Som a 2013 però parlarem de fa anys, de fa uns quants anys.
Es crea una plataforma de treball conjunt entre professionals i persones usuàries.
Es tracta d'un grup en el que ni qui pren drogues es limita a ser pacient, ni qui hi treballa ho sap tot.
És un espai on els rols es comparteixen.
En Xavi s'incorpora i acaba sent una de les seves persones claus.
Era a mitjan dels 90 i fou l'Agrupació d'usuaris i professionals al voltant de l'autobús de la metadona (AUPA'M).
Es comencen a crear equips de treball en medi obert que defensen un model d'intervenció conjunta entre qui sap de drogues per formació i qui en sap per experiència.
Ambdós aprenen, ambdós ensenyen.
En Xavi és dels que s'hi posen les bambes, i agafen les insulines per anar als xutaderos.
L'administració catalana i algunes de locals aposten per un model d'intervenció en primera línia per atendre persones amb drogodependències en actiu.
Però les dificultats de les respectives burocràcies fa necessària la creació d'entitats que puguin donar forma i gestionar aquests programes.
En Xavi formarà part de l'equip creador d'una associació que aposta per l'abordatge conjunt entre diferents tipus de professionals, per la intervenció des de la trinxera i pel treball comunitari lligat al territori.
És Asaupam i estem parlant de l'any 1999.
Diferents experiències arreu Catalunya -sobretot les que fan programes de reducció de danys i les que compten amb les persones usuàries per dir què i com- creen un espai de trobada.
Es començarà defensant un model d'intervenció que no sigui vertical i s'incorporarà mica en mica la reivindicació de respostes (primer) i de la denúncia de les causes dels problemes (segon).
És la Plataforma Prodrets de les persones amb problemes de drogues de Catalunya.
Acaben els 90 i canviem de mil·lenari.
En Xavi hi forma part i defensa que sigui un espai de denúncia que es fonamenti en els drets humans.
Diferents organitzacions de l'Estat que treballen en la prevenció i atenció del VIH i la sida veuen important crear un espai conjunt de cara a la conferència internacional que es realitzarà a Barcelona al 2002.
És la Red 2002 i en Xavi forma part del grup de treball que analitza les necessitats de les persones injectores de drogues i que veu la necessitat de disposar d'una plataforma de treball específic.
Associacions de tota Espanya formada per persones usuàries o exusuàries de drogues obren un espai per formar-se, trobar-se, empoderar aquelles persones que sentien que no tenien res a dir, i elaborar propostes.
En Xavi participa en la seva creació.
L'assemblea li atorga un rol de lideratge que ell assumirà.
Els programes de reducció de danys de Catalunya, força avançat en referència a altres territoris, marquen línia i difonen la seva implementació a altres països d'Amèrica, Europa de l'Est o Àfrica.
Es demana a en Xavi que participi en els equips docents que tenen aquesta funció.
Diferents persones que porten anys lluitant per unes polítiques de drogues que no es fonamentin en la moral ni en la pseudociència, es troben de manera espontània.
Volen crear un espai de sinergies i denúncia, i actuen com un banc d'idees per a crear noves polítiques més realistes.
És l'any 2011 i són a la plaça Catalunya dins del 15M.
El grup es dirà Polítiques de drogues i sostenibilitat.
En Xavi hi és i troba persones amb qui compartir una visió general del problema de les drogues, quina és una de les seves causes principals –la seva prohibició– i les mesures urgents que cal prendre.
Moltes persones heu treballat en programes i en polítiques que redueixin aquells problemes associats a les drogues que són evitables.
I ho heu fet no només per temes de salut sinó també per la justícia i basant-vos en la defensa dels drets humans.