Amb l'assistència d'unes 150 persones, el 20 d'octubre de 2008 es va celebrar a la Casa d'Àsia de Barcelona el 5è Seminari d'Avaluació Educativa, organitzat pel Consell Superior d'Avaluació del Sistema Educatiu i inaugurat pel conseller d'Educació, Ernest Maragall, el secretari de Polítiques Educatives, Francesc Colomé, i el president del Consell, Joaquim Prats.
Al matí van tenir lloc dues conferències que van analitzar l'estudi internacional "Second Information Technology in Education Study" SITES 2006, en el qual ha participat Catalunya.
A la tarda es va presentar la participació de la Inspecció d'Educació en una avaluació internacional de l'ús de les TIC en l'educació i es va fer una taula rodona sobre les experiències de tres centres educatius que integren les TIC en els seus processos d'ensenyament i aprenentatge.
L'autora presenta els eixos bàsics del projecte SITES, que consta de tres estudis: SITES M1 (1998), SITES M2 (2000-2001) i SITES 2006.
Analitza si hi ha cap evidència que la inclusió de les TIC en els currículums contribueix al desenvolupament de les habilitats dels estudiants considerades pròpies del segle XXI.
Es pregunta si la infrastructura disponible en TIC en els centres educatius té relació o no amb l'ús pedagògic de les noves tecnologies.
I estudia les condicions que poden contribuir a una presència més gran de les innovacions pedagògiques amb suport de les TIC en els centres educatius.
SITES proporciona comparacions internacionals de diversos indicadors, recomanacions de política educativa sobre les TIC i una anàlisi en profunditat de la manera com les TIC afecten els processos d'ensenyament i aprenentatge en els centres educatius.
Law presenta l'estudi d'un cas de Catalunya en SITES M2 i alguns resultats de Catalunya en el context internacional en SITES 2006.
L'autor exposa els resultats més significatius de Catalunya en l'estudi SITES 2006, que examina l'ús pedagògic de les TIC en els centres educatius.
Després d'una breu descripció de l'estudi, presenta la mostra de Catalunya, els instruments d'avaluació utilitzats i els àmbits analitzats.
Amb taules i gràfics, mostra la situació de la infrastructura en TIC dels centres educatius de Catalunya, tant públics com privats, i com es gestionen a dins dels centres.
Planteja com són les orientacions i les pràctiques educatives emprades a les aules i com hi incideix l'ús de les TIC.
Així mateix, mostra com els entorns i els factors professionals condicionen l'ús pedagògic de les TIC als centres educatius i com la funció de la direcció i del lideratge és determinant per introduir i consolidar els canvis educatius.
El projecte P2V (Peer to Valorisation), té com a antecedents el projecte ERNIST (2003-2004) i el projecte P2P (2005-2006).
El projecte té tres branques que han treballat de forma autònoma: administracions educatives, inspecció d'educació i centres educatius.
Catalunya ha participat en totes tres.
Al grup de treball de la Inspecció hi han participat, juntament amb Catalunya, Holanda (coordinació), Escòcia, Suècia, Lituània i França.
El punt de partida ha estat el resultat del projecte P2P, en el context del qual es va elaborar un marc de referència per a l'avaluació de l'ús de les TIC als centres educatius i els instruments i protocols per portar-la a terme.
En una primera trobada (Utrech, setembre de 2007) es van revisar aquests documents i es va pilotar la seva aplicació en dos centres d'Holanda, un d'educació primària i un de secundària, amb dos equips d'avaluadors formats pels participants.
Durant la resta del curs 2007-2008, en cadascun dels països participants s'han realitzat un promig de quatre avaluacions (en dos centres d'educació primària i dos de secundària).
Els equips d'avaluació estaven formats per inspectors/es del país i un inspector o inspectora holandès.
Els centres avaluats a Catalunya han estat l'IES Marina (La Llagosta), l'IES Salvador Espriu (Barcelona), el CEIP Jacint Verdaguer (Sant Sadurní d'Anoia) i el CEIP Sant Miquel (Cornellà).
Tres d'aquests centres també han participat en la branca de centres educatius del projecte.
L'avaluació considera tres blocs d'indicadors: condicions (lideratge, infrastructura i accés, planificació curricular, i qualitat i millora), ús de les TIC (ús per a l'alumnat, procés d'ensenyament i ús administratiu) i resultats (impacte en els aprenentatges i en els resultats de l'alumnat).
Per a cada indicador es determinen una sèrie d'evidències a cercar i les fonts d'informació a tenir en compte.
En tot entorn humà compromès amb alguna fita social, es donen de manera imprescindible la reflexió i la regulació constants.
Hauria de passar el mateix en el nostre entorn educatiu on, a més, hauria d'esdevenir una obligació.
Des d'aquesta perspectiva, hauríem de prendre consciència del que suposa el pas d'una societat industrial a una de nova que anomenem societat del coneixement.
En diem del coneixement perquè els processos econòmics ja no es basen només en la producció de béns materials i el coneixement i la informació hi juguen un paper molt destacat.
És en aquest context, com sempre ha estat, on la simbiosi societat–informació–tecnologia ens ha de permetre dur a terme les transformacions necessàries dins de l'escola per ser útils al nostre sistema educatiu, a la nostra societat i al nostre alumnat.
És necessari retornar l'escola al seu lloc privilegiat.
Per fer-ho, s'ha adequar a la nova realitat i oferir les expectatives que se n'esperen.
Per aconseguir-ho treballem en diferents sentits:
- En passar del rol del mestre o professor com a única font d'informació al professorat que crea els entorns d'aprenentatge on s'ha de dur a terme el coneixement.
- En dur a terme canvis en la metodologia de treball que donin més protagonisme i responsabilitat a l'alumnat davant dels seus aprenentatges.
- En els recursos que fem servir amb l'alumnat, que no només han de ser els propis de la seva generació, sinó que han de ser més útils i significatius que els anteriors i han de permetre l'autonomia i l'autoavaluació per a la seva formació.
- I en els canvis en l'organització del currículum, que ha d'estar basat en el que Jacques Delors va descriure com "el saber fer, saber estar i saber ser".
Totes aquestes transformacions han de tenir present en tot moment l'alumnat.
La seva formació no la podem compartimentar només amb les àrees del currículum.
Una persona és alguna cosa més.
I en aquest camí no podem estar sols, cal la implicació de l'entorn i disposar dels recursos i de les eines que el facin possible.
A l'IES Salvador Espriu de Barcelona la mitjana del grau d'utilització de les TIC a les classes per part del professorat és del 50,98%, mentre que la percepció que l'ús de les TIC millora la qualitat de les classes és del 56,42% i la percepció del percentatge d'alumnat que utilitzen les TIC és del 45,53%.
Atès que totes les aules són aules TIC, hem elaborat un Pla TIC que té per objectiu millorar l'entorn virtual del professorat, alumnat i famílies, a fi que el nostre centre integri globalment les TIC en l'aprenentatge.
El Pla TIC contempla la creació d'una comissió TIC que incrementi el suport didàctic a l'ús de les TIC, amb una diagnosi dels punts forts i febles de la nostra implantació, defineixi el concepte d'alfabetitzacio digital, formuli les habilitats bàsiques interdepartamentals que s'han d'adquirir, organitzi la implementació del treball cooperatiu de l'alumnat, gestioni la infrastructura tecnològica, augmenti el nivell de connectivitat, millori la comunicació i en faci una avaluació global.
La voluntat de l'equip directiu és provocar un triple canvi: el canvi metodològic en el professorat, de tal manera que dels apunts i de la pissarra es passi a la presentació digital; el canvi en l'alumnat, perquè a més del llibre de text i de la llibreta utilitzi l'ordinador portàtil; i, per últim, el canvi en l'administració a fi que deixi de considerar els seus centres docents com unes unitats que han de ser dotades amb un equipament de caràcter uniforme i les equipi d'acord amb les necessitats que es derivin del seu Pla TIC.
Tot i que tenim el convenciment que el Departament d'Educació té una clara voluntat d'impulsar el canvi digital en els centres docents, se'ns plantegen dues necessitats i dues qüestions.
Les necessitats són la dotació imprescindible dins de la plantilla d'un tècnic TIC per als centres que el necessitin i el càlcul per part de l'administració del cost del manteniment TIC.
Pel que fa a les qüestions, la primera és que tot i la clara voluntat del Departament de propiciar el canvi digital, se'ns planteja la pregunta de si té realment la capacitat tècnica per fer-ho; la segona qüestió és el convenciment que tenim que per fer qualsevol canvi es necessita autoritat, i en aquests moments el Departament té el nivell d'autoritat que tenen els seus equips directius a les escoles i instituts, és a dir, que no en té.
L'objectiu central de l'aplicació de les TIC a la Fundació Joan XXIII és que l'alumnat aprengui.
L'estratègia de direcció ha estat vincular-les al Projecte Educatiu de Centre per atendre la diversitat, gestionar el canvi de paradigma docent i impulsar el lligam amb l'entorn de l'escola.
Ha suposat assumir el rol crític de la direcció per dibuixar un pla estratègic i una estratègia d'expansió, posant recursos i potenciant la innovació i l'avaluació.
Ha estat acompanyant d'un pla d'expansió a l'organització mitjançant el responsable de R+D. L'aposta per les TIC és una aposta de xarxa amb altres entitats (universitats, empreses i govern), amb persones de referència al centre que puguin impulsar una reflexió estratègica conjunta, acompanyada d'una formació coherent per a un desenvolupament homogeni del claustre i basat en l'acompanyament a l'aula.
La decisió d'obrir el Centre de Tecnologies Ituarte (CETEI) com un espai d'experimentació referencial ens ha permès avançar en l'àmbit de les competències digitals.
Al vespre, i com a complement al 5è Seminari d'Avaluació Educativa, Nancy Law va impartir una segona conferència sobre què s'entén per excel·lència educativa, des de perspectives diferents (com a estudiant, com a família, com a professorat, des de la direcció del centre, com a administració educativa, des de l'empresa).
Analitza els resultats obtinguts en diversos estudis internacionals, des de 1995 fins al 2006 (PIRLS, PISA TIMSS, SITES), a l'est asiàtic i a Europa, tenint en compte les capacitats requerides per al segle XXI i el paper que juguen les TIC en l'educació.
Resumeix alguns indicadors de l'excel·lència educativa i les pràctiques pedagògiques.
Per exemple, exposa que l'aposta per l'aprenentatge permanent és més alta a l'est asiàtic que no pas a Europa, que el percentatge d'intervencions a classe de l'alumnat és inferior a l'est asiàtic o que les classes de matemàtiques estan dominades arreu per l'orientació pedagògica tradicional.
Conclou preguntant-se com l'avaluació pot contribuir al canvi educatiu, que obeeix sempre a un canvi cultural.
El canvi i la innovació necessiten un espai.
L'avaluació ha de saber crear un espai per al canvi.