I. El Departament d'Economia i Finances sol·licita d'aquesta Comissió Jurídica Assessora que dictamini sobre el Projecte de decret legislatiu pel qual s'adequa la Llei 14/1987 de 9 de juliol d'Estadística a la Llei 30/1992 de 26 de novembre de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
La unitat de la Llei de delegació (Llei 2/1994 de 24 de març) i l'opció escollida d'exercitar aquesta delegació mitjançant una pluralitat de decrets legislatius ha portat a aquesta Comissió Jurídica Assessora (com es diu en el Dictamen 149/94 –el primer emès sobre aquesta matèria–) a establir unes consideracions generals reproduïbles en els respectius dictàmens perquè aquests resultin complets sense perjudici de completar cadascun d'ells de forma separada amb els fonaments que són resultat de l'anàlisi del procediment d'elaboració i del contingut del respectiu Projecte de decret legislatiu.
Així pel que afecta a la competència i l'objecte de la intervenció de la Comissió Jurídica Assessora es recorda el següent:
El nostre ordenament (art. 3.1.a del Decret legislatiu 1/1991 de 25 de març que regula aquest alt òrgan consultiu del Govern de la Generalitat) exigeix preceptivament aquest Dictamen per vetllar perquè la delegació " se mantenga en los límites de la autorización " (SSTS de 21 de gener i 20 de juny de 1986 4 de febrer i 20 de maig de 1987 entre d'altres).
Cal recordar com s'ha dit en el Dictamen 24/90 d'11 de juliol que el valor de llei del Decret legislatiu ho és en la mesura que s'ajusta a la delegació o autorització del Parlament i que els dos possibles motius d'impugnació jurisdiccional són la infracció dels termes de la delegació o la manca d'intervenció preceptiva de l'alt òrgan consultiu del Govern.
Atès que com tot seguit es dirà s'ha fixat un termini d'exercici de la delegació legislativa el Projecte de decret s'ha d'aprovar abans del seu venciment.
És per aquesta raó que el Ple de la Comissió al qual correspon l'aprovació dels dictàmens dels projectes de decret legislatius (art. 11.1.a) del Decret legislatiu 1/1991) ha d'emetre aquest Dictamen amb urgència –encara que la sol·licitud no s'hagi demanat expressament– sense fer ús de la facultat de fer-ho en el termini de dos mesos previst com normal a l'article 12 del Decret legislatiu 1/1991.
Sobre els termes de l'autorització atorgada al Govern aquesta Comissió manifesta el següent:
La Llei 2/1994 de 24 de març autoritza el Govern de la Generalitat perquè dicti decrets legislatius aprovadors de textos articulats per tal que en l'àmbit de les competències de la Generalitat i d'acord amb el que estableix la disposició addicionals tercera de la Llei 30/1992 de 26 de novembre –de conformitat amb la redacció que li dóna el Reial decret llei 14/1993 de 4 d'agost– adeqüi a aquesta Llei les normes amb rang de llei reguladores de procediments administratius sectorials –amb menció específica dels efectes estimatoris i desestimatoris que la falta de resolució expressa pugui produir– i en allò que sigui procedent els règims sancionadors i de recursos que s'estableixen en aquestes normes (art. 1.1).
a) els textos legals susceptibles d'adaptació es detallen en l'annex (art. 1.1).
d) Un cop el Govern hagi aprovat el decret o els decrets legislatius els ha de trametre al Parlament de Catalunya als efectes del que estableix l'article 127 del Reglament d'aquest (art. 4) és a dir per al control addicional de la legislació delegada que correspon que sigui efectuat pel Parlament (art. 127 esmentat).
L'annex al qual es remet l'article 1.1 de la Llei 2/1994 inclou la Llei 14/1987 de 9 de juliol d'Estadística.
Les modificacions que motiven aquest Decret legislatiu –diu el preàmbul– tenen com a finalitat l'adequació del règim sancionador.
Com ja s'ha dit en el fonament II la Llei 2/1994 autoritza l'adequació a la Llei 30/1992 en allò que sigui procedent dels règims sancionadors.
El sentit modern de la reserva legal segons la doctrina científica adquireix una nova dimensió: no és tant el deure del legislador de tipificar les infraccions i sancions com la possibilitat de fer-ho ell directament o encarregar-ho a l'Executiu.
Negar aquesta concepció significaria retallar al Parlament la seva llibertat de decisió.
Si a través de la Llei 2/1994 ha autoritzat el Govern a modificar la Llei 26/1985 quant al règim sancionador i l'ús d'aquesta autorització queda sotmesa (art. 4) al control del Parlament s'ha d'admetre en principi la possibilitat d'establir el règim sancionador per la via del decret legislatiu que constitucionalment és una norma amb rang de llei (art. 82.1 CE) nascuda en el cas objecte d'aquest Dictamen d'una delegació legislativa del Parlament en favor del Govern de la Generalitat.
Tot i que no s'utilitza l'expressió Memòria l'expedient s'acompanya de la documentació següent que compleix els requisits dels articles 63 i 65 de la Llei 13/1989 de 14 de desembre d'organització procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat:
Justificació de la disposició 2.
Llista de disposicions legals afectades i taula de vigències.
Informe dels serveis jurídics del Departament d'Economia i Finances.
No s'han formulat consultes –que en aquest cas donat el caràcter de la disposició no semblen necessàries– ni s'ha adjuntat estudi econòmic en termes de cost-benefici –per la mateixa raó– i com que no es creen nous serveis ni es modifiquen els que ja existeixen tampoc no s'adjunten els corresponents informes.
Aquestes mancances no impedeixen entendre que el procediment d'elaboració ha estat complimentat de forma suficient.
V. El contingut del Projecte de decret legislatiu és molt simple i no constitueix alteració de l'ordenament jurídic bàsic; consisteix en el següent:
a) Suprimir l'apartat j) de l'article 39 que deia –cosa que s'estima massa genèrica– que constituïa infracció "Incomplir qualsevol altra obligació establerta per aquesta llei".
b) Afegir a l'article 39 un apartat 2 que classifica (art. 129.1 de la Llei 30/1992) les infraccions tipificades en l'apartat 1 –que es manté llevat del citat epígraf j– del mateix article en lleus greus i molt greus.
c) Donar nova redacció a l'article 40 per a establir les sancions aplicables respectivament a les infraccions lleus –apartat 1– greus –apartat 2– i molt greus –apartat 3– en quanties que ja estaven en el precepte que es modifica; i recullen els criteris legals de graduació de la sanció –apartats 3 i 4– en la forma prevista en l'article 131.3 de la Llei 30/1992.
d) Regular la prescripció en la nova redacció dels apartats 1 2 i 4 de l'article 41 d'acord amb el que preveu l'article 132 de la Llei 30/1992 si bé quant a l'inici del termini de prescripció de les infraccions s'afegeix "començarà a comptar des del dia en què es va cometre la infracció" la frase "o si s'escau d'haver rebut el requeriment adreçat per l'Administració".
Aquesta addició que sembla referir-se (en utilitzar les paraules "si s'escau") a la infracció consistent a incomplir l'obligació de lliurar el resultat de les estadístiques fetes és equivoca i pot portar a confusió per la qual cosa encara que procedeix de la primera redacció caldria suprimir-la.
Sempre aquest tipus d'infracció es començarà a comptar des del dia en què per incompliment del termini de requeriment que es faci reclamant les estadístiques fetes es va cometre la infracció.
e) Addicionar a l'article 45 un apartat 5 segons el qual les resolucions sancionadores dictades pels òrgans competents posen fi a la via administrativa.
f) Afegir a l'article 43 un apartat 2 que regula la concurrència de sancions com ho fa l'article 133 de la Llei 30/1992.
Atès el termini per a exercir la delegació (art. 2 de la Llei 2/1994) es podria afegir una disposició final (que sí que es conté en altres Projecte de decrets legislatius) ordenant l'entrada en vigor el mateix dia de la seva publicació oficial.
Des del punt de vista de la tècnica normativa es podria millorar la forma de l'article únic separant en apartats numerats les variacions que es produeixen.
Una vegada considerades les observacions que s'han formulat en el fonament V d'aquest Dictamen es pot elevar al Govern per a la seva aprovació el Projecte de decret legislatiu d'adequació a la Llei 30/1992 de la Llei 14/1987 de 9 de juliol d'estadística.