projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Els antimicrobians són medicaments àmpliament utilitzats en la medicina humana i veterinària per al tractament d'una gran varietat d'infeccions bacterianes, per la capacitat que tenen de matar o d'inhibir el creixement i la multiplicació dels bacteris.
La resistència als antimicrobians és la capacitat dels bacteris de combatre l'acció d'un o de diversos antibiòtics.
L'ús excessiu i erroni d'aquests medicaments durant les dècades passades ha afavorit el desenvolupament de microorganismes resistents de manera que, actualment, l'efectivitat dels tractaments es troba compromesa.
A més, els bacteris resistents poden propagar-se per vàries vies i causar infeccions en altres persones.
Una de les vies de propagació dels bacteris resistents als antibiòtics és a través del consum d'aliments.
L'actual marc normatiu europeu estableix l'obligació per part de les autoritats competents dels estats membres de la Unió Europea de vigilar i recopilar les dades sobre la resistència als antimicrobians dels aïllaments de Salmonella, Campylobacter i Escherichia coli, entre d'altres agents zoonòtics, que s'obtenen a partir d'aliments i d'animals productors d'aliments.
Un dels objectius de la Comissió europea és disposar de dades comparables a tots els estats membres sobre l'aparició de resistències en agents zoonòtics i altres agents que puguin representar una amenaça per a la salut pública.
A Catalunya, la Subdirecció General de Protecció de la Salut de l'Agència de Salut Pública de Catalunya és l'òrgan encarregat de coordinar l'estudi de resistències als antimicrobians de les soques bacterianes aïllades en aliments procedents de l'execució dels programes oficials de vigilància i control.
Els aïllaments de les soques i les proves de sensibilitat als antimicrobians de les mostres recollides es realitzen en els laboratoris oficials de Salut Pública de Catalunya.
Els resultats de les analítiques dutes a terme entre el 2006 i el 2015 en soques de salmonel·la i campilobàcter han mostrat resultats rellevants; en concret, el 89,9% de soques de Salmonella spp. i el 92,1% de Campylobacter spp. aïllades en carns han presentat resistència front a algun antibiòtic.
Aquesta informació s' ha presentat en format pòster en la 12a reunió de la Societat Espanyola de Seguretat Alimentària (SESAL), celebrada a Màlaga entre el 27 i el 28 d'octubre.
La utilització indiscriminada d'antibiòtics durant períodes prolongats compromet l'efectivitat dels tractaments, tant en medicina veterinària com en medicina humana.
En conseqüència, és necessari promoure el desenvolupament de plans estratègics en el marc de polítiques integrades de Salut Pública i Sanitat Animal i fomentar l'ús responsable d'antimicrobians.
Subdirecció General de Protecció de la Salut.
Subdirecció General de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública.
Documentació del taller d'avaluació del risc a la cadena alimentària "Resistències microbianes, abordatge comú de la situació a Catalunya", organitzat per l'ACSA, que va tenir lloc el 28 de novembre de 2016.
Organització Mundial de la Salut
Els vectors són organismes vius que poden transmetre agents infecciosos dels animals a les persones (o entre persones i entre animals).
Els més freqüents són els artròpodes, com ara mosquits, paparres, mosques, puces i polls.
Les malalties transmeses per vectors representen més del 17% de totes les malalties infeccioses, i moltes són malalties zoonòtiques, com ara la malaltia de Lyme, la febre botonosa mediterrània, la leishmaniosi, l'encefalitis transmissible per paparres, la febre del Nil occidental, la febre de la Vall del Rift o la febre hemorràgica de Crimea i Congo, entre d'altres.
La distribució d'aquestes malalties està determinada per una complexa dinàmica de factors mediambientals i socials.
En els últims anys, la globalització dels desplaçaments, el comerç internacional, els moviments de bestiar, el canvi de les pràctiques agrícoles i altres factors mediambientals, com el canvi climàtic, estan influint considerablement en la transmissió d'aquestes malalties.
Algunes, com la febre hemorràgica de Crimea-Congo i la febre del Nil Occidental, estan apareixent en països on fins fa poc eren desconegudes.
Malalties de nova descripció o reconegudes com a noves, o que apareixen en zones que no existien o havien estat eradicades, les que canvien el seu patró epidemiològic i les que, en molts casos, són d'origen animal i han aconseguit saltar la "barrera d'espècies" adaptant-se a l'ésser humà.
També és considera emergent una malaltia que fa una nova aparició que no és coneixia anteriorment.
La infecció per virus Chikungunya produeix una malaltia infecciosa tropical que es va identificar a Tanzània.
La malaltia causada pel virus del dengue es contrau per la picada de mosquits infectats, principalment de les espècies Aedes aegypti i en menor grau Aedes albopictus.
Informació actualitzada sobre el Zika
Fitxa informativa a Canal Salut.
El mosquit tigre pot actuar com a vector d'algunes menes de malalties, com les produïdes pels virus Chikungunya i dengue.
Aquest mosquit té la capacitat d'actuar com a vector d'algunes malalties, com les produïdes pels virus del Chikungunya, dengue i Zika
Informació per a professionals a Canal Salut
Informació per a professionals en la secció de Malalties emergents de l'ASPCAT
Informació general i recursos per a professionals a Canal Salut.
Informació general i recursos per a professionals.
L'objectiu del programa Salut i Escola (PSiE) és millorar la salut dels adolescents mitjançant accions de promoció de la salut, de prevenció de les situacions de risc i d'atenció precoç per als problemes relacionats amb la salut mental, la salut afectiva i sexual, el consum de drogues, alcohol i tabac, en col·laboració amb els centres educatius i els serveis de salut comunitària presents en el territori.
Els eixos fonamentals d'actuació del PSiE són la salut mental; la salut afectiva i sexual; la violència i els maltractaments segons gènere, els hàbits de salut (consum de tabac i altres drogues, altres addiccions, exercici físic, dieta, etc) i els trastorns de la conducta alimentària.
Una de les principals línies d'actuació d'aquest programa és el servei Consulta Oberta, que implica el desplaçament periòdic de professionals de l'infermeria als centres docents per afavorir l'accessibilitat dels adolescents a l'atenció sanitària amb garanties de privacitat, confidencialitat i proximitat.
Aquest document representa, en el marc general del PSiE, una guia que serveix d'instrument d'orientació amb relació a les accions que cal dur a terme per a la implantació del PSiE i el seguiment i l'avaluació del programa als centres sanitaris i educatius de Catalunya.
La finalitat d'aquest material és proporcionar a diversos tipus de professionals de l'educació i de la salut un conjunt d'orientacions i recursos per desenvolupar activitats relacionades amb l'educació afectiva i sexual en el segon cicle d'ESO.
Portal en línia en què els joves poden fer consultes en línia i rebre la resposta d'un professional.
Aquesta web, a més te un bloc i un xat, s'han definit i incorporat els continguts del PSiE.
"Classe sense fum" és un programa escolar de prevenció del tabaquisme coordinat per l'Agència de Salut Pública de Catalunya del Departament de Salut i el Departament d'Ensenyament i, a la ciutat de Barcelona, l'Agència de Salut Pública de Barcelona, en col·laboració amb altres institucions.
El programa, que va néixer en el marc del projecte europeu Smoke-free Class, està destinat a l'alumnat de primer cicle d'Educació Secundària Obligatòria, i ha demostrat en diversos estudis la seva efectivitat per reduir l'inici de l'ús de tabac i la progressió cap al consum habitual.
ElPep.info és un projecte de l'Agència de Salut Pública de Catalunya de la Generalitat, coordinat per la Subdirecció General de Drogodependències, per potenciar la difusió dels missatges preventius relacionats amb les drogues i reduir comportaments de risc dels joves d'entre 14 i 17 anys.
Una de les línies estratègiques d'actuació de la Subdirecció General de Promoció de la Salut de l'Agència de Salut Pública de Catalunya és la promoció d'un envelliment saludable mitjantçant el disseny, l'impuls d'iniciatives i el suport a activitats orientades a millorar la salut i la qualitat de vida tant de persones grans sanes com d'aquelles que presenten trastorns o malalties.
L'Agència de Salut Pública de Catalunya estableix un conjunt d'intervencions amb evidència científica i consensuades per professionals per prevenir i promoure la salut des de la primera infància fins al final de l'adolescència.
Si les primeres intervencions comencen amb els cribratges neonatals per detectar precoçment certes malalties (metabolopaties congènites i hipoacúsia), el programa Infància amb Salut recull de manera exhaustiva les activitats preventives i de promoció de la salut al llarg de l'edat pediàtrica que han de seguir els professionals sanitaris.
Durant l'etapa de l'adolescència, aquestes actuacions s'emmarquen en el programa Salut i Escola, i per prevenir els embarassos no desitjats, el Programa d'anticoncepció d'urgència.
A més a més, en el marc de les seves funcions de prevenció de la salut física i emocional d'infants i adolescents, l'Agència de Salut Pública de Catalunya també té competències en la definició del protocol que s'ha de seguir als centres sanitaris per a la prevenció de maltractaments infantojuvenils.
Hi ha una relació clara entre la qualitat de l'atenció maternoinfantil i determinats problemes de salut com són la mortalitat perinatal, el pes baix en néixer, la prematuritat, la detecció precoç de certes malalties, etc. Per això, el seguiment de l'embaràs, des de les primeres setmanes de gestació, és primordial per detectar els embarassos de risc i prevenir-ne les conseqüències per al nadó i per a la mare.
El programa de seguiment de l'embaràs, part i puerperi a Catalunya es va crear per adaptar les intervencions durant aquestes etapes de la maternitat a la realitat actual i garantir-ne l'estandardització en tot el territori per part dels professionals de l'àmbit maternoinfantil.
Des del Servei de Salut Maternoinfantil, adscrit a la Subdirecció de Promoció de la Salut, l'Agència de Salut Pública de Catalunya estableix un conjunt d'intervencions amb evidència científica i consensuades per professionals, com ara les estratègies de promoció de la salut, la prevenció de malalties i de factors de risc, i aporta eines i criteris per avaluar el risc de manera continuada durant aquestes etapes de la maternitat.
Hi participa una extensa representació de professionals del nostre sistema sanitari de l'àmbit obstètric, les societats científiques i professionals experts de la salut pública i de la salut maternoinfantil.
Les intervencions es porten a terme per mitjà de protocols, guies i altres materials adreçats als professionals sanitaris i a les dones embarassades.
L'Organització Mundial de la Salut defineix les lesions com "El dany físic que es produeix quan un organisme humà se sotmet de forma breu o sobtada a uns nivells d'energia intolerables.
Es pot tractar d'una lesió orgànica a conseqüència de l'exposició aguda a una quantitat d'energia que sobrepassa el límit de la tolerància fisiològica o d'una alteració com a resultat de la supressió d'un element vital o més (aire, aigua, calor...), com les que s'observen en cas d'ofegament, estrangulació o congelació."
Les lesions no intencionades no són accidents imprevisibles, sinó problemes de salut derivats de l'acció d'agents físics, com l'exposició a l'energia mecànica.
Diferents factors de naturalesa individual, i també factors relacionats amb l'entorn i amb els vectors que –com els automòbils– poden transferir quantitats significatives d'energia, poden afectar la probabilitat que un individu pateixi una lesió.
El coneixement d'aquests factors ha permès desenvolupar diferents estratègies de prevenció que han demostrat l'eficàcia per prevenir lesions per col·lisions de trànsit, caigudes, cremades, intoxicacions i altres mecanismes que encara són massa freqüents en el nostre entorn.
S'estima que les lesions són responsables del 10% de totes les defuncions que es produeixen en el món, i que anualment causen la mort de 15.000 persones en tot el planeta, principalment com a resultat de la violència exercida per altres persones (11% de totes les defuncions per lesions), autolesions (15%), col·lisions de trànsit (23%), cremades (6%), ofegaments (7%), caigudes (8%), intoxicacions (6%) i altres mecanismes.
Les actuacions sobre el consum d'alcohol i altres drogues són un àmbit d'intervenció prioritària en les polítiques de salut pública.
La finalitat és desenvolupar estratègies que creïn condicions per disminuir-ne el consum, minimitzar els riscos associats i disminuir significativament les conseqüències negatives resultants del consum, tant per a l'individu com per a la comunitat.
Per tant, el consum d'alcohol i altres drogues, i les complicacions que se'n deriven, és un problema de salut pública molt important, i prevenir-lo ha estat i és una prioritat del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya.
En aquest sentit, s'implementen programes diferents en tots els àmbits d'actuació.
Destaquem quatre projectes de prevenció de drogues desenvolupats en el Pla interdepartamental de salut pública (PINSAP).
Les Webs 2.0: elpep.info i laclara.info per a l'ús de tecnologies de la comunicació per potenciar la difusió dels missatges preventius adreçats als joves.
El FITJOVE de prevenció de consum de drogues entre adolescents de 4t d'ESO (15 i 16 anys) a través de la promoció d'activitats esportives en instal·lacions de la comunitat.
I el Programa Nits Q per a la prevenció dels problemes relacionats amb els consums de drogues en l'àmbit de la nit.
En l'àmbit de serveis de salut, el programa Beveu Menys i programes de prevenció dels danys a tercers -com l' Embaràs sense alcohol, i A la feina, alcohol 0,0.
També s'ofereix tallers d'apoderament per gestionar preventivament els consums d'alcohol i drogues en famílies mitjançant el programa " Connecta amb els teus fills ".
I finalment, el programa " A primera Línia", estratègia socioeducativa d'intervenció adreçada a joves en situació de vulnerabilitat social i alt risc de conductes problemàtiques associades al consum de drogues, des de la perspectiva de la reducció de riscos i danys.
Butlletí electrònic bimensual que ofereix als professionals noticies destacades, informació de programes, projectes internacionals i publicacions rellevants al voltant de l'epidemiologia, la prevenció, reducció de danys i tractament de les drogues del Canal Drogues
Aquesta biblioteca virtual és una eina de Canal Drogues creada per facilitar a professionals i agents socials de l'àmbit de la prevenció, l'atenció i la normalització social relacionada amb les drogues, l'accés a materials educatius, de sensibilització, informatius i didàctics, i a documents per a la nostra formació permanent.
La tuberculosi (TBC) és encara un problema de salut pública global que l'any 2015 ha afectat 10,5 milions de persones i ha provocat 1,8 milions de defuncions.
Un 25% de la població mundial té infecció tuberculosa latent (ITL) i, d'aquest grup de població, es considera que un 5% desenvoluparà TBC durant els dos primers anys després de la infecció, i un altre 5% ho farà en algun moment de la seva vida.
L'estratègia mundial de l'Organització Mundial de la Salut de després de 2015 va encaminada a assolir una reducció del 90% en el nombre global de morts i del 80% en la taxa d'incidència de TBC per a l'any 2030, en comparació amb la de 2015, i l'eliminació de la TBC l'any 2050.
L'eliminació de la TBC es defineix com a menys d'un cas de TBC amb bacil·loscòpia d'esput positiva per milió d'habitants i any.
L'adaptació d'aquesta estratègia global a escala de país implica establir prioritats basant-se en l'epidemiologia de la malaltia i les característiques del sistema de salut local i, en aquest sentit, la investigació dels contactes dels malalts amb TBC constitueix una àrea d'actuació prioritària d'aquesta nova estratègia als països desenvolupats com el nostre amb baixa incidència de TBC.
A Catalunya, el declivi anual de la incidència de TBC observat en els darrers vuit anys encara és insuficient per assolir, a mitjà termini, els objectius d'aquesta estratègia al territori.
La situació epidemiològica actual de la TBC suggereix ajustar les mesures de control a aquesta disminució de la malaltia, i desenvolupar noves estratègies efectives per augmentar el diagnòstic de la infecció tuberculosa i el compliment del tractament de la infecció tuberculosa latent (TITL) en les persones que presentin risc d'aparició de la malaltia, entre les quals hi ha els contactes dels casos de TBC activa.
Els contactes dels malalts de TBC pulmonar, en comparació amb la resta de la població que ha pogut estar exposada en algun moment a la TBC, presenten un risc superior d'infecció i també més risc de progressió d'infecció a malaltia tuberculosa.
Per als contactes recentment infectats, el risc de presentar TBC és màxim els primers anys.
En aquesta línia, la Subdirecció General de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de l'ASPCAT ha elaborat el document Recomanacions per a la realització d'estudis de contactes de malalts amb tuberculosi a Catalunya per estimular l'ús d'un protocol eficient d'actuació en la investigació epidemiològica dels contactes dels malalts de TBC, comú a tot el territori.
Aquest document s'adreça a tots aquells professionals sanitaris que treballen en la prevenció i el control de la TBC des dels diferents nivells assistencials, els serveis de salut pública i les institucions penitenciàries.
En primer lloc, es tracten aspectes metodològics i la política d'actuació en la realització d'aquests estudis.
A continuació, es revisa l'ús i la interpretació de les proves diagnòstiques per avaluar els contactes, i el tractament de la infecció tuberculosa latent.
Finalment, es dedica un capítol a aspectes organitzatius en la realització d'aquests estudis, amb l'objectiu de millorar la coordinació entre els diferents agents implicats.
• S'aborden, entre d'altres, el risc d'introducció del virus a Catalunya i la capacitat de resposta davant d'una hipotètica crisi.
• La coordinació i la interrelació dels actors implicats esdevé fonamental per encarar possibles alertes.
El Secretari de Salut Pública de la Generalitat, Joan Guix, va obrir la sessió destacant la importància de la prevenció i control de les arbovirosis a Catalunya i que que «cal estar preparats i ocupats en la vigilància activa, i tenir la capacitat i els mitjans per reaccionar ràpidament».
En la trobada, partint de totes les actuacions desenvolupades fins ara, es va posar de manifest que, en el marc de vigilància epidemiològica i actuació coordinat per l'ASPCAT, és necessària la interrelació entre els diversos actors implicats per estar preparats davant possibles alertes.
A partir de les presentacions i conclusions de la jornada s'elaborarà un document perquè aquest grup de treball interdisciplinari pugui continuar avançant conjuntament.
Durant la sessió es van tractar les arbovirosis des de vessants tant diversos com són la prevenció, l'epidemiologia, l'avaluació del risc, els factors climàtics, els models matemàtics, l'entomologia, els models de vigilància innovadors i la capacitat de resposta entre d'altres.
Tot plegat per establir un marc de consens que permeti optimitzar circuits i enfortir capacitats enfront la vigilància, la prevenció i el control de les arbovirosis a Catalunya.
El passat 18 de novembre va tenir lloc la Cinquena Reunió de la Comissió d'Emergència (CE) del Zika i microcefàlies, en la qual el director general de l'Organització Mundial de la Salut va declarar la fi de l'emergència de salut pública d'importància internacional (ESPII).
La CE considera que el virus del Zika i les conseqüències associades segueixen sent un problema de salut pública significatiu, però que ja no representa una ESPII, tal com es defineix en el Reglament sanitari internacional.
Recomana mantenir una investigació sostinguda, amb recursos dedicats a fer front a la naturalesa a llarg termini de la malaltia i les seves conseqüències associades.
A Catalunya es continua amb la vigilància epidemiològica reforçada i de l'1 de gener al 19 de desembre de 2016 s'han confirmat 150 casos importats de febre vírica del Zika residents a Catalunya.
Les persones afectades són 49 homes i 101 dones, 32 de les quals són gestants i 23 ja han donat a llum.
Primer aniversari de la declaració de l'OMS de l'emergència de salut pública d'importància internacional pel virus del Zika.
El mes de juny de 2016, una trentena d'experts de les diferents àrees relatives a l'epidemiologia, la vigilància epidemiològica, la prevenció i la resposta als arbovirus a Catalunya van participar al workshop "Avaluació del risc d'introducció del virus del Zika a Catalunya", organitzat per la Subdirecció General de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de l'Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPCAT) i l'Institut de Salut Global de Barcelona (ISGlobal).
El workshop tenia com a objectiu establir un consens inicial per afrontar de manera integral els reptes en salut pública que pot suposar l'emergència global de les infeccions per arbovirus a Catalunya.
A la reunió es van revisar els diversos factors (epidemiològics, clínics, microbiològics, entomològics i ambientals) que condicionen la potencial introducció del virus del Zika i altres arbovirus a Catalunya.
Es va discutir sobre com avaluar i documentar el risc d'introducció i transmissió d'aquests virus al nostre país i sobre la importància d'establir un marc de consens per optimitzar els circuits i enfortir les capacitats en la prevenció, vigilància i control de les arbovirosis a Catalunya.
Es va posar en relleu que els protocols i circuits per a les accions de prevenció i control coordinades per l'ASPCAT han estat desenvolupats i implementats, i que això ha permès una resposta ràpida i integrada enfront dels casos que n'han estat sospitosos o que s'han confirmat.
Tanmateix, i encara que el mes de novembre de 2016 l'OMS va declarar la fi de l'emergència de salut pública d'importància internacional (ESPII) pel virus del Zika, les conseqüències que hi estan associades segueixen sent un problema de salut pública significatiu.
Cal mantenir una investigació sostinguda i uns circuits adequats per fer front a aquestes malalties i les seves conseqüències associades i reforçar les capacitats per poder-ne detectar un cas autòcton al més aviat possible.
Primer aniversari de la declaració de l'OMS de l'emergència de salut pública d'importància internacional pel virus del Zika
El tabaquisme és el primer problema de salut pública que es pot prevenir en els països desenvolupats.
L'abordatge del tabaquisme inclou estratègies per evitar la incorporació de nous fumadors, augmentar el nombre d'exfumadors i evitar l'exposició al fum ambiental del tabac, principalment en la infància.
Els professionals de la salut, i especialment els de l'atenció primària tenen un paper molt actiu en la prevenció, consell i tractament del tabaquisme.
L'evidència científica mostra l'eficàcia de diverses intervencions per tractar el tabaquisme, tant en la prevenció primària com en la secundària.