projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Malaltia de Aujeszky (MA), també és coneguda amb el nom de pseudoràbia, és produïda per l'Herpesvirus porcí tipus I, cursant amb quadre clínic nerviós, respiratori o reproductiu depenent del cep del virus, l'edat de l'animal i la dosi infectiva.
La morbiditat i mortalitat en brots epidèmics és molt alta, sobretot en garrins i animals d'esquer, causant fallada reproductiva en una alta proporció de femelles que estiguin gestants en el moment de la infecció.
La infecció per aquest virus en mamífers no suids (excepte primats superiors i l'home) resulta en un quadre nerviós mortal.
En 2009 s'aprova el Reial decret 360/2009 pel qual s'estableixen les bases del programa nacional coordinat de lluita, control i eradicació de la malaltia de Aujeszky.
El panga, o peix gat del Mekong, és un peix d'aqüicultura d'aigua dolça.
El que es comercialitza al nostre país procedeix fonamentalment del Vietnam.
Presenta una composició nutricional similar a la d'altres espècies de peix blanc marines o d'aigua dolça, i hi destaca la seva baixa proporció en greix i colesterol.
Composició nutricional del panga i altres peixos
Es troba inclòs al llistat de denominacions comercials d'espècies pesqueres i d'aqüicultura admeses a Espanya del Ministeri d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Medi Ambient (MAPAMA).
L'entrada de productes d'origen animal a la UE procedents de països tercers dins del territori comunitari comporta el compliment dels requisits següents:
Les partides de productes d'origen animal procedents de països tercers, inclosos els productes pesquers, han d'entrar a la UE per un punt d'inspecció fronterera (PIF) autoritzat, que depèn de la Subdirecció General de Sanitat Exterior.
A Espanya les competències dels serveis de sanitat exterior són exclusives de l'Estat i corresponen al Ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat.
En el PIF les partides són sotmeses a un control sanitari d'acord amb el que estableix la Directiva 97/78/CCE.
Si durant els controls es detecta una partida que no compleix la legislació comunitària, la partida es destrueix o es retorna.
L'any 2010, la Subdirecció General de Sanitat Exterior, va dissenyar un programa de controls reforçats de les partides de filets de panga procedents de països tercers prenent en consideració la possible contaminació amb microorganismes patògens i la presència de residus de substàncies farmacològicament actives prohibides.
Aquest programa inclou controls documental, d'identitat i físic, d'acord amb el que estableix la Directiva 97/78/CE.
Els resultats analítics obtinguts van ser favorables a la totalitat de les mostres realitzades (195) per a totes les determinacions (1.876).
En el si del Sistema de vigilància dels aliments de Catalunya per l' Agència de Salut Pública de Catalunya i en el si del Programa d'investigació de la qualitat sanitària dels aliments de l' Agència de Salut Publica de Barcelona durant el període 2014-2016, s'han analitzat un total de 84 mostres de panga (Pangasius hypophthalmus) per a la investigació de paràmetres biològics i químics establerts per la normativa comunitària.
Només una de les mostres ha resultat no conforme a paràmetres microbiològics, fet que no hauria de suposar un risc per a la salut humana atès que és un producte destinat a ser cuinat abans del seu consum.
La irradiació d'aliments s'utilitza per eliminar microorganismes patògens com ara E. coli O157: H7, Campylobacter i Salmonella en els aliments.
Es tracta d'un procés per disminuir o eliminar bacteris patògens.
També redueix els bacteris responsables de la putrefacció, els insectes i els paràsits, i aconsegueix retardar la maduració de fruites i verdures.
La irradiació és una tecnologia que pot prevenir moltes malalties transmeses pels aliments.
Fa més de quaranta anys que s'estan fent estudis per veure'n els efectes.
De totes maneres, l'ús no ha de ser mai substitut de les mesures higièniques o sanitàries o de les pràctiques correctes d'elaboració o de cultiu.
Els productes alimentaris irradiats són sotmesos a quantitats controlades d'alguna de les fonts de radiacions ionitzants autoritzades (raigs gamma, electrons o raigs X) durant un temps específic per millorar-ne la innocuïtat i eliminar o reduir agents perjudicials.
El Reial decret 348/2001, de 4 d'abril, pel qual es regula l'elaboració, la comercialització i la importació de productes alimentaris i ingredients alimentaris tractats amb radiacions ionitzants té com a objectiu establir:
Els productes alimentaris que es podran sotmetre a un tractament de radiacions ionitzants a Espanya són les herbes aromàtiques seques, les espècies i els condiments vegetals amb un valor màxim de la dosi total mitjana de la radiació absorbida de 10 kGy.
A la UE, tots els aliments o ingredients d'aliments que han estat irradiats han de portar la indicació "irradiat"» o "tractat amb radiació ionitzant" per tal de permetre als consumidors prendre una decisió informada.
A finals de l'any 2009 es va publicar al Diari Oficial de la Unió Europea la llista dels aliments o ingredients alimentaris que els estats membres autoritzen a tractar amb radiació ionitzant (Diari Oficial C 283 de 24.11.2009, p.
En aquesta llista es detallen els aliments autoritzats per països amb la dosi total mitjana màxima de radiació absorbida indicada (kGy):
El furan és un compost orgànic que es forma durant el tractament dels aliments amb calor intensa.
El furan i els metilfurans, poden estar presents en els aliments com a contaminants de procés, atès que es formen de manera natural durant el tractament dels aliments amb calor.
Es produeix en una gran varietat d'aliments, com ara cafè, conserves i aliments envasats, incloent aliments per a nadons que contenen carn i diverses verdures.
L'any 2017, l'EFSA va publicar una opinió científica sobre Riscos per a la salut pública relacionats amb la presència de furan i metilfurans en els aliments
L'exposició al consumidor de furans i metilfurans en els aliments podria provocar possibles danys hepàtics a llarg termini.
Les exposicions més altes a furans s'han estimat en el grup de població més jove, els lactants.
Els menjars preparats per a lactants i nens petits són el principal contribuent per aquest grup d'edat.
Per adults i persones grans el cafè és el contribuent principal a l'exposició alimentària.
Els grans i els productes a base de cereals són el grup alimentari que més contribueix a la exposició alimentària per als nens petits ( ≥ 12 mesos a < 36 mesos), nens de 36 mesos a 10 anys) i adolescents, i també és el segon major contribuent a totes les altres classes d'edat.
Altres contribuents importants a l'exposició de la majoria de les classes d'edat són les sopes a punt per consumir, i en menor grau, els aliments compostos a base de cereals.
Els furans es formen a partir d'una varietat de substàncies naturalment presents en els aliments, incloent la vitamina C, els carbohidrats, els aminoàcids, els àcids grassos insaturats i els carotenoides.
Les condicions de cocció/ processament ajuden a determinar la quantitat de furans que es formen i es perden (principalment a través de l'evaporació) i quant està present quan es consumeix l'aliment.
Les pràctiques de cocció podrien reduir l'exposició dietètica a furans i metilfurans, tenint en compte que els consumidors estan exposats a ells en una varietat d'aliments.
Tornar a escalfar els àpats preparats per a infants i nens petits en un bany d'aigua calenta sense tapa pot reduir la seva exposició en un 15-30%.
EUROPHYT és el sistema de notificació de la Unió Europea per a intercepcions de lots por motius fitosanitaris.
EUROPHYT reuneix els adjectius "europea" i "fitosanitaris" per descriure un sistema de notificació i alerta ràpida davant d'intercepcions per motius fitosanitaris de les partides de plantes i productes vegetals importats a la UE o comercialitzats dins de la mateixa UE.
EUROPHYT està creat i gestionat per la Direcció General de Salut i Consumidors de la Comissió Europea.
Amb l'augment en el comerç durant les últimes dècades, ha incrementat el risc d'introducció de noves plagues i malalties.
Tenint en compte les condicions climàtiques favorables i la manca d'enemics naturals, es poden estendre i donar lloc a danys al medi ambient, a la destrucció d'espècies vegetals autòctones, a considerables pèrdues econòmiques en la producció agrícola i a l'augment en l'ús de plaguicides.
Per tant, són fonamentals les mesures per prevenir-ne la introducció i la propagació.
EUROPHYT proporciona un suport essencial per aplicar mesures preventives, i garanteix l'actualització i la precisió de les dades sobre els riscos per a la sanitat vegetal derivats del comerç de vegetals.
Publicació de l'Agència Espanyola de Seguretat Alimentària i Nutrició (AESAN)
Ús del cànem i cannabinoides en alimentació
Cànem és el terme comunament emprat per fer referència a la varietat de Cànnabis sativa L. conreada amb fins industrials.
El seu cultiu a la Unió Europea està permès legalment al no sobrepassar els límits en el contingut de tetrahidrocannabinol (THC) de 0,2% establert per la Unió Europea, en el Reglament (UE) no 1307/2013 del Parlament Europeu i del Consell, de 17 de desembre de 2013, pel qual s'estableixen normes aplicables als pagaments directes als agricultors en virtut dels règims d'ajuda inclosos en el marc de la Política Agrícola Comuna i pel qual es deroguen els Reglaments (CE) no 637 / 2008 i (CE) no 73/2009 del Consell.
Pel que fa als aliments derivats del cànem autoritzats per a ser comercialitzats a la Unió Europea, només presenten historial de consum segur i significatiu aquells procedents exclusivament de les llavors del cànem, per exemple oli, proteïna de cànem, farina de cànem, i sempre que siguin varietats de Cànnabis sativa L. amb contingut en tetrahidrocanabinol per sota del 0,2%.
Pel que fa als cannabinoides: tetrahidrocannabinol (THC), cannabidiol (CBD), cannabigerol (CBG) i altres, utilitzats com a tals o per ser addicionats, per exemple, a un oli, independentment que el seu origen sigui natural o sintètic, així com els extractes i resta de parts de la planta Cannabis sativa L. (flors, fulles i tiges) es consideren nous aliments ja que no s'ha pogut demostrar historial de consum significatiu ni assegurança a la Unió Europea abans del 15 de maig de 1997, per el que cauen sota l'àmbit d'aplicació del Reglament (UE) 2015/2283 del Parlament Europeu i del Consell, de 25 de novembre de 2015, relatiu als nous aliments, pel qual es modifica el Reglament (UE) no 1169/2011 del Parlament Europeu i del Consell i es deroguen el Reglament (CE) no 258/97 del Parlament Europeu i del Consell i el Reglament (CE) no 1852/2001 de la Comissió.
Per això, l'empresa que desitgi comercialitzar aquestes parts de la planta Cannabis sativa L. (flors, fulles i tiges), extractes i cannabinoides, en l'àmbit alimentari, haurà de presentar una sol·licitud a la Comissió Europea d'acord amb el que estableix el Reglament ( UE) 2015/2283 sobre els nous aliments i, un cop avaluat el risc per l'Autoritat Europea de Seguretat Alimentària (EFSA), es prendrà la decisió corresponent d'autorització o no.
La comercialització d'un producte amb aquests ingredients no està autoritzada a la Unió Europea, de manera que no es podria aplicar el principi de reconeixement mutu per justificar la mateixa.
Per a més informació sobre la situació del Cannabis sativa L. i dels cannabinoides, poden consultar el catàleg públic d'aliments nous de la Comissió Europea.
La brucel·losi és el nom general de les infeccions causades per espècies del gènere Brucella en els animals o en l'home.
El bestiar boví a Espanya es veu afectat principalment per Brucella abortus i rarament per Brucella melitensis, mentre que el bestiar oví i cabrum és afectat per Brucella melitensis.
En el cas de l'espècie porcina el causant de la malaltia és Brucella suis.
El vehicle habitual de transmissió és la llet i els productes lactis provinents d'animals malalts, sobretot en aquells països on no es duen a terme mesures de sanejament ramader i on la infraestructura sanitària de la indústria làctia és deficient.
Als països desenvolupats, on la higienització de la llet és un fet generalitzat, la via de contagi predominant no és l'alimentària, sinó el contacte directe amb animals malalts, amb la qual cosa, pràcticament, s'ha convertit en una malaltia professional pròpia de veterinaris, ramaders i carnissers.
S'entén per brots el producte obtingut a partir de la germinació de llavors i el seu desenvolupament en l'aigua o en un altre mitjà, recol·lectat abans que apareguin fulles veritables i destinat a ser consumit sencer, inclosa la llavor.
En els últims anys la producció de llavors germinades ha augmentat com a conseqüència de l'increment de la demanda dels consumidors d'aquest tipus de productes.
El seu consum en cru i les característiques del procés de germinació, favorables per al creixement microbià, han provocat que aquests aliments hagin estat lligats a brots de toxiinfeccions alimentàries en l'home.
De fet, després del brot de toxiinfecció alimentària causat per E. coli el maig de 2011 a la Unió Europea, el consum de brots es va identificar com l'origen més probable de l'esmentada crisi alimentària.
Aquest fet va determinar que l'Autoritat Europea de Seguretat Alimentària (EFSA) emetés un dictamen científic sobre el risc provocat per E. coli productora de toxina Shiga i per altres bacteris patògens en llavors i en llavors germinades l'octubre de 2011.
En aquest dictamen, l'EFSA va assenyalar que la font inicial més probable de la crisi alimentària abans esmentada és la contaminació de les llavors amb bacteris patògens, i que aquests bacteris presents en les llavors es poden multiplicar durant la germinació i ser un risc per a la salut pública a causa de l'alta humitat i de les temperatures favorables que s'assoleixen durant aquesta.
Per tal d'evitar o reduir els possibles riscos de contaminació de les llavors germinades, i assegurar així la protecció de la salut pública a la Unió Europea, i tenint en compte l'esmentat dictamen de l'EFSA es van aprovar els següents reglaments:
Per a l' l'aplicació correcta a Espanya d'aquests reglaments es va publicar el Reial decret núm. 379/2014, de 30 de maig pel qual es regulen les condicions d'aplicació de la normativa comunitària en matèria d'autorització d'establiments, higiene i traçabilitat, en el sector dels brots i de les llavors destinades a la producció de brots.
Aquest Reial decret és aplicable als brots i a les llavors destinades a la producció de brots.
No s'ha d'aplicar als brots que hagin rebut un tractament que elimini els riscos microbiològics, compatible amb la legislació de la Unió Europea.
L'àcid ocadaic (AO), juntament amb els seus anàlegs, les toxines de Dinophysis (DTX1, DTX2 i DTX3), formen el grup de les toxines AO.
Les toxines del grup AO causen intoxicació diarreica per mol·luscs ( diarrhoeic shellfish poisoning, DSP), la qual es caracteritza per símptomes com diarrea, nàusees, vòmits i dolor abdominal.
Aquests símptomes poden aparèixer en humans poc temps després d'haver consumit mol·luscs bivalves contaminats com musclos, petxines de pelegrí, ostres o cloïsses.
El mecanisme d'acció de les toxines del grup AO és la inhibició de les fosfoproteïnes fosfatases de serina i treonina.
Aquestes toxines són lipofíliques i termoestables, produïdes per dinoflagel·lats i es poden trobar en diverses espècies de marisc, principalment en els mol·luscs bivalves filtradors com les ostres, els musclos, les petxines de pelegrí i les cloïsses.
El Mapa de perills alimentaris és una eina consultiva que facilita informació actualitzada sobre els principals perills associats als aliments: descripció de les seves característiques, habitat, aliments en els que es pot trobar, la afectació que provoca en les persones, les dosis infectives en els cas del perills biològics, si estan establertes, i els grups de població més vulnerables.
S'inclou també informació sobre la freqüència de la seva presència en aliments i exemples de casos, brots i/o alertes.
Els perills que es descriuen contemplen els bacteris, virus, paràsits, toxines marines, contaminants ambientals, micotoxines, contaminants de procés, i al·lèrgens entre d'altres.
Constitueix un instrument de suport per a la identificació dels perills més comuns i més seriosos associats als aliments, que pot contribuir a ajudar els operadors econòmics a implantar el seu sistema d'autocontrol.
El coneixement dels perills associats als aliments està en continua evolució, per la qual cosa el mapa es objecte de una actualització permanent.
Aquesta eina ha estat elaborada en col·laboració entre el Centre de Recerca en Governança del Risc (GRISC) de la Universitat Autònoma de Barcelona i l'Agència Catalana de Seguretat Alimentària, àrea especialitzada de l'Agència de Salut Pública de Catalunya.
Mensualment s'elabora el Butlletí del Mapa de Perills.
Aquest butlletí recull informació sobre perills detectats en aliments.
L'Organització Mundial de la Salut (OMS) promou anualment, cada 28 de setembre, mitjançant l'Aliança Mundial per al Control de la Ràbia, la celebració del Dia Mundial de la Ràbia per avançar en el control mundial i l'erradicació de la malaltia.
La ràbia provoca cada any un nombre elevat de morts, principalment a l'Àsia i l'Àfrica, les quals es podrien evitar amb campanyes de vacunació dels animals, ja que el 99% dels casos són per mossegades de gossos infectats.
A Catalunya, l'ASPCAT du a terme la vigilància de la malaltia en humans mitjançant la prevenció i el control de professionals de risc, viatgers a àrees endèmiques i persones potencialment exposades i coordina les actuacions de vigilància veterinària dels animals potencialment transmissors per prevenir els riscos de contagi.
Actualment, Catalunya no és un territori endèmic de ràbia terrestre.
No obstant això, quan hi ha situacions que ho requereixen, l'APSCAT activa el Protocol de coordinació d'actuacions de vigilància veterinària en cas de sospita de ràbia, per tal que s'actuï amb garanties elevades en la prevenció i la seguretat de les persones potencialment exposades a una agressió d'un animal amb risc potencial de transmissió de la malaltia.
El 2019 es van produir catorze actuacions de seguiment d'animals a causa d'agressions, els quals es van mantenir sota observació veterinària durant catorze dies per tal de descartar-hi la sospita de ràbia.
En cap dels casos observats es va confirmar la presència de la malaltia.
El Grup d'Experts sobre nutrició, aliments nous i al·lèrgens alimentaris (NDA) de l 'Autoritat Europea de Seguretat Alimentària (EFSA) ha publicat en data 21 de setembre 2020 la seva Opinió Científica sobre la Seguretat de les llavors de chia ( Salvia hispanica L.) sotmeses a processos tèrmics en relació amb la formació de contaminants de procés per a l' ampliació d'usos com a aliment nou.
El 2019, durant l'avaluació general de la seguretat de les llavors de chÍa, ( opinió d'EFSA de 2019 ) el grup NDA de l'EFSA va recuperar entre la literatura científica públicament disponible i que no formava part de les proves presentades pels sol·licitants en suport de les ampliacions proposades de l'ús de les llavors de chía ( Salvia hispanica ), un estudi en el qual s'assenyalava la possible formació d'acrilamida quan s'utilitzen llavors de chía ( Salvia hispanica ) en aliments que en la seva fabricació, transformació o preparació requereixen un tractament tèrmic a una temperatura igual o superior a 120 ° C. Basant-se en aquest estudi, el Grup considera que hi ha un potencial de formació substancial d'acrilamida en galetes amb un 10-20% de llavors de chía afegides, amb un contingut humit residual baix (≤ 2%).
En aquesta nova opinió els experts arriben a la següents conclusions:
L'Autoritat Europea de Seguretat Alimentaria (EFSA) ha publicat el resum de les activitats dutes a terme durant l'any 2019 pel grup de identificació de riscos emergents de l'EFSA.
L'informe descriu els problemes identificats durant l'any 2019 en el si de la Xarxa d'Intercanvi de Riscos Emergents (EREN), fa un resum de les activitats del grup i descriu diversos projectes en col·laboració amb organitzacions associades per a la recopilació de dades i metodologies per a la identificació de riscos emergents (Aquarius, Demeter, EuroCigua, CLEFSA – climate change and emerging risks for food safety).
La xarxa EREN es va establir el 2010 per intercanviar informació amb els Estats Membres (EM) sobre possibles riscos emergents per a la seguretat alimentària i alimentària.
El paper de la xarxa és proporcionar una plataforma de cooperació científica en l'àmbit de la identificació de riscos emergents (ERI) entre els avaluadors de riscos dels EM de la UE i l'EFSA i millorar les pràctiques d'avaluació de riscos en l'àmbit de les metodologies ERI.
Actualment, la xarxa està composta per delegats de 27 EM de la UE, Noruega i Suïssa i observadors del Centre Europeu de Control de Malalties (ECDC), l'Agència Europea de Productes Químics (ECHA), l'Agència Europea del Medi Ambient (EEE), l'Organització Mundial de la Salut (OMS), Organització per a l'Agricultura (FAO), Food Standards Australia New Zealand (FSANZ), Food and Drug Administration (FDA) i la Direcció General de Salut i Seguretat Alimentària.
En 2019 es van debatre 17 possibles problemes emergents, que van ser classificats segons el perill i l'agent mediador / impulsor relacionat.
D'aquests 17 temes, 13 es van classificar com a riscos emergents i 4 no es van arribar a classificar com a risc emergent.
Els 13 possibles riscos Emergents identificats van ser els següents
L'informe inclou un petit resum de les conclusions i recomanacions proposades a EFSA per EREN i/o StaDGER ( EFSA's Stakeholder Discussion Group on Emerging Risks ) per cadascun dels temes tractats.
Com a temes als qual ha prestat especial atenció la FAO, identifica:
La Comissió Europea ha publicat el Reglament d'Execució (UE) 2020/1341 de la Comissió de 28 de setembre de 2020 pel qual es modifica el Reglament d'Execució (UE) 2020/466 pel que fa a el període d'aplicació de les mesures temporals.
Els Estats membres han comunicat a la Comissió que, amb motiu de la crisi lligada a la COVID-19, després de l'1 d'octubre de 2020 seguiran existint algunes disfuncions greus en el funcionament dels seus sistemes de control i dificultats per realitzar controls oficials i altres activitats oficials en relació amb els certificats i les declaracions oficials respecte als desplaçaments d'animals i mercaderies amb destinació a la Unió i dins d'ella, així com dificultats per a organitzar reunions físiques amb els operadors i el seu personal en el context dels controls oficials.
Per fer front a aquestes disfuncions greus, que probablement persistiran en els propers mesos, i facilitar la planificació i la realització dels controls oficials i altres activitats oficials durant la crisi relacionada amb la COVID-19, el període d'aplicació de el Reglament de execució (UE) 2020/466 ha de prorrogar fins l'1 de febrer de 2021.
Mitjançant aquest Reglament es prorroguen fins a l'1 de febrer de 2021 el període d'aplicació del Reglament d'Execució (UE) 2020/466 de la Comissió que permet als estats membres aplicar mesures temporals en relació amb els controls oficials i altres activitats oficials.
El present Reglament entrarà en vigor als tres dies de la seva publicació al Diari Oficial de la Unió Europea.
És aplicable a partir de el 2 d'octubre de 2020.
A l'estiu, els aliments poden fer-se malbé ràpidament
A les activitats d'hostaleria i restauració, es limita l'aforament: A l'interior de l'establiment al 50% a taula, a les terrasses garantint una distància de 2 metres.
Publicat el full de ruta i l'avaluació d'impacte inicial (Consulta pública fins el 7 d'agost de 2020)
La iniciativa proposa revisar els annexos del Reglament (CE) 852/2004 sobre la higiene dels aliments.
Mantenir la cadena del fred i respectar les normes d'higiene durant la preparació i la conservació del menjar ajuda a garantir la seguretat dels aliments.