 de la Llei orgànica del poder judicial, s'hagin de proveir per mitjà de proves selectives en els ordres jurisdiccionals civil i penal, entre jutges, d'especialització en els ordres jurisdiccionals contenciós administratiu o social i en matèria mercantil, entre jutges i magistrats, o per mitjà de concurs entre juristes de competència reconeguda, s'han d'adjudicar respectivament als seleccionats en les proves o concurs corresponents, per l'ordre de puntuació que hagin obtingut.
És aplicable el que disposa l'article 156 quan no siguin cobertes les vacants assignades al torn de proves selectives, en els ordres jurisdiccionals civil i penal, al torn d'especialització, en els ordres jurisdiccionals contenciós administratiu i social i en matèria mercantil, o al concurs per accedir a la carrera judicial per la categoria de magistrat entre juristes de competència reconeguda.
Les vacants desertes en la categoria de magistrat, corresponents a les places en sales contencioses administratives o socials, reservades per l'article 330.2 i 3 de la Llei orgànica del poder judicial a magistrats especialistes en els ordres jurisdiccionals esmentats, han de ser adjudicades, amb els reajustaments necessaris, al torn de distribució que preveu el paràgraf tercer de l'article 311.1 de la Llei orgànica del poder judicial, i s'han de proveir amb els seleccionats en les proves d'especialització corresponents a què es refereix l'article 311.2 i 312.2 d'aquesta Llei orgànica.
D'acord amb el que disposa l'article 327.2 de la Llei orgànica del poder judicial, els jutges i magistrats que hagin estat designats, a instància seva, per a qualsevol càrrec judicial de provisió reglada, no poden concursar fins passats dos anys des de la data de l'ordre o del reial decret de nomenament.
Els membres de la carrera judicial que hagin obtingut la primera destinació en la categoria de jutge o de magistrat no poden concursar fins que no hagi transcorregut un any des de la data de l'ordre o del reial decret de nomenament, sigui quin hagi estat el sistema o el moment d'ingrés o de promoció.
Els jutges i magistrats que ocupin destinació pel sistema de provisió regulat en l'article 118 de la Llei orgànica del poder judicial no poden concursar fins que no hagi transcorregut un any des de la data de l'ordre o del reial decret de nomenament o d'ascens, llevat que abans que transcorri aquest any es trobin en situació d'adscripció.
Quan ocupin definitivament la plaça reservada no poden concursar fins que no hagin transcorregut els terminis a què es refereixen els articles 136 i 137, que han de ser computats des de la data de l'ordre o del reial decret de nomenament o d'ascens en virtut del qual van ocupar la plaça reservada.
Si, procedents de la situació d'adscripció, siguin destinats a la primera vacant que esmenta el paràgraf tercer del número 3 de l'article 118 de la Llei orgànica del poder judicial, no poden concursar fins que no hagi transcorregut un any des de la data de l'ordre o del reial decret de nomenament.
Els jutges i els magistrats que hagin reingressat en el servei actiu, procedents de la situació d'excedència voluntària o de suspensió definitiva o que hagin estat rehabilitats, no poden concursar fins que no hagi transcorregut un any des de la data de l'ordre o del reial decret de nomenament.
No és aplicable el termini que estableix l'apartat anterior a l'excedència voluntària per a la cura de fills, de menors en acollida i de familiars, i per raó de violència sobre la dona, sens perjudici d'aplicar els terminis que estableixen els articles 136 i 137 i, a aquest efecte, s'ha de computar el temps transcorregut en aquestes situacions.
El temps mínim de permanència en la destinació que estableixen els articles anteriors no es modifica encara que es produeixi algun dels supòsits següents:
a ) Atribució a l'òrgan de destinació del coneixement, amb caràcter exclusiu, de determinades classes d'assumptes propis del mateix ordre jurisdiccional de què es tracti, de conformitat amb el que disposen els articles 80.3 i 98.1 de la Llei orgànica del poder judicial.
b ) Creació o constitució de nous òrgans judicials.
La provisió de destinacions de la carrera judicial s'ha de fer per concurs, segons la forma que determinen la Llei orgànica del poder judicial i aquest Reglament, llevat de les destinacions que preveu l'article 2 del Reglament 1/2010, que regula la provisió de places de nomenament discrecional als òrgans judicials.
El procediment dels concursos reglats per a la sol·licitud de places es regeix per la convocatòria respectiva, que s'ha d'ajustar al que estableixen la Llei orgànica del poder judicial i les disposicions reglamentàries d'aplicació.
Les convocatòries per a la provisió de destinacions i càrrecs judicials per concurs reglat, així com els acords resolutoris d'aquelles s'han de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Tot i el que preveuen els números anteriors, el Consell General del Poder Judicial pot acordar, mitjançant les convocatòries per proveir destinacions i càrrecs judicials, que la presentació d'instàncies i la tramitació subsegüent del procediment es porti a terme de manera telemàtica.
Sempre que aquest Reglament no indiqui una altra cosa, quan els terminis s'expressin per dies, s'entén que són hàbils, excloent del còmput els diumenges i els dies assenyalats com a festius amb caràcter nacional, autonòmic o local.
Per acord de la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial s'han d'aprovar les bases que han de regir en cada convocatòria.
Aquesta convocatòria, llevat de previsió legal o reglamentària expressa, ha de tenir lloc amb la periodicitat que s'estimi adequada a les necessitats del servei.
La convocatòria ha de fer una llista de les vacants la previsió de les quals sigui objecte del concurs.
Les bases han de contenir els criteris per adjudicar les vacants, d'acord amb el que disposa la Llei orgànica del poder judicial, la categoria i l'especialitat requerides per proveir-les, l'especificació dels qui no puguin prendre part en el concurs i dels qui estiguin obligats a participar-hi, així com la forma, els requisits i el termini per presentar les instàncies, modificar-les o desistir-ne.
La relació de les vacants la provisió de les quals sigui objecte del concurs ha d'identificar amb precisió cadascuna de les places i s'hi han d'indicar totes les característiques, la naturalesa, la seu i el nombre dels òrgans, la secció i la sala a què corresponguin les places anunciades, així com el seu singular àmbit competencial quan aquest estigui determinat per l'aplicació dels criteris d'especialització que preveuen els articles 80.3 i 98 de la Llei orgànica del poder judicial o, si s'escau, si l'òrgan que cal proveir desenvolupa en règim d'exclusivitat o acumula a les seves funcions jurisdiccionals normals les pròpies del Registre Civil.
La convocatòria ha de contenir totes les vacants existents el dia de l'acord i les que previsiblement s'han de produir en el període immediatament posterior a la publicació, excepte quan sigui aplicable el que preveu l'article 326.3 de la Llei orgànica del poder judicial.
El Consell General del Poder Judicial periòdicament ha de fer adequadament pública la situació de les places i destinacions judicials.
Contra l'acord de convocatòria es pot interposar un recurs d'alçada davant el Ple del Consell General del Poder Judicial en el termini d'un mes, a comptar de l'endemà de la publicació en el Butlletí Oficial de l'Estat, d'acord amb el que estableixen els articles 142 i 143 de la Llei orgànica del poder judicial i l'article 114 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Poden prendre part en els concursos els jutges i magistrats que es trobin en situació administrativa de servei actiu, serveis especials, suspensió provisional o excedència per raó de violència sobre la dona, per cura de fills, de menors acollits o per tenir cura d'un familiar, de conformitat amb el que estableix l'article 360 bis i les lletres d i e de l'article 356, ambdós de la Llei orgànica del poder judicial, sempre que reuneixin les condicions que exigeixen la Llei orgànica del poder judicial i les bases de la convocatòria en la data en què expiri el termini de presentació d'instàncies.
Les jutgesses i les magistrades víctimes de violència sobre la dona que es vegin obligades a abandonar el jutjat o el tribunal en el qual estaven destinades per fer efectiva la seva protecció o el dret a l'assistència social integral, tenen dret a sol·licitar al Consell General del Poder Judicial la comunicació de l'existència de places vacants en una altra localitat, de la mateixa categoria i ordre jurisdiccional que l'òrgan on estaven exercint el seu càrrec.
La sol·licitud ha d'anar acompanyada de la còpia de la resolució judicial que decideixi la mesura de protecció.
En aquests casos, el Consell General del Poder Judicial ha de comunicar a la peticionària, en el termini de set dies a comptar de l'endemà de la recepció de la sol·licitud, les vacants existents que estimi oportú cobrir, sempre que no estiguin incloses en un procediment per a ser proveïdes.
La interessada ha d'indicar la plaça a la qual opta en el termini de cinc dies, a comptar de l'endemà de la comunicació de les vacants.
La sol·licitud s'ha de resoldre en la primera comissió permanent que se celebri i, si s'escau, ha de ser adscrita provisionalment a la plaça que hagi triat fins que no finalitzi totalment el procediment penal, hagi obtingut una nova plaça per concurs o sol·liciti el reingrés en la destinació d'origen.
El cessament en el lloc d'origen s'ha de produir el mateix dia o l'endemà d'haver rebut la comunicació i cal prendre possessió del càrrec a la nova plaça dins dels cinc dies següents al cessament, si no hi ha canvi de residència, i dins el termini dels quinze dies següents, en cas contrari.
En les actuacions i els procediments relacionats amb la violència sobre la dona s'ha de protegir la intimitat de les víctimes, especialment les dades personals, les dels descendents i de qualsevol persona que estigui sota la seva cura, guarda o custòdia.
No poden participar en els concursos de trasllat:
Els jutges i magistrats electes, de conformitat amb el que estableix l'article 327.1 de la Llei orgànica del poder judicial.
Els jutges que es trobin en condicions legals per ser promoguts a la categoria de magistrat quan s'hagi iniciat el tràmit de promoció, mitjançant un acord del Consell General del Poder Judicial.
Aquells que no hagin estat en la destinació el temps mínim de permanència establert legalment i reglamentàriament.
Els qui, d'acord amb el que preveu l'article 311.1 de la Llei orgànica del poder judicial, hagin ascendit a la categoria de magistrat i optat per continuar a la plaça que estaven ocupant.
El termini durant el qual no poden concursar és de tres anys, si la plaça que ocupaven és de categoria de jutge, i d'un any, si és de categoria de magistrat o la plaça a la qual opta per romandre-hi és de jutge d'adscripció territorial.
Els qui es trobin en situació administrativa de suspensió definitiva.
Els sancionats amb trasllat forçós fins que no hagi transcorregut el termini determinat en la resolució sancionadora, d'acord amb el que disposa el paràgraf segon de l'article 420.1 de la Llei orgànica del poder judicial.
Els magistrats que pretenguin accedir a les places de presidència de sala o secció de l'Audiència Nacional i dels tribunals superiors de justícia i de presidència de secció de les audiències provincials, quan no hagi estat cancel·lada l'anotació de la sanció imposada per la comissió d'una falta greu o molt greu, d'acord amb el que disposa l'article 333.2 de la Llei orgànica del poder judicial.
Els qui ingressin en la carrera judicial després de superar el concurs de mèrits per a juristes de competència reconeguda no poden ocupar places corresponents a un ordre jurisdiccional o a una especialitat diferent, llevat que superin les proves d'especialització que preveu aquesta Llei per als ordres civil, penal, contenciós administratiu i social o en matèria mercantil.
Els jutges i magistrats reingressats al servei actiu procedents d'excedència voluntària, de suspensió definitiva o rehabilitació, en els termes que preveu l'article 139.
Estan obligats a participar en els concursos de trasllat:
Els magistrats ascendits que no s'acullin al dret que reconeix l'article.
311.1 de Llei orgànica del poder judicial per continuar a la plaça que estaven ocupant estan obligats a prendre part en el concurs de trasllat que s'anunciï per proveir places de la categoria de magistrat.
Els jutges o magistrats que, en situació administrativa d'excedència voluntària, hagin sol·licitat el reingrés al servei actiu i hagin obtingut, si s'escau, la declaració d'aptitud corresponent, així com les jutgesses i magistrades en situació administrativa d'excedència per raó de violència sobre la dona, sempre que l'excedència de què gaudeixen no comporti una reserva de plaça.
Els jutges i magistrats en situació administrativa de suspensió definitiva superior a sis mesos que, una vegada finalitzat el període de suspensió, hagin sol·licitat el reingrés al servei actiu i hagin obtingut la declaració d'aptitud corresponent.
Els jutges i magistrats rehabilitats.
Els magistrats que hagin obtingut l'especialització en els ordres jurisdiccionals civil o penal i en matèria de menors, en els termes que preveuen els articles 42.5 i 61 i següents, respectivament.
En els casos que preveuen els apartats 1r a 4t, els jutges o magistrats que prenguin part en el concurs objecte de convocatòria estan obligats a sol·licitar totes les places ofertes en el concurs esmentat, posades en ordre de preferència.
Les vacants que, d'acord amb el que preveu el paràgraf segon de l'apartat primer de l'article 311 de la Llei orgànica del poder judicial, no siguin cobertes per jutges ascendits a la categoria de magistrat s'han d'oferir mitjançant un concurs ordinari de trasllat als membres de la carrera amb categoria de jutge; si no són cobertes d'aquesta manera, s'han d'oferir als jutges diplomats de l'Escola Judicial pendents de destinació sense que, en cap cas, les vacants en òrgans judicials col·legiats puguin ser sol·licitades per aquests últims com a primera destinació.
Les instàncies per participar en els concursos han d'anar dirigides al president del Consell General del Poder Judicial i cal presentar-les en el termini de quinze dies naturals, a comptar de l'endemà de la publicació del concurs en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Quan l'últim dia de termini sigui inhàbil, s'entén prorrogat al primer dia hàbil següent.
El Consell General del Poder Judicial ha d'aprovar el model d'instància que s'ha de reflectir en la convocatòria corresponent.
Les instàncies han de contenir, com a mínim, el nom i els cognoms de la persona sol·licitant, el número del document nacional d'identitat, la categoria, l'especialitat o especialització, el càrrec o la destinació que ocupi, amb indicació de la data de l'ordre o del reial decret de nomenament, el número d'ordre en l'últim escalafó general en la carrera judicial publicat en el Butlletí Oficial de l'Estat, les destinacions a què aspiri servir, per ordre de preferència, i la declaració de no incórrer en cap de les incompatibilitats que estableix la Llei orgànica del poder judicial, en el cas de ser nomenat per a la plaça que pretengui.
Els qui hagin ascendit a la categoria de magistrat que estiguin obligats a participar en el concurs, però que optin per continuar a la plaça que estaven ocupant, han d'expressar-ho en la instància.
Els jutges i magistrats que participin en el concurs han d'al·legar la concurrència de les condicions, els mèrits, el coneixement de l'idioma cooficial o del dret civil propi a la comunitat autònoma de què es tracti i les preferències que pretenguin fer valer, i cal acompanyar la sol·licitud de l'acreditació documental corresponent, quan aquesta no consti als arxius del Consell General del Poder Judicial.
Si no ho fan, no s'ha de tenir en compte cap altre mèrit que l'antiguitat en l'escalafó i en l'ordre jurisdiccional.
A l'efecte del que disposa l'article 327.3 de la Llei orgànica del poder judicial, els jutges i magistrats que dedueixin la petició per participar en el concurs han d'expressar necessàriament el nombre de sentències i d'interlocutòries definitives pendents de dictar en la data de la presentació de la instància.
Les sol·licituds que no continguin els requisits mínims, que es formulin de manera condicionada o que no siguin redactades amb claredat no tenen validesa.
No obstant això, en el cas que dos jutges o magistrats estiguin interessats en les vacants que s'anunciïn en un determinat concurs, poden condicionar les peticions, per raons de convivència familiar, al fet que tots dos obtinguin destinació en aquest concurs.
En cas contrari, es considera anul·lada la petició efectuada per tots dos.
Aquest tipus de petició cal concretar-la en cada instància i acompanyar-la d'una fotocòpia de la instància de l'altre interessat.
El desistiment o la modificació en tot o en part de les peticions està subjecta a les mateixes condicions i als mateixos terminis establerts per a la presentació de sol·licituds, llevat d'una causa justificada que no hagi pogut ser coneguda en el termini esmentat.
Els errors materials poden ser objecte de compensació, d'acord amb el que preveu la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Si s'adverteix algun error en les places anunciades en el concurs, s'ha d'iniciar de nou el termini de quinze dies per presentar noves instàncies, que afecta únicament la plaça o places rectificades.
Aquest termini comença a comptar de l'endemà de la publicació de la correcció en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Llevat que s'hagi acordat la tramitació telemàtica a què es refereix l'article 141.4, les sol·licituds s'han de presentar al Registre General del Consell General del Poder Judicial o de la forma que estableix l'article 38 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Les peticions que es cursin a través de les oficines de correus s'han de presentar en un sobre obert, perquè el funcionari corresponent pugui estampar-hi el segell de la data abans de certificar-la, sens perjudici de les formes de presentació que preveu la convocatòria.
Les sol·licituds, el desistiment i les modificacions dirigides al Consell General del Poder Judicial es poden formular, dins el termini que estableix l'article 149.1, per telègraf, fax o mitjans telemàtics, amb l'obligació de cursar la instància per correu simultàniament, que ha d'entrar al Registre General del Consell dins dels cinc dies hàbils següents a l'expiració del termini de presentació d'instàncies.
Si no es fa així, la sol·licitud, el desistiment o la modificació no tenen cap validesa ni eficàcia.
De cada quatre vacants que es produeixin en la categoria de magistrat, dues donen lloc a l'ascens dels jutges que ocupin el primer lloc en l'escalafó dins d'aquesta categoria.
Per a l'ascens per escalafó, cal haver prestat tres anys de serveis efectius com a jutge.
El magistrat que hagi ascendit d'aquesta manera pot optar per continuar a la plaça que estava ocupant o cobrir la vacant que en el moment de l'ascens li sigui oferta, i ho ha de comunicar al Consell General del Poder Judicial de la forma i en el termini que aquest determini.
En el primer supòsit no pot participar en els concursos ordinaris de trasllat durant tres anys si la plaça que ocupava és de la categoria de jutge, i durant un any si és de la categoria de magistrat.
La forma de provisió de vacants a què es refereix l'article anterior ha de ser convocada pel Consell General del Poder Judicial, almenys dos cops a l'any, llevat que el nombre de vacants existents justifiqui un nombre major de convocatòries.
Igualment, en la convocatòria hi ha de figurar expressament la facultat que tenen els jutges que ocupin una plaça reservada a persones amb discapacitat de sol·licitar a la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial l'alteració de l'ordre de prelació per a l'elecció de places, per motiu de dependència personal, dificultats de desplaçament o altres d'anàlogues, que han de ser acreditades degudament.
La tercera vacant s'ha de proveir entre jutges, per mitjà de proves que han de tenir caràcter de selectives en els ordres jurisdiccionals civil i penal, i d'especialització en els ordres contenciós administratiu i social i en matèria mercantil.
Els membres de la carrera judicial que ascendeixin a la categoria de magistrat mitjançant la superació de la prova d'especialització en l'ordre jurisdiccional contenciós administratiu, social o en matèria mercantil conserven els drets a concursar a places d'altres ordres jurisdiccionals, d'acord amb l'antiguitat en l'escalafó comú.
Per ocupar una plaça de la seva especialitat, només se'ls ha de computar el temps ocupat en aquesta una vegada hagi transcorregut un mínim de dos anys des de la presa de possessió.
Els aspirants que hagin superat les proves selectives en els ordres jurisdiccionals civil i penal s'incorporen a l'escalafó de la categoria de magistrat per l'ordre del seu nomenament, segons la qualificació total obtinguda i a continuació de l'últim dels promoguts per qualsevol dels torns que preveu l'article 311 de la Llei orgànica del poder judicial.
En els ordres jurisdiccionals contenciós administratiu i social i en matèria mercantil s'han d'oferir tantes vacants com nombre d'aprovats hi hagi.
Si el nombre de vacants és superior al d'aprovats, s'han d'oferir tantes vacants com nombre d'aprovats hi hagi hagut, tenint en compte la major antiguitat de les places vacants o la major càrrega de feina que aquestes comportin.
Els qui accedeixen a la categoria de magistrat sense pertànyer anteriorment a la carrera judicial s'han d'incorporar a l'escalafó immediatament a continuació de l'últim magistrat que hagi accedit a la categoria.
No poden obtenir la situació d'excedència voluntària, excepte en els casos que preveuen els articles 360 bis i 356. d i e de la Llei orgànica del poder judicial, fins que no hagin completat el temps de cinc anys de serveis efectius en la carrera judicial que estableix el paràgraf c de l'article 356 de la Llei orgànica esmentada.
Les vacants que no siguin cobertes pel torn de les proves selectives en els ordres jurisdiccionals civil i penal s'han d'atribuir al torn de promoció per antiguitat entre jutges, que s'ha de dur a efecte una vegada hagin conclòs les proves.
Les vacants que no siguin cobertes pel torn de les proves d'especialització en l'ordre contenciós administratiu i social i en matèria mercantil s'han de reservar per a la convocatòria següent de les proves de promoció i d'especialització dels ordres jurisdiccionals i matèria respectius.
Les vacants que no siguin cobertes mitjançant el concurs previst per a juristes de competència reconeguda s'han de sumar al torn de proves selectives i d'especialització, si estan convocades, i en cas contrari, al d'antiguitat.
A les comunitats autònomes on existeixi idioma cooficial o tinguin dret civil propi, per proveir les places indicades en els articles anteriors s'han d'aplicar les disposicions que estableix a aquest efecte aquest Reglament.
Els concursos per proveir jutjats i places de magistrats de les sales o seccions de l'Audiència Nacional, dels tribunals superiors de justícia i de les audiències provincials s'han de resoldre a favor dels qui, en possessió de la categoria necessària, tinguin millor lloc en l'escalafó, sens perjudici de les excepcions que preveuen els articles següents.
D'acord amb el que disposen els números 2, 3 bis i 4 de l'article 329 de la Llei orgànica del poder judicial, quan la plaça vacant a cobrir pels jutges que hagin de ser promoguts a la categoria de magistrat sigui la d'un jutjat contenciós administratiu, social, mercantil, de violència sobre la dona o la d'un jutjat penal o secció civil o penal amb especialització en violència sobre la dona, abans de prendre possessió han de participar en les activitats específiques i obligatòries de formació que periòdicament estableixi el Consell General del Poder Judicial.
D'acord amb el que disposen els números, 3 bis i 4 de l'article 329 de la Llei orgànica del poder judicial, si la plaça vacant als jutjats mercantils, de violència sobre la dona o en un jutjat penal o una secció penal o civil amb especialització en violència de gènere ha estat obtinguda mitjançant concurs de trasllat per la major antiguitat en l'escalafó del concursant, abans de la presa de possessió han de participar en les activitats de formació a què es refereix el número anterior.
El que disposen els números anteriors també pot ser aplicable respecte dels jutjats de vigilància penitenciària.
Per als jutjats de menors és aplicable el que disposa l'article 67.
No cal realitzar les activitats formatives a què es refereixen els números anteriors quan el jutge o magistrat acrediti haver rebut formació específica durant l'acompliment de la seva funció en un òrgan que conegui de les mateixes matèries o pertanyi als mateixos ordres jurisdiccionals que preveu aquest article, dins dels tres anys anteriors a l'adjudicació de la nova destinació.
Les activitats formatives a què es refereix aquest article s'han de realitzar preferentment en format telemàtic.
Els alumnes de l'Escola Judicial que hagin de ser proposats per ocupar una destinació en qualsevol dels jutjats a què es refereix aquest article, han de realitzar les activitats específiques de formació prèviament a la proposta que, d'acord amb el que preveu l'article 307.3 de la Llei orgànica del poder judicial, ha de formular l'Escola Judicial.
Si no superen les aquestes activitats, és aplicable el que preveu l'article 309 de la Llei orgànica esmentada.
En cas d'incompliment de l'obligació a què es refereix aquest article, s'ha de posposar la promoció del jutge afectat fins a la següent que es faci; mentrestant, conserva la categoria de jutge a tots els efectes, i la vacant no coberta se suma a la següent promoció que correspongui per torn d'antiguitat.
Si la plaça ha estat obtinguda mitjançant un concurs de trasllat en funció de l'antiguitat, queda sense efecte l'adjudicació, i la vacant se suma al concurs següent.
Si l'interessat no supera les activitats específiques de formació, hi ha de tornar a participar i, si per segona vegada no arriba al nivell mínim exigit, s'ha d'aplicar el que preveu el número 8 d'aquest article.
Els concursos per proveir els jutjats contenciosos administratius o socials s'han de resoldre a favor dels qui, en possessió de la categoria de magistrat especialista en els ordres jurisdiccionals respectius o que hagin pertangut a l'extingit cos de magistrats de treball, per als socials, tinguin millor lloc en l'escalafó.
Si no n'hi ha, s'han de cobrir amb magistrats que hagin prestat, almenys, tres anys de servei, dins dels cinc anteriors a la data de la convocatòria, en els ordres contenciós administratiu o social, respectivament.
Si no n'hi ha, s'han de cobrir amb els qui tinguin el millor lloc en l'escalafó.
Els concursos per proveir els jutjats de menors s'han de resoldre a favor dels qui, en possessió de la categoria de magistrat i havent acreditat la especialització corresponent en matèria de menors, tinguin millor lloc en l'escalafó.
Si no n'hi ha, s'han de cobrir amb magistrats que hagin prestat almenys tres anys de servei, dins dels cinc anteriors a la data de la convocatòria, en la jurisdicció de menors.
Si no n'hi ha, s'han de cobrir amb magistrats per l'ordre d'antiguitat en l'escalafó.
Els concursos per proveir els jutjats mercantils s'han de resoldre a favor dels qui tinguin l'especialització en matèria mercantil, obtinguda mitjançant la superació de les proves d'especialització, que tinguin millor lloc en l'escalafó.
Si no n'hi ha, s'han de cobrir amb els magistrats que acreditin haver romàs més anys en l'ordre jurisdiccional civil.
Si no n'hi ha, les places s'han de cobrir per ordre d'antiguitat en l'escalafó.
Els concursos per proveir places als jutjats centrals d'instrucció, centrals penals, centrals de menors i de vigilància penitenciària s'han de resoldre a favor dels qui hagin prestat serveis en l'ordre jurisdiccional penal durant vuit anys dins dels dotze immediatament anteriors a la data de la convocatòria; en defecte d'aquest criteri, s'han d'adjudicar a qui tingui millor lloc en l'escalafó.
Els concursos per proveir places dels jutjats centrals contenciosos administratius s'han de resoldre a favor dels qui tinguin l'especialitat en l'ordre jurisdiccional esmentat; si no n'hi ha, dels qui hagin prestat serveis en l'ordre esmentat durant vuit anys dins dels dotze immediatament anteriors a la data de la convocatòria; i, a falta d'aquests criteris, de qui tingui millor lloc en l'escalafó.
Els membres de la carrera judicial que, destinats a jutjats centrals contenciosos administratius, jutjats contenciosos administratius, socials, mercantils o de primera instància amb competències en matèria mercantil, adquireixin la condició d'especialista en els ordres o la matèria respectius poden optar per continuar a la seva destinació, amb l'obligació de romandre-hi dos anys d'acord amb el que disposa aquest Reglament.
D'acord amb el que disposa el número 2 de l'article 329 de la Llei orgànica del poder judicial, els jutges i magistrats que per la seva major antiguitat en l'escalafó obtinguin plaça als jutjats centrals contenciosos administratius, en els contenciosos administratius o els socials, han de participar en les activitats de formació per al canvi d'ordre jurisdiccional, prèviament a la seva presa de possessió.
Aquestes activitats les ha d'organitzar l'Escola Judicial, d'acord amb el que disposa el capítol VI del títol II d'aquest Reglament.
Una vegada els certificats corresponents es trobin en mans de la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, s'ha d'acordar el nomenament per a la presa de possessió a les destinacions corresponents.
En cada sala o secció contenciosa administrativa dels tribunals superiors de justícia, una de les places s'ha de reservar a un magistrat especialista en aquest ordre jurisdiccional; hi té preferència qui ocupi el millor lloc en l'escalafó.
En els concursos per proveir la resta de places tenen preferència aquells magistrats que hagin prestat els seus serveis en l'ordre jurisdiccional esmentat durant vuit anys dins dels dotze immediatament anteriors a la data de la convocatòria.
En cada sala o secció social dels tribunals superiors de justícia, una de les places s'ha de reservar a un magistrat especialista en aquest ordre jurisdiccional o que hagi pertangut a l'extingit cos de magistrats de treball; hi té preferència qui ocupi el millor lloc en l'escalafó.
En els concursos per proveir la resta de places tenen preferència aquells magistrats que hagin prestat els seus serveis en aquest ordre jurisdiccional durant vuit anys dins dels dotze immediatament anteriors a la data de la convocatòria.
Als efectes que preveu el paràgraf primer dels números 1 i 2 d'aquest article, s'ha de tenir en compte el nombre global de magistrats que componen la sala.
D'acord amb el que disposa l'article 331 de la Llei orgànica del poder judicial, els qui accedeixin a un tribunal superior de justícia sense pertànyer amb anterioritat a la carrera judicial, ho han de fer pel torn d'advocats i altres juristes de competència reconeguda a què es refereix l'article 343 de la Llei orgànica del poder judicial, a l'únic efecte de prestar-hi servei, sense que puguin optar ni ser nomenats per a una destinació diferent, llevat que puguin promocionar-se al Tribunal Suprem.
A tots els altres efectes, han de ser considerats membres de la carrera judicial.
Tan bon punt que es produeixi una vacant en una secció de l'audiència provincial, els magistrats de les seccions restants del mateix ordre o dels mateixos ordres jurisdiccionals poden sol·licitar l'adscripció a aquesta plaça, sigui quina sigui la seu on s'hagi produït la vacant.
La plaça ha de ser ocupada pel peticionari de més antiguitat, i s'ha de seguir aquest mateix ordre per adscriure les vacants successives que la cobertura interna d'aquella hagi originat.
Una vegada fet això, la vacant s'ha de treure a concurs.
Els concursos per proveir places d'audiències provincials s'han d'ajustar a les regles següents:
a ) Si hi ha diverses seccions i aquestes estan dividides per ordres jurisdiccionals, tenen preferència en el concurs aquells magistrats que hagin prestat serveis en l'ordre jurisdiccional corresponent durant sis anys, dins dels deu immediatament anteriors a data de la convocatòria.
L'antiguitat en òrgans mixtos es computa igual a ambdós ordres jurisdiccionals.
b ) Si hi ha diverses seccions i aquestes no estan dividides per ordres jurisdiccionals, tenen preferència en el concurs els magistrats que hagin prestat serveis en els ordres jurisdiccionals corresponents durant sis anys, dins dels deu immediatament anteriors a la data de la convocatòria.
L'antiguitat en òrgans mixtos es computa igual per a ambdós ordres jurisdiccionals.
c ) Si hi ha una o diverses seccions de les audiències provincials que coneguin en segona instància dels recursos interposats contra tota mena de resolucions dictades pels jutjats mercantils, una de les places s'ha de reservar al magistrat que, havent acreditat l'especialització en els assumptes propis dels jutjats esmentats obtinguda mitjançant la superació de les proves que estableix aquest Reglament, tingui millor lloc en escalafó.
Si la secció es compon de cinc magistrats o més, el nombre de places cobertes per aquest sistema ha de ser de dos magistrats especialistes per cada cinc places de magistrats, i s'ha de mantenir aquesta idèntica proporció en els increments successius.
Tanmateix, si un membre de la sala o secció adquireix la condició d'especialista en aquesta matèria, pot continuar en la seva destinació fins que se li adjudiqui la primera vacant d'especialista que es produeixi.
En els concursos per proveir la resta de places tenen preferència aquells magistrats que acreditin haver romàs més temps en l'ordre jurisdiccional civil.
Si no n'hi ha, pels magistrats que acreditin haver romàs més temps en òrgans jurisdiccionals mixtos.
d ) En la secció o seccions a les quals en virtut de l'article 80.3 de la Llei orgànica del poder judicial se'ls atribueixi únicament i exclusiva el coneixement en segona instància dels recursos interposats contra tota mena de resolucions dictades pels jutjats mercantils, tenen preferència en el concurs per proveir les seves places aquells magistrats que, havent acreditat l'especialització en els assumptes propis dels jutjats esmentats, obtinguda mitjançant la superació de les proves que estableix aquest Reglament, tinguin millor lloc en l'escalafó.
Si no n'hi ha, s'han de cobrir amb els magistrats que acreditin haver romàs més temps en l'ordre jurisdiccional civil.
Si no n'hi ha, amb els magistrats que acreditin haver romàs més temps en òrgans jurisdiccionals mixtos.
e ) En defecte dels criteris que preveuen els articles anteriors, la provisió de places s'ha de resoldre a favor dels qui tinguin millor lloc en l'escalafó.
Així que es produeixi una vacant en qualsevol de les seccions de la Sala Penal o de la Sala Contenciosa Administrativa de l'Audiència Nacional, abans de cobrir-la mitjançant un concurs, aquesta s'ha d'oferir als magistrats de les seccions restants d'aquestes sales.
Per assignar la plaça vacant i les successives que la cobertura interna d'aquella pugui originar cal atenir-se al que disposa l'article 168.1.
Els concursos per proveir places de les sales de l'Audiència Nacional s'han de resoldre a favor dels qui tinguin l'especialització corresponent en l'ordre respectiu; si no n'hi ha, pels qui hagin prestat serveis en l'ordre jurisdiccional corresponent durant vuit anys dins dels dotze immediatament anteriors a la data de la convocatòria; i, en defecte de tots aquests criteris, per qui tingui millor lloc en l'escalafó.
Així que es creï la Sala d'Apel·lació de l'Audiència Nacional, la provisió de places s'ha de resoldre a favor dels qui tinguin més de quinze anys d'antiguitat i hagin prestat serveis en l'ordre jurisdiccional penal durant, almenys, deu anys, i preferentment dels qui tinguin la condició d'especialista.
A l'efecte de proveir places als jutjats, les audiències provincials i els tribunals superiors de justícia, els serveis prestats s'han de computar de la manera següent:
a ) El temps durant el qual s'hagi exercit una comissió de serveis amb relleu de funcions té la consideració de serveis prestats en l'ordre jurisdiccional al qual pertanyi l'òrgan per al qual hagi estat conferida la comissió.
b ) El temps durant el qual s'hagi exercit una comissió de serveis sense relleu de funcions té la consideració de serveis prestats en l'ordre jurisdiccional al qual pertanyi la destinació que es tingui en propietat.
Ara bé, quan l'òrgan per al qual hagi estat conferida la comissió de serveis pertanyi a un ordre diferent, el temps durant el qual s'hagi exercit computa a mitges com a serveis prestats en aquell ordre jurisdiccional.
c ) De conformitat amb el que estableix l'article 354.2 de la Llei orgànica del poder judicial, el temps de permanència en situació de serveis especials té la consideració de serveis prestats en la destinació reservada.
d ) De conformitat amb el que estableix l'article 358.2 de la Llei orgànica del poder judicial, el temps de permanència en situació d'excedència voluntària per a la cura dels fills, de menors i per atendre un familiar només té la consideració de serveis prestats en la destinació de procedència durant els dos primers anys.
e ) El temps de permanència en situació d'excedència per raó de violència sobre la dona té la consideració de serveis prestats en la destinació de procedència pel període màxim de 18 mesos a què es refereix l'article 360 bis 2 de la Llei orgànica del poder judicial.
En els supòsits d'excedència voluntària a què es refereixen les lletres d i e, el reingrés posterior al servei actiu en una plaça del mateix ordre jurisdiccional determina la represa del còmput dels serveis prestats en l'ordre de procedència, que s'han de considerar prestats de manera continuada.
f ) Sens perjudici de la preferència que preveu l'article 339 de la Llei orgànica del poder judicial, el temps durant el qual s'hagi exercit com a president de l'Audiència Nacional té la consideració de serveis prestats en la destinació de procedència.
g ) Sens perjudici de la preferència que preveu l'article 339 de la Llei orgànica del poder judicial, el temps durant el qual s'hagi exercit com a president d'un tribunal superior de justícia té la consideració de serveis prestats, a elecció seva, en l'ordre jurisdiccional de l'òrgan de procedència o en qualsevol dels ordres jurisdiccionals de l'òrgan en el qual hagi exercit la presidència.
h ) Sens perjudici de la preferència que preveu l'article 340 de la Llei orgànica del poder judicial, el temps durant el qual s'hagi exercit com a president d'una audiència provincial té la consideració de serveis prestats en un ordre jurisdiccional determinat o bé en òrgans mixtos, segons que s'hagi presidit una secció amb jurisdicció dividida o una secció mixta.
i ) El temps durant el qual s'hagi exercit com a jutge degà amb relleu de funcions jurisdiccionals té la consideració de serveis prestats en la destinació de procedència.
La Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha de resoldre el concurs aplicant el criteri d'antiguitat en l'escalafó i de preferència que estableixen la Llei orgànica del poder judicial, aquest Reglament i les bases de la convocatòria, i ho ha de fer dins dels dos mesos a comptar de l'endemà de finalització del termini per presentar instàncies, llevat que, en supòsits excepcionals, la mateixa convocatòria n'estableixi un altre de diferent.
La resolució ha de contenir la relació dels magistrats ascendits que hagin exercit l'opció de romandre a les destinacions, amb indicació que no poden concursar durant el termini d'un o tres anys, segons el que preveu el paràgraf segon de l'article 311 de la Llei orgànica del poder judicial.
Aquest termini s'ha de computar des de l'endemà de la publicació de la resolució del concurs.
Les places que quedin vacants per falta de sol·licitants s'han de proveir amb els qui siguin promoguts o ascendeixin a la categoria necessària, d'acord amb el torn que correspongui.
Les places que quedin vacants en els concursos de trasllat s'han de proveir amb els qui hagin de reingressar en el servei actiu, segons la preferència manifestada en el concurs respectiu i la que resulti de l'aplicació de l'article 368 de Llei orgànica del poder judicial, sens perjudici del que estableix l'article 323 de la Llei orgànica esmentada.
Els nomenaments de magistrats com a conseqüència de la resolució del concurs s'han de fer per reial decret, a proposta del Consell General del Poder Judicial, i els jutges han de ser nomenats mitjançant una ordre pel Consell General del Poder Judicial.
Els jutges i magistrats han de cessar en la seva destinació l'endemà hàbil al de la publicació en el Butlletí Oficial de l'Estat de la resolució del concurs, llevat que aquesta disposi una altra cosa.
La presa de possessió a la nova destinació es produeix dins el termini de vint dies naturals a comptar de l'endemà del cessament, si obté plaça en una altra ciutat, i dins el termini de vuit dies naturals si és en una plaça en la mateixa ciutat.
Si l'últim dia dels indicats és inhàbil, el termini per prendre possessió s'entén prorrogat fins al dia hàbil següent.
Quan l'interessat estigui obligat a participar en les activitats per al canvi d'ordre jurisdiccional o en les activitats de formació específica a què es refereix l'article 159, el termini es computa a partir de l'endemà de la finalització d'aquestes activitats.
En aplicació del que disposa l'article 327.3 de la Llei orgànica del poder judicial, el Consell General del Poder Judicial, així que el Servei d'Inspecció hagi emès un informe, mitjançant una resolució motivada ha d'ajornar l'efectivitat de la provisió d'una plaça de jutge o magistrat quan el qui hagi guanyat el concurs a aquesta plaça hagi de dedicar atenció preferent a l'òrgan de procedència, atesos els endarreriments produïts per una causa imputable a ell.
Aquest ajornament, l'objecte del qual ha de ser l'atenció preferent de l'òrgan de procedència, pot tenir una durada màxima de tres mesos.
Transcorregut aquest termini, si la causa que va motivar la situació de litispendència ha desaparegut totalment, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ho ha de certificar; en aquest cas, l'adjudicatari ha de cessar en l'òrgan de procedència.
Si no s'ha resolt la situació de litispendència en els termes fixats per la resolució motivada, el jutge o magistrat perd el seu dret a la nova destinació.
Contra l'acord de la Comissió Permanent pel qual es resolgui el concurs o la promoció de jutges a la categoria de magistrats, s'hi pot interposar un recurs d'alçada davant el Ple del Consell General del Poder Judicial en els terminis, pels motius i amb les formes que estableix la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Els jutges i magistrats es troben en alguna de les situacions que s'assenyalen tot seguit, de conformitat el que estableix l'article 348 de la Llei orgànica del poder judicial:
e ) Excedència per raó de violència sobre la dona
D'acord amb el que disposa l'article 349 de la Llei orgànica del poder judicial, els jutges i magistrats es troben en situació de servei actiu quan ocupen la plaça corresponent en la carrera judicial, estan pendents de prendre possessió en una altra destinació, es troben adscrits territorialment o provisionalment o els ha estat conferida una comissió de servei amb caràcter temporal.
El gaudi de llicències i permisos reglamentaris no altera la situació de servei actiu.
Quan es produeixi la supressió o reconversió amb canvi d'ordre jurisdiccional d'una plaça de la qual sigui titular un jutge o magistrat, aquest queda adscrit a disposició del president del tribunal superior de justícia, en els termes que estableix l'article 118.2 i 3 de la Llei orgànica del poder judicial.
Els qui, trobant-se en una situació administrativa diferent del servei actiu, obtinguin mitjançant un concurs una plaça oferta a l'empara del que disposa l'article 118.1 de la Llei orgànica del poder judicial, necessàriament s'han de reincorporar al servei actiu per acomplir de manera efectiva les funcions judicials en aquesta plaça.
Quan el jutge o magistrat que en virtut del que s'ha disposat per sentència ferma sigui reposat en la destinació que ocupava abans de l'execució de la sanció de suspensió o separació del servei, el membre de la carrera judicial que, si s'escau, hagi obtingut aquesta plaça a través dels mecanismes ordinaris de provisió passa a la situació que preveu l'article 118.2 de la Llei orgànica del poder judicial.
El Consell General del Poder Judicial pot atorgar una comissió de servei als membres de la carrera judicial en els supòsits següents:
a ) Per prestar serveis en un altre jutjat o tribunal, amb relleu de funcions o sense, en atenció a les necessitats peremptòries de l'òrgan de destinació i de les possibilitats de cobertura de l'òrgan d'origen.
b ) Per prestar serveis al Ministeri de Justícia, amb relleu de funcions o sense.
En aquest supòsit, el no relleu de funcions té caràcter excepcional.
c ) Per participar en missions de cooperació jurídica internacional, quan no escaigui la declaració de serveis especials.
En aquest cas, la durada és de sis mesos, amb caràcter general.
Si la participació en la missió supera el termini de sis mesos, l'interessat passa a la situació de serveis especials, d'acord amb el que disposa l'article 351. b de la Llei orgànica del poder judicial, llevat de supòsits excepcionals apreciats per una resolució motivada, sense que, en cap cas, la durada pugui excedir sis mesos més.
Les comissions de servei per als jutjats i tribunals només es poden conferir quan es donin circumstàncies de necessitat especial, amb la conformitat prèvia de l'interessat, sempre que l'interès prevalent del servei i les necessitats de l'Administració de justícia ho permetin.
D'acord amb el que disposa l'article 216 bis.1 de la Llei orgànica del poder judicial, es poden concedir comissions de servei com a mesura excepcional de suport judicial quan el considerable endarreriment o l'acumulació d'assumptes en un determinat jutjat o tribunal no puguin ser corregit, mitjançant el reforç de la plantilla de l'oficina judicial o l'exempció de repartiment temporal a què es refereix l'article 167.1 de la Llei orgànica del poder judicial, sempre que no escaigui cridar els jutges d'adscripció territorial o no s'adoptin qualsevol de les mesures excepcionals restants a les quals es refereix l'article 216 bis.1 de la Llei esmentada.
El règim jurídic aplicable, en aquests casos, és el que preveuen els articles 216 bis.2 a 216 bis.4 de la Llei orgànica del poder judicial.
La Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial és competent per resoldre sobre la concessió de les comissions de servei de qualsevol tipus, amb la tramitació i la proposta prèvies de la Comissió de Modernització.
La resolució que es dicti s'ha de notificar a l'interessat.
Les sales de govern amb competència sobre els jutjats o tribunals d'origen i destinació de l'interessat han d'emetre un informe sobre la procedència d'aquesta mesura, de la mateixa manera que el Servei d'Inspecció del Consell General del Poder Judicial.
Les comissions de servei previstes per participar en missions de cooperació jurídica internacional a les quals es refereix l'article 350.1. c de la Llei orgànica del poder judicial requereixen, a més, l'informe de la Comissió de Relacions Internacionals del Consell General del Poder Judicial.
Les comissions de servei tenen la durada que assenyala l'article 350.1 de la Llei orgànica del poder judicial.
No obstant això, transcorreguts els sis primers mesos des que s'hagin concedit, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha de resoldre, a instàncies de l'interessat i mitjançant el procediment que preveu el número 4 d'aquest article, sobre si continuen fins a un any i, transcorregut aquest període, sobre si es prorroguen per una anualitat més.
En cap cas, la durada total de les comissions de servei ha d'excedir dos anys.
Transcorreguts els terminis a què es refereix el número anterior, el comissionat ha de cessar immediatament en l'òrgan de destinació.
Si la comissió de servei s'ha concedit amb relleu de funcions, l'interessat s'ha de reincorporar al jutjat o tribunal d'origen en el termini de vuit o vint dies, depenent que l'òrgan de destinació es trobi a la mateixa localitat o en una de diferent que l'òrgan d'origen.
Finalitzada la missió de cooperació jurídica internacional, el jutge o magistrat ha d'elevar al Consell General del Poder Judicial un informe sobre el desenvolupament i resultats d'aquesta.
D'acord amb el que preveu l'article 351 de la Llei orgànica del poder judicial, els jutges i magistrats passen a la situació de serveis especials en els casos següents:
a ) Quan siguin nomenats president del Tribunal Suprem, fiscal general de l'Estat, vocal del Consell General del Poder Judicial, magistrat del Tribunal Constitucional, Defensor del Poble o els seus adjunts, conseller del Tribunal de Comptes, conseller d'Estat, president o membre de la Comissió Nacional de la Competència, director de l'Agència de Protecció de Dades o membre dels alts tribunals internacionals de justícia, o titulars o membres dels òrgans equivalents de les comunitats autònomes.
b ) Quan siguin autoritzats pel Consell General del Poder Judicial per dur a terme una missió internacional per un període determinat, superior a sis mesos, en organismes internacionals, governs o entitats públiques estrangeres o en programes de cooperació internacional, amb la declaració prèvia d'interès del Ministeri d'Afers Estrangers, llevat del que disposa l'article 177.1. c.
c ) Quan adquireixin la condició de funcionaris al servei d'organitzacions internacionals o de caràcter supranacional.
d ) Quan siguin nomenats o adscrits com a lletrats al servei del Tribunal de Justícia de les Comunitats Europees, del Tribunal Constitucional, del Consell General del Poder Judicial o del Tribunal Suprem, o magistrats del Gabinet Tècnic del Tribunal Suprem, o al servei del Defensor del Poble o òrgan equivalent de les comunitats autònomes.
e ) Quan prestin servei en virtut d'un nomenament per reial decret, o per decret a les comunitats autònomes, en càrrecs que no tinguin rang superior a director general.
f ) Quan prestin servei al Ministeri de Justícia, en virtut d'un nomenament per reial decret o a les conselleries de justícia, o assimilades, de les comunitats autònomes, en virtut d'un nomenament per decret, en càrrecs que tinguin rang inferior al de ministre o conseller de comunitat autònoma.
La situació de serveis especials la declara d'ofici el Consell General del Poder Judicial o a instància de l'interessat, una vegada es doni el supòsit que doni lloc a aquesta situació, que esdevé efectiva des del moment en què es produeixi el nomenament corresponent.
Els magistrats del Tribunal Suprem han de ser declarats en la situació de serveis especials quan siguin designats per exercir algun dels càrrecs assenyalats en l'article 352 de la Llei orgànica del poder judicial.
Quan desenvolupin qualsevol altra activitat no jurisdiccional, pública o privada, han de passar a la categoria de magistrat d'acord amb el que disposa l'article 348 bis de la Llei orgànica del poder judicial.
Perquè els membres de la carrera judicial puguin ser declarats en situació de serveis especials en virtut d'un nomenament o adscripció al Gabinet Tècnic del Tribunal Suprem, cal que, d'acord amb el que disposa la Llei de demarcació i planta judicial, les places s'hagin creat i dotat econòmicament.
La Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, oïda la Comissió de Relacions Internacionals, és competent per atorgar l'autorització que preveu l'article 351. b de la Llei orgànica del poder judicial, en relació amb l'acompliment de missions per un temps superior a sis mesos en organismes internacionals, governs o entitats públiques estrangeres o en programes de cooperació internacional, amb una declaració prèvia d'interès per part del Ministeri d'Afers Estrangers.
D'acord amb l'article 354 de la Llei orgànica del poder judicial, als membres de la carrera judicial en situació de serveis especials se'ls ha de computar el temps que romanguin en aquesta situació a efectes d'ascensos, antiguitat i drets passius.
Així mateix, tenen dret a la reserva de la plaça que ocupaven en passar a aquesta situació o la que puguin obtenir mentre hi siguin.
En tots els casos han de percebre les retribucions del lloc o càrrec efectiu que ocupin i no pas les que els corresponguin com a membres de la carrera judicial, sens perjudici del dret a la remuneració per l'antiguitat en la carrera judicial que els correspongui.
La plaça reservada es pot proveir d'acord amb el que disposa l'article 118 de la Llei orgànica del poder judicial.
En cessar en el lloc o càrrec determinant de la situació de serveis especials, els jutges i magistrats han de sol·licitar el reingrés al servei actiu en el termini màxim de deu dies, a comptar de l'endemà del cessament, i incorporar-se a la seva destinació dins dels vint dies immediatament següents; si no ho fan, s'han de declarar en situació d'excedència voluntària per interès particular amb efectes des del dia que van cessar en el lloc o càrrec ocupats.
El reingrés té efectes econòmics i administratius des de la data de la sol·licitud.
Si no tenen, almenys, els cinc anys de serveis efectius que exigeix l'article 356. c de la Llei orgànica del poder judicial, la falta d'incorporació a la destinació en el termini establert determina que s'actuï d'acord amb el que preveu l'article 206 d'aquest Reglament.
Per al còmput de cinc anys a què s'ha fet referència, es consideren serveis efectius el temps que el jutge o magistrat afectat ha romàs en situació de serveis especials.
La incorporació l'ha de comunicar al Consell General del Poder Judicial el president del tribunal del qual governativament depengui el jutge o magistrat, amb indicació expressa de la data en què es va produir el cessament.
És procedent declarar la situació d'excedència voluntària, a petició del jutge o magistrat, en els casos següents:
a ) Quan es trobi en situació de servei actiu en un cos o una escala de les administracions públiques o de la carrera fiscal.
b ) Quan passi a desenvolupar càrrecs o prestar serveis en universitats públiques, agències estatals o en qualsevol dels organismes autònoms que formin part del sector públic, sempre que no sigui procedent declarar la situació de serveis especials.
c ) Per interès particular, sempre que hagi prestat serveis en la carrera judicial durant els cinc anys immediatament anteriors, sense que en aquesta situació pugui romandre menys de dos anys.
No obstant això, es pot concedir aquesta classe d'excedència per agrupació familiar, sense el requisit d'haver prestat serveis durant el període establert de cinc anys, als jutges i magistrats el cònjuge dels quals resideixi en una altra localitat per haver obtingut i ocupar un lloc de treball de caràcter definitiu com a funcionari de carrera o com a laboral fix en qualsevol de les administracions públiques, organismes públics i entitats de dret públic dependents d'aquestes o que hi estiguin vinculats, en els òrgans constitucionals o del poder judicial i òrgans similars de les comunitats autònomes, així com a la Unió Europea o en organitzacions internacionals.
d ) Per a la cura de fills, per un període no superior a tres anys per atendre cada fill, tant si la filiació és per naturalesa o per adopció.
També és procedent declarar la situació d'excedència voluntària per a la cura d'un menor subjecte a acolliment permanent o preadoptiu.
El període d'excedència comença a comptar de la data de naixement o de la data de la resolució judicial o administrativa que disposi l'adopció o l'acolliment, respectivament.
Els fills successius o acolliments successius donen dret a un nou període d'excedència que, si s'escau, posa fi al que s'estigui gaudint.
Quan ambdós membres de la parella treballin, només un d'ells pot exercir aquest dret.
e ) També tenen dret a un període d'excedència, de durada no superior a tres anys, per tenir cura del seu cònjuge, parella de fet o d'un familiar que es trobi a càrrec seu, fins al segon grau de consanguinitat o afinitat, que per raons d'edat, accident o malaltia no es pugui valer pel seu compte i no desenvolupi cap activitat retribuïda.
El període d'excedència és únic per a cada subjecte causant.
Quan un nou subjecte causant doni origen a una nova excedència, l'inici del període d'aquesta posa fi al que s'estava gaudint.
Aquest supòsit i el que preveu l'apartat anterior constitueixen un dret individual dels membres de la carrera judicial.
No obstant això, en el cas que dos dels seus membres generin el dret a gaudi pel mateix subjecte causant, l'exercici simultani d'aquest dret està subjecte a autorització per part del Consell General del Poder Judicial, que ha de resoldre ponderant les necessitats i el bon funcionament del servei.
f ) Quan sigui nomenat per a un càrrec polític o de confiança, llevat dels supòsits que enuncia l'article 351 de la Llei orgànica del poder judicial, o quan es presenti com a candidat en eleccions per accedir a càrrecs públics representatius al Parlament Europeu, Congrés dels Diputats, Senat, assemblees legislatives de les comunitats autònomes o corporacions locals.
Han de ser declarats d'ofici en situació assimilada a l'excedència els qui, havent sol·licitat el reingrés a què es refereixen els articles 359 i 367 de la Llei orgànica del poder judicial, siguin declarats no aptes pel Consell General del Poder Judicial mitjançant una resolució motivada.
Els jutges i magistrats poden romandre en la situació a què es refereixen les lletres a i b de l'article 356 de la Llei orgànica del poder judicial, fins que es mantingui la relació de servei que va donar origen a aquella.
Poden reingressar en la carrera judicial en qualsevol moment, però, així que es produeixi el cessament en la relació de serveis que va donar lloc a la situació esmentada, han de sol·licitar el reingrés al servei actiu dins dels deu dies naturals següents.
Si no ho fan, se'ls ha de declarar en la situació d'excedència voluntària per interès particular, amb efecte des del dia del cessament, sempre que tinguin, almenys, els cinc anys de serveis efectius en la carrera judicial que exigeix l'article 356. c de la Llei orgànica del poder judicial.
Si no reuneixen aquest requisit, cal procedir d'acord amb el que preveu l'article 206.
D'acord amb el que disposa l'article 311.4 de la Llei orgànica del poder judicial, els qui accedeixen a la carrera judicial per la categoria de magistrat no poden obtenir la situació d'excedència voluntària, excepte en els casos que preveuen l'article 360 bis i les lletres d i e de l'article 356 de la Llei orgànica del poder judicial, fins que no hagin completat el període de serveis efectius en la carrera judicial que estableix l'apartat c de l'article esmentat, de, almenys, cinc anys.
Els qui d'acord amb el que disposen les lletres d i e de l'article 356 de la Llei orgànica del poder judicial pretenguin passar a la situació d'excedència voluntària per cura de fills, d'un menor sota acolliment preadoptiu o permanent, del cònjuge o parella de fet o d'un familiar que es trobi a càrrec seu, en formular la sol·licitud han d'acompanyar-la de la documentació justificativa de la concurrència de les circumstàncies a què es refereix el precepte indicat.
En els supòsits en què el motiu de l'excedència sigui l'acolliment preadoptiu o permanent o la cura del cònjuge, parella de fet o un familiar a què es refereix la lletra e de l'article 356 de la Llei orgànica del poder judicial, l'interessat ha de presentar amb periodicitat anual la documentació que acrediti el manteniment de la situació que va determinar la concessió de l'excedència o, si s'escau, la que justifiqui l'adopció ulterior del menor; altrament, és procedent el reingrés, llevat que l'interessat sol·liciti l'excedència voluntària per interès particular.
El període de permanència en la situació d'excedència per a la cura de fills, menors acollits o per a la cura del cònjuge, parella de fet o d'un familiar és computable a efecte de triennis i drets passius.
També és computable com a temps de servei per calcular els dies de vacances anuals a què es refereix el segon paràgraf de l'article 371.1 de la Llei orgànica del poder judicial.
Durant la permanència en aquesta situació poden participar en cursos de formació.
Durant els dos primers anys, els beneficiaris de la classe d'excedència regulada en el número anterior tenen dret a la reserva de la plaça en la qual exerceixin les seves funcions, al còmput de l'antiguitat i a participar en els concursos de trasllat.
Transcorregut aquest període, aquesta reserva es limita a una plaça en la mateixa província i de categoria igual, i cal sol·licitar, el mes anterior a la finalització del període màxim de permanència, el reingrés al servei actiu; si no ho fan, han de ser declarats d'ofici en la situació d'excedència voluntària per interès particular, sempre que reuneixin el requisit de tenir els cinc anys de serveis efectius exigits per l'article 356. c de la Llei orgànica del poder judicial.
Si no reuneixen aquest requisit, cal procedir d'acord amb el que disposa a l'article 206 d'aquest Reglament.
Dins del còmput de cinc anys, es consideren serveis efectius el temps que l'interessat va meritar antiguitat en les dues primeres anualitats de l'excedència.
Aquesta classe d'excedència voluntària s'ha de concedir amb la declaració prèvia del peticionari, expressiva que no desenvolupa una altra activitat que pugui impedir o menyscabar la cura del fill, del menor acollit o del familiar de què es tracti.
D'acord amb el que disposa la lletra c de l'article 356 de la Llei orgànica del poder judicial, es pot concedir l'excedència voluntària als membres de la carrera judicial quan la sol·licitin per interès particular.
En aquests casos, no és procedent declarar l'excedència voluntària fins a haver completat serveis efectius en la carrera judicial durant els cinc anys immediatament anteriors a la sol·licitud, llevat del que preveu el segon paràgraf de l'article 181.1. c.
El temps mínim de permanència en aquesta situació és de dos anys.
La concessió de la situació d'excedència voluntària per interès particular queda subordinada a les necessitats del servei, especialment quan es constati l'existència d'un endarreriment per una causa imputable al sol·licitant.
La resolució que en disposi la denegació per aquesta causa requereix una motivació expressa.
No es concedeix aquesta classe d'excedència quan l'interessat es trobi subjecte a un expedient disciplinari en tramitació o estigui pendent del compliment d'una sanció prèviament imposada.
Els membres de la carrera judicial que desitgin participar com a candidats a les eleccions per accedir a càrrecs públics representatius al Parlament Europeu, Corts Generals, assemblees legislatives de les comunitats autònomes o corporacions locals, han de sol·licitar prèviament l'excedència voluntària.
Si no resulten elegits, han d'optar, i comunicar-ho al Consell General del Poder Judicial, per la permanència en la situació d'excedència voluntària o pel reingrés al servei actiu.
Si opten pel reingrés, han de sol·licitar-lo en el termini de trenta dies naturals següents a la data de proclamació definitiva de candidats electes; si no ho fan, han de ser declarats en situació d'excedència voluntària per interès particular sempre que tinguin cinc anys de serveis efectius en la carrera judicial, tal com exigeix la lletra c de l'article 356 de la Llei orgànica del poder judicial.
Si no tenen aquesta antiguitat i no sol·liciten el reingrés en la carrera judicial, s'ha de procedir d'acord amb el que disposa l'article 206.
Els jutges i magistrats que siguin nomenats per a un càrrec polític o de confiança, llevat dels supòsits enunciats en l'article 351 de la Llei orgànica del poder judicial, o per a càrrec públic representatiu al Parlament Europeu, Congrés dels Diputats, Senat o assemblees legislatives de les comunitats autònomes o de les corporacions locals, han de comunicar al Consell General del Poder Judicial l'acceptació del càrrec per al qual hagin estat nomenats o la renúncia a aquest dins dels vuit dies naturals següents a la publicació del nomenament en el Butlletí Oficial de l'Estat o en el de la comunitat autònoma corresponent.
L'acceptació o la presa de possessió d'aquest càrrec determina automàticament la declaració del nomenat en situació d'excedència voluntària, amb aplicació del règim que prescriu la Llei orgànica del poder judicial.
Llevat del que disposen els articles 358.2 i 360 bis de la Llei orgànica del poder judicial i preceptes concordants d'aquest Reglament respecte de l'excedència voluntària per a la cura de fills, de menors en acolliment, cònjuges, parelles de fet i de familiars, així com per a l'excedència per raó de violència sobre la dona, la situació d'excedència voluntària no produeix cap reserva de plaça, no dóna lloc a la meritació de retribucions ni el temps de permanència en aquesta situació és computable a efectes d'ascensos, antiguitat o drets passius.
D'acord amb el que disposa l'article 360 bis de la Llei orgànica del poder judicial, les jutgesses i magistrades víctimes de la violència sobre la dona tenen dret a passar a la situació d'excedència que preveu aquest capítol, sense necessitat d'haver prestat un temps mínim de serveis previs, i poden romandre en aquesta situació fins a un màxim de tres anys.
El Consell General del Poder Judicial ha d'acordar, mitjançant una resolució motivada, sobre la concessió d'aquest tipus d'excedència, a la vista de la sol·licitud de la interessada i l'estat del procediment penal que s'hagi incoat.
Durant els sis primers mesos tenen dret a la reserva del lloc de treball que prèviament ocupaven.
Aquest període és computable a efectes d'ascensos, triennis i drets passius.
Aquest període també és commensurable com a temps de servei per calcular els dies de vacances anuals a què es refereix el segon paràgraf de l'article 371.1 de la Llei orgànica del poder judicial.
Aquest període es pot prorrogar per períodes de tres mesos, fins a un màxim de divuit, amb manteniment dels mateixos drets, quan de les actuacions realitzades per a la tutela judicial resulti que l'efectivitat del dret de la víctima ho exigeix d'aquesta manera.
Les jutgesses i magistrades en situació d'excedència per raó de violència sobre la dona han de percebre, durant els dos primers mesos d'aquesta excedència, les retribucions íntegres i, si s'escau, les prestacions familiars per fills a càrrec seu.
El reingrés al servei actiu de les jutgesses i magistrades en situació administrativa d'excedència per raó de violència sobre la dona de durada no superior a sis mesos o, si s'escau, pel període que s'hagi prorrogat d'acord amb el que disposa el número 3 d'aquest article, s'ha de produir en el mateix òrgan jurisdiccional respecte del qual tinguin reserva de plaça, llevat que persisteixi la necessitat de protecció efectiva o d'assistència social integral; en aquest cas es poden beneficiar de l'adscripció provisional que preveu l'article 145.
Si el període de durada de l'excedència és superior a sis mesos o al termini prorrogat al qual s'ha fet esment en el número 3 d'aquest article, el reingrés exigeix que les jutgesses i magistrades participin en tots els concursos que s'anunciïn per cobrir places de la seva categoria fins a obtenir destinació.
Si no ho fan, han de ser declarades en situació d'excedència voluntària per interès particular, sempre que reuneixin el requisit de tenir els cinc anys de serveis efectius que exigeix l'article 356. c de la Llei orgànica del poder judicial.
Si no reuneixen aquest requisit, s'ha de procedir d'acord amb el que disposa l'article 206.
Dins del còmput dels cinc anys, s'hi inclou el període de permanència en situació d'excedència per raó de violència sobre la dona.
La suspensió de funcions als jutges i magistrats, que pot ser provisional o definitiva, té lloc en els casos següents, d'acord amb el que disposa l'article 383 del Llei orgànica del poder judicial:
Quan s'hagi declarat que escau procedir contra ells per delictes comesos en l'exercici de les seves funcions.
Quan per qualsevol altre delicte dolós s'hagi dictat contra ells una interlocutòria de presó, de llibertat sota fiança o de processament.
Quan es decreti en un expedient disciplinari o d'incapacitat, ja sigui amb caràcter provisional o definitiu.
Per sentència ferma condemnatòria en la qual s'imposi com a pena principal o accessòria la de suspensió, sempre que no sigui procedent la separació.
D'acord amb el que disposen els articles 362 i 424 de la Llei orgànica del poder judicial, sempre que apareguin indicis racionals de la comissió d'una falta molt greu, la Comissió Disciplinària del Consell General del Poder Judicial pot acordar amb caràcter cautelar, a iniciativa pròpia o a proposta de l'instructor delegat, la suspensió provisional de l'expedientat per un període de sis mesos, que pot ser superior en cas de paralització del procediment per causa imputable a l'interessat.
Aquesta decisió s'ha d'adoptar mitjançant una resolució motivada degudament, un cop oït l'instructor delegat i amb l'audiència prèvia del jutge o magistrat contra el qual es dirigeixi l'expedient disciplinari i del Ministeri Fiscal, en un termini comú no superior a cinc dies.
A l'empara del que disposa l'article 383.3r de la Llei orgànica del poder judicial, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial pot acordar la suspensió provisional dels qui es trobin incursos en un expedient de jubilació per incapacitat, sempre que, mitjançant una resolució motivada degudament, s'apreciï en l'afectat indicis de patir limitacions greument impeditives per exercir la funció jurisdiccional.
Per adoptar aquesta mesura s'ha de seguir la tramitació que preveu l'article 286.
S'ha de disposar la suspensió provisional de funcions quan en un procediment penal s'hagi declarat que escau procedir contra els jutges i magistrats per qualsevol delicte comès en l'exercici de les seves funcions, en els termes que preveu el número següent, o quan per qualsevol altre delicte dolós s'hagi dictat contra ells una interlocutòria de presó, de llibertat sota fiança, de processament o d'obertura de judici oral, una vegada aquestes resolucions hagin esdevingut fermes.
És procedent acordar la suspensió provisional dels jutges i magistrats respecte dels quals se segueixi un procediment per qualsevol delicte comès en l'exercici de les seves funcions, quan en el procediment penal es dicti una interlocutòria d'obertura de judici oral, de presó provisional, de llibertat sota fiança o de processament, una vegada adquireixin fermesa.
La Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, amb l'audiència prèvia del Ministeri Fiscal i de l'interessat, ha de resoldre sobre la suspensió provisional, així que rebi la comunicació del jutge o del tribunal al qual es refereix l'article 384.1 de la Llei orgànica del poder judicial o qualsevol de les parts personades en el procediment penal o el Ministeri Fiscal li remeti el testimoniatge de les resolucions a què es refereixen els números anteriors.
La suspensió provisional acordada pel motiu a què es refereix el número 1 d'aquest article ha de durar fins que en el procediment penal recaigui una sentència o una interlocutòria de sobreseïment.
El jutge o magistrat declarat en suspensió provisional ha de quedar privat de l'exercici de les funcions judicials durant el temps que duri la suspensió.
El suspens provisional té dret a percebre les seves retribucions bàsiques, excepte en el cas de paralització del procediment disciplinari per una causa imputable a ell, fet que comporta la pèrdua de tota retribució mentre es mantingui la paralització.
Tampoc no ha d'acreditar cap haver en cas d'incompareixença o de rebel·lia.
Quan la suspensió no sigui declarada definitiva ni tampoc s'acordi la separació del servei, el temps de durada d'aquella s'ha de computar com de servei actiu i s'ha d'acordar la reincorporació immediata del suspès a la seva plaça, amb reconeixement de tots els drets econòmics i altres que escaiguin des de la data en què va tenir efecte la suspensió, llevat dels havers corresponents als períodes d'incompareixença, rebel·lia o paralització del procediment disciplinari per causa imputable a l'interessat.
Quan la suspensió sigui declarada definitiva o s'acordi la separació del servei, el temps de durada de la suspensió provisional no s'ha de computar com a servei actiu.
La suspensió té caràcter definitiu quan s'imposi en virtut d'una sentència penal ferma o com a sanció disciplinària també ferma.
En ambdós casos, s'ha d'abonar el temps de suspensió provisional.
Quan la suspensió definitiva sigui superior a sis mesos, implica la pèrdua de la destinació i la vacant s'ha de cobrir en forma ordinària.
En tot cas, la suspensió definitiva suposa la privació de tots els drets i facultats inherents a la condició de jutge o magistrat fins que, si s'escau, el suspès reingressi al servei actiu.
El reingrés al servei actiu dels jutges i magistrats que es trobin en la situació de serveis especials s'ha de produir en la forma que preveu l'article 180.
Llevat dels supòsits en els quals es reconeix el dret a la reserva de plaça, perquè es produeixi el reingrés al servei actiu dels membres de la carrera judicial procedents de la situació d'excedència voluntària que, si s'escau, obtinguin la declaració d'aptitud corresponent, aquests estan obligats a participar en tots els concursos que s'anunciïn per cobrir les places de la seva categoria i a sol·licitar totes les places vacants fins a obtenir destinació.
Si no ho fan, se'ls ha de declarar en situació d'excedència voluntària per interès particular, i queda sense efecte la declaració d'aptitud.
El reingrés dels excedents voluntaris, llevat dels que hagin obtingut el reconeixement d'aquesta situació per un període de fins a dos anys, per a la cura de fills, de menors sota acolliment permanent o preadoptiu o per a la cura d'un familiar, cònjuge o parella de fet, o en supòsits d'excedència per raó de violència sobre la dona la durada dels quals no superi el termini que preveu l'article 360 bis de la Llei orgànica del poder judicial, ha d'anar precedit d'una sol·licitud de reingrés adreçada al Consell General del Poder Judicial.
Els excedents voluntaris per les causes que preveuen les lletres a i b de l'article 356 de la Llei orgànica del poder judicial han d'acompanyar la sol·licitud de reingrés al servei actiu d'un certificat expedit per la direcció de personal del cos, escala, carrera, organisme o entitat de procedència, acreditatiu dels serveis prestats fins al seu cessament i de si han estat o no sancionats i, si s'escau, del tipus de falta disciplinària i sanció imposades.
En aquests supòsits, produït el cessament en el càrrec o servei, han de sol·licitar el reingrés en el servei actiu en el termini màxim de deu dies, a comptar de l'endemà del cessament.
Si no ho fan així, se'ls ha de declarar en situació d'excedència voluntària per interès particular.
En els supòsits d'excedència voluntària que preveuen les lletres d i e de l'article 356 de la Llei orgànica del poder judicial i d'excedència per raó de violència sobre la dona en què resulti necessària la sol·licitud de reingrés al servei actiu, els jutges i magistrats ho han de sol·licitar el mes anterior a la finalització del període màxim de permanència en aquella.
Han d'acompanyar la sol·licitud de reingrés d'un certificat d'antecedents penals, un certificat mèdic oficial demostratiu de no trobar-se incapacitat, físicament o psíquicament, per acomplir la funció judicial i d'una declaració de no estar incurs en una causa d'incapacitat o incompatibilitat per exercir el càrrec judicial.
Els jutges i magistrats que es trobin en situació d'excedència voluntària per la causa que preveu la lletra f de l'article 356 de la Llei orgànica del poder judicial han de sol·licitar el reingrés dins el termini al qual es refereix l'apartat 2 d'aquest article.
Una vegada sol·licitat el reingrés al servei actiu, queden adscrits al president del tribunal superior de justícia de la comunitat autònoma de la seva última destinació, fins que obtinguin lloc de la seva categoria a la província o, si no n'hi ha, a la comunitat autònoma de l'última destinació esmentada, per a l'adjudicació de la qual tenen preferència.
Si no resulten elegits per als càrrecs públics a què es refereix l'article indicat en el número anterior, el reingrés s'ha de produir d'acord amb el que disposa l'article 184.
Llevat que la suspensió definitiva imposada per una sanció disciplinària no excedeixi els sis mesos, el jutge o magistrat la suspensió del qual s'hagi acordat amb caràcter definitiu ha de sol·licitar el reingrés en el servei actiu amb un mes d'antelació a la finalització del període de suspensió.
Si no ho fa, se l'ha de declarar en situació d'excedència voluntària per interès particular, amb efecte des de la data en què finalitzi el període de suspensió, sempre que tingui cinc anys de serveis efectius en la carrera judicial, tal com exigeix l'article 356. c de la Llei orgànica del poder judicial.
Si no té aquesta antiguitat, cal atenir-se al que preveu l'article 206.
El reingrés al servei actiu dels suspesos definitius requereix la declaració d'aptitud prèvia per part del Consell General del Poder Judicial, el qual, amb aquesta finalitat, ha de practicar les actuacions que preveu el número 1 de l'article següent.
La sol·licitud de reingrés s'ha d'acompanyar d'un certificat acreditatiu d'haver complert o estar pròxim a complir la sanció disciplinària o pena imposada, d'un certificat d'antecedents penals i d'una declaració de no estar incurs en una causa d'incapacitat o d'incompatibilitat per exercir la funció judicial.
Sens perjudici d'això, el Consell General del Poder Judicial pot practicar totes les actuacions que estimi pertinents i demanar tots els informes i documentació que consideri necessaris per valorar l'aptitud del sol·licitant per acomplir les funcions judicials.
Quan la suspensió definitiva hagi estat imposada com a sanció disciplinària per un temps no superior a sis mesos, el suspès es pot incorporar a la seva destinació l'endemà de la finalització del període de suspensió, i ha de dirigir a la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial una declaració en què manifesti que no està incurs en cap causa d'incapacitat o incompatibilitat per acomplir el càrrec judicial.
Si no s'hi reincorpora, ha de ser declarat en situació d'excedència voluntària per interès particular sempre que tingui el temps de serveis efectius a què es refereix l'article 197.1.
Per al reingrés al servei actiu dels excedents voluntaris per interès particular, juntament amb la sol·licitud de reingrés, aquests han d'aportar la documentació i la declaració que preveu l'article 196.3.
Quan hagin estat en aquesta situació un temps superior a deu anys s'exigeix la prèvia declaració d'aptitud, per a la qual cosa el Consell General del Poder Judicial pot sol·licitar la documentació i els informes que esmenta l'article 198.1.
Després de la declaració d'aptitud, el jutge o magistrat que, procedent de la situació de suspensió definitiva que comporti la pèrdua de la destinació o d'excedència voluntària per interès particular, hagi sol·licitat reingressar al servei actiu ha de participar en tots els concursos que s'anunciïn per proveir places de la seva categoria i sol·licitar totes les places fins a obtenir destinació.
Si no ho fa, queda sense efecte la declaració d'aptitud i se l'ha de declarar en situació d'excedència voluntària per interès particular, sempre que reuneixi el requisit de tenir cinc anys de serveis en la carrera judicial, i no hagi sol·licitat el reingrés per no perdre la condició de jutge o magistrat.
Si al jutge o magistrat li és denegada la declaració d'aptitud, aquest ha de romandre en situació assimilada a l'excedència a què es refereix l'article 181.2 d'aquest Reglament, mentre no desapareguin les causes determinants de la denegació.
El qui sigui rehabilitat a l'empara del que disposa l'article 323.3 de la Llei orgànica del poder judicial, se l'ha de destinar a la vacant que triï de les corresponents a la seva categoria i per a les quals reuneixi les condicions legals, dins de les que hagin quedat desertes en el concurs; altrament, serà destinat forçosament.
Així que reingressin els excedents per cura de fills, familiars, cònjuges o parelles de fet o per raó de violència sobre la dona, quan no existeixi un nombre de vacants suficient, la concurrència de peticions per adjudicar-les entre els qui han de reingressar al servei actiu s'ha de resoldre per l'ordre següent, d'acord amb el que disposa l'article 368 de la Llei orgànica del poder judicial:
Els qui no obtinguin plaça han de quedar adscrits, sota el règim que preveu l'article 118 de la Llei orgànica del poder judicial, al tribunal superior de justícia de la seva última destinació durant el servei actiu.
Els jutges i magistrats reingressats tenen dret al còmput de l'antiguitat des de la data de nomenament per a la destinació i a l'abonament d'havers a partir de la data de la possessió a la destinació per al qual van ser nomenats i han de passar a ocupar en l'escalafó el lloc que els correspongui en la categoria pels anys de servei.
D'acord amb el que disposa l'article 366.1 de la Llei orgànica del poder judicial, el reingrés dels suspesos definitius produeix efectes econòmics i administratius des de la data d'extinció de la responsabilitat penal o disciplinària.
El canvi de situació administrativa en què es trobin els jutges i magistrats pot tenir lloc sempre que reuneixin els requisits exigits en cada cas sense necessitat del reingrés previ al servei actiu.
Els jutges i magistrats, sigui quina sigui la seva situació administrativa, han de comunicar al Consell General del Poder Judicial les circumstàncies que hagin de produir el canvi de situació.
En els supòsits que preveuen els articles 182.3, 184.1, 186.5, 197.1 i 198.2, quan el jutge o magistrat no s'hagi incorporat o no hagi sol·licitat el reingrés al servei actiu en el termini que preveu aquest títol se l'ha de requerir perquè manifesti si es reincorpora, sol·licita el reingrés al servei actiu o renuncia a la carrera judicial, i advertir-lo que, si no s'hi pronuncia en el termini de deu dies naturals, s'entén que hi renuncia.
La Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial resol sobre la situació administrativa de jutges i magistrats.
Contra l'acord d'aquesta Comissió Permanent, s'hi pot interposar el recurs que escaigui legalment davant el Ple del Consell General del Poder Judicial, en els terminis, la forma i els motius que estableix la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
El Ple del Consell General del Poder Judicial resol sobre la pèrdua de la condició de jutge o magistrat.
Contra l'acord del Ple s'hi pot interposar un recurs contenciós administratiu davant la Sala Tercera del Tribunal Suprem en el termini de dos mesos, comptat de data a data des de la notificació a l'interessat en forma legal.
Els jutges i magistrats tenen dret a gaudir d'un permís anual de vacances i dels permisos i les llicències, en les condicions que estableixen la Llei orgànica del poder judicial i aquest Reglament.
El permís anual de vacances té la durada mínima de vint-i-dos dies hàbils o dels dies que proporcionalment corresponguin, si el temps de serveis prestats durant l'any com a jutges o magistrats és menor.
A l'efecte que preveu aquest article, no es consideren dies hàbils els dissabtes.
Els jutges de nou ingrés tenen dret que se'ls computi com a temps servit el transcorregut des del nomenament com a jutges en pràctiques fins al moment de la presa de possessió en la primera destinació com a jutges de carrera.
Els jutges i magistrats tenen dret a un dia hàbil addicional en complir els quinze anys de servei, i s'hi ha d'afegir un dia hàbil més en complir els vint, vint-i-cinc i trenta anys de servei respectivament, fins a un total de vint-i-sis dies hàbils per any natural.
Els presidents de sala i els magistrats del Tribunal Suprem i de la resta dels tribunals han de gaudir d'aquest permís durant el mes d'agost, amb excepció d'aquells als quals correspongui formar la sala que preveuen els articles 61 i 180 de la Llei orgànica del poder judicial, que poden gaudir-ne en una altra època.
Els titulars dels òrgans unipersonals han de gaudir del permís de vacances durant el període comprès entre l'1 de juny i el 30 de setembre de cada any, llevat d'autorització expressa per gaudir-ne en un altre període del president de l'Audiència Nacional o dels presidents dels tribunals superiors de justícia, segons els casos, atesa la concurrència de circumstàncies degudament justificades.
No obstant això, el jutge o magistrat que es trobi malalt durant el període ordinari per al gaudi de vacances, pot fer efectiu el seu dret fora d'aquest període; si ha finalitzat l'any natural, pot gaudir-ne en l'anualitat següent.
Els dies de vacances que, en la nova dimensió conferida pel paràgraf primer de l'article 371.1 de la Llei orgànica del poder judicial, excedeixin un mes, així com els dies addicionals per raó d'antiguitat, es poden fer de manera conjunta a continuació del mes indicat o en qualsevol altre moment, sempre que la concurrència de circumstàncies excepcionals en l'òrgan judicial no n'impedeixi el gaudi en el període sol·licitat.
El president de l'Audiència Nacional i els presidents dels tribunals superiors de justícia han de vetllar perquè el gaudi del permís anual de vacances dels jutges i magistrats titulars d'òrgans unipersonals coincideixi amb el període que assenyala el número 5 de l'article anterior i ha de garantir, en tot cas, que el servei quedi degudament atès durant aquell.
Abans del dia 1 de juny de cada any, la Sala de Govern de l'Audiència Nacional i dels tribunals superiors de justícia han d'aprovar el règim de permanència dels jutges i magistrats durant el període ordinari de gaudi de les vacances, amb les previsions necessàries sobre la substitució d'aquells que es trobin gaudint de les vacances anuals mitjançant els procediments que preveu la Llei orgànica del poder judicial.
Aquesta mesura s'ha d'adoptar arran de l'aprovació o modificació de la proposta que amb aquesta finalitat formuli la junta de jutges corresponent.
Si no hi ha hagut cap proposta, abans d'adoptar qualsevol decisió la Sala de Govern ha de demanar el parer de la junta de jutges afectada.
Una vegada aprovat per la Sala de Govern el pla de vacances d'estiu i notificat en forma legal als afectats, no cal la petició expressa de permís per part dels jutges i magistrats que hagin de gaudir de vacances en el període ordinari a què es refereix l'article 210.5.
D'acord amb el que disposa l'article 372 de la Llei orgànica del poder judicial, el permís anual de vacances es pot denegar per al temps en el qual se sol·liciti, en atenció al nombre d'assumptes pendents en un jutjat o tribunal per endarreriment imputable al jutge o magistrat, per l'acumulació de peticions de llicències al territori o quan per altres circumstàncies excepcionals es pugui perjudicar el funcionament regular de l'Administració de justícia.
En tot cas, la denegació del permís s'ha d'acordar en una resolució motivada.
D'acord amb el que disposa l'article 373.4 de la Llei orgànica del poder judicial, els jutges i magistrats poden gaudir de permisos de tres dies hàbils, sense que puguin excedir sis permisos en l'any natural ni un al mes.
El gaudi dels tres dies a què s'estenen aquests permisos ha de ser continuat, i s'entén consumit el permís encara que només s'hagi utilitzat parcialment.
Als efectes d'aquest article, no s'imputen els dissabtes ni els dies festius.
Els permisos de tres dies no es poden acumular entre ells ni al període de vacances, excepte que entre aquests períodes hagi transcorregut algun dia inhàbil; llevat del supòsit que preveu el segon paràgraf del número 3 d'aquest article, la denegació del permís ha de ser excepcional i estar subordinada al bon funcionament del servei.
En l'escrit de petició del permís s'ha de fer constar l'existència d'assenyalaments, vistes o deliberacions en els dies sol·licitats.
Quan es tracti d'òrgans unipersonals, el peticionari ha de concretar a qui correspondria fer-se càrrec de l'òrgan durant l'absència del sol·licitant.
El permís sol·licitat pot ser denegat quan els dies de què es pretengui gaudir coincideixin amb assenyalaments, vistes o deliberacions.
No s'ha de denegar el permís per aquest motiu quan els assenyalaments, les vistes o deliberacions s'hagin establert amb anterioritat a la petició del permís, per raó de la sobrecàrrega de feina de l'òrgan judicial, o el permís s 'hagi sol·licitat per motius imprevisibles o d'urgència.
Els jutges i magistrats amb destinació a les Illes Canàries poden acumular diversos permisos de tres dies corresponents a un sol any.
La competència per atorgar els permisos correspon al president del Tribunal Suprem, de l'Audiència Nacional o del tribunal superior de justícia, segons s'escaigui.
El president del Tribunal Suprem ha de resoldre sobre la petició d'aquests permisos que formulin el president de l'Audiència Nacional i els dels tribunals superiors de justícia.
Les resolucions denegatòries del permís o del seu gaudi en el temps per al qual se sol·liciti han de ser fonamentades i susceptibles de recurs d'alçada o de revisió, si s'escau, davant el Consell General del Poder Judicial en els terminis, pels motius i en les formes que estableix la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Els permisos no afecten el règim retributiu de qui en gaudeix.
Els jutges i magistrats tenen dret a un permís extraordinari pel temps indispensable per complir un deure inexcusable de caràcter públic.
La competència per atorgar aquest permís correspon a la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, davant la qual s'ha de formular la sol·licitud oportuna.
Els jutges i magistrats tenen dret a una llicència de quinze dies hàbils per raó de matrimoni, que es pot gaudir en dies anteriors o posteriors a la celebració, indistintament.
L'atorgament és de concessió obligatòria, i cal justificar la celebració del matrimoni.
La competència per concedir-la correspon als presidents indicats en l'article 215.
Les jutgesses i magistrades tenen dret en cas de part a una llicència de setze setmanes ininterrompudes, que s'amplien dues setmanes més en el supòsit de discapacitat del fill i per cada fill a partir del segon, en els supòsits de part múltiple.
En els casos de part prematur i en aquells en què per una altra causa el nadó hagi de romandre hospitalitzat després del part, aquest permís s'amplia durant el període d'hospitalització del nounat, per un màxim de tretze setmanes addicionals.
La interessada pot distribuir lliurement el període de llicència, sempre que sis setmanes siguin immediatament posteriors al part.
L'altre progenitor membre de la carrera judicial té dret al gaudi d'aquest període per a la cura del fill en cas de mort de la mare.
Quan ambdós progenitors treballin, la mare, en iniciar-se el període de descans per maternitat, pot optar perquè l'altre progenitor gaudeixi d'una part determinada i ininterrompuda del període de descans posterior al part, bé de manera simultània o successiva amb el de la mare.
En el cas de gaudi simultani dels dos períodes de descans, la suma d'aquests no ha d'excedir les setze setmanes previstes o les que corresponguin en cas de discapacitat del fill o en cas de part múltiple.
Arribat el moment previst per a la reincorporació de la mare a la feina, si aquesta no s'hi reincorpora perquè es troba en situació de risc pel part o lactància natural, en els termes que estableix l'article 58 de la Llei orgànica 3/2007, de 22 de març, per a la igualtat efectiva de dones i homes, o perquè es trobi en qualsevol altra situació de risc per a la seva salut, l'altre progenitor pot continuar gaudint del permís de maternitat inicialment cedit.
Els membres de la carrera judicial tenen dret a una llicència per adopció o acolliment, tant preadoptiu com permanent o simple, de setze setmanes ininterrompudes, que s'amplia dues setmanes més en el supòsit de discapacitat del menor adoptat o acollit i per cada fill o menor, a partir del segon, en els supòsits d'adopció o acolliment múltiple.
El permís comença a comptar a elecció de l'interessat, bé a partir de la decisió administrativa o judicial d'acolliment, bé a partir de la resolució judicial de constitució de l'adopció.
En cap cas un mateix menor no pot donar dret a diversos períodes de gaudi d'aquest permís.
En el cas que tots dos adoptants treballin, el permís es pot distribuir a la seva elecció, i es pot gaudir de manera simultània o successiva, sempre en períodes ininterromputs.
En el cas de gaudi simultani dels dos períodes de descans, la suma d'aquests no pot excedir les setze setmanes previstes, o les que corresponguin en cas de discapacitat del fill o en cas de part múltiple.
En els casos d'adopció o acolliment internacional en què calgui el desplaçament previ dels adoptants al país d'origen de l'adoptat, els membres de la carrera judicial tenen dret, a més, a un permís de fins a dos mesos de durada.
En el cas que tots dos adoptants treballin, el temps es pot distribuir a sol·licitud dels interessats.
En els casos d'adopció o acolliment internacional, el permís es pot iniciar fins a quatre setmanes abans de la resolució judicial de constitució de l'adopció o de la decisió administrativa o judicial d'acolliment.
D'acord amb el que disposa l'article 373.6 de la Llei orgànica del poder judicial, els jutges i magistrats tenen dret a un permís de paternitat de quinze dies pel naixement, l'acolliment o l'adopció d'un fill, que pot gaudir el pare o l'altre progenitor, a partir de la data de naixement, de la decisió administrativa o judicial d'acolliment o de la resolució judicial constitutiva de l'adopció.
Aquest permís és independent del gaudi compartit dels permisos que preveuen els articles 218 i 219.
El temps transcorregut durant el gaudi dels permisos reconeguts en els articles precedents es computa com de servei efectiu a tots els efectes, amb la garantia de la plenitud de drets econòmics i professionals dels membres de la carrera judicial durant tot el període de durada del permís i, si s'escau, durant els períodes posteriors al gaudi d'aquest, si el dret a percebre algun concepte retributiu es determina en funció del període de gaudi del permís.
D'acord amb el que disposa l'article 373.7 de la Llei orgànica del poder judicial, els jutges i magistrats tenen dret als permisos, llicències i reduccions de jornada següents per conciliar la vida personal, familiar i laboral, degudament adaptats a les particularitats de la carrera judicial:
a ) Per lactància d'un fill menor de dotze mesos, les jutgesses i magistrades tenen dret a una reducció de la jornada en el període d'audiència pública d'una hora.
Així mateix, les jutgesses i magistrades poden sol·licitar la substitució del temps de lactància per un permís retribuït que acumuli en jornades completes el temps corresponent.
Els jutges i magistrats poden exercir el dret a la reducció de jornada o al gaudi del permís substitutori, en el cas que ambdós progenitors treballin.
b ) Pel naixement de fills prematurs o que per qualsevol altra causa hagin de romandre hospitalitzats a continuació del part, tenen dret a reduir la jornada en el període d'audiència pública fins a un màxim de dues hores.
c ) Les jutgesses i magistrades embarassades tenen dret a la concessió de permís per realitzar exàmens prenatals i de tècniques de preparació al part.
d ) Per mort, accident o malaltia greu del cònjuge, de la persona a la qual estigui unit per una relació d'afectivitat anàloga o d'un familiar dins del primer grau de consanguinitat o afinitat, tenen dret a una llicència de tres dies hàbils, quan el succés es produeixi a la mateixa localitat, i de cinc dies hàbils, quan tingui lloc en una localitat diferent.
Quan es produeixi alguna de les circumstàncies esmentades respecte a un familiar dins del segon grau de consanguinitat o afinitat, la llicència és de dos dies hàbils, si té lloc a la mateixa localitat, i de quatre dies hàbils, si es produeix en una localitat diferent.
e ) Per raons de guarda legal, quan tinguin la cura directa d'algun menor de dotze anys, d'una persona gran que requereixi una dedicació especial o d'una persona amb discapacitat que no desenvolupi una activitat retribuïda, tenen dret a reduir la jornada en el període d'audiència pública durant les hores necessàries per atendre les obligacions de guarda legal, amb la disminució proporcional de les seves retribucions.
El temps de reducció per aquest motiu no pot ser superior al cinquanta per cent de la jornada abans indicada.
f ) Per cura d'un familiar de primer grau, cònjuge o persona a la qual estigui unit per una relació anàloga d'afectivitat tenen dret a sol·licitar, amb caràcter retribuït, una reducció de fins al cinquanta per cent de la jornada en el període d'audiència pública per un termini màxim d'un mes.
Aquest període es pot prorrogar si les circumstàncies es mantenen i no hi ha més d'un titular d'aquest dret pel mateix fet causant.
A partir de la pròrroga del primer mes de llicència, s'ha d'aplicar la disminució proporcional de les retribucions.
g ) Per cura directa d'un familiar, fins al segon grau de consanguinitat o afinitat, cònjuge o persona a la qual estigui unit per una relació anàloga d'afectivitat que, per raons d'edat, accident o malaltia, no pugui valer-se pel seu compte i no desenvolupi una activitat retribuïda, tenen dret a reduir la jornada durant el període d'audiència pública, en les hores necessàries per atendre les obligacions de guarda legal, amb la disminució proporcional de les seves retribucions.
El temps de reducció màxim és el que preveu l'apartat e d'aquest article.
h ) Per a la cura, durant l'hospitalització i el tractament continuat, del fill menor d'edat, per naturalesa o adopció o, en els supòsits d'acolliment preadoptiu o permanent del menor que estigui afectat per càncer (tumors malignes, melanomes i carcinomes) o per qualsevol altra malaltia greu que impliqui un ingrés hospitalari de llarga durada i requereixi la necessitat de la seva cura directa, contínua i permanent, fins que el menor compleixi els 18 anys, com a màxim, tenen dret a reduir la jornada en el període d'audiència pública, almenys, en la meitat de la seva durada.
Quan concorrin en els dos progenitors, adoptants o acollidors de caràcter preadoptiu o permanent les circumstàncies necessàries per tenir dret a aquest permís o, si s'escau, puguin tenir la condició de beneficiaris de la prestació que estableix per a aquest fi el règim de la Seguretat Social que els sigui aplicable, el dret a gaudir-ne només pot ser reconegut a favor d'un d'ells.
i ) Pel temps indispensable per complir un deure relacionat amb la conciliació de la vida familiar i laboral.
j ) Per trasllat de domicili sense canvi de residència, tenen dret a llicència d'un dia.
La concessió de les reduccions de la jornada d'audiència pública està vinculada a la planificació de la càrrega de feina que suporta l'òrgan judicial, especialment dels assenyalaments de vistes, judicis i pràctica de diligències.
Sens perjudici del que disposen aquest article i el número 2 de l'article 226, el Consell General del Poder Judicial ha d'adoptar totes les mesures que resultin necessàries per garantir la continuïtat en l'exercici de la funció jurisdiccional o altres necessitats del servei.
El gaudi de la reducció de jornada en hores d'audiència pública que preveu aquest Reglament no ha d'interrompre les vistes, judicis, deliberacions, pràctica de proves o de diligències que hagi de practicar el beneficiari d'aquest dret.
Per als dies en què hi hagi assenyalats aquests actes, la reducció de jornada ha de començar i concloure abans de l'inici d'aquells, llevat que la seva durada permeti que la reducció pugui materialitzar-se tant a l'inici com al final de les hores d'audiència pública.
A l'hora d'establir els assenyalaments de les vistes, judicis, pràctica de proves o diligències, s'ha de tenir en compte, als efectes que preveu l'article 182 de la Llei d'enjudiciament civil, el dret del jutge o magistrat al gaudi de la reducció de jornada en hores d'audiència pública per tal de compatibilitzar amb aquest dret la continuïtat en la realització dels actes esmentats.
Durant el servei de guàrdia, en les seves diverses modalitats, no es pot portar a terme la reducció de jornada abans indicada.
El temps de reducció que no es pugui fer durant el servei de guàrdia ha d'operar com a crèdit horari i se n'ha de gaudir en jornades completes.
Per als magistrats que prestin els seus serveis en òrgans col·legiats, la reducció de jornada en hores d'audiència pública que preveu l'article 223 amb caràcter general pot ser substituïda, amb la sol·licitud prèvia d'aquests, per una disminució proporcional de les ponències d'assumptes sense vista que els corresponguin o, si s'escau, de les de vistes i judicis als quals hagin d'assistir.
En aquest supòsit, s'ha d'aplicar la disminució proporcional de retribucions que correspongui a la modalitat de reducció de jornada en hores d'audiència pública substituïda.
Les absències de les jutgesses i magistrades víctimes de violència sobre la dona tenen la consideració de justificades pel temps i en les condicions que determini el Consell General del Poder Judicial, amb l'informe previ dels serveis socials d'atenció a la víctima o de salut, segons que escaigui.
Les jutgesses i magistrades víctimes de violència de gènere, per fer efectiva la seva protecció o el seu dret d'assistència social integral, tenen dret a la reducció de la jornada durant les hores d'audiència pública amb disminució proporcional de la retribució, o a la reordenació del temps de treball mitjançant l'adaptació de l'horari, en els termes que disposi el Consell General del Poder Judicial.
La concessió de la llicència per reducció de jornada o la reordenació del temps de treball mitjançant l'adaptació de l'horari per raó de violència de gènere sobre la jutgessa o magistrada correspon a la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, que ha de decidir d'acord amb els criteris que estableixen els articles 224 i 226.2 l'abast temporal de la reducció i ha d'aplicar les tècniques de flexibilització i ordenació del treball, i acordar les mesures de substitució o reforç necessàries, ateses les circumstàncies exposades per la sol·licitant i els criteris aprovats per aquest òrgan.
La competència per atorgar els permisos i les llicències que reconeix aquest capítol correspon a la presidència dels òrgans esmentats en l'article 215 d'aquest Reglament, que resolen la sol·licitud tenint en compte les circumstàncies al·legades pel sol·licitant i, si s'escau, la documentació que les acredita aportada per l'interessat amb la petició.
La resolució ha d'estar sempre motivada en cas de ser desestimatòria de la pretensió.
No obstant això, la competència per atorgar les reduccions de jornada durant les hores d'audiència pública o, si s'escau, la disminució proporcional de ponències o d'assistència a judicis i vistes correspon a la Comissió Permanent del Consell General del Poder judicial, a proposta de la Sala de Govern i amb l'informe previ del Servei d'Inspecció.
Als efectes que preveu l'article 188 de la Llei orgànica del poder judicial, el dret a la reducció de jornada en hores d'audiència pública no ha de repercutir en la durada d'aquesta.
Amb aquesta finalitat, s'han d'aplicar les mesures de substitució o reforç que resultin necessàries per garantir la compatibilitat entre la continuïtat i regularitat de l'exercici de la funció jurisdiccional i el gaudi d'aquests drets pels jutges i magistrats.
A aquests efectes, el Consell General del Poder Judicial ha d'aprovar mesures de flexibilització, planificació, substitució i qualsevol altra que resulti necessària per garantir l'efectivitat dels permisos, llicències i reduccions de jornada reconeguts als membres de la carrera judicial, així com els criteris per aplicar-les, d'acord amb la valoració individualitzada de la càrrega de feina de cada òrgan jurisdiccional i amb les exigències derivades del compliment de la funció jurisdiccional.
El gaudi dels permisos i llicències reconeguts en aquest capítol no afecta el règim retributiu dels membres de la carrera judicial.
Les reduccions de jornada durant les hores d'audiència pública i la disminució proporcional del nombre de ponències, vistes o judicis dóna lloc a la disminució proporcional de retribucions, en els supòsits previstos expressament.
La concessió dels permisos, llicències i reduccions de jornada que reconeix aquest capítol és compatible amb la participació i assistència als cursos de formació que convoqui el Consell General del Poder Judicial, sempre que això no sigui contrari a la naturalesa del permís, llicència o reducció de jornada.
D'acord amb el que disposa l'article 374 de la Llei orgànica del poder judicial, el jutge o magistrat que a causa de trobar-se malalt no pugui assistir al despatx, ho ha de comunicar al president del qual depengui immediatament.
Els magistrats destinats en òrgans col·legiats ho han de participar, a més, al president de la sala o audiència a la qual pertanyin, i els titulars d'òrgans unipersonals al jutge o magistrat que hagi de fer-se càrrec de la seva substitució.
Si persisteix la malaltia per més de cinc dies, ha de sol·licitar la llicència corresponent.
Quan per la naturalesa de la malaltia no resulti possible la comunicació immediata a què es refereix el número anterior, aquesta s'ha de dur a terme amb la major celeritat possible.
Escau la llicència per malaltia quan la malaltia impedeixi l'acompliment normal de les funcions judicials.
Els seus efectes es retrotreuen al sisè dia de la inassistència al lloc de treball.
No obstant això, sempre que les necessitats del servei ho permetin, es pot conferir una llicència parcial per malaltia quan les indisposicions que pateixi el jutge o magistrat no li impedeixin desenvolupar les funcions judicials, però sí l'acompliment d'aquestes al ritme habitual.
Aquesta llicència dóna lloc, segons el que triï l'interessat i amb aplicació, en el que escaigui, del que disposen els articles 224 a 226, a la concessió de la reducció de jornada en hores d'audiència pública que preveu l'article 223 o, si es troba destinat en un òrgan col·legiat, de la disminució de càrrega de feina a què fa esment l'article 224.5.
Quan l'evolució negativa de la malaltia impedeixi el manteniment d'aquesta llicència, l'interessat passa a gaudir de la llicència ordinària per malaltia.
Les llicències a què es refereixen els números anteriors s'han de sol·licitar acompanyant-les d'un informe mèdic en el qual s'ha d'indicar la naturalesa de la malaltia, la seva incidència en l'exercici de la funció jurisdiccional i una previsió sobre el temps necessari per al restabliment de l'interessat.
La concessió de la llicència correspon, segons els casos, a la Comissió Permanent del Consell General del Poder judicial, al president del Tribunal Suprem, al de l'Audiència Nacional o al del tribunal superior de justícia.
Aquests òrgans poden portar a terme les comprovacions oportunes per verificar l'exactitud de la patologia al·legada i la seva influència en l'acompliment normal de la funció judicial, i sol·licitar, a aquest efecte, els informes d'aquelles entitats o institucions que estimin pertinents, sens perjudici de preservar la confidencialitat deguda, d'acord amb el que disposa la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal, respecte de la informació relativa a la salut de l'afectat.
Els jutges i magistrats que emmalalteixin en període de vacances, llicència o permís fora de la localitat de la seva destinació, poden cursar les peticions per conducte de l'autoritat judicial superior del lloc en què es trobin.
Les llicències per malaltia es concedeixen amb el límit màxim de sis mesos per any computat des de l'inici d'aquestes.
El Consell General del Poder Judicial pot prorrogar-les per períodes mensuals, amb l'informe previ de l'autoritat judicial que va atorgar la llicència inicial, en el qual s'ha de fer constar si escau o no la jubilació per incapacitat permanent.
Cada sol·licitud de pròrroga ha d'anar acompanyada de l'informe mèdic detallat a què es refereix l'article anterior.
Així mateix, es poden fer les comprovacions que s'hi indiquin.
Si d'acord amb el que disposa l'article 387 de la Llei orgànica del poder judicial s'aprecien indicis d'incapacitat permanent en l'afectat, el Consell General del Poder Judicial també pot acordar que es facin aquestes comprovacions.
D'acord amb el que disposa l'article 375 de la Llei orgànica del poder judicial, les llicències per malaltia fins al sisè mes inclusivament no afecten el règim retributiu dels qui les hagin obtingut.
Transcorregut el sisè mes, només donen dret a percebre retribucions bàsiques i per raó de família, sens perjudici de les prestacions complementàries que escaiguin, d'acord amb el règim de Seguretat Social aplicable.
A partir del sisè mes, la llicència parcial per malaltia dóna lloc a la reducció proporcional de retribucions que preveu l'article 223.
Si l'evolució negativa de la malaltia dóna lloc a la concessió d'una llicència ordinària per malaltia, els períodes de temps d'ambdues llicències es computen conjuntament als efectes que preveu el número 1 d'aquest article.
Els jutges i magistrats poden gaudir de llicències, sense limitació d'havers, per realitzar estudis en general o relacionats amb la funció judicial.
A aquest efecte, es consideren estudis en general l'assistència a cursos, congressos o jornades a les quals el jutge o magistrat no hagi estat convocat pel Consell General del Poder Judicial, llevat dels supòsits que preveu el número 3 d'aquest article, així com els exàmens, altres proves oficials d'aptitud i altres activitats similars.
Tenen la consideració d'estudis relacionats amb la funció judicial, es confereixi o no comissió de servei sobre això, els següents:
a ) La preparació de proves selectives de promoció i d'especialització que preveu la Llei orgànica del poder judicial i l'assistència a cursos de formació organitzats pel Consell General del Poder Judicial per al canvi d'ordre jurisdiccional a què es refereix aquest Reglament.
b ) L'assistència a les activitats organitzades pel Consell General del Poder Judicial o per altres òrgans de govern del poder judicial, a les quals hagi estat convocat expressament el jutge o magistrat en qüestió.
c ) El gaudi de beques que es concedeixin als jutges i magistrats per realitzar una activitat o investigació relacionada amb la funció judicial.
d ) L'assistència a cursos, jornades, congressos i investigacions en departaments acadèmics, tant a Espanya com a l'estranger, que es relacionin amb disciplines jurídiques, relacionades amb la funció judicial, i independentment que el Consell General participi o no en la programació d'aquests.
e ) Qualsevol altre estudi jurídic o de disciplines relacionades amb la funció judicial que es considerin necessaris, convenients i adequats per a la formació de jutges i magistrats.
f ) Tenen també la consideració d'estudis relacionats amb la funció judicial els que es facin fora d'Espanya i tinguin per objecte la protecció jurisdiccional dels drets fonamentals, el dret comunitari, l'organització judicial, l'estatut dels jutges i magistrats, o la pràctica judicial en dret comparat, i que estiguin organitzats o en els quals participi alguna de les institucions següents:
Ministeris o institucions públiques espanyoles o estrangeres
El Tribunal de Justícia o altres institucions de la Unió Europea
Qualsevol altra institució o organisme relacionat amb l'Administració de justícia pel que fa a la convocatòria d'activitats que tinguin per objecte el tractament de qüestions relacionades amb aquella.
La competència per atorgar les llicències per estudis correspon a la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, per conducte del president del Tribunal Suprem, del president de l'Audiència Nacional o del president del tribunal superior de justícia, oït, si s'escau, el president de l'audiència provincial o sala a què pertanyi el magistrat sol·licitant.
Juntament amb la sol·licitud, aquests òrgans han d'adjuntar un informe sobre la procedència de la llicència sol·licitada en què han de valorar especialment la situació de l'òrgan en el qual el sol·licitant presta servei, el seu rendiment i les possibilitats de cobertura de la plaça durant el període de gaudi.
Es pot sol·licitar un informe del Servei d'Inspecció del Consell General del Poder Judicial sobre el funcionament normal del servei, per tal de ponderar la incidència que la concessió comporta respecte de l'atenció prioritària de les necessitats del servei.
No cal un informe del president quan es tracti d'una llicència per assistir a activitats organitzades pel Consell General del Poder Judicial a les quals hagi estat convocat expressament el jutge o magistrat.
La petició de la llicència, en la forma que estableix el paràgraf primer, ha d'entrar al Consell General del Poder Judicial amb antelació suficient, la qual, en tot cas, no ha de ser inferior a deu dies naturals previs a la data de l'inici del gaudi.
La durada de la llicència està determinada per la naturalesa dels estudis de què es tracti i s'ha de fixar en tot cas en l'acord de concessió.
Amb caràcter general, la durada no ha d'excedir els sis mesos, sens perjudici que aquest termini es pugui prorrogar quan el desenvolupament de l'activitat ho requereixi.
Quan es refereixi a la preparació de les proves de promoció i especialització que preveu la Llei orgànica del poder judicial, la durada màxima de la llicència que poden sol·licitar els participants en aquestes proves s'ha d'establir en la convocatòria corresponent.
Les llicències per realitzar estudis relacionats amb la funció judicial no afecten el règim retributiu dels qui les obtinguin.
Finalitzada la llicència, s'ha d'elevar al Consell General del Poder Judicial una memòria dels treballs realitzats i, si el contingut d'aquesta no és suficient per justificar-la, s'ha de compensar la llicència amb el temps que es determini de les vacances de l'interessat.
En el cas de les llicències concedides per preparar les proves de promoció i especialització que preveu la Llei orgànica del poder judicial, cal presentar-se efectivament a les proves i completar els exercicis previstos.
La superació de les proves eximeix de la presentació de la memòria que preveu el paràgraf anterior i exclou la possibilitat de compensació prevista en aquest, amb dret a la percepció íntegra de la retribució pel període de llicència gaudit efectivament.
Si la llicència prevista en la convocatòria és de durada màxima superior a un mes, es pot sol·licitar, quant a l'excés, en les condicions de retribució que preveu l'article 234.1.
El tribunal qualificador de les proves ha d'emetre, amb la finalitat prevista en aquest article, un informe sobre l'aprofitament demostrat per l'aspirant que no hagi superat la prova.
En vista d'aquest informe, així com de la puntuació final obtinguda i de la memòria elaborada per l'interessat, el Consell General del Poder Judicial pot resoldre que l'interessat, malgrat que no hagi superat les proves, percebi completa la retribució corresponent.
Les llicències per realitzar estudis en general només donen dret a percebre les retribucions bàsiques i per raó de família.
Finalitzada la llicència, s'ha d'elevar al Consell General del Poder Judicial una memòria justificativa dels treballs realitzats i, si el seu contingut no és suficient per justificar-la, s'ha de compensar la llicència amb el temps que es determini de les vacances de l'interessat, en proporció a les retribucions realment percebudes.
Els jutges i magistrats que faci més de deu anys ininterromputs que estan en l'exercici efectiu de funcions jurisdiccionals poden sol·licitar una llicència retribuïda, de fins a quatre mesos de durada, per actualitzar la seva formació en matèries jurídiques relacionades amb la destinació que ocupin en el moment de la sol·licitud.
Als efectes que preveu aquest capítol, l'activitat per a la qual sol·liciti aquesta classe de llicència s'ha de considerar que està relacionada amb la funció judicial.
El Consell General del Poder Judicial ha d'establir una relació de les matèries que puguin ser objecte de l'actualització jurídica a què es refereix el número anterior, tenint en compte els diferents ordres jurisdiccionals o especialitats.
La sol·licitud, en la qual s'exposen els objectius, continguts i programació de l'activitat formativa, l'ha de resoldre, amb l'informe previ de la Comissió d'Escola Judicial, la Comissió Permanent, que la pot denegar en funció de les necessitats del servei, la inadequació a la relació de matèries establertes pel Consell General del Poder Judicial, la trajectòria i el rendiment professional del sol·licitant o la falta manifesta de consistència o rellevància de la proposta.
L'activitat formativa que dóna lloc a aquesta classe de llicència es pot desenvolupar a Espanya o en un país estranger quan tingui per objecte l'estudi del dret comparat o del dret i les institucions de la Unió Europea.
Una vegada finalitzada la llicència, dins el termini de quinze dies a partir de la reincorporació, l'interessat ha de remetre una memòria expressiva de l'activitat desenvolupada, d'acord amb el que disposen els apartats primer i tercer de l'article 233.
Es pot concedir una llicència per assumptes propis sense dret a cap retribució, la durada acumulada de la qual no pot, en cap cas, excedir els tres mesos cada dos anys.
Quan quedi acreditat degudament que les condicions de dificultat especial en què s'exerceix jurisdicció puguin arribar a afectar greument la situació personal del jutge o magistrat, el Consell General del Poder Judicial pot concedir una llicència amb dret a retribució.
En aquest cas, la durada màxima de la llicència és de quinze dies hàbils anuals, susceptibles de ser distribuïts en períodes no inferiors a cinc dies hàbils.
La sol·licitud de llicència per assumptes propis s'ha d'elevar al Consell General del Poder Judicial per conducte i amb informe del president del Tribunal Suprem, de l'Audiència Nacional o del tribunal superior de justícia, segons l'òrgan en el qual es trobi destinat el sol·licitant.
L'informe ha de valorar la repercussió que l'atorgament de la llicència suposi en el funcionament normal de l'Administració de justícia, i en el supòsit que preveu el número 2 anterior, les circumstàncies que determinin la dificultat especial de l'exercici jurisdiccional i la seva incidència sobre la situació personal del sol·licitant.
La concessió d'aquesta llicència es pot denegar o reduir en la durada, d'acord amb els criteris de valoració enunciats en el paràgraf anterior.
Es pot concedir una llicència amb dret a retribució, basada en circumstàncies personals o familiars acreditades degudament i objectivament que afectin greument la situació personal del jutge o magistrat, i la gravetat especial de la qual ha de valorar el Consell General del Poder Judicial.
La durada màxima de la llicència és de quinze dies hàbils, que poden ser prorrogats excepcionalment, si subsisteixen les circumstàncies que van motivar-ne l'atorgament i ho permeten les necessitats del servei.
En situació d'urgència excepcional, aquesta llicència la pot concedir el president del tribunal corresponent, el qual ha de donar-ne compte immediatament al Consell General del Poder Judicial.
El Consell General del Poder Judicial ha d'atorgar una llicència extraordinària als jutges i magistrats que hagin d'assistir a cursos de selecció o de pràctiques al Centre d'Estudis Jurídics de l'Administració de Justícia o en altres centres de selecció per a l'accés a la funció pública.
La llicència abasta el temps complet de durada d'aquests cursos.
Els drets retributius dels qui gaudeixin d'aquesta llicència són els que estableixen les disposicions reguladores de l'estatut dels funcionaris en pràctiques.
El gaudi de llicències per exercir activitats associatives es regeix pel que disposa el Reglament d'associacions judicials.
Tenen dret a una llicència extraordinària subordinada en tot cas a les necessitats del servei, els candidats i els representants de les candidatures que es presentin a les eleccions a sales de govern, limitada a un període màxim de tres dies.
Es pot concedir una llicència extraordinària subordinada en tot cas a les necessitats del servei, als jutges i magistrats que siguin compromissaris de la Mutualitat General Judicial, per assistir a les assemblees d'aquesta quan siguin convocats.
Dels permisos i les llicències se n'ha de començar a gaudir en les dates fixades en els escrits de sol·licitud o, si no n'hi ha, dins dels sis dies hàbils següents al de la notificació de la concessió; altrament, s'han de considerar caducades.
Els jutges i magistrats han de comunicar al president del qual depenguin governativament, així com al jutge o magistrat que els ha de substituir, les dates en què comencin a gaudir dels permisos i les llicències i en què els acabin.
Els presidents han de deixar constància deguda dels permisos i les llicències concedits als jutges i magistrats cada any, i quan aquests es traslladin han de comunicar al president del qual el jutge o magistrat passi a dependre governativament els permisos o les llicències de què hagi gaudit durant l'any en curs.
Quan l'òrgan competent per concedir la llicència sigui el Consell General del Poder Judicial, els presidents a què fa esment aquest article li han de traslladar la informació facilitada per l'interessat.
D'acord amb el que disposa l'article 376 de la Llei orgànica del poder judicial, quan circumstàncies excepcionals ho imposin i sempre que la seva naturalesa ho permeti, es poden suspendre o revocar les llicències o els permisos concedits i, si ja s'ha començat a gaudir-ne, ordenar als jutges o magistrats afectats que s'incorporin al seu jutjat o tribunal.
Aquests acords s'han d'adoptar en una resolució fonamentada per l'autoritat que hagi concedit el permís o la llicència de què es tracti i són susceptibles de recurs en els terminis i pels motius i les formes que estableix la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Quan el jutge o magistrat que pretengui sol·licitar un permís o llicència es trobi fora de la seva destinació i hi concorrin raons d'urgència, la sol·licitud corresponent pot ser cursada per qualsevol mitjà que permeti que l'òrgan competent per concedir-los la rebi.
Les llicències i els permisos, incloent-hi el de vacances, no s'han de veure afectats pels trasllats o la promoció dels jutges i magistrats.
Així que es produeixi el trasllat, el termini possessori es comença a comptar a partir de l'endemà de la finalització del permís o llicència.
El cessament en la destinació, a efectes administratius, té efecte l'endemà de la publicació en el Butlletí Oficial de l'Estat de la resolució per la qual es disposi el trasllat o la promoció, llevat que en la resolució que el motivi s'estableixi una altra cosa.
La jubilació dels jutges i magistrats pot ser forçosa, pel fet de complir l'edat legalment prevista o per incapacitat permanent per exercir les seves funcions, o voluntària, d'acord amb els requisits legalment i reglamentàriament previstos.
El procediment de jubilació comprèn el conjunt d'actuacions administratives que condueixen a declarar la jubilació voluntària o forçosa, en qualsevol de les seves modalitats.
Els procediments de jubilació de jutges i magistrats es regeixen pel que disposa la Llei orgànica del poder judicial i aquest Reglament.
En tot el que no preveuen les normes anteriors ha de regir el que estableix el Text refós de la Llei de classes passives de l'Estat, aprovat pel Reial decret legislatiu 670/1987, de 30 d'abril.
Els procediments de jubilació s'impulsen d'ofici en tots els seus tràmits.
La Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial és l'òrgan competent per acordar la jubilació forçosa per edat, d'acord amb el que disposa l'article 131.3 de la Llei orgànica del poder judicial.
El Ple del Consell General del Poder Judicial és l'òrgan competent per resoldre sobre la jubilació per incapacitat permanent per al servei i la voluntària en totes les seves modalitats, d'acord amb el que disposa l'article 127.7 de la Llei orgànica del poder judicial.
Sempre que aquest títol no ho expressi altrament, quan els terminis s'expressin per dies, s'entén que aquests són hàbils; queden exclosos del còmput els diumenges i els assenyalats festius.
La jubilació per edat dels jutges i magistrats és forçosa i s'ha de decretar amb l'antelació suficient perquè el cessament en l'exercici de la funció es produeixi efectivament en complir l'edat de setanta anys.
El procediment s'ha d'iniciar d'ofici mitjançant un acord adoptat per la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, amb antelació suficient a la data en què el magistrat compleixi l'edat de setanta anys.
Aquest acord s'ha de notificar a l'interessat.
En el supòsit que l'interessat no rebi aquesta notificació, s'ha de dirigir, amb una antelació d'almenys tres mesos al compliment de l'edat, a l'òrgan encarregat de tramitar la jubilació perquè iniciï el procediment.
Iniciat el procediment, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha d'examinar l'expedient personal del magistrat i adoptar les mesures necessàries per reunir o completar la documentació que serveixi de base a la proposta de resolució.
Una vegada complert el tràmit anterior, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha d'elaborar la proposta de resolució i exposar-la al magistrat, per qualsevol mitjà que permeti tenir constància de la recepció, perquè, en un termini màxim de quinze dies a comptar de l'endemà de la seva recepció, al·legui tot allò que estimi pertinent i presenti els documents i les justificacions que consideri oportuns.
La proposta de resolució ha d'incloure, almenys, la identificació del magistrat jubilat, el caràcter de la jubilació, l'import de la pensió, si s'escau, i la data de la jubilació.
En vista de les al·legacions del magistrat i un cop examinada, si s'escau, la documentació aportada per aquest, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha de dictar la resolució de jubilació, amb antelació suficient a la data del compliment de l'edat de jubilació forçosa.
Aquesta resolució posa fi al procediment.
Malgrat això, l'eficàcia de la jubilació queda demorada fins a la data de compliment de l'edat de jubilació forçosa pel magistrat.
La resolució per la qual es declari la jubilació forçosa per edat ha de contenir, almenys, la identificació del magistrat, el caràcter de jubilació, l'import de la pensió, si s'escau, i la data de la jubilació.
Contra la resolució per la qual es declara la jubilació forçosa per edat s'hi pot interposar un recurs d'alçada davant el Ple del Consell General del Poder Judicial, i contra la resolució d'aquest, un recurs contenciós administratiu davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Suprem.
Els membres de la carrera judicial jubilats per edat poden ser nomenats per exercir funcions de magistrat suplent, fins a arribar a l'edat de 75 anys, a les sales de l'Audiència Nacional, tribunals superiors de justícia i en audiències provincials.
Aquests tenen la consideració i el tractament de magistrats emèrits.
D'acord amb el que disposa l'article 200.5 de la Llei orgànica del poder judicial, els magistrats del Tribunal Suprem, una vegada jubilats, han de ser designats magistrats emèrits en el Tribunal Suprem quan ho sol·licitin, sempre que reuneixin els requisits necessaris i hi concorrin els pressupòsits legalment establerts.
El procediment s'inicia a instància del magistrat interessat mitjançant un escrit dirigit al president del Tribunal Suprem, de l'Audiència Nacional o del tribunal superior de justícia, amb una antelació d'almenys quatre mesos a la data en la qual compleixi l'edat de jubilació forçosa.
Aquesta sol·licitud s'ha de sotmetre a la consideració de la sala de govern corresponent.
Les sales de govern del Tribunal Suprem, Audiència Nacional i tribunal superior de justícia han d'emetre la proposta de nomenament de magistrats emèrits, que han de ser motivades i han d'expressar les circumstàncies personals i professionals dels proposats, i les han de notificar als interessats, els quals en el termini de deu dies poden fer-hi totes les al·legacions i presentar la documentació que estimin pertinent.
La proposta elaborada per la Sala de Govern del Tribunal Suprem ha d'indicar, a més, les necessitats de reforç que siguin necessàries, als efectes previstos en l'article 200.5 de la Llei orgànica del poder judicial.
La proposta de nomenament no vincula el Consell General del Poder Judicial.
Una vegada complert el tràmit anterior, la Sala de Govern ha de remetre la proposta de nomenament i, si n'hi ha, les al·legacions i la documentació presentada pels interessats a la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, que ha de dictar una resolució motivada amb una antelació d'almenys un mes a la data del compliment de l'edat de jubilació forçosa, amb la finalitat que no existeixi solució de continuïtat entre aquesta i la permanència en l'exercici de funcions jurisdiccionals dels magistrats emèrits nomenats.
Els nomenaments de magistrats emèrits s'han de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat i comunicar al president del Tribunal Suprem, Audiència Nacional o tribunal superior de justícia, que, al seu torn, els han de notificar als qui hagin resultat nomenats.
Contra la resolució dictada per la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, s'hi pot interposar un recurs d'alçada davant el Ple del Consell General del Poder Judicial, i contra la resolució d'aquest, un recurs contenciós administratiu davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Suprem.
Qui resulti nomenat magistrat emèrit ha de prestar, abans de prendre possessió del càrrec, jurament o promesa davant la Sala de Govern.
El termini per prendre possessió davant la Sala de Govern és de vint dies naturals a comptar de l'endemà de la publicació del nomenament en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Sens perjudici de l'aplicació del règim jurídic específic previst per als magistrats emèrits del Tribunal Suprem, als magistrats emèrits els són aplicables les disposicions que preveuen la Llei orgànica del poder judicial i aquest Reglament per als jutges substituts i magistrats suplents.
El procediment de jubilació per incapacitat permanent el pot iniciar el Consell General del Poder Judicial d'ofici, a instàncies de la sala de govern del tribunal o de l'audiència corresponent, del Ministeri Fiscal, o del mateix interessat.
El Consell General del Poder Judicial ha d'iniciar el procediment d'ofici en aquells supòsits en els quals tingui coneixement, directe o indirecte, de fets o situacions relacionats amb l'estat de salut del jutge o magistrat que, indiciàriament, palesin que la seva continuïtat en l'exercici de la jurisdicció pot afectar negativament l'Administració de justícia.
En els mateixos casos, la Sala de Govern, l'audiència o el Ministeri Fiscal poden instar la iniciació del procediment.
A l'efecte previst en l'apartat anterior, la Comissió Permanent ha d'examinar la documentació relativa a l'historial professional de l'afectat, pel que fa a la informació sobre baixes en el servei per causa d'una malaltia que pugui haver tingut el jutge o magistrat, la causa i durada així com, si figuren en poder seu, els informes mèdics descriptius de la malaltia patida i del seu historial mèdic o clínic, estesos per un facultatiu competent, i això sens perjudici de la seva facultat per practicar totes les diligències o demanar tots els informes que consideri oportuns.
La Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha d'acordar motivadament la incoació del procediment i el nomenament de l'instructor de l'expedient.
Amb tot, aquest òrgan pot delegar a la Sala de Govern la designació de l'instructor de l'expedient.
En els casos en què la tramitació de l'expedient comporti una dificultat o complexitat especial, l'instructor pot sol·licitar un alliberament parcial de la càrrega de feina jurisdiccional.
L'acord d'incoació del procediment de jubilació per incapacitat permanent s'ha de notificar immediatament al jutge o magistrat i comunicar al Ministeri Fiscal i a la Sala de Govern.
El jutge o magistrat pot instar la incoació del procediment per a la seva jubilació per incapacitat mitjançant una sol·licitud adreçada al president del Consell General del Poder Judicial, que s'ha de cursar per conducte del president del Tribunal Suprem, l'Audiència Nacional o el tribunal superior de justícia de què depengui, el qual, amb un informe motivat de la Sala de Govern, l'ha de traslladar al Consell General del Poder Judicial en el termini de deu dies, comptats a partir de l'endemà de la data d'entrada de la sol·licitud al tribunal.
L'escrit ha d'anar acompanyat, obligatòriament, d'una còpia dels informes mèdics descriptius de la malaltia patida pel jutge o magistrat i del seu historial mèdic o clínic, així com de la informació sobre baixes en el servei per malaltia que pugui haver patit, en què se n'especifiqui la causa i durada.
Aquesta documentació li ha de ser facilitada per l'òrgan corresponent en el cas que no els tingui en poder seu.
Els informes mèdics descriptius de la malaltia patida i l'historial mèdic o clínic els ha d'estendre el facultatiu de l'entitat de serveis mèdics concertada per la Mutualitat General Judicial a la qual pertanyi el jutge o magistrat, els serveis sanitaris de la Seguretat Social, en el cas que estigui acollit a l'assistència sanitària dispensada per aquesta, l'equip mèdic de prevenció de riscos laborals o qualsevol altre organisme que acrediti fefaentment la causa d'incapacitat al·legada.
En vista del que expressa la sol·licitud, de la documentació adjunta a aquesta i dels informes corresponents, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha de resoldre motivadament el que estimi procedent sobre la iniciació del procediment, fet que ha de ser notificat a l'interessat i comunicat al Ministeri Fiscal i a la Sala de Govern, en el termini de tres dies comptats a partir de l'endemà de l'acord adoptat.
En el cas que la sol·licitud tingui defectes esmenables que n'impedeixin la tramitació o no s'acompanyi de la documentació necessària per tramitar-la, s'ha de comunicar aquesta circumstància a l'interessat i atorgar-li un termini de deu dies des de la notificació perquè esmeni la falta o hi adjunti els documents preceptius.
Un cop transcorregut aquest termini sense que s'hagi fet la correcció, s'ha de considerar que ha desistit de la seva petició.
En la tramitació de l'expedient s'ha d'observar el que disposa la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal, en relació amb les dades relatives a la salut de l'afectat.
Pel tal de garantir la confidencialitat necessària de les dades relatives a l'estat de salut del sol·licitant, la documentació aportada únicament pot ser examinada per l'organisme competent per al reconeixement i examen del jutge o magistrat, per l'instructor de l'expedient, pel president del tribunal, audiència o sala de govern a qui correspongui emetre l'informe, pel Consell General del Poder Judicial i pel Ministeri Fiscal.
Una vegada comunicada al jutge o magistrat la iniciació del procediment de jubilació per incapacitat, l'instructor de l'expedient s'ha d'adreçar a l'Equip de Valoració d'Incapacitats de la Direcció Provincial de l'Institut Nacional de la Seguretat Social corresponent al domicili de l'interessat o a l'òrgan competent de la comunitat autònoma que correspongui en funció del mateix criteri o, si escau, al Servei de Prevenció de Riscos Laborals, perquè reconeguin el jutge o magistrat.
S'ha de remetre a aquests organismes la documentació que figura en l'expedient.
L'Equip de Valoració d'Incapacitats ha de convocar el jutge o magistrat per a l'examen corresponent.
L'Equip de Valoració d'Incapacitats pot sol·licitar, si així ho considera oportú tenint en compte la documentació que figura en l'expedient, informes clínics i proves complementàries de qualsevol mena, referits a l'estat de salut del jutge o magistrat, a les quals aquest s'ha de sotmetre amb caràcter obligatori, sempre que no comprometin la seva salut o puguin resultar aflictives.
Si el jutge o magistrat està impedit per comparèixer davant l'Equip de Valoració d'Incapacitats, aquest ha de proveir el que calgui perquè sigui examinat al seu domicili o al centre sanitari en què estigui internat.
Si l'interessat no compareix voluntàriament davant l'Equip de Valoració d'Incapacitats, aquest ha de reiterar la convocatòria, una vegada comprovades, a través dels serveis del Consell General del Poder Judicial, les dades de filiació i el domicili de l'interessat.
Quan el jutge o magistrat no comparegui per segona vegada, si l'Equip de Valoració d'Incapacitats pot formar una opinió vàlida sobre la capacitat o incapacitat del jutge o magistrat, en funció dels documents clínics o d'una altra índole que puguin figurar en poder seu, ha de comunicar a l'instructor la no-compareixença i li ha de remetre un dictamen raonat sobre la capacitat o incapacitat d'aquell per exercir funcions jurisdiccionals.
Si no pot formar vàlidament el seu judici, ha de comunicar a l'instructor aquesta eventualitat, el qual ha de sol·licitar els documents o informes que estimi oportuns i els ha de remetre a l'Equip de Valoració d'Incapacitats, una vegada figurin en poder seu, perquè aquest estengui un dictamen sobre la capacitat del jutge o magistrat.
La negativa a comparèixer a la segona crida determina la incoació de l'expedient disciplinari per la possible comissió d'una falta tipificada en els articles 418.12 o 419.5 de la Llei orgànica del poder judicial, segons els casos.
Finalment, l'Equip de Valoració d'Incapacitats ha d'emetre un dictamen avaluador raonat sobre la capacitat o incapacitat del jutge o magistrat per exercir funcions jurisdiccionals.
Les comunicacions entre l'instructor de l'expedient i l'Equip de Valoració d'Incapacitats s'han de fer sempre directament.
S'ha de traslladar el dictamen avaluador, a través de l'instructor de l'expedient, al Ministeri Fiscal i a l'interessat perquè en el termini de deu dies puguin fer-hi les al·legacions, proposar una prova o aportar la documentació que estimin convenients.
L'instructor s'ha de pronunciar motivadament sobre l'admissió o denegació de les proves proposades i disposar, si s'escau, l'obertura d'un període de prova per un termini de deu dies a fi que es puguin practicar les que estimi pertinents.
L'acord que en aquest sentit es dicti s'ha de notificar a l'interessat i al Ministeri Fiscal.
Quan l'interessat presenti documents o es practiquin proves el contingut o resultat de les quals contradigui l'informe emès per l'Equip de Valoració d'Incapacitats, l'instructor ho ha de remetre a aquest Equip, per si considera oportuna l'emissió d'un nou informe.
Quan sigui procedent, l'instructor de l'expedient pot requerir al Servei d'Inspecció que emeti un informe sobre el funcionament de l'òrgan jurisdiccional en el qual l'interessat ha estat desenvolupant les seves funcions.
Una vegada el Servei d'Inspecció hagi emès l'informe, aquest s'ha de remetre a l'instructor per unir-lo a l'expedient.
Un cop practicades les actuacions anteriors, l'òrgan instructor ha de sol·licitar un informe al Ministeri Fiscal i formular una proposta de resolució que ha de posar de manifest al jutge o magistrat perquè, en el termini màxim de deu dies, al·legui i presenti els documents i les justificacions que estimi pertinents.
La proposta de resolució, que ha de ser motivada, ha de contenir, almenys, la identificació del jutge o magistrat, el caràcter de la jubilació i la causa determinant d'aquesta.
La proposta de resolució juntament amb l'expedient s'ha de cursar immediatament al Ple del Consell General del Poder Judicial.
Amb la designació prèvia d'un vocal ponent, el Ple del Consell General del Poder Judicial ha de dictar una resolució motivada respecte de la jubilació, que posarà fi al procediment.
El termini per resoldre el procediment de jubilació per incapacitat és d'un any, que es computa a partir de la data d'iniciació en els procediments d'ofici o de la recepció de la sol·licitud, en els altres casos.
El termini màxim per resoldre el procediment de jubilació per incapacitat s'ha de suspendre en els supòsits que preveu l'article 42.5 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
El Ple del Consell General del Poder Judicial pot acordar motivadament una ampliació del termini establert, quan la paralització del procediment sigui per una causa imputable a l'interessat o per altres circumstàncies que es determinin expressament en l'acord d'ampliació i que impedeixin complir raonablement el termini que preveu l'article anterior.
Contra l'acord que resolgui sobre l'ampliació del termini, no s'hi pot interposar cap recurs.
El termini d'ampliació no pot excedir els tres mesos.
Quan iniciat el procediment a instància de l'interessat no recaigui una resolució en el termini d'un any, la sol·licitud es pot entendre desestimada; en aquest cas, l'interessat pot interposar-hi un recurs contenciós administratiu davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Suprem.
En els procediments iniciats d'ofici, el transcurs del termini màxim per resoldre, al qual es refereixen els articles 280 i 282, sense que recaigui una resolució expressa, produeix la caducitat del procediment, amb els efectes que preveu la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Les resolucions dictades pel Ple del Consell General del Poder Judicial en el procediment de jubilació per incapacitat s'han de notificar a l'interessat i comunicar al Ministeri Fiscal i, segons escaigui, al president del Tribunal Suprem, l'Audiència Nacional o el tribunal superior de justícia.
Contra la resolució que posi fi al procediment de jubilació per incapacitat s'hi pot interposar un recurs contenciós administratiu davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Suprem.
En el procediment de jubilació per incapacitat permanent, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial pot acordar motivadament la mesura cautelar de suspensió de funcions del jutge o magistrat, sempre que s'apreciïn en l'afectat indicis de patir limitacions greument impeditives per exercir la funció jurisdiccional.
La mesura cautelar pot ser adoptada en l'acord d'incoació o en qualsevol moment de la tramitació de l'expedient, d'ofici o a instància d'una persona legitimada per promoure la iniciació del procediment; s'ha de substanciar en una peça separada, amb audiència de l'interessat, del Ministeri Fiscal i de la Sala de Govern en un termini comú de tres dies, i s'ha de resoldre en el termini dels tres dies següents.
L'acord que resolgui sobre la mesura cautelar s'ha de notificar a l'interessat, al Ministeri Fiscal i al president del Tribunal Suprem, l'Audiència Nacional o el tribunal superior de justícia.
La mesura cautelar estarà en vigor fins a la resolució del procediment de jubilació per incapacitat.
Malgrat això, pot ser modificada o revocada durant el curs del procediment, d'ofici o a instància de part, sempre que canviïn les circumstàncies en virtut de les quals es va acordar la suspensió o per la concurrència d'altres que no van poder ser tingudes en compte en el moment de l'adopció de la mesura cautelar.
Contra l'acord pel qual es resolgui la mesura cautelar s'hi pot interposar un recurs d'alçada davant el Ple del Consell General del Poder Judicial, en el termini d'un mes a comptar del següent a la notificació.
Els magistrats es poden jubilar voluntàriament a partir dels seixanta-cinc anys d'edat sempre que ho hagin manifestat al Consell General del Poder Judicial amb sis mesos d'antelació a la data de jubilació sol·licitada.
També es poden jubilar anticipadament a partir dels seixanta anys; en aquest cas, ho han de manifestar al Consell General del Poder Judicial amb la mateixa antelació.
Perquè els magistrats puguin obtenir la jubilació anticipada cal que el dia de la jubilació sol·licitada tinguin complerts els seixanta anys d'edat i reconeguts trenta anys de serveis efectius.
El procediment aplicable per a la jubilació anticipada és el previst per a la jubilació voluntària, excepte el que es preveu expressament per a aquella modalitat.
El procediment de jubilació voluntària s'ha d'iniciar a instància del magistrat interessat, mitjançant un escrit dirigit al president del Consell General del Poder Judicial, que ha de ser cursada per conducte del president del Tribunal Suprem, l'Audiència Nacional o el tribunal superior de justícia de què depengui, el qual, amb un informe motivat de la Sala de Govern, l'ha de traslladar al Consell General del Poder Judicial en el termini de deu dies a partir de l'endemà de la data d'entrada de la sol·licitud en el tribunal.
Quan ho estimi convenient, la Comissió Permanent pot requerir al Servei d'Inspecció que emeti un informe sobre el funcionament de l'òrgan jurisdiccional en el qual l'interessat ha estat desenvolupant les seves funcions.
Un cop el Servei d'Inspecció hagi emès l'informe l'ha de remetre a la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial per unir-lo a l'expedient.
Una vegada iniciat el procediment de jubilació voluntària, la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial ha de constatar si el magistrat compleix els requisits i les condicions necessaris per a la jubilació voluntària i, acomplert aquest tràmit, elaborar una proposta de resolució que ha de sotmetre a vista de l'interessat, perquè en un termini de quinze dies hi pugui presentar al·legacions.
Una vegada complert el tràmit anterior, amb la designació prèvia d'un vocal ponent, cal remetre l'expedient al Ple del Consell General del Poder Judicial perquè dicti una resolució que, si és favorable, s'ha de diferir a la data de jubilació sol·licitada, de manera que en quedarà demorada l'eficàcia fins a aquell moment.
La resolució de jubilació voluntària ha de contenir, almenys, la identificació del magistrat jubilat, la indicació del caràcter de la jubilació i la data de jubilació sol·licitada pel magistrat en l'escrit d'iniciació del procediment, que no pot ser anterior a la data de la resolució.
En el cas que l'interessat no tingui algun dels requisits i condicions necessaris per a la jubilació, el Ple del Consell General del Poder Judicial n'ha de denegar motivadament la sol·licitud.
El Consell General del Poder Judicial pot, mitjançant una resolució motivada, ajornar l'efectivitat de la data de jubilació anticipada, quan el destinatari d'aquesta plaça hagi de dedicar una atenció preferent a l'òrgan en el qual estigui destinat, atesos els endarreriments produïts per una causa imputable a ell.
Aquest ajornament té una durada màxima de tres mesos.
El termini per resoldre el procediment de jubilació voluntària és de sis mesos, que es computen a partir de la data de la recepció de la sol·licitud.
Quan la resolució no es dicti en el termini assenyalat en l'article anterior, l'interessat pot entendre desestimada la sol·licitud.
La resolució s'ha de notificar al magistrat interessat i comunicar al president del Tribunal Suprem, l'Audiència Nacional o el tribunal superior de justícia de qui depengui.
Contra la resolució que posi fi al procediment de jubilació voluntària s'hi pot interposar un recurs contenciós administratiu davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Suprem.
Els procediments de rehabilitació dels qui hagin estat separats de la carrera judicial o dels qui hagin estat jubilats per incapacitat s'han de tramitar amb audiència de l'interessat i un informe del Ministeri Fiscal i de la Sala de Govern del Tribunal Suprem, Audiència Nacional o tribunal superior de justícia de l'òrgan del qual depengui l'interessat en la seva última destinació, i els ha de resoldre el Ple del Consell General del Poder Judicial.
L'expedient de rehabilitació ha de ser instruït per la Comissió Permanent, llevat que es tramiti a instàncies dels qui hagin perdut la condició de jutge o magistrat en virtut d'una sanció disciplinària de separació; en aquest cas, la instrucció correspon a la Comissió Disciplinària, sens perjudici del que disposa l'article 297.5.
Els procediments de rehabilitació només es poden iniciar a instància de l'interessat mitjançant una sol·licitud de rehabilitació que s'ha de dirigir al president del Consell General del Poder Judicial.
Si la sol·licitud reuneix tots els requisits, el Consell General del Poder Judicial ha d'acordar la iniciació de l'expedient i ho ha de notificar al president del Tribunal Suprem, l'Audiència Nacional o el tribunal superior de justícia, segons l'òrgan en el qual hagi desenvolupat l'última destinació prèvia a la separació, al Ministeri Fiscal i a l'interessat.
En la comunicació al president del Tribunal Suprem, l'Audiència Nacional o el tribunal superior de justícia, s'ha de demanar un informe motivat de la Sala de Govern sobre la desaparició de la causa que va donar lloc a la separació, que ha de ser remesa al Ple del Consell General del Poder Judicial en el termini de vint dies des de la recepció.
D'acord amb el que expressa l'escrit raonat, la documentació adjunta a aquest i els informes corresponents, l'òrgan instructor ha de resoldre motivadament el que estimi procedent pel que fa a la iniciació del procediment, la qual cosa ha de ser notificada a l'interessat, al Ministeri Fiscal i a la Sala de Govern.
En l'acord d'incoació de l'expedient, la Comissió Disciplinària del Consell General del Poder Judicial, en el cas que es tracti d'un expedient de rehabilitació per separació en virtut d'una sanció disciplinària, o la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, en els altres casos, poden delegar a la Sala de Govern la designació de l'instructor de l'expedient, i és aplicable el que preveu l'article 268.3 pel que fa a l'alliberament parcial de la càrrega de feina.
Quan la sol·licitud pateixi de defectes esmenables que n'impedeixin la tramitació o no vagi acompanyada dels documents necessaris, s'ha de comunicar aquesta circumstància a l'interessat i atorgar-li un termini de deu dies des de la notificació, perquè esmeni la falta o hi adjunti els documents preceptius.
Transcorregut aquest termini sense que la compensació s'hagi produït, se l'ha de tenir per desistit de la seva petició.
El termini per resoldre el procediment de rehabilitació és de sis mesos, que es computa a partir de la data de la recepció de la sol·licitud, transcorregut el qual sense que recaigui una resolució expressa, s'ha d'entendre desestimada.
La resolució per la qual es resolgui el procediment de rehabilitació ha de contenir, almenys, la identificació del jutge o magistrat afectat, les raons per les quals s'estima o desestima la sol·licitud i la data en què, si s'escau, tindrà efecte la rehabilitació.
La rehabilitació la concedeix el Consell General del Poder Judicial quan s'acrediti el cessament definitiu o la inexistència, si s'escau, de la causa que va donar lloc a la separació o jubilació.
Un cop sigui ferma la resolució estimatòria, el reingrés de l'interessat al servei actiu es produeix mitjançant la seva participació en els concursos de trasllat en la forma que estableix aquest Reglament.
Si es denega la rehabilitació, no es pot iniciar un nou procediment per obtenir-la en els tres anys següents, computats a partir de la resolució denegatòria inicial del Consell General del Poder Judicial.
Les resolucions que posin fi al procediment de rehabilitació s'han de notificar a l'interessat i comunicar al Ministeri Fiscal i al president del Tribunal Suprem, l'Audiència Nacional o el tribunal superior de justícia de la seva última destinació.
Contra la resolució que posi fi al procediment de rehabilitació s'hi pot interposar un recurs contenciós administratiu davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Suprem.
Els jubilats per incapacitat permanent poden ser rehabilitats i tornar al servei actiu si s'acredita que ha desaparegut la causa que va motivar-ne la jubilació.
El procediment de rehabilitació dels qui hagin estat jubilats per incapacitat només es pot iniciar mitjançant una sol·licitud de l'interessat, la qual ha d'anar acompanyada dels documents i informes mèdics que li serveixin de base per acreditar la desaparició de la causa determinant de la jubilació.
Comunicada al jutge o magistrat la iniciació del procediment de rehabilitació, l'instructor de l'expedient ha de remetre a l'Equip de Valoració d'Incapacitats que hagi emès els dictàmens mèdics corresponents en el procediment de jubilació per incapacitat, o a qui en faci les funcions, l'escrit de sol·licitud i la documentació presentada per l'interessat, perquè, en vista d'aquests, emeti un informe motivat relatiu a la desaparició o no de la causa que va determinar la jubilació del jutge o magistrat.
L'Equip de Valoració d'Incapacitats, si ho estima necessari, ha de convocar el jutge o magistrat per a l'examen corresponent i pot sol·licitar, si ho considera oportú, en atenció a la documentació que figura en l'expedient, l'aportació dels informes clínics i la realització de proves complementàries de qualsevol mena, referits a l'estat de salut del jutge o magistrat, a les quals aquest s'ha de sotmetre amb caràcter obligatori, llevat que comprometin la seva salut o resultin aflictives.
Si l'interessat no compareix voluntàriament davant l'Equip de Valoració d'Incapacitats sense haver-hi una causa justa, s'ha d'arxivar l'expedient.
L'Equip de Valoració d'Incapacitats ha d'emetre un dictamen raonat sobre la desaparició o no de la causa que va motivar la jubilació.
Aquest dictamen s'ha de traslladar a través de l'instructor de l'expedient al Ministeri Fiscal i a l'interessat, perquè en el termini de deu dies hi puguin fer al·legacions, proposar proves o aportar la documentació que estimin convenient.
Practicades les actuacions anteriors, l'òrgan instructor, després d'obtenir l'informe del Ministeri Fiscal, ha de preparar la proposta de resolució i posar-la de manifest al jutge o magistrat perquè, en el termini màxim de deu dies, al·legui el que estimi pertinent.
La proposta de resolució ha de contenir la motivació de la decisió, que ha d'incloure, almenys, la identificació del jutge o magistrat, el pronunciament sobre la desaparició o no de la causa que va motivar la jubilació per incapacitat i el moment en què s'ha de fer efectiva la rehabilitació.
La proposta de resolució juntament amb l'expedient, una vegada presentades les al·legacions per part de l'interessat o transcorregut el termini per fer-ho, s'ha de remetre immediatament al Ple del Consell General del Poder Judicial, amb la designació prèvia del vocal ponent.
El Ple del Consell General del Poder Judicial ha de dictar una resolució motivada, que ha de posar fi al procediment de rehabilitació, i incloure l'obligació del rehabilitat de participar en el primer concurs que es convoqui d'acord amb el que disposa aquest Reglament, una vegada esdevingui ferma la resolució esmentada.
Els qui hagin perdut la condició de jutge o magistrat per haver estat separats del servei poden sol·licitar la rehabilitació mitjançant un escrit en el qual, de manera exhaustiva i detallada, hi han d'indicar les raons que justifiquen la rehabilitació.
Aquest escrit s'ha d'acompanyar dels documents i informes que li serveixin de base per acreditar la desaparició de la causa que va motivar la separació.
Una vegada comunicada al jutge o magistrat la iniciació del procediment de rehabilitació, l'instructor de l'expedient pot recollir totes les dades i informes que estimi necessaris per acreditar el cessament o la inexistència de la causa que va donar lloc a la separació.
Una vegada recollida la informació esmentada, l'instructor de l'expedient l'ha de traslladar al Ministeri Fiscal i a l'interessat perquè en el termini de deu dies puguin fer-hi les al·legacions, proposar proves o aportar la documentació que estimin convenients.
Una vegada practicades les actuacions anteriors, l'òrgan instructor, després d'obtenir l'informe del Ministeri Fiscal, ha de preparar la proposta de resolució i posar-la de manifest al jutge o magistrat perquè, en un termini màxim de deu dies, al·legui i presenti els documents i les justificacions que estimi pertinents.
La proposta de resolució, que ha de ser motivada, ha de contenir, almenys, la identificació del jutge o magistrat, el pronunciament sobre el cessament o inexistència de la causa de separació i el moment en què s'ha de fer efectiva la rehabilitació.
Una vegada l'interessat hagi presentat les al·legacions o hagi transcorregut el termini per fer-ho, s'ha de remetre l'expedient immediatament al Ple del Consell General del Poder Judicial, amb la designació prèvia del vocal ponent.
El Ple del Consell General del Poder Judicial ha de dictar una resolució motivada, que posa fi al procediment de rehabilitació, i ha d'incloure l'obligació del rehabilitat de participar en el primer concurs que es convoqui d'acord amb el que disposa aquest Reglament, així que adquireixi fermesa la resolució esmentada.
Els jutges i magistrats tenen dret a una protecció eficaç en matèria de seguretat i salut en l'exercici de les seves funcions.
El Consell General del Poder Judicial ha de promoure totes les mesures i actuacions que resultin necessàries per salvaguardar el dret enunciat en el número anterior, d'acord amb el que estableix la normativa sobre prevenció de riscos laborals.
Els jutges i magistrats que es considerin inquietats o pertorbats en la seva independència poden sol·licitar empara al Consell General del Poder Judicial en els termes que preveu l'article 14 de la Llei orgànica del poder judicial.
Els jutges i magistrats han d'assabentar el Ministeri Fiscal dels fets que puguin conculcar la independència judicial, perquè exerceixi, si escau, les funcions que li atribueixi la llei en defensa de la independència dels jutges i tribunals.
A l'efecte previst en l'article anterior es consideren, entre d'altres, actuacions inquietants o pertorbadores les següents:
a ) Les declaracions o manifestacions fetes en públic i recollides en mitjans de comunicació que objectivament suposin un atac a la independència judicial i siguin susceptibles d'influir en la capacitat lliure de resolució del jutge o magistrat.
b ) Aquells actes i manifestacions mancats de la publicitat a què es refereix la lletra anterior i que, no obstant això, en atenció a la qualitat o condició de l'autor o de les circumstàncies en què tinguin lloc puguin afectar, de la mateixa manera, la determinació lliure del jutge o magistrat en l'exercici de les seves funcions.
El procediment de sol·licitud d'empara que preveu l'article 14 de la Llei orgànica del poder judicial s'ha d'iniciar a instància del jutge o magistrat afectat, mitjançant un escrit raonat dirigit al Consell General del Poder Judicial, en el qual s'han d'expressar amb claredat i precisió els fets, les circumstàncies i els motius en virtut dels quals considera que ha estat inquietat o pertorbat en la seva independència i l'empara que sol·licita per preservar-la o restablir-la.
Aquest escrit s'ha de presentar en el termini màxim de deu dies naturals des que van ocórrer els fets determinants de la sol·licitud d'empara o, si s'escau, des que el jutge o magistrat va tenir-ne esment.
Un cop el Consell General del Poder Judicial hagi rebut l'escrit esmentat, la Comissió Permanent s'ha de pronunciar sobre l'admissió a tràmit de la sol·licitud.
La Comissió Permanent ha d'acordar la inadmissió de la sol·licitud d'empara en els casos següents:
Quan la sol·licitud d'empara no es realitzi en el termini assenyalat en l'article 320.
Quan el procediment no l'insti el mateix interessat.
Quan no s'hagi atorgat l'empara en supòsits manifestament anàlegs.
Quan la sol·licitud d'empara manqui manifestament de fonament.
Contra la resolució dictada per la Comissió Permanent escau un recurs d'alçada davant el Ple del Consell General del Poder Judicial.
Una vegada admesa a tràmit la sol·licitud d'empara, la Comissió Permanent l'ha de traslladar a la persona, entitat o associació de qui derivin els actes que van motivar la petició d'empara, perquè efectuï totes les al·legacions que estimi convenients.
Durant la tramitació, la Comissió Permanent pot practicar totes les diligències que estimi adequades per determinar i comprovar els fets denunciats.
Una vegada rebudes les al·legacions i practicades, si s'escau, les diligències indicades en l'article anterior, la Comissió Permanent ha d'elevar l'expedient, juntament amb la proposta oportuna, al Ple del Consell General del Poder Judicial, el qual ha de dictar una resolució motivada en què atorgui o denegui l'empara sol·licitada.
La resolució que atorgui l'empara sol·licitada ha de disposar:
Requerir a la persona, entitat o associació el cessament de l'actuació que va motivar la sol·licitud d'empara.
Adoptar o promoure l'adopció de les mesures que resultin necessàries per restaurar la independència judicial danyada.
La resolució adoptada pel Ple ha de ser notificada a l'interessat i al Ministeri Fiscal.
El Consell General del Poder Judicial ha de conferir la publicitat adequada a la resolució que atorgui l'empara.
Contra la resolució que resolgui sobre l'empara sol·licitada s'hi pot interposar un recurs contenciós administratiu davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Suprem.
D'acord amb el que disposa l'article 389 de la Llei orgànica del poder judicial, el càrrec de jutge o magistrat és incompatible amb l'exercici de les activitats següents:
a ) Amb l'exercici de qualsevol altra jurisdicció aliena a la del poder judicial.
b ) Amb qualsevol càrrec d'elecció popular o designació política de l'Estat, comunitats autònomes, províncies i altres entitats locals i organismes dependents de qualsevol d'ells.
c ) Amb els llocs de treball o càrrecs dotats o retribuïts per l'Administració de l'Estat, les Corts Generals, la Casa Reial, comunitats autònomes, províncies, municipis i qualsevol entitat, organisme o empresa que depengui dels uns o de les altres.
d ) Amb els llocs de treball de totes classes als tribunals i jutjats de qualsevol ordre jurisdiccional.
e ) Amb tota ocupació, càrrec o professió retribuïda, llevat de la docència o investigació jurídica, així com la producció i creació literària, artística, científica i tècnica i les publicacions derivades d'aquella, d'acord amb el que disposa la legislació sobre incompatibilitats del personal al servei de les administracions públiques.
f ) Amb l'exercici de l'advocacia i de la procuradoria.
g ) Amb tota mena d'assessorament jurídic, sigui o no retribuït.
h ) Amb l'exercici de tota activitat mercantil, per a si o per a altri.
L'administració del patrimoni personal o familiar a què es refereix la lletra a de l'article 19 de la Llei 53/1984, de 26 de desembre, sota forma de societat o qualsevol altre tipus de persona jurídica, així com de comunitats de béns, està subjecta a la concessió prèvia de compatibilitat.
i ) Amb les funcions de director, gerent, administrador, conseller, soci col·lectiu o qualsevol altra que impliqui una intervenció directa, administrativa o econòmica en societats o empreses mercantils, públiques o privades, de qualsevol gènere.
L'acompliment de càrrecs directius en fundacions, públiques o privades, o associacions de qualsevol naturalesa, exigeix l'obtenció prèvia de la compatibilitat.
L'acompliment dels càrrecs indicats en associacions judicials s'ha de regir pel que disposa la seva normativa específica.
Els qui exercint qualsevol ocupació, càrrec o professió incompatible dels expressats en el número anterior siguin nomenats jutges o magistrats, han d'optar, en el termini de vuit dies, a comptar des que es va produir el nomenament, per un o altre càrrec, o cessar en l'exercici de l'activitat incompatible.
L'opció a què es refereix el número anterior ha de ser comunicada al Consell General del Poder Judicial.
Aquesta opció no eximeix de l'obligació de cessar en el càrrec o professió incompatible si l'interessat elegeix continuar en la carrera judicial.
Els qui no facin ús del dret d'opció en el termini indicat, s'ha d'entendre que renuncien al nomenament judicial.
L'exercici de la docència i la investigació jurídica per part dels membres de la carrera judicial constitueix una manifestació de la seva competència professional i el reconeixement de la seva experiència i coneixements.
D'acord amb el que disposa l'apartat e del número 1 de l'article anterior, el Consell General del Poder Judicial, amb petició prèvia, pot autoritzar els membres de la carrera judicial a compatibilitzar el seu càrrec amb l'exercici de la docència o investigació jurídica així com amb la producció i creació literària, artística, científica i tècnica i les publicacions derivades d'aquella, quan calgui d'acord amb el que disposa la legislació sobre incompatibilitats del personal al servei de les administracions públiques.
La concessió d'autorització a jutges i magistrats per compatibilitzar la seva activitat judicial amb una activitat autoritzada, pública o privada, és competència del Ple del Consell General del Poder Judicial, que pot delegar a la Comissió Permanent, d'acord amb el que preveu l'article 131.6 de la Llei orgànica del poder judicial.
Qualsevol modificació de les circumstàncies determinants per concedir la compatibilitat ha de ser comunicada per l'interessat a l'òrgan concedent, per si de cas el canvi esdevingut dóna lloc a una modificació de la compatibilitat conferida.
Només s'autoritzen compatibilitats per a activitats que s'hagin de desenvolupar a partir de la finalització de les hores d'audiència pública.
L'exercici de qualsevol activitat compatible no ha d'afectar el deure d'assistència al despatx oficial, ni justifica, de cap manera, el retard en el tràmit o la resolució dels assumptes, vistes o judicis ni la negligència o distracció en l'acompliment de les obligacions pròpies del càrrec.
S'ha de denegar qualsevol petició de compatibilitat d'una activitat, tant de caràcter públic com privat, quan l'exercici d'aquesta pugui impedir o menyscabar el compliment estricte dels deures judicials o comprometre la imparcialitat o independència del jutge o magistrat afectat.
També es pot denegar la petició de compatibilitat indicada en el número anterior, quan el jutge o magistrat interessat hagi de dedicar una atenció preferent a l'acompliment de les seves funcions, atesa la càrrega de feina, sempre que l'endarreriment existent en l'òrgan judicial en el qual desenvolupa la seva funció li sigui imputable.
Els jutges i magistrats poden ser autoritzats per acomplir una activitat de caràcter docent com a professors universitaris associats en universitats públiques, en règim de temps parcial i amb una durada determinada.
Les sol·licituds d'autorització de compatibilitat per exercir la docència han de tenir lloc cada any acadèmic en què es pretengui exercir i s'han de formular prèviament a l'inici de l'activitat docent.
La petició s'ha de formalitzar en el formulari aprovat, a aquest efecte, i s'ha d'acompanyar, en tot cas, dels documents següents:
a ) Un certificat o declaració sobre l'horari i el temps de dedicació que requereixi l'activitat docent.
b ) Un certificat dels havers que es tinguin acreditats en la carrera judicial.
c ) Un certificat de les retribucions o quantitats que han de percebre per acomplir l'activitat pública de la compatibilitat de la qual es tracti.
d ) L'informe del president del qual depengui governativament el sol·licitant, que ha de fer referència expressa a totes les circumstàncies que puguin influir en el compliment estricte dels deures de l'interessat, valorant punts com ara el lloc on s'ha d'impartir la docència, la vinculació del jutjat servit pel sol·licitant a la prestació del servei de guàrdia, l'existència en l'òrgan judicial de què es tracti d'alguna mesura de suport o de reforç, la concessió a favor del jutge sol·licitant d'alguna pròrroga de jurisdicció, la comissió de servei o substitució en un altre jutjat o òrgan judicial, així com qualsevol altra circumstància que segons el parer de l'informant pugui interferir en el compliment estricte de la funció jurisdiccional.
Els qui ja hagin obtingut una autorització de compatibilitat i en pretenguin la renovació no estan obligats a presentar els documents enumerats en els incisos a, b i c de l'apartat anterior, sempre que no hagin variat les circumstàncies en les quals se'ls va autoritzar la compatibilitat, llevat del que afecta la retribució d'acord amb els augments autoritzats anualment per la Llei de pressupostos generals de l'Estat i així ho declarin.
Tota autorització de compatibilitat requereix l'informe favorable de l'autoritat corresponent a l'activitat pública que es pretengui desenvolupar.
L'autorització de compatibilitat d'activitats públiques s'ha d'entendre condicionada a l'aplicació de les limitacions retributives que preveu l'article setè de la Llei 53/1984, de 26 de desembre, d'incompatibilitats del personal al servei de les administracions públiques.
Quan l'activitat docent es desenvolupi en relació o amb motiu d'un conveni de cooperació subscrit entre el Consell General del Poder Judicial i la universitat respectiva, la Comissió Permanent n'ha de tenir en compte els continguts abans de concedir la compatibilitat corresponent.
La Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial, abans de resoldre sobre l'autorització de compatibilitat, ha d'obtenir del Servei d'Inspecció un informe actualitzat sobre la situació de l'òrgan judicial servit pel sol·licitant, que permeti valorar si l'òrgan judicial requereix una atenció preferent per part del seu titular, en atenció a l'endarreriment que sigui imputable al jutge o magistrat sol·licitant.
Si l'informe del Servei d'Inspecció és desfavorable, abans de resoldre l'expedient, s'ha de traslladar a l'interessat les observacions formulades, a fi que en el termini de deu dies pugui al·legar el que convingui al seu dret, d'acord amb el que disposa l'article 84 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Contra la resolució adoptada per la Comissió Permanent es pot interposar un recurs, ordinari o de revisió, davant del ple del Consell General del Poder Judicial.
L'activitat com a professor tutor als centres associats de la Universitat Nacional d'Educació a Distància no s'ha de considerar un acompliment de docència autoritzada als efectes d'incompatibilitats, sempre que aquella activitat es realitzi en les condicions que estableix el Reial decret 2005/1986, de 25 de setembre, sobre règim de la funció tutorial als centres associats de la Universitat Nacional d'Educació a Distància, i no suposi una dedicació superior a les setanta-cinc hores anuals.
També es pot concedir, excepcionalment, la compatibilitat per exercir activitats d'investigació o d'assessorament de caràcter no permanent, en aquells casos singulars en què aquestes activitats no formin part de les funcions del personal adscrit a les respectives administracions públiques.
S'entén que es dóna aquesta excepcionalitat quan s'assigni l'encàrrec per mitjà de concurs públic o quan l'acompliment de l'activitat de què es tracti requereixi una qualificació especial que només tinguin persones incloses en l'àmbit de la Llei 53/1984, segons el que estableix l'article 6 d'aquesta norma.
D'acord amb el que disposa l'article 330, l'activitat d'assessorament o investigació de què es tracti no ha de ser susceptible de comprometre la imparcialitat o independència judicial.
Els jutges i magistrats poden ser autoritzats per exercir la docència en l'àmbit privat sempre que aquesta es desenvolupi en règim de temps parcial i amb durada determinada.
Les sol·licituds s'han d'ajustar als mateixos requisits establerts per a les activitats de caràcter públic.
No es pot reconèixer cap compatibilitat per a activitats privades a aquells jutges o magistrats als quals s'hagi autoritzat la compatibilitat per a una altra activitat autoritzada de caràcter públic quan, sumada la jornada de treball de l'una i de l'altra, el resultat sigui igual o superior a la màxima prevista per a les administracions públiques.
Una vegada transcorregut el termini per al qual va ser concedida l'autorització, n'expira l'efecte, que s'ha de reproduir per a un nou període, amb subjecció als requisits exposats anteriorment.
Llevat dels supòsits que preveuen els apartats h i i de l'article 326.1, les activitats a què es refereix l'article 19 de la Llei 53/1984, de 26 de desembre, es poden realitzar sense necessitat d'autorització o reconeixement de compatibilitat, sempre que hi concorrin els requisits establerts per a cada cas concret.
Quan aquests no hi concorrin, la consideració d'alguna de les activitats com a exceptuada del règim d'incompatibilitats exigeix l'autorització corresponent o el reconeixement de compatibilitat en la forma establerta amb caràcter general.
La preparació per a l'accés a la funció pública, que implica en tot cas incompatibilitat per formar part d'òrgans de selecció de personal, només es considera activitat exceptuada del règim d'incompatibilitats quan no suposi una dedicació superior a setanta-cinc hores anuals i no impliqui incompliment de la jornada d'audiència pública.
Si l'activitat a què es refereix aquest article requereix una dedicació superior a setanta-cinc hores cal sol·licitar la declaració prèvia de compatibilitat.
Les resolucions que en aquesta matèria adopti el ple del Consell General del Poder Judicial i, per delegació d'aquest, la Comissió Permanent, exhaureixen la via administrativa i són susceptibles d'un recurs contenciós administratiu en el termini de dos mesos, comptat de data a data, des del dia de la notificació de l'acord resolutori.
No poden pertànyer a una mateixa sala de justícia o audiència provincial magistrats que estiguin units per vincle matrimonial o situació de fet equivalent, o tinguin parentiu entre ells dins del segon grau de consanguinitat o afinitat, llevat que, per previsió legal o per aplicació del que disposa la Llei orgànica del poder judicial, existeixin diverses seccions; en aquest cas es poden integrar en seccions diverses, però no poden formar sala junts.
Tampoc no poden pertànyer a una mateixa sala de govern jutges o magistrats units entre ells per qualsevol dels vincles a què es refereix el paràgraf anterior.
Aquesta disposició és aplicable als presidents.
Els jutges o magistrats no poden intervenir en la resolució de recursos relatius a resolucions dictades pels qui tinguin amb ells alguna de les relacions a què fa referència l'article anterior, ni en fases ulteriors del procediment que, per la seva pròpia naturalesa, impliquin una valoració de les actuacions fetes anteriorment per aquells.
En virtut d'aquest principi, a més de l'obligació d'abstenció, sempre que s'hi doni qualsevol dels vincles a què es refereix l'article anterior, són incompatibles:
a ) Els jutges d'instrucció amb els jutges unipersonals penals que hagin de conèixer en judici oral del que hagin instruït i amb els magistrats de la secció que es trobin en el mateix cas.
b ) Els magistrats de qualsevol sala de justícia, constitueixi o no secció orgànica, a la qual es trobi atribuït el coneixement dels recursos respecte de les resolucions d'un òrgan jurisdiccional, sigui quin sigui l'ordre a què pertanyi, amb els jutges o magistrats d'aquest òrgan.
S'exceptuen d'aquesta incompatibilitat les sales i seccions del Tribunal Suprem.
Són incompatibles quan es doni entre elles qualsevol de les relacions a què es refereix l'article anterior:
a ) Els presidents i magistrats de la Sala Penal de l'Audiència Nacional i els de les audiències provincials, respecte dels membres del Ministeri Fiscal de la fiscalia corresponent, excepte quan a l'audiència provincial hi hagi més de tres seccions.
b ) Els presidents i magistrats de la sala civil i penal respecte del fiscal en cap i tinent fiscal d'aquest òrgan.
c ) Els jutges d'instrucció i els jutges unipersonals penals, respecte dels fiscals destinats en fiscalies en l'àmbit territorial de les quals exerceixin la seva jurisdicció, amb excepció dels partits on existeixin més de cinc òrgans de la classe de què es tracti.
d ) Els presidents, magistrats i jutges respecte dels secretaris i altre personal al servei de l'Administració de justícia que depenguin d'ells directament.
Els jutges i magistrats no poden exercir el seu càrrec:
A les sales de tribunals i jutjats on exerceixi habitualment, com a advocat o procurador, el seu cònjuge o un parent dins del segon grau de consanguinitat o afinitat.
Aquesta incompatibilitat no és aplicable a les poblacions on hi hagi deu jutjats de primera instància i instrucció o més, la suma dels jutjats de primera instància i dels jutjats d'instrucció sigui de deu o més o existeixin sales amb tres seccions o més.
En una audiència provincial o jutjat que comprengui dins de la seva circumscripció territorial una població en la qual, per posseir ell mateix, el seu cònjuge o parents de segon grau de consanguinitat interessos econòmics, tinguin un arrelament que pugui obstaculitzar-los l'exercici imparcial de la funció jurisdiccional.
Se n'exceptuen les poblacions superiors a cent mil habitants en les quals radiqui la seu de l'òrgan jurisdiccional.
En una audiència o jutjat en què hagin exercit l'advocacia o el càrrec de procurador en els dos anys anteriors al seu nomenament.
Quan un nomenament doni lloc a una situació d'incompatibilitat de les que preveuen els articles anteriors queda sense efecte, i es destina amb caràcter forçós el jutge o magistrat, sens perjudici de la responsabilitat disciplinària en què hagi pogut incórrer.
Quan la situació d'incompatibilitat aparegui en virtut de circumstàncies sobrevingudes, el Consell General del Poder Judicial ha de traslladar de manera forçosa el jutge o magistrat, en el cas del número 1 de l'article anterior, o de l'últim nomenat en els restants.
Si s'escau, pot proposar al Govern el trasllat del membre del Ministeri Fiscal incompatible, si és de menor antiguitat en el càrrec.
La destinació forçosa és a càrrec que no impliqui un canvi de residència si existeix una vacant, cas en què aquesta no ha de ser anunciada a concurs de provisió.
El règim jurídic que preveuen els articles 347 i 348 és aplicable igualment respecte dels jutges d'adscripció territorial, els quals no poden ser cridats a desenvolupar funcions jurisdiccionals en els òrgans judicials a què es refereixen els articles esmentats.
L'escalafó general de la carrera judicial es configura d'acord amb les tres categories judicials que indica l'article 299 de la Llei orgànica del poder judicial, i comprèn tots els membres de la carrera judicial que es trobin en qualsevol de les situacions que regulen els articles 348 i següents de la Llei esmentada, sempre que impliqui l'abonament de serveis.
L'escalafó conté una referència especial als magistrats del Tribunal Suprem, magistrats i jutges que es trobin en les situacions de serveis especials, excedència voluntària per atendre la cura de fills, de menors acollits, del cònjuge, parella de fet o familiars fins a dues anualitats o per raó de violència sobre la dona.
L'escalafó també reflecteix els qui, tot i pertànyer a la carrera judicial, es trobin en situació d'excedència voluntària per motius diferents dels enunciats en el número anterior, que s'han de posar a continuació dels esmentats en els apartats anteriors amb una indicació abreujada de la causa que va determinar aquesta situació.
D'acord amb el que disposa l'article 300 de la Llei orgànica del poder judicial, l'escalafó general de la carrera judicial ha de reflectir les dades personals i professionals següents:
c ) Destinació o càrrec, amb menció expressa de la forma de provisió que estableix l'article 118 de la Llei orgànica del poder judicial.
d ) Anys, mesos i dies de servei en la carrera judicial.
e ) Anys, mesos i dies de servei en la categoria que es tingui.
f ) Anys, mesos i dies de servei en la categoria de magistrat especialista en l'ordre contenciós administratiu, social o en matèria mercantil.
g ) Anys, mesos i dies de servei en el cos extingit de jutges de districte.
i ) Procedència dels magistrats a què es refereix l'article 330.4 de la Llei orgànica del poder judicial.
L'escalafó general de la carrera judicial s'ha de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Es concedeix un termini de trenta dies naturals, a comptar de l'endemà de la publicació, perquè els interessats puguin sol·licitar les rectificacions que estimin oportunes, les quals han de ser resoltes per la Comissió Permanent del Consell General del Poder Judicial.
Contra l'acord de la Comissió Permanent, que s'ha de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat, s'hi pot interposar un recurs ordinari o de revisió, segons que escaigui, davant el Ple del Consell General del Poder Judicial en els terminis i pels motius i les formes que estableix la Llei 30/1992.
Els jutges i magistrats cessen en la seva destinació l'endemà hàbil del dia en què es publiqui en el Butlletí Oficial de l'Estat la resolució que ho motivi, llevat que s'hi disposi una altra cosa.
El cessament dels jutges i magistrats per passar a la situació administrativa de serveis especials s'ha de produir amb anterioritat a la presa de possessió del càrrec o incorporació a l'activitat determinant d'aquesta situació, bé el mateix dia, bé el dia anterior, llevat que les normes reguladores del càrrec o activitat de què es tracti estableixin una altra cosa.
Quan la presa de possessió o la incorporació esmentada en l'apartat anterior tingui lloc en una població diferent d'aquella en la qual exerceixin el càrrec judicial, el cessament en aquest es produeix dins dels tres dies naturals anteriors a aquella.
Perquè pugui tenir lloc el cessament que preveuen els números anteriors, cal que el jutge o magistrat hagi dictat sentència en tots els assumptes que estiguin pendents d'aquesta resolució.
Els jutges i magistrats que hagin de cessar en el càrrec o destinació judicial i que a causa de trobar-se en situació administrativa de serveis especials o gaudint d'un permís o llicència, estiguin impossibilitats per comparèixer a l'òrgan judicial amb la finalitat de formalitzar l'acta de cessament corresponent, han de comunicar la seva voluntat de cessar al secretari de l'òrgan judicial on prestin serveis, el qual ho ha de fer constar per diligència, i fer-ho saber a l'autoritat judicial o governativa corresponent, que ha de tenir-los per cessats en el seu càrrec o destinació.
Els presidents, magistrats i jutges han de prendre possessió del seu càrrec i destinació, amb jurament o promesa previs, si s'escau, en els terminis i la forma que estableixen els articles 318 i següents de la Llei orgànica del poder judicial.
Els procediments de selecció i especialització que regula el títol II iniciats amb anterioritat a l'entrada en vigor d'aquest Reglament s'han de continuar tramitant d'acord amb les previsions del Reglament 1/1995.
Els membres de la carrera judicial amb categoria de jutge que s'hagin especialitzat en matèria de menors, disposen d'un termini de tres anys a partir del seu ascens a la categoria de magistrat, per participar en els concursos de provisió dels jutjats de menors que es convoquin.
Quan els participants en concursos de trasllat o promoció abans de l'entrada en vigor d'aquest Reglament tinguin reconegut com a mèrit preferent el coneixement de l'idioma cooficial en una comunitat autònoma, diferent del castellà, o del dret civil propi, la valoració dels mèrits esmentats s'ha d'ajustar a les previsions del títol III del Reglament 1/1995.
El règim jurídic aplicable als alardos l'elaboració dels quals s'hagi d'iniciar abans de l'entrada en vigor d'aquest Reglament, és el que preveu el títol VII del Reglament 1/1995.
Les situacions administratives a què es refereix el títol XI es regeixen, a partir de l'entrada en vigor d'aquest Reglament, pel que disposa aquest títol, llevat de les comissions de servei concedides abans que sigui vigent.
La tramitació dels procediments per reconèixer les situacions administratives iniciats abans de l'entrada en vigor d'aquest Reglament, s'ha d'ajustar al que estableix la disposició transitòria setena per als expedients i procediments que s'hi esmenten.
El règim jurídic aplicable als permisos i llicències concedits amb anterioritat a la vigència d'aquest Reglament, és el que preveu el títol XII del Reglament 1/1995.
No obstant això, quan abans de l'entrada en vigor d'aquest Reglament s'hagi conferit una llicència per malaltia d'acord amb el que preveu la reglamentació anterior, aquesta es pot transformar en una llicència parcial per malaltia, sempre que hi concorrin els requisits que preveu l'article 228.
La tramitació de les llicències i permisos sol·licitats amb anterioritat a l'entrada en vigor d'aquest Reglament s'ha d'acomodar al que preveu la disposició transitòria setena per als expedients i procediments que allà s'esmenten.
Els expedients a què es refereix el títol IV i els concursos reglats que preveu el capítol II del títol X que s'hagin iniciat amb anterioritat a la vigència d'aquest Reglament s'han de continuar substanciant d'acord amb la reglamentació anterior, en la mesura que aquesta no s'oposi al que disposen la Llei orgànica del poder judicial i la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
Queden derogades totes les disposicions de rang igual o inferior que s'oposin al que estableix aquest Reglament, especialment el Reglament 1/1995, de 7 de juny, de la carrera judicial.
Aquest Reglament entrarà en vigor al cap de vint dies d'haver-se publicat en el Butlletí Oficial de l'Estat.