La Comissió Europea acaba de publicar l'informe de perspectives econòmiques d'hivern, segons el qual la suau recuperació prevista per a l'economia de la UE (un augment de l'1,9% del PIB per enguany i un 2% per l'any 2017) està amenaçada per riscos importants, entre els que destaquen la situació de l'economia xinesa, el canvi en la política monetària dels EUA, les tensions geopolítiques i la davallada de les primeres matèries.
Per a la zona euro preveu un augment de l'1,7% del PIB enguany i un 1,9% l'any vinent.
L'ocupació continuarà augmentant de forma moderada i les taxes d'atur continuaran disminuint, tot i que a un ritme inferior al de l'any passat.
Per l'economia espanyola preveu un augment del 2,8% i del 2,5%, respectivament i la taxa d'atur, que continuarà duplicant la mitjana europea, seguirà l'any 2017 en el 19%.
El Consell Econòmic i Social d'Espanya ha editat el llibre Estat del benestar i sistemes fiscals a Europa, que es presenta com una anàlisi dels estats del benestar actuals, dels seus resultats més significatius, així com dels seus problemes més importants.
Estudia l'evolució dels sistemes fiscals que els sustenten i ofereix una panoràmica de les seves perspectives de futur en el mitjà i llarg termini.
El llibre conté deu capítols agrupats en els tres blocs següents: Tendències dels estats del benestar a la Unió Europea; Els sistemes fiscals i l'estat del benestar: finançament i redistribució, i Processos d'integració i descentralització i estats del benestar.
Fedea ha publicat un informe que analitza en quina mesura la innovació, la recerca i el desenvolupament s'han vist afectades per la crisi econòmica.
D'acord amb la informació de la base de dades Main Science and Technology Indicators (MSTI) de l'OCDE, la crisi no ha afectat de la mateixa manera els esforços que els països dediquen a l'R+D. D'un total de 49 països, 19 van declarar menys despesa en R+D l'any 2013 que l'any 2008; Espanya va ser el cinquè país que més va retallar la despesa en aquestes activitats.
Segons Fedea, analitzant les estadístiques anuals d'R+D i les Enquestes anuals d'innovació, entre els anys 2008 i 2014 la despesa total en R+D a Espanya va disminuir gairebé un 13% i el major efecte de la crisi es va produir en el nombre d'empreses amb activitats innovadores (entre 2008 i 2014 les innovadores tecnològiques van disminuir un 56% i entre les innovadores no tecnològiques la disminució va ser superior al 60%).
L'informe alerta que Espanya necessita amb urgència clarificar i reforçar les seves polítiques d'innovació si vol incorporar-se a l'economia del coneixement.
Un informe recent d'Adecco analitza les tendències del mercat laboral com a resultat de les transformacions que s'estan produint en el teixit productiu, que comportaran nous projectes empresarials i noves figures professionals, amb el conseqüent repte d'adaptació que requeriran.
Destaca que els perfils qualificats lligats a la tecnologia i a l'àmbit digital, els vinculats al tracte amb les persones i els especialitzats en màrqueting i vendes són els que més rellevància tindran en un termini d'entre 5 i 10 anys.
D'acord amb l'informe, el 65% dels professionals de recursos humans opina que l'automatització destruirà llocs de treball però crearà d'altres, en igual mesura.
L'empresa Systeme Innovación y consultoria ha elaborat un informe amb l'objectiu de conèixer quin ha estat l'impacte de la crisi econòmica en el tercer sector a Espanya.
Conclou que la crisi ha afectat al sector de manera tardana i preveu que la recuperació tindrà un comportament similar.
El cicle econòmic espanyol des de l'any 2007 fins l'actualitat descriu una seqüència de "W" en termes de variació interanual del PIB, on el tercer sector ha viscut les seves conseqüències un o dos anys després.
Entre 2008 i 2010 les entitats del tercer sector no només no van disminuir els seus ingressos sinó que els van augmentar un 3,8% (van gestionar 17.467,5M€ l'any 2010); en canvi, l'any 2013 havien disminuït (un 17,2% des de 2010).
La crisi econòmica ha fet que, en conjunt, el sector social hagi perdut volum d'ingressos, despesa i ocupació però ha guanyat en importància per a l'economia.
Encara que l'aportació al PIB s'ha mantingut en el últims anys, el pes de l'ocupació dins del mercat de treball espanyol ha crescut de manera constant, segons conclou l'estudi.
L'Associació Pacte Industrial de la Regió Metropolitana de Barcelona ha publicat un estudi elaborat per ESADE Center for Global Economy and Geopolitics, amb la finalitat de contribuir a la millora de la internacionalització econòmica metropolitana.
L'objectiu de l'estudi és identificar i caracteritzar la xarxa d'actors que promouen i donen suport a la internacionalització de l'economia de la Regió Metropolitana de Barcelona i analitzar els seus vincles i les seves interrelacions.
L'anàlisi identifica els punts forts i febles de la xarxa i aporta elements per contribuir a millorar la governança de la internacionalització econòmica metropolitana.
Funcas ha publicat un nou número de la seva revista Panorama Social amb el títol Un balanç social de la crisi.
Inclou els articles següents: Empobriment en temps de crisi: vulnerabilitat i (des)protecció social en un context d'adversitat; La percepció subjectiva de la crisi: una aproximació alternativa a processos d'empobriment i amenaça de desclassament; Solidaritat intergeneracional en època de crisi: mite o realitat?; Evidències i reflexions sobre l'impacte de la crisi en la salut i la sanitat; Educació, mercat de treball, joventut i cicle econòmic; La intensificació de la inestabilitat laboral entre els joves a Espanya, una qüestió crítica pel relleu intergeneracional?; "Vente para Europa, Pepe?", la nova emigració des d'Espanya en temps de crisi econòmica; Precarització i vulnerabilitat de la població immigrant a l'Espanya en crisi, el paper de l'estat de benestar; Les polítiques de consolidació fiscal i els seus efectes sobre la naturalesa de l'estat de benestar espanyol durant la Gran Recessió, i La legitimitat de l'estat de benestar està en risc (però encara no es nota).
La consultora internacional ICF Consulting Limited ha presentat l'informe L'eficiència energètica i el potencial en la indústria i els possibles mecanismes de política d'estalvi d'energia, que analitza com evolucionaran en les properes dècades els nivells d'eficiència energètica en la indústria.
Considera vuit grups, que van representar l'any 2013 el 25% del consum final de l'energia total de la UE i el 98% del consum final d'energia industrial.
Són els següents: fusta, paper i impressió; ferro i acer; minerals no metàl·lics; química i farmacèutica; metalls no ferrosos; refineries de petroli; aliments i begudes, i maquinaria.
Preveu que en conjunt, l'eficiència energètica a la indústria europea millorarà entre el 20 i el 23% d'aquí a l'any 2050.
La Comissió Europea ha publicat el seu tercer informe de seguiment de bones pràctiques sobre condicions de treball, ocupació, afers socials i inclusió.
Es tracta dels projectes inclosos en el Programa per l'Ocupació i la Innovació Social desenvolupats a diferents països de la UE durant el període 2012-2015.
L'objectiu de l'informe és fer difusió dels projectes i que siguin d'utilitat als diferents actors implicats en el disseny i implementació d'intervencions en aquests àmbits.
Recull 19 exemples, 9 de l'àmbit d'ocupació, 7 de l'àmbit de la protecció social i la inclusió i 3 centrats en les condicions de treball.
L'informe Sostenibilitat Fiscal 2015, elaborat per la Direcció General d'Economia i Afers Socials de la Comissió Europea, presenta una anàlisi de la sostenibilitat de les finances públiques a la UE.
Fa un balanç del llegat de la crisi iniciada en el 2008 en termes de deute i proporciona una visió general dels reptes de la sostenibilitat de les finances públiques als que s'enfronten els Estats membres.
Segons l'informe, tot i que les finances públiques a la UE avui en dia són més sostenibles del que eren a l'inici de la crisi, encara hi ha reptes importants en el mitjà i llarg termini a causa dels alts nivells de deute i envelliment de la població.
El darrer número de la revista Cauces, publicació del Consell Econòmic i Social espanyol, inclou els articles següents: Lliçons de la crisi econòmica?; La política d'ocupació com a prioritat per sortir de la crisi; El diàleg social i les relacions laborals en el context de la recuperació, i Crisi i desigualtat a Espanya: perspectives per a una recuperació sostenible.
El capítol Espanya 2007-2015: economia, treball i societat, ofereix una panoràmica de l'evolució dels principals elements econòmics, laborals i socials a Espanya des dels inicis de la crisi fins al començament de la recuperació.
L'institut de Govern i Polítiques Públiques, IGOP, ha publicat l'informe Ocupació i maternitat: obstacles i desafiaments a la conciliació de la vida laboral i familiar, finançat per la Fundació de les Caixes d'Estalvi (FUNCAS), que combina l'anàlisi de la relació entre participació laboral i maternitat amb l'estudi de les polítiques públiques que hi intervenen.
Se centra en el cas espanyol en una comparativa amb altres països del Sud d'Europa.
Fa un repàs dels principals canvis demogràfics així com de l'evolució de les actituds i dels valors relacionats amb la família i l'ocupació de les dones, i analitza les característiques específiques d'entrada i participació de les dones en el mercat laboral i l'impacte de l'edat, el nombre de fills i el nivell educatiu en dita participació.
En l'àmbit de les polítiques públiques analitza les polítiques laborals i socials de suport a la maternitat, la paternitat i la conciliació de la vida laboral i familiar, així com els serveis educatius i de cura de la infància.
La Comissió Europea acaba de publicar el seu informe anual sobre evolució de l'ocupació i de la situació social corresponent a 2015, segons el qual, tot i les millores, segueixen existint grans disparitats entre els estats membres pel que fa al creixement econòmic, l'ocupació i altres indicadors en matèria social i de mercat de treball.
L'informe d'enguany destaca el potencial de l'ocupació per compte propi i de l'emprenedoria per crear més llocs de treball i la importància de la mobilitat dels treballadors entre els diferents estats membres de la UE.
Se centra també en l'atur de llarga durada, que afecta a 11,4 milions de persones, i assenyala que els aturats de llarga durada tenen aproximadament la meitat d'oportunitats de trobar feina que la resta.
D'acord amb l'informe, tot i que el nivell d'atur a la UE continua sent elevat, els empresaris continuen tenint dificultats per cobrir determinats llocs vacants, situació que s'explica, segons l'informe, per una falta d'adequació de les competències necessàries i també perquè les empreses ofereixen condicions laborals poc atractives.
D'acord amb l' Informe sobre perspectives socials i d'ocupació mundials que publica l'OIT, l'any 2015 va augmentar l'atur mundial en gairebé un milió de persones, en passar de 196,5 a 197,1 milions (27 milions més que abans de la crisi).
Per enguany preveu un augment de 2,3 milions i d'1,1 milions més l'any 2017 com a conseqüència de la desacceleració de l'economia mundial i en especial de les grans economies emergents.
Quant a la Unió Europea, assenyala la reducció de l'atur i l'augment de l'ocupació que s'ha produït durant l'any 2015 i destaca la millora en els països com Espanya, Portugal i Itàlia, que s'han vist beneficiats per la caiguda dels preus de l'energia i la depreciació de l'euro.
Tanmateix, l'informe posa de manifest que aquesta disminució de l'atur s'ha produït a expenses de la qualitat de l'ocupació, ja que ha estat bàsicament ocupació temporal i a temps parcial i destaca que gairebé el 10% dels treballadors de la zona euro guanyen menys del 60% del salari mínim.
A nivell mundial alerta que l'ocupació vulnerable encara afecta a 1,5 milions de persones, que el progrés en la reducció de la pobresa dels treballadors s'ha estancat i que augmenta el risc de malestar social.
L'informe del Fòrum Econòmic Mundial The Future of Jobs analitza els canvis que provocarà en el mercat de treball el que es considera la quarta revolució industrial (que inclou camps com la intel·ligència artificial, la robòtica, la nanotecnologia, la impressió 3D, la genètica i la biotecnologia) durant els propers cinc anys.
Ho fa des d'una doble perspectiva, d'una banda estudia com l'evolució tecnològica, socioeconòmica, geopolítica i demogràfica generarà noves categories de llocs de treball i ocupacions, i d'altra banda, com afectaran aquests canvis a la bretxa de gènere en diferents sectors i països i, en general, com evolucionarà la participació de la dona en el mercat laboral.
Oxfam Intermón ha publicat l'informe Una economia al servei de l'1%, segons els qual l'1% més ric de la població mundial acumula més riquesa que el 99% restant, situació a la que s'ha arribat un any abans de la predicció de la mateixa organització en un informe anterior.
L'any 2015 la riquesa de 62 persones equivalia a la de 3.600 milions (la meitat més pobre de la humanitat).
L'informe destaca que una de les principals tendències subjacents en aquesta enorme concentració de la riquesa és l'augment del rendiment del capital enfront del treball; en pràcticament tots els països avançats i en la majoria dels països en desenvolupament la participació dels treballadors en la renda nacional s'ha anat reduint, la qual cosa significa que es beneficien cada vegada menys del creixement econòmic.
Un altre aspecte destacable és que la creixent desigualtat econòmica agreuja les desigualtats existents entre els grups socials, i especialment la de gènere.
El total de despesa corrent en protecció social a Catalunya l'any 2013 va ser de 42.503 milions d'euros (un 21,5% del PIB català), d'acord amb les dades que acaba de fer públiques Idescat.
Les prestacions destinades a la vellesa representen el 38,5%, seguides de les corresponents a malaltia i assistència sanitària (23,7%) i les prestacions d'atur (13,7%).
La resta de prestacions són: supervivència (9,1%), invalidesa (7,3%), família i fills (4,1%), exclusió social (2,2%) i habitatge (0,3%).
En la nota de premsa elaborada per Idescat s'analitza l'evolució de la protecció social a Catalunya en el transcurs de la crisi econòmica i s'assenyala que la despesa total en protecció social ha disminuït un 2,3% entre l'any 2009 i 2013 i els ingressos, un 11,1%.
El comportament de les diferents prestacions ha estat desigual, la despesa destinada a atendre la vellesa no ha deixat d'augmentar en tota la sèrie, mentre que la destinada a malaltia i assistència sanitària ha disminuït un 18,5% entre el 2009 i el 2013.
En una comparativa amb altres països de l'entorn, Catalunya es diferencia per una elevada proporció de recursos destinats a l'atur i una baixa atenció a la funció de la família i els fills.
El Centre d'Estudis Sociològics sobre la Vida Quotidiana i el Treball, de la Universitat Autònoma de Barcelona, ha elaborat l'informe Diagnòstic socioeconòmic sobre les polítiques d'ocupació a Espanya, 2012-2014, que analitza l'evolució de les polítiques d'ocupació a Espanya entre els anys 2012 i 2014, comparant-les amb les del període precedent i amb altres països de la Unió Europea.
Estudia també si els resultats de l'any 2014 relatius al mercat de treball tenen a veure amb les polítiques d'ocupació implementades o són resultat de factors externs a l'economia espanyola.
Un segon objectiu de l'estudi és l'anàlisi de les polítiques actives d'ocupació desenvolupades per l'administració.
Els autors destaquen que en aquests últims anys ha augmentat l'ocupació de baixa qualitat i que la gestió de la crisi econòmica ha accentuat les diferències en el mercat de treball segons gènere, edat, origen social (mesurat a partir dels estudis) i origen geogràfic.
El Ministeri d'Ocupació i Seguretat Social ha publicat un informe encarregat per la Comissió Consultiva Nacional de Convenis Col·lectius que analitza la incidència de la reforma laboral de 2012 en l'estructura de la negociació col·lectiva.
L'informe tracta de respondre qüestions generals com en quina mesura s'aprecien processos adreçats a una major centralització o descentralització de la negociació col·lectiva o, a una major o menor amplitud de la cobertura de la negociació col·lectiva, tractant de conèixer l'impacte real que estan tenint els canvis legals sobre la negociació col·lectiva i si els interlocutors socials interioritzen i assumeixen l'ordenació de l'estructura de la negociació proposada per la Llei 3/2012, de 6 de juliol.
El Departament d'Economia i Coneixement ha publicat l'informe L'atracció d'inversió estrangera a Catalunya, dins de la col·lecció Papers de Treball, que analitza els fluxos d'inversió estrangera directa (IED) rebuda a Catalunya al llarg dels últims anys.
Les dades mostren que, tot i la gravetat de la crisi, la IED ha arribat a Catalunya, fins i tot amb valors més alts que els anteriors a la recessió: durant el període 2010-2014 els fluxos rebuts han estat, en mitjana anual, de 3.430 milions d'euros (amb un pes en el PIB d'un 1,6%), mentre que en el període 2003-2008 van ser de 2.132 milions d'euros (amb un pes en el PIB d'un 1,1%).
L'informe calcula que l'any 2013 el nombre de treballadors associats a l'estoc d'IED era de 280.741 persones, un 24,5% del total estatal, pes que situa Catalunya en segon lloc (després de Madrid, que registra una participació d'un 28,2%).
En comparativa europea, Catalunya figura entre les regions capdavanteres en volum d'inversió i en el període 2010-2014 va ser la primera regió de l'Europa occidental continental pel que fa a llocs de treball generats per la IED (excepte l'any 2011).