projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Les aigües costaneres són les aigües marines situades entre les aigües oceàniques i el continent, i es caracteritzen per tenir una influència notable de les aigües continentals (rius, rieres, aiguamolls, aqüífers...).
Això fa que tinguin una variabilitat i una heterogeneïtat (tant espacial com temporal) elevades.
El litoral de Catalunya es caracteritza per la diversitat de tipus morfològic i de paisatge.
A la Costa Brava les platges representen menys d'un terç de la longitud de costa, formada principalment per penya-segats separats per petites cales i, al voltant de les desembocadures de la Muga, el Fluvià i el Ter, per platges de gran extensió.
El Baix Llobregat i la Costa Daurada fins a la ciutat de Tarragona i el delta de l'Ebre és una costa formada fonamentalment per platges.
També està bàsicament constituïda per platges la costa del Maresme i el Barcelonès que, en un cas per les obres de defensa i en l'altre per la construcció del port, disposen ara d'extensions de platja més reduïdes.
Els estanys i les zones humides són masses d'aigua superficials quietes.
La gran varietat, tant morfològica com ecològica, d'ecosistemes que responen a aquesta definició, porta a classificar-les en dos grans grups:
Els estanys profunds corresponen als estanys alpins de més de 8 hectàrees de superfície, o a estanys de zones baixes amb més de 6 metres de profunditat.
Banyoles és l'únic estany situat a les conques internes.
La resta, 37 alpins i els càrstics de Montcortès i Basturs, formen part de la conca de l'Ebre.
A Catalunya s'han delimitat 72 zones humides, situades a menys de 800 metres sobre el nivell del mar, 51 a les conques internes de Catalunya i 21 a la conca de l'Ebre.
Segons el seu règim hídric i l'origen de la seva salinitat, poden classificar-se en quatre tipologies:
La meitat d'aquestes masses tenen una ecologia determinada per les aportacions d'aigua marina i, en conseqüència, son considerades aigües de transició d'acord amb la DMA.
La resta s'alimenten tan sols d'aigua continental, superficial i subterrània, i queden agrupades dintre de la categoria dels estanys.
La xarxa hidrogràfica de Catalunya es constitueix en 367 trams fluvials que conformen el conjunt de masses d'aigua de la categoria rius, 248 de les quals pertanyen a les conques internes, i 119 a les conques catalanes de l'Ebre, la Garona i la Sénia.
Cada un dels rius té una conca de drenatge de com a mínim 10 km2, i o bé aporta més de 3,15 hm3/any o es correspon amb un tram de més de 5 km de longitud.
Segons les característiques ambientals i funcionals es diferencien 12 tipus fluvials, que van des dels rius de muntanya als torrents litorals.
Dels 248 rius de les conques internes, 56 corresponen a trams de riu molt modificats per presentar transformacions hidromorfològiques significatives.
A la categoria dels embassaments, també designats com a rius molt modificats, hi incloem els 30 embassaments més singulars i importants de Catalunya, amb capacitat de laminar les crescudes ordinàries.
Se situen principalment a les capçaleres i trams mitjans dels rius, 13 d'ells a les conques internes de Catalunya i 17 a l'Ebre.
Els embassaments poden classificar-se en 7 tipus en base a la seva situació geogràfica i dintre de la conca (altitud, distància a la capçalera o al mar, etc.), les característiques de la conca (mida, geologia, recobriment vegetal) i les condicions específiques lligades a la gestió.
L'agència analitza l'estat de 25 masses catalogades com a aigües de transició.
Un 23 % d'aquestes obtenen un bon estat.
Les dades disponibles denoten una important degradació d'aquests ecosistemes litorals, especialment a prop de les zones altament urbanitzables.
Les zones humides de transició més ben conservades són les que estan dins d'espais protegits, especialment als aiguamolls de l'Empordà.
- Qualificació de l'estat de les masses d'aigua aigües de transició (pdf).
L'Agència Catalana de l'Aigua analitza 27 estanys de les conques internes.
L'únic estany profund situat al districte de conca fluvial de Catalunya, el de Banyoles, assoleix el bon estat.
Pel que fa als estanys somers, també anomenats zones humides, on s'inclouen basses, antics braços de riu i llacunes d'aigua sense influència marina, el 32% obtenen un bon resultat.
Les zones humides més ben conservades són les que estan dins d'espais protegits, especialment als aiguamolls de l'Empordà.
En canvi, al delta del Llobregat i a la Tordera, s'hi troben força masses d'aigua en mal estat.
Les zones humides més amenaçades se situen en importants zones agrícoles, així com en zones més urbanitzades i industrials.
- Qualificació de l'estat de les masses d'aigua estanys (pdf).
Pel que fa als embassaments, els que són delimitats com a massa d'aigua són aquells de més entitat.
Les rescloses de petita entitat estan incloses dintre de la massa d'aigua riu.
Les dades de l'estat de les masses d'aigua, l'ACA les obté de 13 embassaments de les conques internes, 9 dels quals són cabdals per a l'abastament de la població.
L'estat del 77% és bo, perquè presenten bones condicions químiques i un bon potencial ecològic.
El de Foix és el que presenta un pitjor estat, mentre que el del Gaià també mostra indicis d'alteració.
Aquests dos, són embassaments amb poca renovació de les aigües, i que acumulen gran part de les aportacions de nutrients i altres compostos que els hi arriben de l'activitat agrària, industrial i urbana de la zona.
- Qualificació de l'estat de les masses d'aigua embassaments (pdf).
L'Agència Catalana de l'Aigua analitza la qualitat de 248 rius de les conques internes de Catalunya.
El Baix Llobregat, l'Anoia, la Gavarresa, el Besòs, els trams baixos del Foix i el Francolí, i alguns afluents del Ter i de la Muga, són trams de rius amb signes evidents de mal estat.
- Qualificació de l'estat de les masses d'aigua rius (pdf).
L'article 16 del Reglament de la planificació hidrològica (Decret 380/2006, de 10 d'octubre, pel qual s'aprova el Reglament de la planificació hidrològica.
DOGC núm. 4740, de 16 d'octubre de 2006) estableix la obligatorietat del seguiment del Pla de gestió del Districte de conca fluvial de Catalunya.
L'Agència Catalana de l'Aigua es va comprometre a concretar accions de seguiment del PGCFC 2on cicle de Planificació per a facilitar el coneixement de la implementació de mesures contingudes al Pla.
Qualitat de l'aigua, meduses, incidències, temps previst i temperatura de l'aigua.
Informació d'interés i consells pràctics sobre seguretat, prevenció, meduses, etc.
Caracterí­stiques fí­siques i ambientals amb la descripció dels perfils de cada zona de bany.
Per costa, per municipi, per cerca avançada i guarda les teves platges preferides.
Les entitats subministradores d'aigua són aquelles que mitjançant xarxes o instal·lacions de titularitat pública o privada ofereixen un servei de subministrament d'aigua.
Les entitats subministradores d'aigua han de presentar les declaracions tributàries corresponents del cànon de l'aigua a l'Agència Catalana de l'Aigua.
Aquestes declaracions s'han de presentar preferentment de forma telemàtica.
Les diferents declaracions tributàries que s'han de presentar són aquestes:
Les entitats subministradores presentaran cada quatre anys una "Declaració de l'ús i la contaminació de l'aigua (DUCA)" amb les dades de les captacions i subministrament de tercers.
Tràmits per les entitats subministradores que han de declarar i presentar a l'Agència Catalana de l'Aigua en relació al cànon de l'aigua, com a subjecte passiu contribuent i com a subjecte passiu substitut del contribuent.
És la declaració relativa al volum i a la qualitat de l'abocament d'aigües residuals que presenten els usuaris industrials i assimilables.
L'obligació de presentar la DUCA a l'Agència Catalana de l'Aigua està en funció de l'activitat (codi CCAE) i del volum abastat d'aigua.
També es té en compte el volum no abocat d'aigua, la càrrega contaminant abocada i el sistema de depuració.
Conté totes les dades necessàries per a la determinació del cànon de l'aigua i, especialment, les corresponents al tipus de gravamen específic.
Serveix per determinar el cànon de l'aigua, un impost de naturalesa ecològica sobre l'ús que fan els diferents usuaris de l'aigua.
Si voleu informació de la determinació del cànon de l'aigua i dels coeficients i els tipus aplicables, podeu consultar els documents de la pestanya de documentació relacionada.
La validesa de la DUCA és de quatre anys
La declaració trimestral de volum d'aigua és la declaració de les lectures dels comptadors per determinar el volum d'aigua utilitzat.
Serveix per determinar la base imposable, en metres cúbics, del cànon de l'aigua, un impost de naturalesa ecològica sobre l'ús que fan els diferents usuaris de l'aigua.
S'han de presentar les lectures dels comptadors de fonts pròpies (pous, mines, captacions superficials,...) i, si s'aplica el règim especial per mesurament directe de la càrrega contaminant, les lectures dels comptadors de xarxa.
Els comptadors d'aigua han de complir les especificacions tècniques de l'annex B7 del Decret 103/2000 i de la Guia tècnica de comptadors, mesuradors i limitadors de cabals.
El B6 s'ha de presentar dins els vint primers dies naturals de cada trimestre.
En el Registre d'Aigües s'inscriu d'ofici les concessions d'aigües, canvis de titularitat o modificacions de les característiques, i la legalització d'aprofitaments amb un cabal no superior a 7.000 m3/any, entre d'altres.
La inscripció registral és el mitjà de prova de l'existència i situació de l'aprofitament d'aigües.
A qualsevol persona física o jurídica que vulgui obtenir un certificat d'inscripció.
Els certificats poden ser positius o negatius, depenent de si al Registre consta o no consta inscrit l'aprofitament sobre el qual s'emet el certificat.
L'Agència Catalana de l'Aigua (ACA) ha d'autoritzar l'aprofitament d'aigües superficials (de llacs, rius, embassaments, etc), d' aigües subterrànies (de pous, mines, fonts, etc), d'aigües procedents d'una depuradora o d'aigües procedents d'una dessalinitzadora.
Per llei els usos que es poden fer d'aquestes aigües són: abastament de població, regadiu, ús ramader, industrial, aqüicultura, usos recreatius i altres.
La sol·licitud inclou les següents modalitats:
Si l'aprofitament de les aigües subterrànies és per un volum menor a 7.000 m 3 /any, o si es volen aprofitar aigües pluvials, cal fer el tràmit de Comunicació d'aprofitaments d'aigües subterrànies fins a 7.000 m3/any i d'aigües pluvials i autorització administrativa prèvia per a la seva perforació en zona de policia de lleres i/o aqüífer protegit.
La realització de qualsevol obra o activitat que comporti l'ocupació i/o la utilització (a dins o sobre) del domini públic hidràulic (DPH), de la zona de servitud (ZS) o de la zona de policia de lleres (ZP) o dels béns situats en aquestes zones, requereix autorització administrativa prèvia, excepte en el cas de les pastures en DPH i en el cas d'actuacions menors de manteniment i conservació del DPH, en els quals cal presentar una declaració responsable. ( veure esquema i definicions de la zonificació de l'espai fluvial ).
Les modalitats que hi ha en aquest tràmit són:
Encreuaments aeris i subterranis de línies i conduccions en DPH
Extraccions d'àrids amb aprofitament econòmic en DPH (sense ús exclusiu) o en ZP
Declaració responsable de pastures en DPH
Declaració responsable per actuacions menors de manteniment i conservació del DPH i la ZP
El tràmit pot estar sotmès a taxa i/o cànon i/o fiança.
L'autorització serà vigent durant el període que s'indica a la resolució
Administracions, persones físiques i persones jurídiques
La tarifa social del cànon de l'aigua és una bonificació que s'aplica al cànon de l'aigua, per tal de reduir el seu valor.
D'aquesta manera es pretén garantir les necessitats bàsiques d'aigua adaptant-se a les situacions de vulnerabilitat de la població menys afavorida.
Un cop aplicada la tarifa social del cànon de l'aigua, la tarifa del primer tram del cànon de l'aigua serà de 0 €/m 3 si el consum no supera el primer tram del cànon de l'aigua (18 m 3 en factures bimestrals o 27 m 3 en factures trimestrals) i s'aplicarà a les factures de l'habitatge on el sol·licitant estigui empadronat i en sigui titular del contracte o la captació.
Aquest límit també pot variar segons el nombre de persones que conviuen a l'habitatge si l'abonat ja disposa d'ampliació de trams del cànon de l'aigua.
Quan una factura emesa a l'abonat que gaudeix del cànon social ha superat la dotació del primer tram (i per tant a la factura apareix el segon tram del cànon de l'aigua), s'aplicarà un 50% de deducció en les tarifes vigents del cànon de l'aigua.
Límits de consum per l'aplicació de 0€/m 3 (primer tram del cànon de l'aigua)
A persones físiques titulars d'un contracte domèstic de subministrament d'aigua (només a l'habitatge on estan empadronats) o titulars d'una captació de l'aigua, en les següents circumstàncies.
Tarifa social del cànon de l'aigua per a famílies amb tots els seus membres en situació d'atur:
Tarifa social del cànon de l'aigua per a persones perceptores de pensions mínimes contributives:
Tarifa social del cànon de l'aigua per a col·lectius d'especial protecció:
Tarifa social del cànon de l'aigua per vulnerabilitat econòmica o risc d'exclusió residencial
Cada declaració tributària té els seus terminis específics (veure Calendari a l'apartat inicial de la descripció del tràmit).
Els fitxers han d'ajustar-se a les prescripcions tècniques de cada modalitat.
Amb certificat digital (recomanat) que el podeu obtenir a través de:
Si no disposeu de certificat digital, també podeu:
Un cop presentada l'autoliquidació pel portal tributari, es pot pagar en línia o per caixer a qualsevol de les entitats bancàries col·laboradores: CaixaBank, Banc de Sabadell, Banco Santander i BBVA.
També es pot domiciliar el pagament de les autoliquidacions.
Només es podran domiciliar les autoliquidacions que es presentin, com a mínim, 10 dies abans de la data límit de presentació.
Si no ho autoritza, el tràmit s'haurà de realitzar presencialment o per correu postal aportant la documentació oportuna.
Els sol·licitants han de ser persones físiques titulars d'un contracte domèstic de subministrament d'aigua (només a l'habitatge on estan empadronats) o titulars d'una captació de l'aigua.
En l'aplicació del cànon de l'aigua als usos domèstics es consideren quatre trams de consum diferents, amb un mínim de facturació de 6 m3 per abonat i mes, en el cas d'existir lectures de comptadors.
El tipus de gravamen que s'aplica depèn del volum d'aigua consumida, fet que té com a finalitat fomentar l'ús eficient de l'aigua i estimular la reducció dels consums sumptuaris i més elevats.
El cànon de l'aigua s'articula en quatre trams, segons els volums consumits o facturats.
Per a la resta de trams, situats per sobre de la dotació bàsica, s'aplica el tipus de 0,5685 €/m3 multiplicat pels coeficients respectius:
Els serveis socials us poden fer la tramitació en línia si ho necessiteu.
També poden sol·licitar l'ampliació de trams del cànon de l'aigua, les unitats de convivència amb algun dels seus membres amb un grau de discapacitat superior al 75%, a les que s'afegeix una persona addicional a les empadronades i el còmput total ha de ser de 4 o més persones.
Si no s'autoritza, el tràmit s'haurà de realitzar presencialment o per correu postal aportant la documentació oportuna.
Un cop emplenat el formulari de sol·licitud, s'ha d'imprimir, signar i acompanyar amb la documentació necessària (si s'escau), també es pot presentar a qualsevol dels llocs que preveu l'article 38.4 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, d'acord amb el que estableix la disposició derogatòria única de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.
Per consultar l'estat de tramitació de la sol·licitud /declaració ho podeu fer a través de la bústia de contacte seleccionant el subtema 2 "Cànon de l'aigua i altres tributs" i indicant "Ampliació de trams" a l'assumpte.
Inicialment, la sol·licitud / declaració es considera vàlida i, generalment, l'ampliació dels trams del cànon de l'aigua s'aplicarà en la facturació d'aigua següent a la de la presentació de les dades.
Només en els casos en què la sol·licitud /declaració incompleixi algun dels requisits de l'ampliació dels trams, ja sigui en el moment de la petició o si es detecta en comprovacions posteriors, l'Agència Catalana de l'Aigua notificarà expressament la denegació o revocació al sol·licitant.
US INFORMEM QUE S'ANUL·LEN LES CESSIONS TEMPORALS D'EXPOSICIONS ITINERANTS QUE TENÍEM ESTABLERTES AIXÍ COM LES FUTURES, FINS QUE S'AIXEQUIN LES RESTRICCIONS ASSOCIADES AL PLA DE CONTINGÈNCIES PER INCIDÈNCIA DEL COVID-19 A CATALUNYA.
US DEMANEM DISCULPES PER LES INCIDÈNCIES QUE ES PUGUIN OCASIONAR A LA VOSTRA PLANIFICACIÓ.
Des de l'Agència Catalana de l'Aigua posem a disposició de les entitats i organitzacions que ho sol·licitin les exposicions itinerants següents, en qualitat de préstec temporal, per tal de difondre i treballar elements claus com ara l'estalvi d'aigua i les bones pràctiques amb els residus que poden acabar al mar.
Recau sota la responsabilitat de l'entitat sol·licitant fer-se càrrec del cost econòmic de la possible reparació i/o substitució de tota l'exposició o de les parts que fossin necessàries, per trencament o mal tracte, tot i que aquests fossin de forma accidental.
Exposició amb consells d'estalvi d'aigua en l'àmbit domèstic familiar.
L'exposició es composa de 6 rollups de 85x200 cm. Es guarden en 6 sacs cilíndrics de 15 cm de diàmetre x 85 cm d'alçada i cadascun pesa 2,8 kg, en total uns 16,8 kg.
Exposició sobre els desperfectes que ocasiona l'activitat humana sobre l'ecosistema marítim.
L'exposició es composa de 5 rollups de 85x200 cm. Es guarden en 5 sacs cilíndrics de 15 cm de diàmetre x 85 cm d'alçada i cadascun pesa 2,8 kg, en total uns 14 kg.
Exposició sobre l'impacte dels plàstics al mar i com evitar-ho quan esdevenen residu.
L'exposició es composa de 6 rollups de mides 85 x 200 cm. Es guarden en 6 fundes de nylon de 15 cm de diàmetre x 85 cm d'alçada i cadascun pesa 2,8 kg, en total uns 16,8 kg. L'exposició conté 3 idiomes català, castellà i anglès.
Pels petits cellers, un dels requisits d'higiene que s'han de complir com a empresa alimentària és disposar d'un
pla d'autocontrol basat en el sistema d'Anàlisi de Perills i Punts de Control Crític (APPCC).
Totes les empreses del sector del vi, grans i petites, disposen de la Guia de Pràctiques Correctes d'Higiene
(GPCH) per al sector vitivinícola, per ajudar-les a implementar el seu pla d'autocontrol.
Ara, els petits cellers ja podreu implementar el vostre pla d'autocontrol gràcies als criteris de flexibilitat
- no inclosos a la GPCH - que treballarem en aquestes sessions tècnico-pràctiques.
Us donarem eines per implementar el sistema APPCC al vostre petit celler, mostrant-vos in situ com ho han fet
a la pràctica els cellers que visitarem, pioners en aquest aspecte.
S'entén per vi de finca, dins d'una DO, el produït en un entorn determinat, d'una extensió inferior a la d'un terme municipal, amb característiques pròpies, el nom del qual està notòriament lligat a les vinyes de les quals s'obtenen vins amb característiques qualitatives espacials, i que ha de comptar amb l'informe previ del consell regulador corresponent.
La seva concessió, per resolució del conseller d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural, a proposta del director de l'INCAVI, implica el màxim reconeixement que es pot atorgar a un vi o altre categoria de producte (vi de licor, vi escumós, vi escumós de qualitat – 8 DO's catalanes recullen en el seu plec de condicions aquest tipus de producte – vi d'agulla i vi de raïm sobremadurat).
El vi de finca ha de complir amb una sèrie de requisits, establerts en els articles 20 a 27 del Decret 474/2004, de 28 de desembre, pel qual es desenvolupa la Llei 15/2002, de 27 de juny, d'ordenació vitivinícola.
1) Vi produït en un entorn determinat, amb característiques edàfiques i microclimàtiques pròpies i que produeixen vins amb característiques qualitatives especials,
2) El nom de la finca queda reservat i no es pot utilitzar per a designar altres vins o productes vitivinícoles,
3) El vi de finca gaudeix de la mateixa protecció que la DO a la qual pertany,
4) La designació "vi de finca" ha de constar en l'etiquetatge juntament amb el nom de la DO a la qual pertany,
5) Ha de coincidir el titular de les vinyes amb el del celler, i el procés d'elaboració ha de fer-se en celler ubicat a la mateixa finca o pròxim
6) Les vinyes i els cellers han de tenir una antiguitat mínima de 5 anys en el registre corresponent de la DO, un rendiment de producció en vinya un 15% inferior al propi de la varietat en la DO i una nota superior del comitè de tast respecte d'altres vins que no tenen aquesta categoria,
7) Necessitat d'establir una traçabilitat específica integral des de la producció a la comercialització (inclou per exemple control de les pràctiques de conreu, pràctiques culturals per millorar la qualitat del raïm, reg i fertirrigació si és el cas, pressió que no facin possible rendiments superiors a 65 litres per cada 100 kg de raïm, etc)
8) El celler sol·licitant ha de tenir una trajectòria de prestigi i qualitat en el mercat per un període no inferior de 10 anys, l'envelliment ha de fer-se en bótes de fusta de roure am,b una cabuda màxima de sis-cents litres.
Pel què fa al nom atorgat serà " vi de finca " o " vi de finca qualificada " en el cas de pertànyer a una Denominació d'Origen Qualificada com és el cas de Priorat.
Amb l'objectiu de conèixer el posicionament dels vins catalans amb DO en el mercat espanyol i específicament en el mercat català, l'INCAVI obté anualment les dades de consum segregades per hostaleria i alimentació.
Dades extretes de l'informe Nielsen
Octubre-novembre 2013 a octubre-novembre 2014
Els cellers i les Denominacions d'Origen Catalanes proporcionen a l'INCAVI anualment aquestes dades amb la finalitat de fer conèixer la comercialització dels vins catalans amb DO.
Jornada tècnica en línia - Premis Míldiu de la Vinya 2020
L'afectació de míldiu (Plasmopara viticola) aquest any a tota Catalunya ha estat una de les majors mai observades.
Durant la campanya 2019-20 s'han donat les condicions ideals per al desenvolupament d'aquesta plaga: pluges a l'hivern i alternances tèrmiques elevades.
Un any com aquest posa en relleu la importància d'iniciatives com la dels Premis Míldiu de la Vinya patrocinats pel Departament d'Agricultura Ramaderia i Pesca on es recompensa la detecció primerenca d'aquest fong.
Aquesta detecció primerenca es fonamental per la planificació dels tractaments especialment en agricultura ecològica.
Aquest curs vol resoldre com abordar la fertilització dels sòls de vinya des de les bases de la fertilitat, del sòl
fins a l'aplicació concreta per a diferents tipus de sòls i orientació de la producció.
Identificar els nivells de fertilitat d'un sòl agrícola
Diagnosticar el nivell nutricional d'una vinya
Com gestionar la fertilitat del sòl totestimulant la seva microbiologia
Orientar les aportacions nutricionals d'una vinya segonsla tipologia de producció de raïm o vi.
La metodologia del curs hi haurà una exposició de cada tema i s'analitzaran casos pràctics i situacions
concretes de determinades vinyes i produccions.
També hi hauran visites a finques per interpretar la
situació nutricional d'algunes vinyesi la seva resposta.
La cultura del vi a les biblioteques públiques de Catalunya
Al 2020 té lloc la vuitena edició de 'Biblioteques amb DO', el projecte que porta la cultura del vi a les biblioteques públiques de Catalunya, un tret distintiu i autòcton amb el qual es vol subratllar l'arrelament de cada servei bibliotecari amb l'entorn al qual s'adreça.
Aquest projecte reforça els recursos informatius sobre la cultura vitivinícola que ofereixen les biblioteques i els dinamitza a través d'un programa d'activitats culturals variades i per a tots els públics: rutes literàries entres vinyes, recitals de poesia, concursos de fotografia, hores del conte, entre d'altres i sempre amb el món del vi per tema.
Com és habitual, el projecte es desenvolupa en forma d'itinerari de gener a novembre, en què cada mes està dedicat a una DO i a un grup de biblioteques que la representen.