Aquest Dictamen té per objecte el Projecte de decret pel qual es regula el mapa sanitari, sociosanitari i de salut pública.
El Projecte consta d'un preàmbul, nou articles, una disposició derogatòria i una de final.
En el preàmbul s'assenyala el marc normatiu en el qual s'insereix la disposició projectada 'la Llei 15/1990, de 9 de juliol, d'ordenació sanitària de Catalunya' la qual habilita a dur a terme la norma que ara s'ha elaborat.
També s'assenyala que el present mapa, que supera el primer Mapa sanitari aprovat per Decret de 7 de gener de 1980, no s'enfoca només a proposar les infraestructures necessàries en el territori i l'ordenació territorial, sinó també a establir criteris de planificació per desenvolupar i adequar els serveis, amb una perspectiva de futur.
Es configura, així, com un instrument de planificació mitjançant el qual el Departament de Salut determina les directrius per fer efectiu el desenvolupament dels serveis que conformen el sistema públic de salut per tal d'adequar-los a les necessitats de la població, d'acord amb els objectius del Pla de Salut de Catalunya i els plans directors del Departament de Salut.
I, d'acord amb les noves necessitats, el Mapa es delimita, d'una banda, a partir de la nova configuració organitzativa de base territorial del sistema de salut: els governs territorials; d'altra banda, es crea un nou òrgan de direcció que assessori en el procés d'elaboració, revisió i execució del Mapa: el Comitè de Direcció del Mapa sanitari, sociosanitari i de salut pública.
Els nou articles que conté el Projecte despleguen aquestes previsions.
L'article 1 concreta els objectius i finalitats de la norma.
L'article 2 precisa el contingut del Mapa sanitari, sociosanitari i de salut pública.
L'article 3 preveu els àmbits territorials que actuaran com a base de projecció del Mapa.
L'article 4 estableix el procediment d'elaboració, aprovació i consulta.
L'article 5 determina els criteris d'actualització i de seguiment.
L'article 6 preveu la creació del Comitè de Direcció del Mapa, i els articles 7 i 8 les funcions i la composició i funcionament, respectivament.
Finalment, l'article 9 estableix regles d'execució del Mapa sanitari, sociosanitari i de salut pública.
La disposició derogatòria es refereix al Decret de 7 de gener de 1980, pel qual s'aprova el Mapa sanitari de Catalunya, i a l'Ordre de 26 de setembre de 1983, de creació del Comitè Director per al desplegament del Mapa sanitari de Catalunya.
La disposició final preveu l'entrada en vigor de la norma projectada per a l'endemà de la seva publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
La Comissió Jurídica Assessora és competent per emetre dictamen preceptiu respecte dels projectes de reglament que es dictin per desplegar les lleis i llurs modificacions, segons disposa l'article 8.2.b) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, de la Comissió Jurídica Assessora.
En l'examen de casos com el present, en què es dictamina sobre un projecte reglamentari, és doctrina reiterada d'aquesta Comissió que l'abast de l'actuació comporta l'estudi de la competència de la Generalitat de Catalunya; l'habilitació del Govern o del conseller, si escau, per dictar la norma de què es tracta; la comprovació que s'hagin seguit els tràmits procedimentals previstos en la llei per a l'elaboració, així com, especialment, l'anàlisi de la legalitat.
Tot això, sens perjudici que també es puguin formular suggeriments sobre eventuals deficiències que calgui evitar o sobre possibles millores tècniques que calgui introduir en el Projecte.
El Projecte que s'examina assenyala les finalitats i dota de contingut un instrument de planificació en matèria sanitària: el Mapa sanitari, sociosanitari i de salut pública.
Així mateix, determina els òrgans d'elaboració, seguiment i execució del Mapa.
Els preceptes de la norma projectada que s'incardinen en la primera de les matèries esmentades es dicten sobre la base de la competència compartida de la Generalitat de Catalunya reconeguda en l'article 162.3.a) i c) de l'EAC (ordenació, planificació, determinació, regulació i execució de les prestacions i els serveis sanitaris, sociosanitaris i de salut mental de caràcter públic; i planificació dels recursos sanitaris de cobertura pública).
Per la seva banda, els preceptes orgànics deriven de la confluència dels títols exclusius previstos en l'article 150 de l'EAC, sobre organització de l'Administració de la Generalitat.
L'article 68.1 de l'Estatut atribueix al Govern la potestat reglamentària que ha d'exercir d'acord amb l'Estatut i les lleis.
Per la seva la banda, la Llei 15/1990, de 9 de juliol, d'ordenació sanitària de Catalunya, en la disposició final tercera, autoritza el Consell Executiu perquè dicti les normes generals i reglamentàries necessàries per desplegar i aplicar la llei.
La memòria que exigeix l'article 63 de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, i que annexa el Projecte de decret, conté el marc normatiu en què s'insereix la norma, una justificació de l'oportunitat i de l'adequació de la mesura, i una taula de vigències en la qual es fa referència al Decret de 7 de gener de 1980, pel qual s'aprova el Mapa sanitari de Catalunya, i a l'Ordre de 26 de setembre de 1983, de creació del Comitè Director per al desplegament del Mapa sanitari de Catalunya.
Així mateix, conté un raonat estudi econòmic en el qual s'analitzen els beneficis esperats i els costos, tant els d'elaboració, aprovació i actualització del Mapa com els d'aplicació.
La proposta de disposició ha estat sotmesa a l'audiència de tots els departaments de la Generalitat i de les entitats que es detallen en els antecedents d'aquest Dictamen i al tràmit d'informació pública.
Així mateix, consta en l'expedient que s'han emès dos informes preceptius: el de l'Institut Català de les Dones i el del Consell de Treball, Econòmic i Social.
El contingut dels informes preceptius, així com totes les observacions efectuades en els tràmits anteriors han estat degudament valorats per l'informe de l'advocada en cap del Departament de Salut; i algunes de les observacions han estat incorporades en una segona versió del Projecte de decret.
L'expedient es tanca amb el document emès per la Secretaria del Consell Tècnic, el qual certifica que el Projecte ha estat objecte d'informe per aquest òrgan.
El marc normatiu de la norma projectada es troba en la Llei 15/1990, de 9 de juliol, d'ordenació sanitària de Catalunya, i en la Llei estatal 14/1986, de 25 de abril, general de sanitat.
Pel que fa a aquesta darrera, només en aquella part de la norma projectada relativa al Mapa sanitari, sociosanitari i de salut pública, tot i que són ben pocs els preceptes estatals que es pronuncien en matèria de planificació.
Una primera constatació, quan s'acara el Projecte de decret amb llur marc normatiu, és la no-menció expressa d'aquest instrument de planificació 'el Mapa' entre els previstos legalment.
I la Llei catalana concreta la necessitat de planificació en un únic instrument: el Pla de salut de Catalunya (article 62-64).
Tanmateix, la previsió d'un mapa com a instrument de planificació, més enllà dels previstos legalment, no contravé per si sola la legalitat vigent.
Així ho va afirmar aquesta Comissió en el Dictamen 63/06, en corroborar l'existència de plans directors no previstos en la Llei al costat del Pla de salut de Catalunya.
En el cas present, i en la mesura que el mapa es configura com a instrument que es realitza d'acord amb els objectius del Pla de Salut (article 1.1), també pot confirmar-se l'encaix legal de la previsió.
Ara bé, com també s'indicà aleshores, aquest fet posa en relleu la conveniència d'haver inclòs en la memòria una explicació més detallada que permetés veure com s'insereix la norma proposada en el conjunt d'instruments previstos en la vigent Llei 15/1990.
Especialment si es té en compte que el contingut del Pla de salut de Catalunya previst en l'article 63 de la Llei esmentada coincideix parcialment amb el que, d'acord amb l'article 2 del Projecte, ha de tenir el Mapa.
El text del Dictamen suggereix les qüestions següents:
a) El preàmbul conté el marc normatiu de la norma projectada.
No obstant això, es pot completar amb una referència al títol competencial des del qual es dicta i, especialment, una revelació dels motius concrets que porten a derogar el primer Mapa sanitari de Catalunya i a elaborar la present norma.
En aquesta mateixa línia, potser seria aquí el lloc adequat per assenyalar l'encaix de la norma proposada en el conjunt d'instruments previstos en la vigent Llei 15/1990, bàsicament, en relació amb el Pla de salut de Catalunya.
b) L'article 3 del Projecte estableix que la plasmació dels criteris de planificació del Mapa 'es durà a terme d'acord amb la realitat territorial de referència de les estructures per a la governabilitat territorial que es constitueixin en cada moment en l'àmbit de la salut'.
La redacció d'aquest precepte no contradiu el que estableix la Llei 15/1990 quant al paper de les regions sanitàries com a unitats territorials de gestió dels serveis sanitaris (article 21), però tampoc no les esmenta.
Aquest aspecte fou posat en relleu per aquesta Comissió en el Dictamen 62/06, emès amb motiu del Projecte de decret pel qual es regula la creació de governs territorials de salut.
Potser convindria tenir en compte les regions sanitàries expressament i deixar oberta la porta, com ja es fa ara, a d'altres realitats territorials que puguin crear els instruments idonis a aquest efecte.
D'altra banda, caldria millorar en general la redacció d'aquest precepte.
c) L'article 8.3 del Projecte preveu que 'Amb l'objecte d'aconseguir la paritat de gènere, el Comitè serà integrat per un mínim d'un 50 % de dones.
Aquesta participació femenina s'aplicarà a totes les persones membres que no ho siguin per raó del càrrec, sempre que en la composició total del Comitè no s'arribi a aquest percentatge'.
Redactada en aquests termes, la norma pot esdevenir, en ocasions, una norma d'impossible compliment.
En efecte, en la mesura que el nombre total de membres del Comitè és de vint, el mínim del 50 % de representació femenina s'assoliria a partir que deu membres fossin dones.
Ara bé, en aquells casos hipotètics en què totes les persones membres per raó del càrrec fossin homes, no podria obtenir-se el percentatge esmentat de representació femenina, ja que els membres representatius o de lliure designació només en són set (els que permeten compensar).
En aquests supòsits, per tant, es produiria un incompliment de la norma sobre la paritat.
En conseqüència, se suggereix que es formalitzi el precepte d'una manera que eviti aquesta circumstància.
Un cop considerades les observacions formulades en aquest Dictamen, es pot elevar al Govern, per a la seva aprovació, el Projecte de decret pel qual es regula el Mapa sanitari, sociosanitari i de salut pública.