Treballs d'anàlisi exhaustiva sobre la definició, administració i gestió de les polítiques públiques culturals des d'una aproximació qualitativa i/o quantitativa, d'interès tant per a la presa de decisions en l'àmbit públic com per als agents dels diferents sectors culturals.
Aquest estudi és una aproximació al micromecenatge i analitza aquest nou sistema de finançament i l'èxit que està aconseguint a Catalunya en projectes de cultura i creació.
Marta Llatcha i Marçal Terrades (Gabinet Tècnic)
L'impost sobre el valor afegit (IVA) és un impost indirecte que grava els lliuraments de béns i les prestacions de serveis efectuats per empreses i que recau sobre el consumidor final.
L'objectiu d'aquest treball és fer una comparativa dels tipus impositius d'IVA que s'apliquen a alguns béns i serveis culturals en diversos països de la Unió Europea l'any 2013.
Per tal d'acomplir aquesta tasca, s'ha utilitzat la informació proporcionada pel treball VAT Rates.
Applied in the Member States of the European Union, que fa anualment la Comissió Europea i que consisteix en un recull de tipus impositius per productes i serveis segons dades facilitades pels mateixos estats membres.
Així doncs, s'ofereixen agrupacions de les dades del període 2011-2014, tant per programes i ministeris com per comunitats autònomes, prestant una especial atenció al cas català.
Aquests informes presenten una anàlisi de l'impacte econòmic de dos esdeveniments de cultura popular i tradicional a Catalunya l'any 2012: les Falles d'Isil i l'Aquelarre de Cervera.
El càlcul d'impacte econòmic s'ha basat en la metodologia proposada al Protocol d'avaluació de l'impacte econòmic d'esdeveniments i institucions culturals dirigida pel professor de la Universitat de Girona Modest Fluvià i en les dades recollides a través de les enquestes realitzades abans i durant els esdeveniments festius.
Els resultats es mesuren en termes d'aportació d'aquests esdeveniments a l'economia local.
Així doncs, s'ofereixen agrupacions de les dades del període 2010-2013, tant per programes i ministeris com per comunitats autònomes, prestant una especial atenció al cas català.
L'objectiu d'aquest treball és l'anàlisi de les característiques econòmiques i ocupacionals de les activitats culturals i creatives a Catalunya pels anys 2008 i 2010, realitzat a partir de les dades contingudes a l'Enquesta Anual de Serveis de l'Instituto Nacional de Estadística (INE), adaptades a l'àmbit de Catalunya per l'Institut d'Estadística de Catalunya (Idescat).
Les variables que es presenten en aquest treball són el valor afegit brut a cost de factors (VAB), el nombre d'empreses i el nombre d'ocupats del sector.
Anna Villarroya Planas i el seu equip de la Universitat de Barcelona.
L'objectiu d'aquest treball és mesurar la contribució econòmica del tercer sector cultural a Catalunya, a través del càlcul del pes d'aquest sector respecte al sector cultural empresarial, el tercer sector social i l'economia catalana en el seu conjunt, en termes de volum d'ingressos, de població activa ocupada, d'organitzacions existents i de la dimensió econòmica del treball voluntari.
Aquestes magnituds es treballen a partir de les dades estadístiques sobre el tercer sector cultural publicades pel Gabinet Tècnic del Departament de Cultura.
Els següents documents presenten el seguiment de les principals variables per valorar l'abast i la dimensió econòmica de les activitats catalogades com a culturals durant el període 2008-2009.
Aquesta és la primera anàlisi que s'ha fet del sector industrial del videojoc a Catalunya, que presenta informació relativa a 33 de les 42 empreses catalanes de producció i distribució del videojoc.
Les dades que s'ofereixen fan referència a la distribució territorial de les empreses, la facturació, l'ocupació, la producció, etc. L'ús de la llengua catalana en la producció i distribució dels videojocs també és una de les qüestions abordades en aquest estudi, amb dades relatives al 2009.
Els següents documents presenten el seguiment de les principals variables per valorar l'abast i la dimensió econòmica de les activitats catalogades com a culturals durant el període 2002-2007.
Aquest estudi avalua l'impacte de l'edició del 2007 de la Fira Mediterrània en els sectors professionals de les arts escèniques i de la música i en els sectors no professionals de les entitats de cultura popular i tradicional que hi van participar.
El 2006 ja es va fer un estudi per avaluar l'impacte de l'edició 2005, que ha estat millorat en diversos punts.
L'estudi combina l'anàlisi de la demanda (els programadors) i la de l'oferta (els grups programats)
Josep Maria Arauzo i Magda Lleixà Solà (Universitat Rovira i Virgili).
El sector de la fotografia comprèn un ampli ventall d'activitats professionals i amateurs, i d'agents.
Aquest estudi té per objectiu fer una aproximació a les definicions subjacents al sector de la fotografia i la seva importància en termes quantitatius i monetaris a Catalunya
En el marc de la transició d'un model d'economia industrial a un model basat en l'economia del coneixement, el sector cultural ha experimentat una gran transformació i ha esdevingut un element clau de l'economia.
Aquest estudi pretén arribar a una metodologia de mesura de l'ocupació cultural en els sectors culturals, com a factor rellevant de l'anàlisi econòmica.
La cultura, cada cop més, impregna les polítiques públiques de diversos sectors.
D'això, les polítiques d'immigració en són un clar exponent, ja que requereixen la gestió de la diversitat cultural dels nous col•lectius.
Aquest estudi és una aproximació transversal de la cultura a les polítiques d'immigració de l'àmbit local, a partir de tres casos: Terrassa, Manlleu i Ulldecona.
Entre les indústries culturals també cal incloure-hi aquelles que treballen en el sector del patrimoni cultural.
Aquest estudi fa una primera aproximació a la tipologia d'aquest tipus d'empreses, sobre una mostra de 20 empreses, en funció de la seva activitat, del nombre de treballadors que tenen i dels seus indicadors economicofinancers.
Aquest estudi dimensiona el sector de les arts visuals en relació a les diferents fases de la cadena de valor: formació, producció, difusió, comercialització, col·lecció i suport de les administracions públiques.
El sector ocupa unes 4.000 persones i mou una despesa total de 230 milions d'euros aproximadament.
Mesurar la importància del segment del turisme cultural no és fàcil donada la diversitat de criteris que s'utilitzen per definir-lo i la relativa capacitat de les diferents metodologies que hi ha per a l'obtenció de dades quantitatives.
Aquest estudi proposa una definició sobre els conceptes de turisme cultural i de turista cultural, i suggereix una metodologia que serveixi de base per al recompte dels turistes culturals que visiten Catalunya.
L'aplicació dels criteris internacionals en la mesura de l'R+D+I tradicionalment han estat de difícil aplicació en l'àmbit cultural.
Aquest document sintetitza els principals continguts i definicions incloses en els manuals internacionals de l'OCDE per tal que, des dels sectors culturals, es pugui fer una aproximació a la seva activitat en funció d'aquests conceptes.
Aquest document aporta elements de reflexió sobre el món de la recerca en els àmbits de la cultura i de la comunicació.
La finalitat és definir les línies prioritàries de recerca de la Generalitat de Catalunya en aquests àmbits.
L'artesania és un dels sectors emergents en l'àmbit cultural.
Aquest estudi parteix de la definició d'artesania i dels criteris pels quals determinades empreses s'inclouen dins del sector.
A partir d'aquí, es fa una aproximació a la dimensió i estructura del sector a Catalunya, també a partir de comparacions internacionals.
Les normes ISO serveixen com a indicadors de l'adaptació de les empreses a criteris de qualitat i eficiència en la gestió i la producció.
Aquest estudi té per objectiu conèixer la situació de les empreses de l'àmbit cultural respecte a la gestió de la qualitat.
La noció de "creativitat" i el rol dels sectors creatius juguen un paper determinant en les economies modernes.
Aquest treball tècnic té per objectiu individualitzar algunes de les qüestions relacionades amb la importància, significació i comportament dels anomenats sectors creatius (creative industries), i la seva relació o distinció amb les anomenades indústries culturals.
Institut de Govern i de Polítiques Públiques (IGOP)
Quin és el valor públic que afegeixen les polítiques culturals?
En quines esferes de la realitat social i, sobretot, de quina manera repercuteixen de forma significativa les accions culturals que promouen les polítiques públiques?
I, finalment, com es pot mesurar aquest impacte?
Aquest estudi pretén generar un coneixement útil sobre aquestes qüestions i avançar en la creació d'instruments per diagnosticar el rendiment de les polítiques culturals públiques.
Institut d'Economia de Barcelona), Lluís Peñuelas (Universitat Pompeu Fabra i Fundació Gala-Salvador Dalí)
La finalitat dels incentius fiscals és fomentar el desenvolupament de determinades activitats que es consideren positives per a la societat general.
Entre aquestes, la conservació del patrimoni històric en seria un exemple clar de l'àmbit cultural.
Aquest informe planteja les possibilitats que té la Generalitat de Catalunya d'articular mesures d'incentiu fiscal per fomentar activitats d'interès general, especialment en l'àmbit de la cultura i del patrimoni.
Durant les darreres dècades, l'abast i la dimensió econòmica de les activitats catalogades com a culturals han crescut significativament en la major part de les societats avançades.
Això es produeix en la seva contribució al PIB i a l'ocupació, així com en la seva importància en el desenvolupament i el benestar econòmics.
Aquest document recull els estudis que s'han fet per estimar el valor afegit brut de les activitats dels sectors culturals de Catalunya.
Aquest estudi reprèn l'interès en les polítiques públiques de caràcter fiscal com a via de finançament dels diferents sectors culturals.
Un cop més, els països anglosaxons ofereixen models inspiradors de polítiques fiscals que estimulen el finançament privat de la cultura i de les arts i, en aquest cas, s'analitzen les mesures del Canadà i del Quebec per a la incentivació del finançament privat, específicament, de les arts escèniques.
Després de recollir la situació general del finançament de la cultura al Canadà i al Quebec i de presentar les diferents mesures que articulen els governs respectius, s'ofereixen casos específics que exemplifiquen la situació, el més significatiu dels quals és el de Les Grands Ballets Canadiens de Mont-real.
El terme "diversitat cultural" s'ha estès àmpliament en els darrers anys i la política cultural ha d'afrontar els reptes i les necessitats sorgides de la globalització de les economies però també de la interculturalitat de les societats.
Aquest estudi ofereix una síntesi de les múltiples dimensions que s'amaguen darrera de la diversitat cultural i les vincula amb els discursos implícits en les polítiques públiques que s'han originat a nivell internacional, específicament de la UNESCO.
D'altra banda, s'analitzen les polítiques per la diversitat cultural de quatre estats que les han treballat àmpliament i en línies diferents: Austràlia, Brasil, Canadà i el Regne Unit.
Estudi basat en entrevistes amb els líders de les federacions culturals catalanes i que recull la seva visió sobre els reptes i dificultats més importants per al sector.
A partir d'aquesta anàlisi els autors presenten diverses propostes encaminades a la modernització del tercer sector cultural català.
Estudi basat en l'explotació i anàlisi dels Pressupostos generals de l'Estat a fi d'obtenir dades de la despesa pública en cultura de l'Estat, eminentment a partir de les subvencions i inversions nominatives.
S'hi ofereixen dades agrupades des d'un punt de vista orgànic, sectorial i territorial.
El compte satèl·lit de la cultura a Catalunya és un instrument que permet mostrar les relacions entre l'economia del sector cultural i l'economia catalana en el seu conjunt; en particular, per avaluar el pes econòmic de les activitats culturals respecte a la resta d'activitats econòmiques (especialment en termes d'aportació de valor afegit brut i d'ocupació), i també per conèixer i quantificar els fluxos de finançament i les dimensions dels processos de consum dels béns i serveis culturals en el nostre país.
L'estudi presenta els sistemes de formació i els models de gestió i d'organització en l'àmbit del circ a Bèlgica, França, la Gran Bretanya, Itàlia i el Quebec i l'experiència concreta de les escoles de circ següents: el Centre National d'Arts du Cirque de França, The Circus Space de la Gran Bretanya, l'École Superior des Arts du Cirque de Bèlgica i la Scuola di Cirko di Torino d'Itàlia.
Estudi elaborat per l'Associació d'Artistes Visuals de Catalunya, amb la col·laboració del Ministeri de Cultura espanyol i de l'Institut Català de les Indústries Culturals de la Generalitat de Catalunya.
L'objectiu és conèixer específicament la contribució del sector de les arts visuals a l'economia espanyola, fet que representa una novetat amb relació a estudis precedents.
Una altra novetat que ofereix és l'anàlisi dels elements intangibles que integren el sector, difícilment quantificables, però que permeten obtenir una aproximació molt més completa a la dimensió econòmica de les arts visuals.
Aquest és el primer d'un seguit de treballs analítics que versen sobre les polítiques fiscals com a via de finançament dels diferents sectors culturals.
Aquest estudi se centra en el tractament fiscal del finançament privat de la cultura al Regne Unit i, més concretament, en l'àmbit de la preservació del patrimoni cultural i natural.
L'interès rau a visualitzar quines són i quin impacte tenen les fórmules de desgravació fiscal que estableix el Govern britànic per a les donacions privades a les fundacions ( charities ) com el National Trust.
A més, la política fiscal va íntimament lligada a la filantropia i, així, al desenvolupament del rol de les fundacions sense finalitat de lucre com a actors indispensables en la gestió i preservació dels entorns patrimonials i naturals.
Modest Fluvià Font (investigador responsable), Ricard Rigall i Torrent, Albert Saló Mayolas (Universitat de Girona)
Aquest estudi ofereix pautes i procediments per avaluar els impactes econòmics generats per les institucions i els esdeveniments culturals.
És per això que procura ser homologable amb les principals i més recents experiències que avui existeixen en l'àmbit de la cultura.
En definitiva, la seva finalitat bàsica és la implementació per part de les diferents institucions culturals d'aquest país: des de museus locals a grans museus, de fires locals a festivals, passant per les molt variades formes de manifestacions culturals.
Presentació del Guichet Unique du Spectacle Occasionnel (GUSO), que és un servei públic del Govern francès de caràcter obligatori, que té per objectiu la simplificació administrativa en la contractació d'artistes de l'espectacle en viu.
El GUSO és un servei gratuït de gestoria en línia que està reservat als organitzadors no professionals d'espectacles en viu.
Treball d'anàlisi comparada de les polítiques culturals dels països europeus de la UE-15, amb alguna excepció.
La perspectiva adoptada envers les polítiques culturals és considerar-les com una eina a favor del benestar de la ciutadania.
L'anàlisi pren com a marc de referència els models teòrics de l'estat del benestar, que permeten classificar els estats europeus en blocs.
La primera tasca de l'estudi és veure si aquests models s'ajusten a les diferències en matèria de política cultural i comprovar així si els països la inclouen dins la xarxa de polítiques socials.
En segon lloc, intentar oferir una visió sistematitzada i clara sobre quins són els principals factors que estan influint en el desenvolupament de les polítiques culturals i com aquests afecten els diversos països.
L'estudi té com a objectiu oferir una panoràmica de les societats gestores de drets d'autor a Espanya i aprofundir en els indicadors més rellevants de la seva gestió.
El document ofereix, d'una banda, una perspectiva transversal que tracta tant l'evolució de la recaptació i la distribució de drets d'autor com la filiació a les societats.
D'altra banda, conté fitxes que tracten separadament i mitjançant variables totes les societats gestores espanyoles.
Les variables que es consideren per al tractament de cada entitat són: àmbit i funcions de l'entitat; membres associats; recaptació de drets d'autor; repartiment de drets d'autor; administració i funció social (assistencial, promocional i formativa) de l'entitat.
Recull d'indicadors amb dades relatives als instituts i centres culturals en el marc dels diferents models de projecció exterior de la llengua i la cultura dels estats de l'Europa occidental.
Inclou dades de presència a l'exterior, pressupostos, personal i activitats, i s'intenten oferir les dades des d'una perspectiva comparada.
Aquest és un treball de recerca que pretén abastar una visió àmplia del que es pot entendre per projecció de la cultura i de la llengua, dins del marc de la política exterior i cultural dels respectius ens estatals o subestatals tractats.
L'elecció dels estats o regions ha respost a l'especial identificació respecte del cas català des d'un punt de vista de la població, del sistema polític o de la realitat cultural o lingüística.
Relació de centres públics i privats que ofereixen cursos de formació (titulació, preus i assignatures) de les diverses branques del sector audiovisual a Catalunya.
Relació de centres públics i privats que ofereixen cursos de formació (titulació, preus i assignatures) de gestió cultural a Catalunya.
Treball que recull i sistematitza informació al voltant de com s'estructuren i com es relacionen les entitats no governamentals internacionals formades per entitats de gestió col·lectiva dels drets d'autor.
S'ofereix, a través de fitxes resum de diferents entitats internacionals, una visió introductòria molt general que fa aflorar el paper de les associacions internacionals d'entitats de gestió col·lectiva dins l'arquitectura institucional dels drets d'autor.
Aquest informe pretén ordenar l'ampli ventall de programes, projectes i iniciatives que la Unió Europea dedica a la digitalització de continguts culturals.
Específicament se centra en el principal programa de recerca que explora les noves tecnologies per a la preservació i digitalització del patrimoni i dels continguts culturals, DIGICULT, i n'analitza els projectes concrets inscrits en el 5è i 6è programes marc, glossant-ne els objectius i les dades més rellevants en petites fitxes.
Recull d'informes sintètics sobre indicadors d'activitat i de gestió de 4 dels centres de creació, producció i exposició d'art més rellevants de França.
Informe que recull la despesa pública de l'Estat a través de subvencions i inversions nominatives en cultura dels ministeris implicats.
Aquestes són explícites als PGE aprovats, i s'han explotat i sistematitzat per comunitats autònomes, per capítols i per programes.
Estudi presentat en dos volums que té per objectiu descriure l'obra social en l'àmbit de la cultura de les caixes d'estalvi durant el període 2000–2004 i, en particular, aquella que fan les caixes amb seu central a Catalunya.
S'analitzen la despesa, els centres i les activitats de l'obra social de les caixes, i es mostren els pesos relatius de les caixes catalanes sobre el total de les espanyoles així com informació detallada per cada caixa d'estalvis.
Treball de recerca que intenta examinar i valorar la contribució dels elements culturals en les actuals estratègies de desenvolupament social i econòmic que permeten el progrés dels nivells de qualitat de vida i benestar social dins del marc de la sostenibilitat.
La investigació pretén contribuir a l'enriquiment del debat al voltant de l'aplicació de les polítiques culturals en les estratègies de regeneració urbana.
Recull d'experiències en l'àmbit internacional de noves formes de finançar la cultura, principalment a través de la implicació del sistema bancari a través de fórmules de capital risc o de banca ètica.
En el rerefons d��aquestes fórmules hi ha el debat sobre com oferir una nova distribució dels recursos, com es dóna valor als elements intangibles (culturals i socials) perquè ofereixin rendiments a mitjà i llarg termini.
Estudi per a la conceptualització i especificació de les necessitats dels centres de producció artística de Catalunya
Institut d'Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona
Selecció d'indicadors de l'Enquesta de consum i pràctiques culturals de Catalunya 2001 comparables amb les estadístiques de consum cultural europees en cinc grans àmbits d'estudi: la lectura, la música, el cinema i els espectacles escènics, els equipaments audiovisuals i Internet.
Presentació de l'activitat que s'ha inscrit en el marc de la biennal fotogràfica organitzada pel Departament de Cultura amb una perspectiva temporal de 20 anys.
Inclou informació pressupostària i sobre les exposicions que s'han programat.
Estudi que presenta elements objectius de reflexió sobre el paper dels premis literaris en la promoció cultural.
S'analitzen diferents aspectes dels 1.249 premis que s'han convocat els anys 2000-2001 en català i aranès i, també, els que a Catalunya s'han convocat en llengua castellana.
Estudi que vol posar a disposició del lector elements de reflexió cultural sobre els museus de disseny coincidint amb l'Any del Disseny 2003.
S'hi analitza la línia de treball i les dades de gestió d'11 museus, alguns dels quals estan dedicats exclusivament al disseny mentre que altres tenen un apartat de disseny dins de la seva col·lecció.
Representen un conjunt amb una certa varietat institucional i territorial.
Hi ha museus de 7 països: el Regne Unit, Alemanya, Itàlia, Portugal, Suïssa, els Estats Units i Canadà.