El còlera és una malaltia infecciosa aguda que afecta l'intestí i que està produïda per un bacteri anomenat Vibrio cholerae.
Aquest bacteri segrega una toxina que augmenta la quantitat d'aigua que alliberen les cèl·lules que recobreixen els intestins.
Es contrau amb la ingesta d'aigua o aliments contaminats per les femtes de persones infectades i, per tant, es relaciona amb el tractament inadequat de l'aigua, un sanejament deficient i la manca d'higiene.
Tot i que en la majoria dels infants i els adults afectats no presenta símptomes o es manifesta de manera lleu, en algunes persones la malaltia produeix diarrea aquosa i vòmits, que poden causar una deshidratació greu i, si no es tracta, fins i tot la mort.
La pèrdua de líquids i sals es pot compensar amb l'administració d'una solució per via oral o intravenosa en funció de la gravetat.
Per prevenir el còlera hi ha dues vacunes innòcues i eficaces que s'administren per via oral.
La vacunació està indicada en viatgers amb risc elevat d'infecció, com ara treballadors sanitaris o cooperants, o amb característiques que incrementen la predisposició a contraure la malaltia.
Segons l'Organització Mundial de la Salut (OMS), el còlera afecta entre tres i cinc milions de persones l'any i provoca entre 100.000 i 120.000 defuncions.
La pandèmia actual (la setena des que al segle XIX es propagués des del delta del Ganges fins a l'Índia) va començar al sud d'Àsia el 1961 i va arribar al continent africà el 1971, i a Amèrica el 1991.
Avui dia el còlera és present a l'Àfrica, al sud-est asiàtic i a Haití.
La malaltia es propaga amb la ingesta d'aigua o aliments que s'han contaminat durant la preparació o l'emmagatzematge, com el peix i el marisc crus o poc cuits, i les fruites i verdures crues.
El bacteri Vibrio cholerae present a les femtes de les persones afectades durant un període d'entre 7 i 14 dies després de la infecció és la font de contaminació principal.
El reservoris principals del bacteri (hoste que l'allotja i que actua com a font d'infecció) són els éssers humans, les fonts d'aigua salubre i els estuaris (embocadures àmplies dels rius afectades per les marees).
El període d'incubació (interval des del moment de la infecció fins a l'aparició dels símptomes) pot oscil·lar entre 2 hores i 5 dies.
En el 75% dels casos, la malaltia és asimptomàtica.
En el 80% de les persones que presenten símptomes, les manifestacions del còlera són de caràcter lleu o moderat, i en el 20% restant es produeix una diarrea aquosa amb deshidratació greu.
La malaltia també es caracteritza per vòmits, còlics abdominals i rampes a les cames.
Altres símptomes són nàusees, cansament, pell seca, freqüència cardíaca ràpida i set excessiva, entre d'altres.
Hi ha tres proves que permeten detectar el còlera:
El tractament principal és la rehidratació, que consisteix a reemplaçar els líquids i les sals que l'organisme perd amb la diarrea i els vòmits mitjançant l'administració en grans quantitats d'una solució oral.
Els casos més greus requereixen la reposició de líquids per via intravenosa.
Els antibiòtics ajuden a escurçar la durada de la malaltia i a disminuir-ne la gravetat.
Actualment hi ha dues vacunes per prevenir el còlera.
Són innòcues i proporcionen una protecció de dos anys de durada superior al 50%.
S'administren per via oral en dues dosis, separades per un interval de temps d'entre 7 dies i 6 setmanes.
La vacunació anticolèrica pot estar indicada en viatgers amb risc elevat d'infecció (treballadors sanitaris, cooperants, aventurers, entre d'altres) o amb factors individuals que els poden predisposar a contraure la malaltia, com l'aclorhídria gàstrica (absència d'àcid clorhídric en la segregació gàstrica).
També pot conferir certa protecció davant la diarrea del viatger.
Si viatgeu a països on la malaltia és present: