projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Enric Casi i Brunsó (Badalona, 1956) és sotsdirector del Chu Dojo de Sukyo Mahikari, centre situat al barri de Sarrià (Barcelona) i seu estatal d'aquesta organització d'origen japonès.
Ha estat director general de Mango i és membre del Col·legi d'Economistes de Catalunya
Sukyo designa els principis fonamentals establerts durant la creació de l'univers perquè tota la creació pugui prosperar amb estabilitat, principis que fan referència al món de la religió, de la ciència i de la salut.
Mahikari significa la llum de la vida, de la veritat, la llum del bé.
Va ser l'any 1982, com per casualitat, en un viatge que vaig fer a França.
En aquell moment, Sukyo Mahikari no estava establert com a organització ni a Catalunya ni a Espanya.
Durant el viatge vaig sentir una conversa sobre el tema.
M'hi vaig atansar, atret pel que estava escoltant, i em van convidar a anar al centre, a la ciutat de Marsella.
Allà vaig rebre per primer cop una sessió de l'Art de Mahikari.
Em vaig començar a interessar per aquest moviment a partir de les experiències positives a tots nivells que vaig tenir.
Des de llavors, he anat compaginant la meva vida familiar i professional amb la meva dedicació com a membre voluntari de Sukyo Mahikari.
D'ençà de l'any 82, a causa dels extraordinaris resultats que aporta, aquesta organització s'ha anat estenent per Catalunya i, posteriorment, per Espanya, ha guanyat nous membres i ha donat a conèixer els seus ensenyaments, que pot posar en pràctica qualsevol persona que ho desitgi.
Quines són les vostres tasques com a sotsdirector?
Col·laborar amb el director del centre a fi d'acomplir els objectius de l'organització, que són l'evolució espiritual, mental i física de les persones que ho desitgin, a través de l'aprofundiment dels ensenyaments propis de Sukyo Mahikari i de l'aprofundiment de l'Art de Mahikari (art espiritual).
La particularitat de Sukyo Mahikari és ser pragmàtic, i no filosòfic.
Es pot practicar aquest art de purificació espiritual independentment de la pertinença religiosa o política de cadascú.
Com són els seguidors de Sukyo Mahikari a Catalunya?
Els membres de Sukyo Mahikari són persones voluntàries de tota mena, no hi ha discriminació social ni ideològica.
El nostre projecte és donar a conèixer que la humanitat i totes les creences comparteixen un mateix origen per ajudar tots els pobles a respectar-se sobre la base de l'amor i l'harmonia; a més, participem en les iniciatives per disminuir la pol·lució del planeta protegint la terra, font indispensable de vida.
Un altre repte és disminuir l'odi i la rancúnia dels éssers humans.
Tots els nostres projectes com a associació s'adrecen a aconseguir aquestes fites.
El Departament de Justícia de la Generalitat de Catalunya, a través de la Secretaria de Mesures Penals, Reinserció i Atenció a la Víctima, és l'encarregada de definir l'orientació de l'execució penal a Catalunya i d'implantar les propostes, plans i programes per a la seva execució.
Catalunya és l'única comunitat autònoma espanyola que té transferides –des de l'1 de gener de 1984- les competències en matèria de serveis penitenciaris i, per tant, coordina i supervisa la implantació de polítiques en aquest àmbit.
La Llei 11/2017, de 4 de juliol, de reparació jurídica de les víctimes del franquisme, publicada al DOGC núm. 7406, de 6 de juliol de 2017 ( correcció d'errades al DOGC núm. 7406, de 17.7.2017), declara il·legals els tribunals de l'Auditoria de Guerra de l'Exèrcit d'Ocupació que van actuar a Catalunya a partir de l'abril de 1938 fins al desembre de 1978, per ser contraris a la llei i vulnerar les més elementals exigències del dret a un judici just.
En conseqüència, es dedueix la nul·litat de ple dret, originària o sobrevinguda, de totes les sentències i resolucions de les causes instruïdes i dels consells de guerra, dictades per causes polítiques a Catalunya pel règim franquista.
El Departament de Justícia emet un document oficial de reparació jurídica de les víctimes del franquisme que consten a la llista elaborada per l'Arxiu Nacional de Catalunya a qui ho sol·liciti, per tal de deixar constància de la nul·litat d'aquestes sentències i resolucions, emanades d'uns tribunals il·legals.
Qualsevol persona pot sol·licitar el document per internet o telefònicament a través del 012.
L'Arxiu Nacional de Catalunya ofereix la llista de les víctimes del franquisme en dades obertes:
Per aprofitar tot el potencial d'aquest cercador, cal tenir en compte que la taula conté una barra de desplaçament al final de la pàgina i que es pot seleccionar quantes entrades volem que mostri.
Hi ha dues maneres de cercar, d'una banda, per text lliure, a tota la base de dades mitjançant el camp de cerca, i d'una altra, a les columnes dels resultats mitjançant els filtres.
El cercador conté les columnes següents: Codi resolució, DOGC i data publicació, Enllaç DOGC, Categoria, Subcategoria 1, Subcategoria 2, Subcategoria 3, Subcategoria 4, Subcategoria 5, Subcategoria 6, Subcategoria 7 i Resolucions vinculades.
La Direcció General de Dret i d'Entitats Jurídiques del Departament resol els recursos governatius que s'interposen contra les qualificacions negatives dels títols o les clàusules concretes d'aquests títols susceptibles d'inscripció en un registre de la propietat, mercantil o de béns mobles de Catalunya, sempre que es fonamentin en una infracció de les normes de dret català.
És assessorada per una comissió formada per un notari, un registrador de la propietat, un catedràtic d'universitat i un advocat nomenats per un període de tres anys pel conseller o per la consellera de Justícia a proposta de l'Observatori de Dret Privat de Catalunya.
Per a més informació sobre la regulació relacionada amb els recursos governatius, es pot consultar l'apartat Normativa.
El Departament ha elaborat una base de dades de les resolucions de recursos publicades al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC).
L'eina ofereix les possibles combinacions de cerca que s'han considerat orientatives i facilitadores per als usuaris, alhora que elimina la disseminació d'informació i permet avançar cap a la uniformització en la interpretació del dret català en aquest àmbit.
Es preveuen actualitzacions de la base de dades com a mínim un cop l'any o, d'acord amb l'activitat de la comissió, dos cops l'any.
La darrera actualització conté les resolucions publicades al DOGC fins a 28 de novembre de 2018.
L'accés a la base de dades es pot fer mitjançant el cercador o el full de càlcul.
Per a la indexació de la cerca dels recursos s'ha fet servir uns termes concrets com a sinònims de termes que utilitza la comunitat de juristes.
En la taula següent es pot consultar el terme usat en la base de dades i el terme jurídic sinònim:
Programa de suport a la prevenció de la delinqüència juvenil i a la mediació comunitària
Al novembre de 2004 la Direcció General de Mesures Penals Alternatives i de Justícia Juvenil va iniciar el Programa de Suport a la Prevenció de la Delinqüència Juvenil i a la Mediació Comunitària, empesa per diverses raons:
En aquest sentit, tal com posen de relleu el diversos dictàmens del Consell d'Europa sobre la delinqüència juvenil i les directrius de les Nacions Unides per a la prevenció del delicte, les causes de la delinqüència són múltiples i variades; prevenir-la, incidir-hi i canviar-ne la dinàmica requereix un ampli ventall de polítiques socials que ultrapassen l'àmbit de la justícia penal.
Es considera que les estratègies de prevenció del delicte ben planificades, a més de prevenir el delicte i la victimització, milloren la qualitat de vida de tots els ciutadans, produeixen beneficis a llarg termini en reduir els costos relacionats amb el sistema formal de justícia, i també, altres costos socials resultants de la delinqüència.
El Programa, emmarcat en la Recomanació R(2003) 20 del Consell d'Europa, considera que les mesures a impulsar en delinqüència juvenil s'haurien de concebre de tal forma que tractin el conjunt de factors que hi juguen un paper a diferents nivells: individual, familiar, escolar i comunitari.
En conseqüència, la justícia juvenil s'ha de definir en el marc d'un sistema més ampli i treballar en estreta col·laboració amb els serveis que actuen en els àmbits de la salut, educació, acció social i protecció.
La justícia de menors hauria de ser considerada, doncs, com el component d'una estratègia més àmplia de prevenció de la delinqüència juvenil, i basar-se en les estructures de proximitat, tenint en compte el context general en què es produeix: entorn, família, escola, veïnatge, grup d'iguals, etc.
Col·laborar amb els ajuntaments i consells comarcals i donar-los suport en relació amb les transgressions i problemàtiques relacionades amb la conflictivitat social protagonitzada per adolescents i joves, i prevenir la delinqüència juvenil.
- Col·laboració amb els ajuntaments en l'anàlisi de les problemàtiques i dels conflictes protagonitzats per adolescents i joves en la comunitat.
- Definir programes d'actuació preventiva i de mediació, i de reparació i resolució de conflictes.
- Afavorir la cooperació i les actuacions coordinades entre professionals, àrees municipals i institucions.
- Aportar la formació necessària per a l'aplicació dels programes preventius relacionada amb la prevenció, la mediació comunitària i la reparació de danys.
És el conjunt de béns, drets i obligacions que deixa una persona en el moment de la seva mort.
És la declaració per la qual una persona disposa el destí dels seus béns a favor d'un o més hereus i pot establir també llegats i altres disposicions per després de la seva mort.
És el dret que correspon al cònjuge vidu o al convivent supervivent en parella estable, que, en morir el cònjuge o el convivent, no tingui recursos econòmics suficients per satisfer les seves necessitats.
Per determinar les necessitats, cal tenir en compte el nivell de vida que havien mantingut i el patrimoni que ha deixat el mort, així com l'edat del cònjuge vidu o convivent supervivent, el seu estat de salut, els salaris o les rendes que percebi i les perspectives econòmiques previsibles.
Es pot reclamar fins a una quarta part del valor dels béns de l'herència líquida del cònjuge difunt o del convivent en una parella estable.
Quan una persona mor sense haver fet testament s'obre la successió intestada, segons la qual:
En alguns municipis pot haver un registre municipal de parelles estables.
La inscripció d'una parella en el registre municipal de l'Ajuntament de la seva residència constitueix un altre mitjà de prova vàlid de la constitució de la parella estable.
En aquests casos, la inscripció posterior de la parella estable en el Registre de parelles estables de Catalunya és potestativa.
La inscripció de la parella estable en un registre municipal de parelles no impedeix que la parella pugui sol·licitar ser inscrita també en el Registre de parelles estables de Catalunya:
- Aquesta opció esdevé especialment útil en els casos en què el registre municipal de parelles hagués tancat o tingués previsió de fer-ho.
- En el cas que s'opti per inscriure's en el Registre de parelles estables de Catalunya, cal que els membres de la parella sol·licitin la inscripció.
En aquest cas, els convivents poden aportar, addicionalment, una certificació d'inscripció emesa pel registre municipal de parelles corresponent, perquè el Registre de parelles estables de Catalunya la conservi en l'expedient, a efectes de constància.
La inscripció en el registre municipal es farà constar a l'assentament corresponent del Registre de parelles estables.
Els certificats expedits pel Registre acrediten el contingut de les inscripcions.
Només es poden sol·licitar un cop notificada la resolució de la inscripció i només es poden expedir a instància de:
- qualsevol dels convivents en parella estable (o representant acreditat)
- a requeriment dels òrgans judicials.
Per demanar-los, cal fer la sol·licitud telemàticament o presencial i presentar-la al Registre.
En la sol·licitud, cal fer-hi constar el nom i cognoms i DNI d'un dels membres de la parella i un telèfon de contacte.
L'exercici de les facultats certificadores ha de garantir el compliment de la legislació en matèria de protecció de dades de caràcter personal, resta subjecta a l'habilitació dels mitjans tecnològics i, si escau, resta subjecta a l'adopció dels acords corresponents.
La parella estable és la formada per dues persones que conviuen en una comunitat de vida anàloga a la del matrimoni i que es troben en qualsevol dels casos següents:
- Porten convivint junts durant més de 2 anys ininterromputs i tenen el certificat d'empadronament de convivència històric.
- Han tingut un fill en comú durant la convivència.
- Formalitzen la relació de parella en escriptura pública.
També poden constituir-se en parella estable les persones divorciades o separades legalment o de fet d'un matrimoni anterior.
- Els menors d'edat no emancipats.
- Les persones relacionades per parentiu en línia recta, o en línia col·lateral dins del segon grau.
- Les persones casades i no separades de fet.
- Les persones que convisquin en parella amb una tercera persona.
Per tant, poden constituir-se en parella estable les persones divorciades o separades legalment o de fet d'un matrimoni anterior.
És l'acord de voluntats entre dues o més persones pel qual aquestes s'obliguen a fer o a donar determinades coses.
Del contracte se'n deriven drets i obligacions per a cada una de les parts.
El contracte de compravenda pel qual una de les parts s'obliga a lliurar una cosa determinada i l'altra s'obliga a pagar un preu cert en diners.
Si el que ha venut un immoble ha sofert una lesió en més de la meitat del preu just podrà sol·licitar de l'autoritat judicial la rescissió del contracte mitjançant la interposició de l ́anomenada acció de rescissió per lesió.
Per apreciar l'existència de la lesió es tindrà en compte el valor de venda que tingués la cosa en el moment de la celebració del contracte en relació amb altres coses d'iguals o d'anàlogues característiques a la respectiva localitat.
El comprador podrà evitar la rescissió del contracte de compravenda mitjançant el pagament del complement del preu més els interessos.
Aquesta acció caduca als quatre anys de la data del contracte.
Si la durada pactada és inferior a cinc anys, arribat el venciment, el contracte es prorroga obligatòriament fins arribar als cinc, llevat que l'arrendatari no vulgui.
Si, acomplert el venciment del contracte, passats com a mínim els esmentats cinc anys, cap de les parts ha notificat a l'altra la seva voluntat de no renovar-lo, el contracte es prorrogarà obligatòriament per terminis anuals fins a un màxim de tres anys.
Estan obligats a promoure la constitució de la tutela des del moment que coneguin el fet que la motiva:
Les tuteles i altres organismes tutelars fetes en escriptura pública, que no sigui en testament o codicil, s'han d'inscriure en el Registre de Nomenaments Tutelars no Testamentaris, que depèn del Departament de Justícia de la Generalitat de Catalunya.
Quan la sol·liciten ambdós cònjuges de mutu acord, cal acompanyar-la d'un conveni regulador, el qual ha de ser aprovat pel jutge, i ha de contenir:
Quan la nul·litat, la separació o el divorci són instats per un dels cònjuges, sense el consentiment de l'altre, és el jutge qui resol directament sobre tots aquests assumptes.
És el mitjà que la llei preveu per reduir, en la mesura del possible, el desequilibri econòmic que originen la separació, el divorci i la nul·litat (en aquest cas només quan el cònjuge actua de bona fe) amb el límit del nivell de vida durant el matrimoni i el que pugui mantenir l'obligat.
Hi té dret el cònjuge que, per aquesta causa, vegi més perjudicada la seva situació econòmica.
La prestació es pot de pagar en forma de capital (en diners o en béns) o en forma de pensió.
En aquest darrer cas s'ha de pagar en diners i per mensualitats avançades i s'atorga per un període limitat, llevat de circumstàncies excepcionals.
L'acte tradicionalment constitutiu de la família és el matrimoni, ara bé, la llei reconeix drets i deures a les unions no matrimonials i també a la filiació de pare i mare sols.
És la unió de dues persones d'acord amb el que preveu la llei per la qual es crea un vincle de vida en comú del que es deriven conseqüències jurídiques a nivell personal i econòmic.
Qualsevol ciutadà pot contraure matrimoni dins o fora d'Espanya, davant de l'autoritat judicial o del funcionari designat o davant de l'alcalde autoritzat pel jutge, o en la forma religiosa legalment prevista.
Cada cònjuge té la propietat i l'administració dels seus béns, tant dels que tenia abans de casar-se com dels adquirits durant el matrimoni, i cadascú respon dels seus deutes.
És el conjunt de normes que regulen les relacions jurídiques privades en els més diversos aspectes de la vida des del naixement fins les conseqüències de la mort.
És el lligam que determina la subjecció d'una persona amb les lleis d'una determinada comunitat autònoma amb dret civil propi o al dret civil comú.
El matrimoni no altera el veïnatge civil.
Qualsevol dels cònjuges pot optar pel veïnatge civil de l'altre.
La Taula de Participació Social agrupa les entitats col·laboradores i de voluntariat en l'àmbit penitenciari.
Posteriorment es crea, per a cada centre penitenciari, una Taula de Participació Social com a òrgan de participació i consulta.
En aquest marc de participació, s'ha impulsat el treball col·laboratiu com a espai d'escolta, diàleg i treball compartit entre els centres penitenciaris i les entitats.
Amb el suport de la Direcció General de Transparència, Dades Obertes i Qualitat Democràtica, i com a resultat de l'experiència pilot desenvolupada en els centres penitenciaris Quatre Camins i Lledoners i en el Centre Obert de Girona, s'ha elaborat el Manual per a la dinamització de la Taula de Participació Social del centre penitenciari que es presenta en aquesta Jornada.
Així mateix, com a complement i aplicació pràctica d'aquesta línia estratègica de treball participatiu a les presons, la Direcció General de Serveis Penitenciaris presenta un document que recull el Model de participació i convivència, com a model d'organització funcional, afavoridor d'un clima de convivència prosocial a les unitats residencials, afavoridor i promotor de l'autonomia i la participació de l'intern.
És una nova forma de governança a les presons catalanes, que consisteix en la participació i la interacció de tots els agents de la institució i requereix la implicació de tots els professionals, entitats col·laboradores i de voluntariat, interns i famílies.
El 18 d'octubre de 2016, la Casa del Mar de Barcelona va acollir la III Jornada de la Taula de Participació Social, amb el títol «Model de gestió participativa a centres».
La Jornada ha possibilitat un espai de participació i diàleg entre entitats socials i centres penitenciaris, en el qual s'han identificat els objectius de les taules perifèriques, s'han plantejat propostes de millora i s'ha intentat establir un marc comú.
En aquesta Jornada, que han organitzat el Departament de Justícia, el Departament d'Afers i Relacions Institucionals i Exteriors i Transparència, el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies i la Taula de Participació Social, amb el suport del Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada, hi han participat 80 assistents procedents d'entitats del tercer sector implicades en les taules perifèriques i professionals dels equips directius, comandaments intermedis i altres professionals dels centres penitenciaris.
Els eixos de treball entorn dels quals s'ha articulat la sessió han estat la presentació d'algunes de les bones pràctiques que s'estan duent a terme en diferents centres penitenciaris i la identificació de continguts i propostes de millora per impulsar les taules perifèriques.
Per mitjà del treball participatiu realitzat durant la sessió, s'han pogut identificar finalitats i objectius per a les taules perifèriques, i també continguts i metodologies per construir un marc comú de funcionament a partir del qual cada centre pugui fer un pla adaptat al seu territori i les seves necessitats.
Els aspectes consensuats s'han presentat i debatut al final de la Jornada, on també s'ha reflexionat sobre la motivació en la gestió d'estructures participatives.
L'activitat sorgeix com a resultat d'un treball previ, que es va iniciar el gener de 2015, amb la I Jornada de la Taula de Participació Social.
«La participació social en l'execució penal.
Reptes i oportunitats», realitzada al Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada.
Durant el segon semestre de 2015, les entitats socials i els centres penitenciaris de Catalunya van participar en un procés de diagnosi participativa amb l'objectiu de conèixer la percepció sobre la utilitat de les taules perifèriques, definir el model de funcionament i millorar la comunicació i el diàleg entre els diferents actors.
Aquest procés va culminar en una Jornada el mes d'abril d'enguany, en la qual es van donar a conèixer els resultats de la diagnosi a tots els actors que hi havien participat. �
Butlletí trimestral que pretén donar a conèixer la tasca que des de serveis penitenciaris es duu a terme en matèria de rehabilitació i d'intervenció social d'una manera àmplia, que ajudi a trencar estereotips, i estendre'n la difusió a totes aquelles persones que hi interactuen des de camps diversos i participen en l'objectiu rehabilitador, o el comparteixen.
Amb aquest número 29 el butlletí rehabilitació.cat s'acomiada i deixarà de publicar-se.
El Departament de Justícia prepara una nova eina de comunicació amb l'objectiu que tots els àmbits de competència del Departament tinguin un espai comú on explicar, de manera àgil i en primera persona, les actuacions i les tasques que estan duent a terme els diferents equips de treball.