I. Se sotmet al dictamen de la Comissió Jurídica Assessora el Text refós de la Llei d'urbanisme.
Aquesta Comissió és competent per conèixer d'aquest Projecte de decret legislatiu d'acord amb el que disposa l'article 8.2.a) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, de la Comissió Jurídica Assessora.
Tanmateix, en aplicació de la disposició transitòria tercera de l'esmentada Llei, atès que el Projecte de decret legislatiu se sotmeté a consulta el 4 de maig de 2005, és a dir abans de l'entrada en vigor de la nova Llei reguladora d'aquest òrgan consultiu, el règim d'emissió d'aquest dictamen es regeix per allò previst en el Text refós de les lleis reguladores de la Comissió, aprovat pel Decret legislatiu 1/1991, de 25 de març.
La competència de la Generalitat per dictar la norma sobre la qual es dictamina és la mateixa que tenia atribuïda per dictar les lleis que ara són objecte de refosa.
Essencialment, es tracta de la competència en matèria d'ordenació del territori i del litoral, urbanisme i habitatge, atribuïda per l'article 9.9 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya (EAC) amb caràcter d'exclusiva.
La disposició final primera de la Llei 10/2004, de 24 de desembre, habilita el Govern perquè, en el termini d'un any a comptar des de l'entrada en vigor, efectuï la refosa de les lleis anteriorment esmentades.
Aquesta norma fou publicada al DOGC el 30 de desembre de 2004, i disposava l'entrada en vigor per a l'endemà de ser publicada, això és, el 31 de desembre de 2004.
Per tant, el Govern encara està dins el límit temporal autoritzat per aprovar la refosa en qüestió.
Així mateix, la disposició addicional primera estableix un altre termini, encara que amb una simple repercussió interna en relació amb el Govern, en disposar que el Departament de Política Territorial i Obres Públiques ha d'elaborar la proposta de Text refós en el termini de sis mesos a comptar de l'entrada en vigor de la Llei Tot i amb això, cal assenyalar que, tenint en compte que l'expedient entrà en aquesta Comissió Jurídica Assessora el 4 de maig de 2005, s'ha donat compliment a aquest termini.
Quant al procediment, s'ha seguit el que estableixen els articles 63 i següents de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat, que també són aplicables a l'elaboració de decrets legislatius, segons és doctrina d'aquesta Comissió.
Així, el Projecte va acompanyat d'una memòria, on figura el marc normatiu en què s'insereix la proposta, la justificació de la seva oportunitat, i l'adequació de les mesures previstes a les finalitats que es pretenen assolir.
També s'adjunta una taula de disposicions afectades, la taula de vigències i l'estudi econòmic.
A l'expedient remès també figura l'informe favorable de la Comissió de Govern Local de Catalunya, el qual, d'acord amb les previsions normatives contingudes en l'article 192.3 del Decret legislatiu 2/2003, de 28 d'abril, del Text refós de la Llei municipal i de règim local de Catalunya, i en l'article 12.1 del Decret 29/2002, de 5 de febrer, que regula l'esmentat òrgan, ha estat adoptat per consens entre els representants de l'Administració de la Generalitat i de les organitzacions associatives de les entitats locals catalanes presents a la sessió.
Igualment consten en l'expedient els informes del Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya, de la Federació de Municipis de Catalunya i de l'Associació Catalana de Municipis.
S'han dut a terme els tràmits d'audiència i d'informació pública legalment previstos en l'article 64 de la ja esmentada Llei 13/1989, tant respecte de diversos col·lectius afectats, com mitjançant la publicació al DOGC de l'edicte corresponent, la qual cosa s'ajusta al criteri d'aquesta Comissió en el sentit que, malgrat que l'elaboració d'un text refós no implica una tasca creadora, sinó merament tècnica, aquest caràcter tècnic no és obstacle perquè s'observin aquests tràmits, orientats a atorgar als interessats una més gran participació en el procediment.
Les al·legacions rebudes en aquesta fase del procediment han estat considerades, i en un extens document s'observa la valoració que han merescut per part del Departament de Política Territorial i Obres Públiques.
Concretament, les al·legacions rebudes es valoren en 110 punts, de les quals se n'ha acceptat 32 -que han comportat les corresponents modificacions-, rebutjat 40 i, pel que fa a la resta, 38, es tractava d'al·legacions en què no es proposava cap modificació, sinó que únicament s'hi comentaven aspectes del text.
La disposició final primera de la Llei 10/2004 va autoritzar el Govern "perquè, en el termini d'un any a comptar de l'entrada en vigor d'aquesta Llei, refongui en un text únic aquesta Llei i la Llei 2/2002.
La refosa ha de comprendre també la regularització, l'aclariment i l'harmonització dels textos de les dites lleis.
El Departament de Política Territorial i Obres Públiques ha d'elaborar la proposta de text refós en el termini de sis mesos a comptar de l'entrada en vigor d'aquesta Llei".
L'Estatut d'autonomia ha regulat el règim de la delegació legislativa al Govern amb una remissió estricta a la regulació constitucional de la institució.
L'article 33.1 ho expressa clarament: "aquesta potestat [legislativa] només serà delegable en el Consell Executiu o Govern en termes idèntics a aquells que per al supòsit de delegació de les Corts Generals al Govern estableixen els articles 82, 83 i 84 de la Constitució".
Els requisits més significatius en el context d'aquest parer que es desprenen de la regulació constitucional són: 1) la delegació ha d'ésser expressa; 2) s'ha de fixar el termini; 3) s'esgota en fer-ne ús amb la publicació de la norma; 4) ha de determinar l'àmbit normatiu a què es refereix el contingut de la delegació; i 5) "haurà d'especificar si resta circumscrita a la mera formulació d'un text únic o si inclou la de regularitzar, aclarir i harmonitzar els texts legals que hagin de ser refosos" (article 82.5).
D'altra banda, la Llei 3/1982, de 23 de març, del Parlament, del president i del Consell Executiu de la Generalitat recull, lògicament, aquest règim de la delegació (article 34 i següents) sense que sigui d'aplicació l'exclusió regulada en l'article 34.2, ja que l'urbanisme no forma part de la relació de matèries al·ludides.
La Llei 10/2004 ha atorgat expressament l'autorització per refondre i ha indicat, específicament, l'àmbit normatiu de la refosa, que és constituït per les lleis 2/2002 i 10/2004.
El contingut de la disposició autoritzatòria no planteja cap interrogant pel que fa als aspectes materials en identificar-se expressament els dos textos legals que cal refondre.
Quant als aspectes funcionals, l'autorització està prevista amb la màxima amplitud possible: amb facultats de regularitzar, aclarir i harmonitzar els textos vigents de les lleis esmentades.
La refosa de normes es concreta sempre en una operació de tècnica legislativa, si bé aquesta té un abast més gran quan l'autorització s'ha atorgat amb facultats de regularitzar, aclarir i harmonitzar, com succeeix en aquest cas.
És una operació de tècnica legislativa, però, alhora, implica un judici de fons sobre la interpretació sistemàtica de les regles refoses.
La tasca del qui refon s'ha de limitar a efectuar les modificacions superficials que els textos requereixin per donar un sentit coherent i sistemàtic a la regulació.
Es tracta d'operacions vinculades i dependents dels textos a refondre.
Més enllà dels matisos que es poden derivar de cada una de les tres expressions -als quals ens vam referir en el Dictamen 135/92 d'aquesta Comissió Jurídica Assessora- el fet és que en aquest cas juguen conjuntament, ja que, com va dir el Tribunal Constitucional en la Sentència 13/1992, "los términos utilizados por el artículo 82.5 CE -"regularizar, aclarar y armonizar [són] entre sí sustancialmente equivalentes [...]".
L'operació de refosa implica la sistematització unitària, la depuració de derogacions, l'eliminació d'incoherències lingüístiques, de discordances, d'antinòmies.
I no és lògicament una mera juxtaposició de preceptes.
Aquesta acció normativa es pot concretar en tres direccions: 1) normes d'addició per aclarir, regularitzar o harmonitzar, amb resolució de llacunes però amb aquestes finalitats; 2) supressió de normes per raó d'haver-se derogat d'una manera expressa o implícita, o per ser repetitives, o bé per tractar-se de normes transitòries que el transcurs del temps les ha fet decaure; 3) alteració de normes dels textos refosos per corregir el llenguatge, per actualitzar o homogeneïtzar termes i expressions, o per aclarir el sentit d'expressions fosques.
Ara bé, la frontera dels canvis possibles en el procediment de refosa rau en la prohibició d'innovar.
Com assenyala el Tribunal Constitucional en la sentència ja esmentada, el Govern, amb l'autorització per refondre, no té facultats "en orden a innovar libremente el ordenamiento".
I, en el mateix sentit, es pronuncia la jurisprudència del Tribunal Suprem (per exemple, la Sentència de 10 de febrer de 1992 (RJ 1992/1467) o la doctrina del Consell d'Estat: amb la refosa no es poden establir nous preceptes jurídics -en el sentit substancial o material- que no estiguin previstos en els textos a refondre (vid. Consell d'Estat, expedient 2515/2004).
En el marc d'aquestes consideracions examinarem el Projecte de text refós de la Llei d'urbanisme.
V. En abordar el contingut de l'articulat pròpiament dit del text objecte de dictamen, s'ha d'estudiar primerament aquelles parts del text que requereixen un examen centrat en els aspectes de caràcter formal, i passar posteriorment a l'anàlisi específica d'aquells articles o paràgrafs respecte dels quals s'ha de posar l'atenció en el contingut substantiu.
Els aspectes formals seran considerats essencialment en els fonaments jurídics VI a X. Els preceptes examinats des d'un punt de vista substancial seran considerats com a fonaments singulars a partir del número XI.
D'altra banda, s'ha d'assenyalar que els articles i les disposicions que mantenen el contingut literal en introduir-se al text del Projecte són, respecte de la Llei 2/2002, modificada per la Llei 10/2004, els següents: 1, 2, 3, 4, 5, 10, 12, 14, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 28, 32, 34, 35, 36, 50, 56, 67, 76, 82, 85, 86, 92, 93, 94, 95, 96, 98, 102, 139, 140, 143, 149, 153, 154, 157, 159, 160, 163, 165, 168, 169, 170, 173, 174, 177, 184, 185, 186, 192, 193, 194, 195, 199, 201, 203, 208, 211, 212, 214, 215, 216, 218 i, respecte de les disposicions introduïdes en el text del Projecte per la Llei 10/2004, el mantenen les disposicions addicionals dotzena, tretzena i catorzena.
Les modificacions de caràcter formal introduïdes pel text refós es poden classificar en els apartats següents: els articles amb modificacions lexicològiques (fonament jurídic VI), els aclariments de llenguatge (fonament jurídic VII), les unificacions terminològiques de les figures de gestió urbanístiques (fonament jurídic VIII), la reordenació d'articles, apartats, textos i canvis introduïts per raons de coherència (fonament jurídic IX), i les remissions entre articles (fonament jurídic X).
Estudiarem a continuació les modificacions de tipus lexicològic, considerant-les separadament en dos apartats.
En el primer apartat s'inclouen aquells preceptes que han estat objecte d'una variació lingüística a fi de corregir mots androcèntrics que suposen discriminació per raó de sexe; en el segon apartat s'inclouen aquells mots que s'han completat amb els adjectius urbanístic i/o municipal, per tal de donar la mateixa denominació als mateixos conceptes.
A) Modificacions lexicològiques per raó de gènere:
A.1) Substitució del substantiu masculí plural "propietaris" pel genèric "persones propietàries", o similars: articles 6, 7, 38.1, 41.3, 46.1, 54.3, 65.2.g) i 6, 97.3.a) i b), 103.4, 104.3, 105.2, 106, 108.1 i 2, 112.6, 113.3, 114.1, 2, 3, 4, 5 i títol, 116.1 i 2, 117.4, 118.2 i 4, 120.1.a), b) i f), 123.1, 124.4 i 5, 126.2, 127.3, 128.4, 130.2 i 5, 131.4, 132.1, 2, 3 i 4 i títol, 133.1 i 2, 134.1.c), 135.1, 137.2, 141.1, 144.1, 145.1 i 2, 146.1, 150.1 i 4, 161.1.c), 164.6, 166.1, 172.3, 175, 176, 180.4, 189.1 i 2, 190.1, 3 i 4, i 213.2 i 3, disposició transitòria desena, apartat 2, i disposició final quarta, apartat 1.
A.2) Substitució del substantiu masculí plural "interessats" pel sintagma genèric "persones interessades": articles 51.2, 73.1, 87.6, 88.1, 99.2, 107.a) i c), 113.2.c), 113.3, 120.1.e) i g), 123.2 i títol, i 172.2.
A.3) Afegitó de la variant femenina plural del substantiu "propietàries" darrera de la variant masculina plural "propietaris": articles 38.1, 40.1 i 2, 42 títol i 42.1 i 2, 43.1, 44 títol i 44.1, 2 i 3, 45 títol i 45.1, 47.1, 52.1, 54.1 i 3, 104.1, 108.4, 120.1.d), 123.2, 124.1 i 3, 125.6, 126.1, 128.1, 2, 3 i 5, 129.1 i 2, 131.2, 3 i 5, 134.1.a), 135.2, 150.3, 162.1, 167.3, 171.5, 176, 188.1.b) i 190.3.
A.4) Substitució del substantiu masculí plural "promotors" pel sintagma genèric "la part promotora": articles 87.3 i 4, 125.6, 164.3 i 178.
A.5) Ara bé, tot i aquestes modificacions, s'ha detectat al llarg del text sotmès a consulta una sèrie de preceptes en què els mots androcèntrics no s'han corregit, per la qual cosa caldria igualment adaptar-los al llenguatge no discriminatori de gènere, en congruència amb la resta de l'articulat que ha estat objecte d'adaptació, per tal de donar compliment al mandat de l'article 9.2 de la Constitució, en ordre a promoure els drets i remoure els obstacles perquè s'exerceixin, i formular els texts normatius d'acord amb allò previst en l'article 1.3 de la Llei 1/1998, de 7 de gener, de política lingüística, quant a la igualtat pel que fa als drets i els deures lingüístics dels ciutadans i de les ciutadanes, i en l'article 2.2 del Decret 107/1987, de 13 de març, modificat pel Decret 162/2002, de 28 de maig, pel qual es regula l'ús de les llengües oficials per part de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, amb l'objecte de promoure l'ús d'un llenguatge simplificat i no discriminatori i de la terminologia catalana normalitzada.
Els articles i les disposicions que mantenen l'ús d'un llenguatge androcèntric són els següents: articles 8.1, 8.5, 53.3 i 153.4.b), "ciutadans"; 8.4, 99.1, 110.5, 113.2.f) i 162.1, "particulars"; 17.2, "alcaldes"; 38.2, 107.c), 108.1, 120.1.c), 123.2, 150.3, 150.5, 181.4, 181.5 i disposició addicional sisena, "titulars"; 41.3 i 175, "compradors"; 47.6.b) i 49.c), "treballadors temporers"; 54.3, "gestors" i "explotadors"; 88.2, 90.3, 96.2, 100.3, 124.5, 213.2 i 213.3, "promotors"; 96.2, 116.4, 132.2 i disposició addicional dotzena, "beneficiaris"; 98.2, "administrats"; 103.7, 114.2 i 190.5, "ocupants"; 116.2, "concessionaris"; 159.2, 161.1.c), 172.1, 173, al títol i al text, 174, al títol i a l'apartat 1, i 175, "adquirents"; 163.1 i 181.5, "tercers"; 164.3, "transmissors"; 176, "tercer adquirent"; 197.1, "afectats"; 209.1, "presumptes infractors"; 212, "infractors"; 213.1 i 216.2, "responsables"; 213.3, "constructors"; 213.3, "empresaris"; 213.3, "tècnics directors"; disposició addicional novena, "professionals" i "funcionaris"; i disposició addicional dotzena, "joves".
B) En aquest segon apartat s'inclouen aquells articles i aquelles disposicions en què s'han afegit els adjectius urbanístic i/o municipal.
B.1) S'ha afegit l'adjectiu "urbanístic" darrera de "pla", "planejament" o "pla parcial": articles 31.2, 33.4, 44.1.b), 45.1.b), 63.3, 64, 66.2, 69.1, 73.3, 77.1.d), 78.e), 80.1, 84, títol i text, 87.8, 109.4, 114.1.d), 155.1, 156.3, 179.2.s, 187.1, 200.1, i 202.1.b), i disposició transitòria tercera apartat 1.
B.2) S'ha afegit l'adjectiu "municipal" o el sintagma adjectiu "urbanística municipal" darrera dels mots "pla i programa d'actuació/d'ordenació": articles 44.1.g), 60.8, 136.2 i 158.1.
Es pot entendre que totes aquestes modificacions, afegitons i substitucions s'inclouen en l'àmbit de la delegació legislativa, amb l'advertiment del contingut del punt A.5) pel que fa als mots que s'han d'adaptar al llenguatge no discriminatori.
En aquest fonament es recullen els aclariments de llenguatge o modificacions de preceptes que han comportat la inclusió o la modificació del títol, la substitució del mot "reposició" per "restauració", i d'altres aclariments i/o supressions que no incideixen en el contingut jurídic substantiu del redactat final de l'article i/o de la disposició.
En el primer supòsit es tracta d'intitular determinats articles o determinades disposicions que no contenien títol, o de variar-ne els títols.
En el segon cas, la modificació es limita a substituir els referits mots, atès que la paraula restauració comprèn les mesures físiques i jurídiques encaminades a restaurar la realitat física alterada i l'ordre jurídic vulnerat, segons la terminologia de la mateixa Llei.
Finalment, l'apartat tercer agrupa les millores de redactat, contenint aquelles supressions, modificacions de redactat o termes afegits de diversa índole que es limiten a precisar o aclarir conceptes del text, per tal de facilitar la comprensió del contingut del precepte.
A) Inclusió o modificació de títols: articles 24, 38, 39, 52, 53, 55, 88, 89, secció primera, capítol III del títol tercer, 100, 132 i 152; disposicions addicionals cinquena a onzena; disposicions transitòries primera a cinquena, desena, onzena i tretzena, i disposicions finals primera a setena.
B) Substitució de la paraula "reposició" per "restauració": articles 196.2.e), 198.1 i 3, 200.4, 209.1, 217.1 i 219.6; disposició addicional onzena, i disposició transitòria tretzena, en què el sintagma terminològic "mesures de reposició" s'ha substituït per "restauració de la realitat física alterada i de l'ordre jurídic vulnerat".
Article 9.2: S'ha afegit l'adjectiu "altres" davant del sintagma "zones de risc".
Article 16.3: S'ha afegit l'incís final "d'aquesta Llei".
Article 24: Substitució del verb "depèn" per "es determina", en referir-se al règim urbanístic del sòl.
Article 29.d): S'ha eliminat l'adjectiu "altres" en relació amb els terrenys a cedir.
Article 47.6.a): S'ha afegit el sintagma preposicional "de selecció" en referir-se a les explotacions de recursos naturals.
Article 53.1: S'ha suprimit l'adjectiu "altra" davant de "classe de sòl".
Article 62.3: S'ha substituït el sintagma nominal "els plans" per "un pla", i el sintagma prepositiu "per un" per la contracció "pel".
Article 88.1: S'ha afegit "respecte als" quan tracta dels projectes d'urbanització, i, encara, s'afegeix l'explicació "en aquest darrer cas".
Article 97.2: S'ha suprimit l'expressió "que en tot cas" i s'ha afegit "si escau", en referir-se a l'actualització de les garanties de compliment de les obligacions contretes.
Article 113.1.b): On abans es parlava de "les modalitats", en plural, ara es parla de "la modalitat" per referir-se a la compensació bàsica.
Article 113.1.d): S'ha afegit la referència "siguin o no establerts pels plans urbanístics".
Article 115.4: S'ha substituït l'article "els" pel sintagma prepositiu "per als", i el verb auxiliar "han" per l'impersonal "s'ha".
Article 120.1.b): S'ha suprimit la referència "al polígon d'actuació urbanística de què es tracti".
Article 121.a): S'ha suprimit el sintagma preposicional "de tots" en referir-se als terrenys de cessió obligatòria.
Article 122.2: S'ha substituït l'expressió "l'acord de reparcel·lació" per "l'acord d'aprovació de la reparcel·lació".
Article 128.6: S'ha suprimit la construcció "concessió de la" en referir-se a la gestió urbanística integrada.
Article 138.2: S'ha substituït el sintagma nominal "la redacció del planejament" per "l'aprovació inicial del planejament".
Article 151.1: S'ha substituït el sintagma nominal "el patrimoni municipal i comarcal de sòl i d'habitatge" per "els patrimonis públics de sòl i d'habitatge".
Article 162.2: S'ha substituït el text "El termini no pot excedir en cap cas, pel que fa als particulars, el que estableix com a màxim la legislació civil de Catalunya", pel text "dins dels límits establerts per la legislació aplicable".
Article 164.1: S'ha suprimit el sintagma preposicional "de terrenys" en referir-se a les transmissions oneroses.
Article 164.3: S'ha substituït el sintagma preposicional "En el segon cas" per "En el cas d'habitatges construïts".
Article 180.5: S'ha substituït l'expressió "En aquests casos" per "En aquest cas".
Article 182.1: S'ha substituït el text "La mateixa subjecció comprèn" pel de "També estan subjectes a llicència municipal".
Article 183.3: S'ha afegit el sintagma "la implantació d'" davant el mot usos.
Article 204.3: S'ha suprimit l'adverbi "igualment" a l'inici de l'apartat.
Títol de l'article 210: S'ha substituït el temps verbal indicatiu "tenen" pel subjuntiu "tinguin".
Disposició addicional desena: El text "A més, han de constituir" s'ha substituït per l'oració "A més, en aquest patrimoni separat han de preveure".
Disposició addicional quinzena: S'ha afegit la precisió "per tal de garantir la promoció de la representació paritària en la composició dels òrgans urbanístics col·legiats i de l'avaluació de l'impacte de l'acció urbanística en funció del gènere".
Disposició transitòria vuitena, apartat 1: S'ha substituït la forma verbal "han d'incorporar" per "s'ha d'acompanyar".
Apartat 2: S'ha substituït l'oració de relatiu els termes "que es formulin" per l'adjectiu "formulats".
I apartat 6: S'ha substituït el sintagma, amb la conjunció copulativa "i els actes esmentats" per l'adjectiu "esmentades".
Es pot entendre que aquest conjunt de variacions s'integren dins l'abast de la delegació legislativa efectuada al Govern, atès que els aclariments lingüístics es troben inclosos en els termes de l'autorització esmentada.
En aquest fonament s'inclouen els articles i les disposicions en què s'ha unificat la terminologia pel que fa a les figures de gestió urbanístiques.
Així, s'hi conté la unificació de les diverses denominacions, i s'ha donat la denominació adient als diferents tipus de plans, a fi d'evitar terminologies incompletes.
En aquest sentit, s'unifica en tots els casos la menció per referir-se a "sectors subjectes a un pla de millora urbana"; en d'altres casos se suprimeixen els mots "sectors de planejament urbanístic", s'inclouen l'adjectiu "urbanístic" o el sintagma preposicional "d'actuació urbanística" a les referències als polígons d'actuació i als àmbits d'actuació; se substitueix el terme "àmbit" per "polígon"; se substitueixen les referències genèriques a "pla d'ordenació urbanística" o "pla d'ordenació" pels mots "pla" o "planejament urbanístic"; i, finalment, en l'apartat d'altres modificacions de naturalesa similar, s'han agrupat un conjunt de canvis que, sense poder-se integrar en cap de les categories anteriors, tracten d'una temàtica similar.
A) Unificació de les diverses denominacions per referir-se a "sectors subjectes a un pla de millora urbana", amb la utilització d'aquesta expressió completa: articles 29.c), 30.b), 31.2, 43.1, 60.7, 91, 112.5, i disposicions transitòries primera, apartat 1.c), i segona, apartat 3.
B) Supressió de la referència als "sectors de planejament urbanístic": articles 106, 111.1, 124.3, 125.1, 129.2, 131.5, 134.1.a) i 146.1.
C) Afegitó de l'adjectiu "urbanístic" o el sintagma preposicional "d'actuació urbanística" quan es refereix als polígons d'actuació i als àmbits d'actuació: articles 37.a), 44.1.c), 65.3 i 4, 91, 109.4, 111.2, 131.3 i 4 i 150.4.
D) Substitució del terme "àmbit" per "polígon": articles 120.1.b) i 5, 128.6, 129.1 i 131.3 i 4.
E) Substitució de les referències genèriques a "pla d'ordenació urbanística" o "pla d'ordenació" pels mots "pla" o "planejament urbanístic": articles 8.6, 13.2, títol de l'article 55, 109.6, 110 títol i 110.5, 113.1.a) i d), 118.1, 120.5, 121.a), 124.1 i 162.1.
F) D'altres modificacions similars:
Article 37: S'ha suprimit l'especificació "o de desplegament urbanístic".
Article 44.1.b): S'ha substituït el sintagma preposicional "de desenvolupament" per un altre sintagma preposicional, "d'actuació urbanística".
Article 90.2: En referir-se als plans parcials urbanístics, se substitueix l'expressió "que es refereixin a àmbits no delimitats prèviament com a sectors pel planejament urbanístic general", per "de delimitació".
Article 132: En el títol, se substitueix l'expressió "urbanística de l'àmbit d'actuació" per "del polígon d'actuació urbanística".
Article 138.1: Darrera dels mots "aprovació definitiva del planejament", s'afegeix la precisió "o del projecte d'urbanització, segons correspongui".
Articles 147 i 148 i títol: Se substitueix el terme "àmbit" per "polígon d'actuació urbanística subjecte al sistema".
Articles 166.1 i 167.1: Se suprimeix l'aclariment "o en el programa d'actuació urbanística municipal".
Disposició transitòria primera, apartat 1.b): Se substitueix el terme "àmbits" per "polígons o unitats".
Disposició final segona: Se substitueix el sintagma nominal "els plans generals" per "el planejament urbanístic general municipal"; i la referència a "el planejament" per la de "els plans".
De la mateixa manera que en els fonaments jurídics anteriors, es pot entendre que tots aquests canvis es troben emparats en la delegació legislativa efectuada al Govern per dictar la norma.
En aquest fonament s'estudia la reordenació d'articles, apartats i textos, i els canvis introduïts per raons de coherència.
Així, aquest fonament agrupa, en primer lloc, la reordenació que ha provocat, en articles i apartats, la refosa de dos textos en un.
També, s'examinen els canvis introduïts en el text de l'articulat quant a les remissions a què feien referència els textos que ara es refonen.
En segon lloc, s'han agrupat els articles i les disposicions que es limiten a traslladar el contingut d'una part del text en una altra part del text o apartat del mateix precepte; i, en tercer lloc, s'han agrupat aquells canvis introduïts per motius de coherència.
En aquest darrer apartat s'ha de destacar, en referir-se als projectes d'urbanització, la supressió de l'adjectiu "complementari", ja que aquesta supressió deriva directament de la disposició addicional primera, apartat segon, de la Llei 10/2004, que preveu la necessitat que les referències que els articles de la Llei 2/2002 feien als projectes d'urbanització complementaris s'havien d'entendre substituïdes, amb caràcter general, per la de projectes d'urbanització, entenent que aquesta denominació inclou també els complementaris.
A) Reordenació d'articles i apartats:
L'antic article 25 passa a ser el 26.
L'antic article 26 passa a ser el 27.
L'antic apartat 1 de l'article 49 passa a ser les lletres a) i b).
L'antic apartat 2 de l'article 49 passa a ser la lletra c).
L'antic apartat 3.a) de l'article 49 passa a ser la lletra d).
L'antic apartat 3.b) de l'article 49 passa a ser la lletra e).
L'antic apartat 3.c) de l'article 49 passa a ser la lletra f).
L'antic apartat 2 de l'article 52 passa a ser l'apartat 3.
L'antic apartat 5 de l'article 60 passa a ser l'apartat 3.
L'antic apartat 3 de l'article 60 passa a ser l'apartat 4.
L'antic apartat 4 de l'article 60 passa a ser l'apartat 10.
L'antic apartat 6 de l'article 60 passa a ser l'apartat 11.
Els antics apartats 7, 8, 9, 10 i 11 de l'article 60 passen a ser, respectivament, els apartats 5, 6, 7, 8, i 9.
L'antiga lletra e) de l'apartat 1 de l'article 66 ha passat a ser les lletres e) i f).
L'apartat 1 de l'article 75 es divideix en les lletres a) i b).
L'antic apartat 2 de l'article 75 passa a ser la lletra c).
Els apartats 3 a 9 s'han substituït, correlativament, pels apartats 2 a 8.
A l'article 80 s'ha afegit un apartat 4, corresponent a l'últim incís de l'antic apartat 3.
L'antic apartat 4 de l'article 112 ha passat a ser l'apartat 3.
L'antic apartat 5 de l'article 112 ha passat a ser els apartats 4 i 5.
L'antic apartat 5 de l'article 164 ha passat a ser l'apartat 4.
Els antics apartats 6, 7 i 8 de l'article 164 han passat a ser, respectivament, els apartats 5, 6 i 7.
Article 29.a): El paràgraf "Aquest precepte no s'aplica al sòl classificat pel planejament urbanístic general com a urbanitzable o com a no urbanitzable que confronti amb carreteres i vies de connexió interlocal i amb vials que delimitin el sòl urbà" s'ha addicionat a l'article 26 del Projecte.
Articles 43.2 i 45.2: S'ha substituït l'expressió "i pot atendre proporcionalment les diferents qualificacions de zona de l'àmbit d'actuació per tal d'assegurar la participació de la iniciativa privada en la construcció d'habitatges de protecció pública" per l'oració "Per tal d'assegurar la participació de la iniciativa privada en la construcció d'habitatges de protecció pública, es pot distribuir la cessió de sòl amb aprofitament proporcionalment entre les diferents qualificacions de zona de l'àmbit d'actuació".
Article 47.6.b): S'ha afegit el text "o a l'allotjament de treballadors temporers" que prové de l'article 49.2 de la Llei 2/2002.
Article 48.3: S'ha substituït l'expressió "a què es refereix l'apartat 1" per "d'actuacions específiques d'interès públic no incloses en un pla especial urbanístic".
Article 49: Al llarg de l'article, s'ha suprimit la referència a "s'han de sotmetre/resten subjectes al procediment que estableix l'article 48" i s'ha afegit la referència, a l'inici de l'article, a "Les determinacions contingudes en l'article 48 s'apliquen també a les actuacions següents en sòl no urbanitzable".
Article 57.3: El text "Tanmateix, les comissions territorials d'urbanisme, a proposta municipal, poden disminuir aquesta reserva en els sectors amb densitats inferiors a vint i" s'ha situat al final de l'apartat.
Article 65.3: S'ha mogut l'expressió "en el cas que".
Article 68.2.a): Dins el mateix apartat, s'ha traslladat l'especificació "o bé la seva reconversió".
Article 74.1: Al mateix apartat, s'ha traslladat l'expressió "amb la participació dels ajuntaments afectats", i s'ha afegit la referència "d'acord amb allò previst a l'article 81".
Article 75.2 i 3: L'expressió "Els ajuntaments afectats han de participar en la dita redacció" s'ha traslladat, amb termes similars, de l'apartat 2 al 3.
Article 81.4 i 83.6: S'ha substituït el text "La declaració d'impacte ambiental, si és preceptiva" per "En el cas que el pla/pla urbanístic s'hagi de sotmetre al procediment de declaració d'impacte ambiental, aquesta declaració".
Article 100.3: El sintagma "d'iniciativa privada" s'ha traslladat dins el mateix apartat.
Article 138.2: Els sintagmes "la redacció" i "l'aprovació inicial del planejament" s'han traslladat i modificat, i es refereixen ara a "l'aprovació inicial del planejament derivat que calgui i, si escau, del projecte d'urbanització, així com la redacció".
Article 164.1 i 4: El text de l'apartat 4 "Es poden delimitar àrees de tempteig i retracte en les zones d'influència d'actuacions urbanístiques d'iniciativa pública als efectes d'evitar l'especulació i afavorir els reallotjaments" s'ha traslladat a l'apartat 1.
Article 172.4: S'ha traslladat el text "del dret de què es tracti".
Article 197.2: S'ha afegit la precisió "en relació amb obres o actuacions no autoritzades o no ajustades a les condicions assenyalades que ja s'han executat" i s'ha suprimit el darrer incís de l'apartat "Aquest requeriment també escau quan les obres no autoritzades o no ajustades a les condicions assenyalades ja s'han executat".
Disposició transitòria primera, apartat 1.c): El text "que tinguin alguna de les finalitats a què fa referència l'article 68.2.a" s'ha situat al final d'aquesta lletra c).
Disposició transitòria segona, apartat 3: S'han substituït les referències a "la reserva que estableix l'article 57.3 i/o la disposició addicional vuitena" per "Les reserves mínimes que estableix l'article 57.3".
Disposició transitòria cinquena, apartat 2: L'antic apartat 2 de la disposició s'ha incorporat a la disposició transitòria 14 del Projecte.
Disposició transitòria sisena, apartat 1.c): Els textos "d'equipaments i serveis comunitaris no compatibles amb els usos urbans" i "i les construccions destinades a les activitats de càmping" s'han traslladat dins el mateix apartat.
Disposició transitòria desena, apartat 4: dins el mateix apartat, s'ha traslladat la frase "queden/resten subjectes a la regulació d'aquesta Llei".
C) Canvis introduïts per raons de coherència:
Article 59.1.b): S'ha afegit l'expressió "en el cas del sòl urbà consolidat".
Article 65.6: S'ha afegit la referència "que precisi les obres d'urbanització bàsiques, o en ocasió de la tramitació del projecte d'urbanització".
Article 66.1.b): Per donar compliment a la disposició addicional primera, apartat 3, de la Llei 10/2004, s'ha afegit la precisió "si escau".
Article 71.1: Per donar compliment a la disposició addicional primera, apartat 2, de la Llei 10/2004, s'ha suprimit l'adjectiu "complementaris".
Article 87.7: Al darrer incís, s'ha afegit la precisió "Aquest requisit no és d'aplicació a la resta de plans urbanístics derivats".
Article 101.3: S'ha afegit "i dels projectes d'urbanització", i la referència al planejament urbanístic derivat es fa en plural.
Article 103.1: Per donar compliment a la disposició addicional primera, apartat 2, de la Llei 10/2004, s'ha suprimit l'adjectiu "complementaris".
Article 113.1.b): S'ha suprimit el text "i de compensació per concertació".
Article 116.2: S'ha substituït l'expressió "a la junta de compensació" per "a l'entitat urbanística col·laboradora corresponent".
Article 116.4: S'ha afegit el text "o, en la modalitat de compensació per concertació, l'entitat urbanística col·laboradora".
Article 117.4: S'ha afegit el text "o l'entitat urbanística col·laboradora corresponent en la modalitat de compensació per concertació".
Article 135.3: Per donar compliment a la disposició addicional primera, apartat 2, de la Llei 10/2004, s'ha suprimit l'adjectiu "complementari".
Article 138.2: S'ha afegit el text "si escau, del projecte d'urbanització, així com la redacció".
Article 141.2: Per donar compliment a la disposició addicional primera, apartat 2, de la Llei 10/2004, s'ha suprimit l'adjectiu "complementaris".
Article 142: S'ha substituït la referència a "l'obra d'urbanització bàsica, d'acord amb l'article 58.3.b", per "les obres d'urbanització bàsiques".
Article 178: S'ha afegit "o l'entitat corresponent, en la modalitat de compensació per concertació del sistema de reparcel·lació".
Article 190.3: S'ha afegit el text "llevat que d'acord amb les determinacions del planejament urbanístic la rehabilitació no sigui autoritzable, cas en què comporta l'obligació d'enderrocament.
Els propietaris han d'executar la rehabilitació o l'enderrocament, segons s'escaigui".
Article 197.3: S'ha suprimit el darrer incís "amb la incoació de l'expedient de restauració".
Disposició transitòria desena, apartat 1: S'ha afegit el text "Això no obstant, en el cas del sistema de compensació, els estatuts i les bases d'actuació aprovades definitivament abans de l'entrada en vigor de la Llei 10/2004 únicament s'hauran d'adaptar a aquesta Llei quan sigui necessari d'acord amb les determinacions del corresponent projecte de reparcel·lació".
Disposició final cinquena, lletra a): Per donar compliment a la disposició addicional primera, apartat 2, de la Llei 10/2004, s'ha suprimit l'adjectiu "complementaris".
Les modificacions contingudes en aquests fonament jurídic cal situar-les dins els límits de la delegació legislativa, atès que l'autorització comprèn també la sistematització del text, i abasta la regularització, l'aclariment i l'harmonització d'ambdues disposicions.
X. Aquest fonament es refereix a les modificacions de les remissions entre articles, considerant-se els articles i les disposicions en què es modifiquen, s'addicionen o se suprimeixen remissions respecte a d'altres articles del text o als textos legals urbanístics d'aplicació a cada situació que es pretén regular.
En el primer apartat s'ha distingit aquelles remissions a articles que han variat respecte dels textos objecte de refosa.
En el segon apartat, es fa constar una remissió a la normativa de règim local que s'ha de modificar.
Finalment, en el tercer apartat, s'ha agrupat les modificacions relatives a la substitució de les referències als textos legals urbanístics d'aplicació, en funció de si s'aplica la Llei 2/2002 o la Llei 10/2004, segons la transitorietat de què es tracti, o bé, per tractar-se de normativa anterior o posterior, a una o a ambdues disposicions.
En aquest darrer supòsit es tracta d'aclarir el règim aplicable a les diverses situacions de transitorietat generades per la recent modificació de la Llei 2/2002.
Article 15.3: La remissió a l'article 60.5 s'ha modificat al 60.3.
Article 16.3: Adequació de la remissió a la normativa vigent.
Article 29.a): La remissió a l'article 26.1 s'ha modificat al 27.1.
Article 33.4: La remissió a l'article 58.7 s'ha modificat al 58.8.
Article 47.3: La remissió als requisits fixats "per aquesta Llei" ha passat a ser "pels articles 50 i 51".
Article 58.9.c): La remissió a l'article 49.1 s'ha modificat al 49.a).
Article 61.1.g): La remissió a l'article 60 apartats 7 i 11 s'ha modificat al 60 apartats 5 i 9.
Article 63.1: La remissió a l'article 70 s'ha modificat als 71 i 72.
Article 65.2.e): La remissió a l'article 69 bis s'ha modificat al 70.
Article 79.1: La remissió a l'article 75.8 s'ha modificat al 75.7.
Article 83.2: La remissió a l'article 75.8 s'ha modificat al 75.7.
Article 90.2: La remissió a l'article 58.7 s'ha modificat al 58.8.
Article 99.2: La remissió a l'article 70 s'ha modificat al 71.1.
Article 109.7: S'ha suprimit la remissió a l'article 70 i ara només es remet al 71.
Article 112.5: S'ha introduït una remissió a l'article 68.4.
Article 117.1: Remissió de bell nou a l'article 132.4.
Article 119.2: La remissió a l'article 70 s'ha modificat al 71.1.
Article 128.4: La remissió a l'article 114.4 s'ha modificat al 114.5.
Article 181.4: S'ha suprimit la remissió a l'article 70 i ara només es remet al 71.
Article 202.1.a): La remissió a l'article 32.1 a primer s'ha modificat al 32.a).
Article 205.a): La remissió a l'article 32.2 s'ha modificat al 32.a).
Article 206.g): S'ha afegit la remissió a l'article 210.1.
Article 207 segon: S'ha afegit la lletra i) que es remet a l'article 204.3.
Disposició transitòria primera, apartat 1.a): S'ha afegit la remissió a l'article 44.2.
Disposició transitòria segona, apartats 2 i 3: S'ha suprimit la remissió a la disposició addicional vuitena.
B) Remissió que ha de ser modificada:
La remissió que la disposició final setena fa a la disposició final segona de la Llei 8/1987, de 15 d'abril, municipal i de règim local de Catalunya, s'hauria de modificar, i remetre's a la disposició final tercera del text actualment vigent en matèria de règim local a Catalunya, que és el Decret legislatiu 2/2003, de 28 d'abril.
C) Referències genèriques als textos legals urbanístics d'aplicació:
Disposició addicional segona: S'ha suprimit la referència a "de la Llei 2/2002".
Disposició addicional desena: S'ha substituït la referència a "modificació d'aquesta Llei" per la de "Llei 10/2004".
Disposició transitòria primera apartat 1: S'ha substituït la referència a "Mentre no es produeixi l'adaptació a aquesta Llei del planejament general vigent" per la de "del planejament aprovat d'acord amb la normativa anterior a la Llei 2/2002", i la referència al planejament general "aprovat definitivament abans de l'entrada en vigor de la modificació d'aquesta Llei" per "no adaptat a les determinacions d'aquesta Llei".
S'ha substituït la referència a la "modificació d'aquesta Llei" per la de "Llei 10/2004".
I, finalment, s'ha afegit "les determinacions" davant "d'aquesta Llei".
Apartat 2: S'ha afegit la precisió "en el cas de planejament general aprovat d'acord amb la normativa anterior a la Llei 2/2002".
S'ha suprimit la referència a "des de l'entrada en vigor d'aquesta Llei".
I, finalment, a la lletra b), s'ha afegit "aprovat d'acord amb la normativa anterior a la Llei 2/2002", en substitució de "des de l'entrada en vigor d'aquesta Llei".
Disposició transitòria segona, apartat 3: S'ha substituït l'expressió "no adaptats a aquesta Llei" per "adaptats a les determinacions d'aquesta Llei", i "modificació d'aquesta Llei" per "Llei 10/2004".
Disposició transitòria tercera, apartat 1: S'ha substituït el sintagma "de la Llei present/d'aquesta Llei" per "Llei 10/2004" i s'ha afegit la precisió "en la data de la dita entrada en vigor".
Apartat 3: S'ha inclòs la referència a "aprovat definitivament d'acord amb la normativa anterior a la Llei 2/2002", i s'ha substituït el verb impersonal "s'hagin aprovat" per la forma passiva "estiguin aprovades".
Disposició transitòria cinquena, apartat 1: S'ha substituït l'oració de relatiu "que ja s'hagin aprovat inicialment en el moment" per "aprovats inicialment abans" i el sintagma "de la present Llei/d'aquesta Llei" per "de la Llei 10/2004".
I, al final de l'apartat, s'ha afegit "que estableix aquesta Llei".
Apartat 2: S'ha suprimit el text "aprovat definitivament abans de l'entrada en vigor de la Llei 10/2004", i s'ha substituït la referència a la "modificació d'aquesta Llei" per la de "Llei 10/2004".
I, apartat 3: S'ha substituït "no adaptat" per "aprovat d'acord amb la normativa anterior", i s'ha suprimit la referència a "de la Llei 2/2002".
Disposició transitòria sisena: S'ha substituït el fragment "modificació d'aquesta Llei" per "Llei 10/2004".
Disposició transitòria setena, apartat 1: S'ha suprimit el text "nou règim competencial municipal que estableix l'article 5 és aplicable als", i "de la Llei 2/2002, en la redacció donada per la present Llei"; i substituït "d'aquesta Llei" per "Llei 10/2004".
Apartat 2: S'ha substituït "d'aquesta Llei tinguin" per "de la Llei 10/2004 tenien", i s'ha suprimit el text "de la Llei 2/2002, en la redacció donada per la present Llei".
S'ha substituït "de la dita entrada en vigor" per "d'entrada en vigor de la Llei 10/2004".
Disposició transitòria vuitena, apartat 2: S'ha substituït la referència "d'aquesta Llei" per "de la Llei 10/2004".
Disposició transitòria novena: S'ha substituït "aquesta Llei" per "la Llei 2/2002".
Disposició transitòria desena, apartat 1: S'ha substituït la referència a "des del moment de l'entrada en vigor d'aquesta" per "en el moment d'entrada en vigor de la Llei 10/2004".
Apartat 3: S'ha suprimit "la modificació de" i "des de l'entrada en vigor d'aquesta modificació"; s'ha substituït "sempre que no s'hagi aprovat encara" per "si en el moment d'entrada en vigor de la Llei 10/2004 no s'havia aprovat", i "d'aquesta Llei anterior a la seva modificació" per "de la Llei 2/2002, en la seva redacció anterior a la Llei 10/2004".
Apartat 4: S'ha substituït la referència a "d'aquesta Llei" per "la Llei 10/2004".
Disposició transitòria dotzena: S'ha suprimit el text "de la Llei 2/2002, en la redacció donada per l'article 3 per "de la present Llei", i s'ha afegit la remissió "a la Llei 2/2002".
Disposició final novena: S'ha substituït la referència "d'aquesta Llei" per la de "la Llei 10/2004".
Totes les modificacions contingudes en aquest fonament jurídic, a parer d'aquesta Comissió, es considera que resten emparades en la delegació efectuada al Govern per a la refosa en un text únic la Llei 2/2002 i la Llei 10/2004, i es troben dins dels límits de la delegació legislativa, si bé amb l'advertiment que es conté a l'apartat B), quant a la remissió que ha de ser modificada.
En aquest fonament i en els següents s'estudien separadament els articles i les disposicions del Projecte de decret legislatiu que necessiten una consideració més detallada.
Article 11.- Nul·litat de les reserves de dispensació.
L'article 11 del Projecte de Text refós recull l'article 11 de la Llei 2/2002, no modificat per la Llei 10/2004, amb una alteració.
Se substitueix l'expressió "els plans i les normes d'ordenació urbanística" per la següent: "els plans urbanístics i les ordenances urbanístiques municipals".
Conseqüentment, al final del precepte se substitueix "normes" per "ordenances".
L'article 55.1 de la Llei 2/2002 disposa que la "planificació urbanística del territori es porta a terme mitjançant el planejament urbanístic general [...] i per les normes de planejament urbanístic".
L'article 62 les defineix com "instruments del planejament urbanístic general que supleixen els plans d'ordenació urbanística municipal" en determinats supòsits.
En fi, l'article 69.2 disposa que "els ajuntaments d'acord amb la legislació local poden aprovar ordenances d'urbanització i d'edificació per a regular aspectes que no són objecte de les normes dels plans d'ordenació urbanística municipal -document que integra formalment els esmentats plans- sense contradir-ne ni alterar-ne les determinacions".
Es pot entendre que les normes de planejament urbanístic estan incloses en la referència genèrica als plans urbanístics.
D'altra banda, la inclusió en l'article 11 de l'esment a les ordenances, tot recordant el caràcter preceptiu del principi d'inderogabilitat singular dels reglaments -que és el que són plans i ordenances- correspondria a la funció harmonitzada de la refosa legislativa.
Article 23.2.- Condició d'Administració urbanística actuant.
L'article 23.2 del Projecte, en regular les funcions de les entitats urbanístiques especials, com a Administració actuant, no recull la previsió introduïda en la redacció donada al precepte amb la mateixa numeració de la Llei 2/2002 per a la Llei 10/2004, que consisteix a especificar que poden "formular, tramitar i aprovar definitivament els instruments de gestió corresponents directament o indirectament".
No s'esmenta aquesta doble possibilitat de formes d'actuació.
Això no obstant, l'eliminació d'aquesta precisió és de fet la correcció d'una errada, ja que la Llei 10/2004 va mantenir aquesta disjuntiva que tenia sentit en relació amb executar el planejament (Llei 2/2002), però respecte de l'aprovació de plans.
Es pot entendre que la redacció proposada no suposa una innovació contrària a la Llei En conseqüència, s'entén que el text proposat no va més enllà de la delegació.
Article 40.- Limitacions del dret d'aprofitament urbanístic.
El projecte d'article 40 reprodueix l'article 40 de la Llei 2/2002, amb una alteració.
Aquest precepte no fou modificat per la Llei 10/2004.
En el projecte i en relació amb el primer apartat s'elimina l'expressió "com a mínim".
Aquesta expressió en el text vigent fa que en sòl urbà no consolidat, en els supòsits regulats per l'article 43, els propietaris tenen dret al 90 % de l'aprofitament urbanístic del sector o polígon d'actuació, referit a llurs finques com a mínim, però poden assolir cotes més altes.
Ara bé, la remissió que l'article 40 fa al 43 obliga a considerar aquest, que, en canvi, ha estat objecte de modificació per la Llei 10/2004.
En la redacció donada per la Llei 2/2002 els propietaris de sòl urbà no consolidat, en àmbits de plans de millora urbana i polígons d'actuació urbanística, havien de cedir gratuïtament el sòl corresponent al 10 % de l'aprofitament de nous usos "si l'ordenació genera plusvàlues immobiliàries" i el 10 % de l'aprofitament corresponent a edificabilitat addicional.
Aquests dos percentatges eren acumulatius i en tot tenien com a límit el 10 % de l'aprofitament total de l'àmbit considerat.
En definitiva, l'obligació de cedir podia tenir -i tenia normalment- un abast inferior al 10 %.
Aquesta peculiaritat es corresponia perfectament amb la previsió relativa -"com a mínim"- de l'article 40.
La nova regulació de l'article 43, introduïda per la Llei 10/2004, estableix, amb caràcter general i únic, l'estàndard del 10 % i, per tant, el dret d'aprofitament és sempre del 90 %.
En conseqüència, la nova redacció de l'article 40 es correspon amb la nova regulació de l'article 43, introduïda per la Llei 10/2004, i, en conseqüència, se situa en el marc de la delegació legislativa.
Article 52.- Transformació i règim d'ús del sòl urbanitzable.
L'article 52 del Projecte de text refós recull substancialment l'article 52 de la Llei 2/2002, precepte que no fou modificat per la Llei 10/2004.
El Projecte inclou algunes variacions sistemàtiques i d'expressió que cal examinar.
El primer apartat recull el dret dels propietaris de sòl urbanitzable de promoure'n la transformació.
Ho fa sense diferenciar entre sòl urbanitzable, delimitat i no delimitat, mentre el text vigent predica el dret només del sòl urbanitzable no delimitat.
Ara bé, la remissió a l'article 33.4 que fa el Projecte, com també ho fa la norma vigent, permet establir la correcció del nou redactat, ja que l'article 33.4 es refereix tant al sòl urbanitzable delimitat com al no delimitat.
El segon apartat recull una proposició del primer apartat del precepte vigent sobre el règim d'ús del sòl urbanitzable no delimitat, i afegeix l'expressió "mentre no es produeixi a la seva transformació", que és una mera explicació, que podem qualificar, sense dificultats, com a aclariment que la delegació legislativa permet.
Article 53.- Usos i obres de caràcter provisional.
L'article 53 del Projecte reprodueix l'article 53 de la Llei 2/2002, que no ha estat modificat per la Llei 10/2004, amb una variació, al marge de la regularització de remissions, que ignora l'expedient administratiu del Projecte de text refós tramès.
Es tracta de la previsió segons la qual l'autorització d'usos provisionals admissibles es pot realitzar en sòl urbanitzable delimitat sempre que no tingui Pla parcial aprovat.
El caràcter més marcadament operatiu, atorgat per la Llei 10/2004 als plans parcials urbanístics, segons es desprèn de la nova redacció de l'article 65, particularment de la seva lletra e), pot donar raó de la clàusula introduïda, ja que l'autorització d'usos provisionals és incompatible amb l'inici de l'execució de les determinacions urbanístiques, segons es desprèn clarament de la part final del mateix primer apartat de l'article 53.
En aquest sentit, aquesta precisió quedaria inclosa en el marc cobert per la delegació legislativa.
Article 57.3.- Plans d'ordenació urbanística municipal.
L'article 57.3 del Projecte de decret legislatiu disposa estàndards per a la reserva de terrenys per construir habitatges de protecció pública o assequible.
Les proporcionalitats s'estableixen en relació amb el sostre que es qualifiqui per a l'ús residencial de nova implantació, tant en sòl urbà com en sòl urbanitzable.
En el primer paràgraf es reprodueix el també primer paràgraf de l'article 57.3 de la Llei 2/2002, segons el qual els plans d'ordenació urbanística municipal han de reservar, per a la construcció d'habitatges de protecció pública, amb caràcter general, com a mínim, el sòl corresponent al 20 % del sostre abans esmentat.
La reproducció de la norma de la Llei 2/2002 és textual i, conseqüentment, no es planteja cap qüestió.
El segon paràgraf de l'article 57.3 del Projecte assumeix el text de la disposició addicional vuitena de la Llei 2/2002, incorporada per l'article 1 de la Llei 10/2004, si bé introdueix algunes alteracions o afegitons que cal examinar.
L'esmentada disposició addicional vuitena condicionava la introducció d'un altre estàndard addicional a l'establiment, per la legislació en matèria d'habitatge, de noves mesures d'estímul de l'habitatge assequible.
El Projecte dóna per feta l'existència d'aquestes mesures, i aquest plantejament pot trobar suport en la regulació establerta recentment (Decret 454/2004, de 14 de desembre, de desplegament del Pla per al dret a l'habitatge 2004-2007).
L'ús per part de la Llei 10/2004 del terme legislació no és obstacle per entendre realitzada la condició amb normes amb rang inferior a llei, segons una interpretació àmpliament admesa que ha estat referendada pel Tribunal Constitucional en aplicar les clàusules de competència de l'article 149.1 de la CE.
Per tant, és admissible el primer incís del segon paràgraf de l'article 57.3 quan, sense condicionaments, disposa que "Els Plans d'Ordenació Urbanística Municipal també poden qualificar sòl per a la construcció d'habitatges objecte d'altres mesures d'estímul de l'habitatge assequible", però caldria acotar que les altres mesures són establertes per la legislació corresponent.
Sense aquesta precisió la proposta aniria més enllà de les normes refoses.
La disposició addicional vuitena concretava aquest estàndard addicional en el 10 % del sostre destinat a ús residencial de nova implantació i tenia caràcter obligatori en els municipis de més de deu mil habitants i les capitals de comarca.
L'article 57.3 del Projecte recull substancialment aquesta previsió, i també un tercer supòsit en què la proporcionalitat esdevé obligatòria: "modificacions de Plans d'Ordenació Urbanística Municipal de qualsevol municipi que comportin un canvi en la classificació del sòl no urbanitzable".
Aquest supòsit deriva de la disposició transitòria segona, apartat tres, últim incís, de la Llei 2/2002, introduïda per la Llei 10/2004 (article 1).
El tercer paràgraf de l'article 57.3 del Projecte es correspon, amb la variació que s'indica, amb el segon paràgraf de l'article 57.3 de la Llei 2/2002.
Es preveu que les comissions territorials d'urbanisme, a proposta municipal, puguin disminuir els estàndards en els sectors amb densitats inferiors a 25 habitatges per hectàrea que, per llur tipologia, no siguin aptes per a la construcció d'habitatges protegits.
La variació que preveu el Text refós consisteix a estendre la possibilitat de disminució al segon estàndard, del 10 %, introduït per la Llei 10/2004, la qual no va preveure expressament aquesta eventualitat.
Ara bé, atès el caràcter addicional del segon estàndard i l'exigència d'intervenció de les administracions urbanística i municipal, la redacció d'aquesta darrer paràgraf de l'article 57.3 pot trobar aixopluc en l'apoderament per harmonitzar les legislacions refoses.
Suspensió de tramitacions i de llicències i termini de suspensió de tramitacions i llicencies.
Els articles 71 i 72 del Projecte de text refós es refereixen a la suspensió de tramitacions i llicències.
Són correlatius als articles 70, 71 i 72 de la Llei 2/2002, que no van ser modificats per la Llei 10/2004.
Els preceptes projectats inclouen algunes alteracions respecte de les normes vigents.
Així, en l'article 71.1 se suprimeix l'adjectiu "complementari" dels projectes d'urbanització i aquest canvi troba suport en la nova regulació d'aquest instrument de gestió urbanística introduïda per la Llei 10/2004 i, en concret, en la previsió de la disposició addicional primera, apartat dos, d'aquesta Llei En l'article 71.2 s'inclou una precisió de redacció.
A l'article 71.3 la consideració conjunta de la suspensió facultativa i preceptiva -a diferència de la Llei 2/2002 que dedicava un article separat per a cada supòsit comporta que l'exigència explícita de publicació de l'acord, que només es preveia per a la potestativa, s'estengui a la preceptiva, de la qual no hi havia una consideració expressa.
Ara bé, aquesta exigència de publicació no constitueix una innovació ja que, de fet, la legislació vigent, en lligar la suspensió preceptiva als acords d'aprovació inicial dels instruments urbanístics i a l'obertura de l'exposició al públic, implícitament establia també el tràmit de publicació per a la suspensió preceptiva de llicències.
L'article 72 projectat incorpora un segon incís en l'apartat primer: "si no s'ha adoptat cap acord de suspensió amb anterioritat a l'aprovació inicial de l'instrument de planejament, la suspensió regulada per l'apartat 2 de l'article 71 pot tenir una durada màxima de dos anys".
La legislació vigent -que és l'article 72 de la Llei 2/2002- preveu que la suspensió potestativa no pot durar més d'un any, i que el conjunt de potestativa i preceptiva no es pot estendre a més de dos anys.
No hi ha una regulació particular i separada del termini de la suspensió preceptiva.
Es pot considerar que la nova proposició constitueix un aclariment que se situa, d'altra banda, en la tradició de la legislació urbanística (en concret, l'article 42.4 del Decret legislatiu 1/1990 establia el termini de dos anys per a la suspensió preceptiva, si no havia hagut suspensió potestativa).
Article 78.- Competències de les comissions territorials d'urbanisme.
L'article 78 del Projecte recull la nova regulació introduïda per la Llei 10/2004, sobre les competències de les comissions territorials d'urbanisme.
L'única variació substancial es troba en l'enunciat de la lletra c) que especifica els plans especials urbanístics, l'aprovació dels quals correspon a les esmentades comissions.
En el text de la Llei 10/2004 s'identifiquen aquests plans especials, per remissió a les lletres a), b) i c) de l'article 67.1.
El Projecte hi afegeix la lletra f), que es refereix als plans especials urbanístics "amb vista a la implantació d'activitats vinculades a l'explotació de recursos naturals".
La Llei 2/2002 no aporta cap element per examinar la correcció de la proposta.
La Llei 10/2004 quan regula aquestes activitats extractives en el sòl no urbanitzable, que és el seu emplaçament normal -article 49.1, in fine-, remet per a la seva autorització a l'article 48, que preveu una doble alternativa:
a) procediment especial bifàsic amb intervenció de l'Ajuntament i de la Comissió Territorial d'Urbanisme; i b) Pla especial urbanístic.
Sembla clar que, atesa la transcendència supralocal de l'activitat, des del vessant merament urbanístic o territorial, el procediment d'aprovació d'aquests plans especials urbanístics ha de ser també en dues fases, municipal i autonòmica.
Raons de coherència abonen, doncs, la inclusió d'aquests tipus de plans especials urbanístics entre els instruments que han de ser aprovats definitivament per les comissions territorials d'urbanisme.
Ateses les característiques de la delegació legislativa es pot entendre que dóna cobertura a la redacció del Projecte.
Articles 81.4 i 83.6 i disposició transitòria sisena.
Tramitacions de plans directors urbanístics, i dels plans d'ordenació urbanística municipal i dels plans urbanístics derivats.
Els articles 81 i 83 del Projecte de text refós es corresponen amb els correlatius de la Llei 2/2002, que no van ser modificats per la Llei 10/2004.
Ara bé, aquesta va introduir una nova disposició transitòria de la Llei 2/2002, la desena, "amb l'objectiu d'integrar les consideracions ambientals en el planejament urbanístic" (article 4, primer paràgraf).
Aquesta nova disposició transitòria apareix com a sisena en el Projecte de text refós.
Per examinar la legalitat dels articles 81 i 83 del Projecte és imprescindible considerar abans aquesta disposició transitòria sisena.
La recepció de la disposició en qüestió en la refosa s'ha fet amb algunes alteracions.
En primer lloc, se li atorga el títol d'"avaluació ambiental dels plans urbanístics".
En segons lloc, es varia la referència a la modificació de la Llei -la Llei 2/2002- per l'esment de la Llei 10/2004.
En tercer lloc, es reordena el text de l'apartat 1, lletra c).
Totes aquestes variacions queden cobertes per la delegació legislativa.
Els canvis que el Projecte introdueix en els articles 81.4 i 83.6 tenen per objecte substituir, en el primer incís de cada precepte, la referència exclusiva al procediment d'avaluació de l'impacte ambiental per una referència oberta, que s'expressa amb la fórmula "algun tipus d'avaluació ambiental", expressió que és coherent amb la regulació introduïda per la Llei 10/2004 que constitueix la disposició transitòria sisena, ja esmentada, del Projecte de text refós.
Article 83.1.- Tramitació dels plans d'ordenació urbanística municipal i dels plans urbanístics derivats.
L'article 83.1 del Projecte introdueix la novetat que l'aprovació inicial i l'aprovació provisional dels plans urbanístics derivats que afecten el territori d'un únic municipi pertoquen, sens perjudici del que estableix l'apartat 3, a l'ajuntament corresponent.
Aquest darrer apartat es refereix al règim dels plans especials urbanístics, i estableix una regulació diferenciada.
La inclusió d'aquesta nova previsió, amb l'excepció esmentada, és perfectament coherent amb les previsions de l'article 79, que estableix les competències dels ajuntaments, als quals correspon l'aprovació definitiva dels plans parcials urbanístics (lletra a)), dels plans de millora urbana (lletra b) i c)), dels plans especials urbanístics ex article 67.1.d) (lletra d)) i dels plans parcials urbanístics de sectors d'urbanització prioritària (lletra e)).
Per tant, els correspon l'aprovació definitiva del planejament urbanístic derivat, amb l'excepció abans indicada.
Atès el caràcter trifàsic de la tramitació, és normal que en els supòsits que a les entitats locals els pertoqui la competència d'aprovació definitiva, els correspongui també l'aprovació inicial i provisional.
A més, el mateix article 83.1, en el segon incís, estableix, recollint la previsió del precepte d'igual numeració de la Llei 2/2002, que "en el cas dels plans urbanístics derivats en que la competència d'aprovació definitiva correspongui a l'ajuntament, es pot adoptar directament l'acord d'aprovació definitiva, un cop complert el tràmit d'informació pública, prescindint de l'aprovació provisional".
Es posa de manifest que el legislador ha previst, implícitament, que l'aprovació inicial i provisional dels plans urbanístics derivats, que han d'aprovar definitivament els ajuntaments corresponen també a aquests.
En conseqüència, la inclusió de l'article 83.1 del Projecte no implica una innovació contrària a l'ordenament i no excedeix els termes de la delegació legislativa.
Article 109.7.- Valoració del sòl i supòsits indemnitzatoris.
L'apartat 7 de l'article 109 del Projecte ha afegit l'expressió "es podrà sol·licitar" en la regulació que preveu el reintegrament de les taxes municipals en els supòsits de suspensió d'atorgament de llicències (article 71).
La regulació vigent, que és la continguda en l'article 109 de la Llei 2/2002 -no modificat per la Llei 10/2004- preveu que en els supòsits esmentats "es pot plantejar la indemnització del cost dels projectes i, si s'escau, el reintegrament [...]".
El text del Projecte preveu que en els esmentats supòsits "serà indemnitzable el cost dels projectes i, si s'escau, es podrà sol*licitar el reintegrament [...]".
Encara que és cert que la primera redacció esmentada no és prou clara i es pot interpretar, per raó de l'impersonal utilitzat que es refereix tant a la indemnització d'ofici com a instància de l'interessat, el Projecte, pel que fa al reintegrament de les taxes, sembla optar només per la segona alternativa amb trasllat a l'interessat de la corresponent càrrega.
Pel fet que es podria entendre que no comprèn el reintegrament d'ofici, el precepte projectat va més enllà de les comeses emparades per la delegació legislativa.
Article 112.- Polígons d'actuació urbanística.
L'article 112 del Projecte regula els polígons d'actuació urbanística, i aquest precepte és modificat per la Llei 10/2004.
En relació amb aquesta darrera regulació, es produeixen algunes variacions, ja que es fusionen l'apartat tercer i el segon incís de l'apartat cinquè.
En el primer es fa referència general al sòl urbà i s'indica que "els plans d'ordenació urbanística municipal i els programes d'actuació urbanística municipal poden delimitar polígons d'actuació no inclosos en sectors subjectes a un pla de millora urbana".
El segon precepte disposa que "En sòl urbà no consolidat, la delimitació de sectors de millora urbana o de polígons d'actuació urbanística no inclosos en aquells s'ha d'efectuar per mitjà del pla d'ordenació urbanística municipal o del programa d'actuació urbanística municipal".
La regulació del Projecte de text refós proposa una fórmula de compendi: "5.
En sòl urbà la delimitació de sectors subjectes a un pla de millora urbana o de polígons d'actuació urbanística no inclosos en aquells s'ha d'efectuar per mitjà del pla d'ordenació urbanística municipal o del programa d'actuació urbanística municipal sens perjudici del que estableix l'article 68.4".
Aquesta darrera excepció implica una simple remissió als límits per a l'adopció de plans de millora urbana, en la redacció de l'article 68 inclosa en la Llei 10/2004.
En sí mateixa no implica cap innovació.
Pel que fa al contingut substancial del precepte proposat, la nova regulació recull els dos preceptes que quedaran substituïts sense pèrdues de matisació significatives.
Per tant, es pot considerar que el precepte proposat no supera l'abast de la delegació.
Article 116.- Obligació de pagament de les despeses d'urbanització i mesures en cas d'incompliment.
L'article 116 del Projecte, a l'apartat 4, substitueix l'enunciat de l'objecte de l'obligació dels propietaris.
El text vigent, de la Llei 2/2002, que no fou modificat per la Llei 10/2004, disposa: "En les modalitats del sistema d'actuació per reparcel·lació, si s'incompleix l'obligació d'urbanitzar, o bé [...]".
El Projecte de text refós preveu: "En les modalitats del sistema d'actuació per reparcel·lació, si s'incompleix l'obligació de satisfer les quotes d'urbanització, o bé [...]".
Aquesta alteració es correspon millor amb les característiques precises de les modalitats del sistema de reparcel·lació, ja que, com disposa el primer apartat de l'article 116, en aquests supòsits "els propietaris tenen l'obligació de pagar les despeses d'urbanització [...]".
En conseqüència, es pot entendre que la proposta queda coberta per la delegació legislativa.
Article 120.1.a).- Criteris dels projectes de reparcel·lació.
L'article 120.1.a) del Projecte de text refós elimina la referència que en el precepte correlatiu de la Llei 2/2002 es feia a que els polígons discontinus ho eren "per raó de la inclusió de sistemes generals".
L'alteració troba suport en la nova redacció que la Llei 10/2004 ha donat als articles 44.1.b) i 112.
En el primer ha generalitzat l'admissió de "polígons discontinus" tant en sòl urbà com en sòl urbanitzable.
En el segon s'ha afegit: "Els polígons d'actuació urbanística poden ésser físicament discontinus".
En conseqüència, l'article projectat troba cobertura en la delegació legislativa.
Article 121.- Efectes de l'aprovació dels projectes de reparcel·lació.
La redacció de l'article 121 prevista en el Projecte de text refós inclou, en la lletra a), un canvi en el destinatari de la cessió de drets derivada de l'aprovació d'un projecte de reparcel·lació.
La regulació vigent, que és la Llei 2/2002, preveu "a) la cessió de dret al municipi en que s'actua en ple domini i lliure de càrregues, de tots els terrenys de cessió obligatòria [...]".
El Projecte, a la mateixa lletra a), preveu la cessió de dret al municipi en què s'actua "o, si escau, a l'administració urbanística actuant [...]".
S'alteren, doncs, els destinataris de les cessions, i aquesta alteració només és matisada per l'eventualitat amb què es formula l'ampliació d'ens públics receptors.
Ara bé, per assegurar la correcció del Projecte, caldria acotar aquesta ampliació segons els termes que la Llei 10/2004 ha establert sobre el règim de l'Administració actuant, règim que el Projecte de text refós recull en l'article 23.
En aquest sentit, caldria incorporar una remissió expressa a l'apartat 4 d'aquest darrer article.
Si no fos així, el precepte projectat no acompliria adequadament la delegació.
Article 124.- Iniciativa i obligacions en la modalitat de compensació bàsica.
L'article 124.1 del Projecte s'aparta de la regulació continguda a la Llei 2/2002, perquè preveu que executen a llur càrrec la urbanització en els termes i amb les condicions que siguin determinats pel planejament urbanístic, i suprimeix la possibilitat que aquests termes i condicions puguin establir-se, també, en l'acord d'aprovació del sistema de reparcel·lació.
El canvi troba l'aval de la més gran precisió en la separació entre instruments de planejament i procediments de gestió urbanística introduïda per la Llei 10/2004 i, en particular, en la reintroducció de la figura dels projectes d'urbanització regulats per l'article 69 bis d'aquesta Llei
Article 134.- Iniciativa del projecte de reparcel·lació.
L'article 134 regula la iniciativa en la formulació del projecte de modificació.
La regulació vigent en el precepte d'igual numeració de la Llei 2/2002, en la lletra c) de l'apartat primer, disposa que " pertoca de formular el projecte de reparcel·lació a [...] c) l'administració actuant, d'ofici o a instància o a proposta d'algun dels propietaris afectats, si [...]".
El Projecte de text refós suprimeix la referència segons la qual l'Administració actuant formula el Projecte "a instància" d'alguns dels propietaris afectats, de manera que només es preveu que actuï d'ofici o a proposta d'algun dels propietaris afectats.
Si entenem -fórmula àmpliament admesa per l'ordenament urbanístic que canalitzar la iniciativa privada- que en el supòsit d'instar l'actuació només cal realitzar una sol·licitud, mentre en el de proposta cal aportar un projecte, la supressió de la via de la simple instància -amb menys càrrega per als interessats- implicaria una innovació que no trobaria suport en els termes de la delegació.
Article 146.- Àmbit d'expropiació.
El projecte d'article 146, al primer apartat, introdueix una alteració respecte del correlatiu precepte de la Llei 2/2002, no modificat per la Llei 10/2004.
El text vigent preveu que la "delimitació de l'àmbit d'expropiació ha d'anar acompanyada d'una relació de propietaris i d'una descripció dels béns i drets afectats [...]".
La redacció proposada diu: "L'acord d'inici del procediment d'expropiació ha d'anar acompanyat d'una relació [...]".
En l'expedient es justifica el canvi en el fet que l'àmbit d'expropiació pot ser delimitat en el planejament urbanístic i que l'execució del planejament es pugui retardar anys, amb el consegüent desfasament de la titularitat i dels béns i dels drets.
Ara bé, l'alteració proposada pot contradir una regla essencial del procediment d'expropiació forçosa com és ara el de sotmetre a informació pública l'esmentada relació de drets i deures, com disposa, per exemple, l'article 18 de la Llei d'expropiació forçosa de 1954.
També se separa d'una constant de la legislació urbanística, de la qual és exponent l'article 186.1 del Decret legislatiu 1/1990, que en connectar la relació de béns i drets a la delimitació poligonal, assegurava el compliment del tràmit esmentat.
D'altra banda, en el mateix Text refós es manté a l'article 103 la relació entre l'aprovació de la delimitació poligonal i la necessitat d'ocupació que comporta la relació de drets i béns.
I cal recordar que, segons l'article 113 projectat, el procediment d'aprovació de la delimitació polígon inclou el tràmit d'informació pública.
En conseqüència, l'alteració no es pot considerar un simple aclariment, sinó que implica una innovació no coberta per la delegació legislativa.
Article 180.5.- Règim jurídic de les llicències urbanístiques.
El projecte d'article 180.5 s'aparta de la regulació vigent, que és l'establerta per la Llei 2/2002, ja que l'article 180 no ha estat modificat per la Llei 10/2004.
En efecte, segons la Llei 2/2002 "L'ordenació de volums, d'acord amb els paràmetres fixats pel planejament, pot concretar-se amb la llicència urbanística, sinó ha estat determinada pel planejament urbanístic o per la reparcel·lació.
El precepte proposat preveu que "[...] pot concretar-se amb la llicència urbanística si no ha estat determinada pel planejament urbanístic.
Se suprimeix, doncs, la referència segons la qual l'ordenació de volums pot haver estat determinada per la reparcel·lació.
Aquesta redacció diferent de la proposta troba suport en la nova redacció donada per la Llei 10/2004 als articles 58.3 i 65.2.d), que ha eliminat la possibilitat que la reparcel·lació concreti l'ordenació de volums, supòsit que havia previst, en canvi, com hem vist, la Llei 2/2002.
En conseqüència, es pot estimar que el projecte d'article 180.5 recull les alteracions introduïdes per la Llei 10/2004, pel que fa a la definició de l'ordenació de volums.
Règim especial del municipi de Barcelona.
La disposició addicional primera del Projecte recull, en un primer paràgraf, la disposició addicional segona de la Llei 2/2002, que no ha estat modificada per la Llei 10/2004, la qual estableix el següent: "L'Ajuntament de Barcelona i la Subcomissió d'Urbanisme del municipi de Barcelona tenen les competències urbanístiques que els atribueix la Llei 22/1998, de 30 de desembre, de la Carta municipal de Barcelona, les quals prevalen sobre les que determina aquesta Llei".
El Projecte de text refós inclou un segon paràgraf amb el redactat següent: "En el supòsit d'aprovació de plans que comportin modificació de zones verdes, espais lliures o equipaments esportius, s'ha d'aplicar l'article 95 d'aquesta Llei amb l'especialitat que l'aprovació definitiva correspon a la Subcomissió d'Urbanisme de Barcelona, d'acord amb l'article 66.5 de la Llei 22/1998, de la Carta Municipal de Barcelona, amb l'informe previ favorable de la Comissió d'Urbanisme de Catalunya, que pot donar lloc, si s'escau, a l'aplicació del què estableix l'article 95.3".
A part de la redundància que comporta la segona part del segon paràgraf, amb la descripció del règim particular de competències urbanístiques del municipi de Barcelona, ja salvat pel primer paràgraf, la principal qüestió que suscita el nou paràgraf previst en el Projecte és si es pot estendre al règim peculiar de competències urbanístiques del municipi de Barcelona, introduït per la Llei 22/1998, expressament exceptuar al primer paràgraf, un canvi en l'exercici d'aquestes competències urbanístiques, sense cap aval o suport exprés, amb rang de llei, ja que la Llei 10/2004 va ignorar totalment l'extensió que preveu el Projecte de text refós.
En tant que es posi l'èmfasi en la singularitat del règim urbanístic del municipi de Barcelona, expressament reconeguda en el primer paràgraf del Projecte, en recollir la disposició addicional segona de la Llei 2/2002, el segon paràgraf de la disposició addicional primera del Projecte de text refós conté una innovació no prevista en les normes refoses, i va més enllà de la delegació.
Reserves per a habitatge assequible i de protecció pública.
El Projecte de text refós afegeix una disposició addicional que no deriva expressament de cap precepte contingut en les lleis 2/2002 i 10/2004, si bé es refereix a qüestions explícites regulades per aquestes.
Com ja hem advertit en estudiar l'article 57.3 del Projecte, el joc conjunt de les dues lleis refoses porta a realitzar una doble reserva de sòl per habitatge protegit i assequible, i situa la primera, introduïda el 2002, per als règims de protecció oficial i, la segona, creada per la Llei 10/2004, per a habitatge objecte d'altres mesures de foment.
El precepte projectat especifica que aquesta última reserva correspon als habitatges de preu concertat, previstos en el Decret 454/2004, de 14 de desembre "o les tipologies equivalents que pugui establir qualsevol altra normativa en matèria d'habitatge.
També estableix que per a la reserva introduïda per la Llei 2/2002 computen "únicament els habitatges de protecció oficial de règim ordinari i de règim especial [...] o les tipologies equivalents que pugui establir qualsevol altra normativa en matèria d'habitatge".
Es pot comprovar que es tracta d'un precepte que manté oberta la identificació del tipus d'habitatge protegit i, consegüentment, és relativa la seva funció d'aclariment.
Precisament aquesta característica posa de manifest el caràcter complementari de l'ordenació d'aquest aspecte, més propi de les normes reglamentàries que han de desplegar la Llei refosa.
Hi ha una segona qüestió a considerar i és la possible congelació de rang d'una distinció establerta per norma reglamentària -com és el Decret 454/2004 esmentat- i la incorporació al text refós d'un precepte reglamentari, operació que no troba cobertura en la delegació legislativa, tal com ha assenyalat la jurisprudència constitucional.
Per tant, la Comissió entén incorrecte incloure de la disposició addicional tercera.
La disposició addicional 4a del Projecte es correspon amb la disposició addicional 3a de la Llei 2/2002, si bé la nova redacció conté algunes alteracions respecte del text a refondre.
La primera és intranscendent ja que substitueix l'expressió "han de" per "tenen l'obligació".
La segona alteració consisteix en la supressió del termini d'un any atorgat per la Llei 2/2002 per a la formulació i tramitació del pla d'ordenació urbanística municipal.
El temps transcorregut des de l'entrada en vigor de la Llei esmentada justifica la supressió.
La tercera alteració es concreta en l'addició d'una frase que precisa la possible subrogació de l'Administració urbanística en la formulació del pla d'ordenació urbanística municipal i en la seva tramitació.
Encara que es podria opinar que la previsió no era imprescindible, en tot cas és perfectament coherent i es desprèn de les lleis refoses i, per tant, es pot entendre que està perfectament coberta per la delegació legislativa.
Patrimonis municipals de sòl i d'habitatge.
Aquesta disposició addicional desena del Projecte recull el text de la disposició addicional novena de la Llei 10/2004, que va venir a substituir la disposició addicional sisena de la Llei 2/2002.
La nova redacció del Projecte reprodueix la de la Llei refosa amb dues variacions.
La primera, es limita a identificar que el termini per a la separació de patrimonis municipals de sòl i habitatge compta des de l'entrada en vigor de la Llei 10/2004.
La segona, precisa que han de constituir un dipòsit específic per a ingressar-hi els fons obtinguts mitjançant patrimoni separat, condició que es desprèn fàcilment de la finalitat de la norma refosa.
Per tant, es pot afirmar que la disposició addicional desena està coberta per la delegació legislativa.
La disposició transitòria primera del Projecte té dos apartats: el primer, es refereix al sòl urbà; el segon, al sòl urbanitzable.
Es correspon amb la disposició transitòria primera de la Llei 2/2002, segons la redacció introduïda per la Llei 10/2004.
L'encapçalament de la disposició posa en relleu la seva finalitat, que és establir regles per a fer possible que el règim urbanístic del sòl establert per la Llei sigui aplicable des del moment de la seva entrada en vigor.
L'apartat primer de la disposició transitòria primera projectada es refereix al sòl urbà i estableix tres regles.
La primera, assenyala criteris per atribuir les condicions de sòl urbà consolidat i no consolidat.
Respecte del primer es repeteix textualment la proposició correlativa de la norma a refondre.
Pel que fa al sòl urbà no consolidat la proposta conté dos canvis: 1) Se substitueix l'expressió "mentre no es produeixi l'adaptació a aquesta Llei del planejament general vigent", per "planejament aprovat d'acord amb la normativa anterior a la Llei 2/2002".
Es tracta de dues perspectives diferents d'un mateix fet ja que si no hi ha l'adaptació -exigida per la Llei 2/2002- és que ens trobem davant de planejament aprovat d'acord amb la normativa anterior; 2) d'altra banda, s'ha afegit una remissió a l'article 44.2 per al supòsit en què la condició de sòl urbà no consolidat vagi lligada a l'obligació de cedir terrenys per a carrers o vies, remissió que no constitueix cap innovació.
La segona regla -a la lletra b)- reprodueix la correlativa del precepte introduït per la Llei 10/2004, amb tres variacions.
La primera consisteix en substituir la identificació del planejament general que dóna lloc a aquest precepte transitori, de manera que l'expressió "aprovat definitivament abans de l'entrada en vigor de la modificació" canvia per "no adaptat a les determinacions".
Els supòsits no són completament idèntics, ja que, d'acord amb la disposició transitòria tercera de la Llei 2/2002, els projectes de planejament general en tramitació en el moment de l'entrada en vigor d'aquella s'han d'adaptar a les seves determinacions si encara no ha estat lliurat l'expedient complet a l'òrgan competent per a cordar-ne l'aprovació definitiva.
Per tant, poden existir plans aprovats definitivament després de l'entrada en vigor de la Llei i no adaptats a aquesta.
I el mateix passa amb les modificacions del planejament.
Ara bé, l'expressió més omnicomprensiva del Projecte és coherent amb la proposició d'encapçalament, segons la qual el nou règim urbanístic del sòl s'aplica immediatament i les regles estudiades volen facilitar-ho.
Seria incoherent deixar al marge un supòsit concret i específic com és el dels Plans aprovats definitivament després de la vigència de la Llei però no adaptats a aquesta.
Es tracta d'una alteració coberta per la delegació legislativa.
La segona variació és de mera nomenclatura urbanística.
La tercera es refereix a la referència temporal d'una norma substituint l'expressió "aprovat inicialment a l'entrada en vigor de la modificació d'aquesta Llei" per "aprovat inicialment abans de l'entrada en vigor de la Llei 10/2004".
A la regla tercera -lletra c)- hi ha en el precepte projectat una simple alteració en ordre d'un enunciat.
Pel que fa al segon apartat, el Projecte de text refós introdueix petites precisions o aclariments.
Així, especifica que les regles temporals es plantegen en relació amb el planejament general, aprovat d'acord amb la normativa anterior a la Llei 2/2002, cosa lògica perquè a partir de la vigència d'aquesta ja s'havia d'aplicar la nova regulació del règim urbanístic del sòl.
Aquesta premissa de l'encapçalament de l'apartat es reitera a la lletra b).
Les altres variacions són merament gramaticals.
En tot cas, l'apartat segon projectat no planteja cap interrogant.
Adaptació al planejament urbanístic general i reserves de sòl per a habitatges assequibles i de protecció pública.
La disposició transitòria segona del Projecte de Text refós es correspon a la correlativa de la Llei 2/2002, segons la redacció introduïda per la Llei 10/2004.
L'apartat segon conté alteracions derivades de la sistematització feta per la refosa.
L'apartat tercer conté diverses alteracions respecte dels textos a refondre.
D'una banda, hi ha canvis que deriven de la integració en l'article 57 de la disposició addicional vuitena, amb els efectes de redacció consegüents.
També en l'incís final hi ha alteracions no significatives d'ordre d'exposició.
A l'inici hi ha variacions en la identificació del planejament sense transcendència.
La darrera alteració a comentar és l'addició del concepte d'habitatge assequible al costat del de protecció pública.
Ara bé, és un esment perfectament coherent amb la inclusió del nou concepte a la Llei 10/2004.
Disposició transitòria tercera.
Règim aplicable al planejament urbanístic general en tràmit.
La disposició transitòria tercera del Projecte de text refós es correspon amb la disposició transitòria tercera de la Llei 2/2002, si bé inclou determinades variacions.
L'apartat primer inclou dos tipus de modificacions.
D'una banda, alteracions derivades del mateix contingut de la legislació urbanística vigent o d'identificació de la norma de referència.
Així, se suprimeix la referència als projectes de delimitació de sòl urbà, figura que ha desaparegut o s'especifica que la norma de referència és la Llei 10/2004.
D'altra banda, s'afegeix un incís nou segons el qual: "Això no obstant, tot i que l'expedient complet hagués estat lliurat en aquella data [que és el criteri decisori per aplicar el règim de transitorietat], els projectes de planejament urbanístic general no resolts definitivament a l'entrada en vigor d'aquesta Llei [el Text refós] s'han d'adaptar al que disposen els articles 43, 57.3 i 59.1.h, i els és d'aplicació el què estableixen les disposicions transitòries sisena i desena".
La viabilitat de la inclusió d'aquest precepte està lligada al suport que puguin donar-li els articles i les disposicions esmentades.
Si no fos així, d'una manera total o parcial estaríem davant una innovació no emparada per la delegació legislativa.
Es tracta de verificar si d'aquelles normes específicament enumerades se'n desprèn l'aplicació al planejament en tràmit, ja que precisament la primera part de l'apartat primer de la disposició projectada, que és la que substancialment reflecteix la norma correlativa de la Llei 2/2002, té per finalitat excloure l'aplicació de la nova regulació respecte dels projectes de plans d'ordenació urbanística municipal que han culminat la fase municipal de la tramitació i, a més, s'ha presentat davant l'Administració urbanística, amb l'exigència que s'hagi lliurat l'expedient complert.
Del contingut dels articles 43, 57.3 i 59.1.h) -i, en particular, de les normes de les lleis a refondre en què tenen origen- no se'n desprèn cap indicació que comporti enervar la previsió del règim transitori que la mateixa Llei ha establert.
Quant a la disposició transitòria sisena, que es correspon amb la disposició transitòria desena de la Llei 2/2002, segons la redacció introduïda per la Llei 10/2004, del seu contingut no es desprèn un règim de transitorietat que comporti una alteració d'aquell establert en la disposició transitòria tercera, primer apartat, ja que la regulació temporal es planteja en relació amb la transposició de la Directiva 2001/42 CE, i no en relació amb els diversos estadis en què es pot trobar el planejament urbanístic davant la modificació de la legislació.
Això no obstant, atès el llarg retard que pateix la transposició, podria permetre entendre una aplicació directa del dret comunitari.
En tot cas, de la legislació que es refon no es desprèn que la regulació ambiental transitòria continguda en la disposició transitòria sisena és d'aplicació al planejament urbanístic que no s'ha d'adaptar a la Llei 10/2004.
Diferent és el cas de la disposició transitòria desena, que es correspon amb la disposició transitòria cinquena de la Llei 2/2002, segons la redacció introduïda per la Llei 10/2004, sobre "sistemes i modalitats d'actuació urbanística" ja que se situa en un nivell diferent: no és planejament, sinó execució d'aquest.
S'esmenti o no en la disposició transitòria tercera, apartat primer, la desena s'aplicarà, segons les pautes que preveu en l'execució dels plans no adaptats -aquest és el seu objecte-, entre els quals es troben els al·ludits a la disposició que hem examinat.
En conseqüència, la previsió de limitació del dret temporal continguda a la nova redacció de l'apartat primer de la disposició transitòria tercera amb l'establiment de nous requeriments al planejament en tràmit, no té cobertura en la delegació legislativa.
L'apartat segon conté certes alteracions respecte del text a refondre que és -recordem-ho- el de la Llei 2/2002.
Aquest és relativament senzill: les modificacions de planejament i delimitacions es tramiten i s'aproven, si l'aprovació inicial és anterior a la vigència de la Llei 2/2002, segons la normativa anterior.
En els altres casos, es tramiten i s'aproven com a pla d'ordenació urbanística municipal.
El Projecte de text refós té un contingut més complex, ja que inclou una doble transitorietat en raó de les dues lleis que refon, a la vegada que reformula algun aspecte.
Amb aquestes finalitats, especifica que l'objecte de la regulació aplicable no és la "tramitació" i "aprovació", sinó els aspectes formals i substancials, expressió implícita en la norma a refondre, i més clara.
En segon lloc, preveu, a partir de fixar el punt de referència en el moment de l'aprovació inicial que la normativa aplicable sigui la legislació anterior a la Llei 2/2002, aquesta Llei 2/2002 o la Llei 10/2004.
Es pot considerar que aquesta formulació se situa en el marc de la delegació legislativa.
Ara bé, el Projecte inclou un nou supòsit que convé examinar: "Això no obstant, a les modificacions aprovades inicialment abans de l'entrada en vigor de la Llei 10/2004, si no han estat resoltes definitivament a l'entrada en vigor d'aquesta Llei [el Text refós] els és d'aplicació el que estableixen les disposicions transitòries primera, segona, sisena, vuitena i desena".
Hem de recordar que la Llei 10/2004 no va incloure, sobre aquesta qüestió, cap norma de dret temporal, i respectava, sense alteració, la de la Llei 2/2002, que assumia el criteri de la normativa aplicable en el moment de l'aprovació inicial.
Aquest criteri també es recull, com és lògic, en el Projecte de text refós.
Caldrà verificar si l'excepció a aquest criteri troba suport en les disposicions que s'esmenten com a aplicables, sempre que derivin de la legislació vigent, ja que en les lleis que es refonen no hi ha una excepció genèrica com la que es vol introduir.
La disposició transitòria primera conté regles per a l'aplicació immediata del règim urbanístic del sòl al planejament no adaptat.
No hi ha cap obstacle perquè s'apliqui al supòsit previst amb l'advertiment expressat quan ha estat examinada aquesta disposició transitòria primera (fonament jurídic XXXIV).
En tot cas, s'aplicaria igualment, s'esmenti o no, com s'aplica, si correspon als altres supòsits no exceptuats.
El mateix es pot dir de la disposició transitòria segona.
També es remeten a allò que s'ha dit abans en relació amb les disposicions transitòries sisena i desena en aquest mateix fonament.
Pel que fa a l'esment de la disposició transitòria vuitena, es pot dir que és un simple recordatori.
En definitiva, ens trobem davant d'una norma amb finalitat d'aclariment, però, en fer-ho com a excepció, pot comportar confusió, ja que les disposicions s'apliquen també, sempre que correspongui, als altres supòsits no exceptuats.
Finalment, en l'apartat segon es preveu la situació dels projectes de modificació de planejament urbanístic general i de delimitacions de sòl urbà aprovats inicialment després de l'entrada en vigor de la Llei 10/2004, els quals es regulen per les determinacions establertes per aquesta Llei i els són d'aplicació les disposicions transitòries primera, segona, apartat 3, sisena i vuitena.
Ens remeten a les consideracions anteriors.
L'apartat tercer inclou una precisió "aprovat definitivament d'acord amb la normativa anterior a la Llei 2/2002" per identificar el planejament general objecte de modificació.
Disposició transitòria cinquena.
Figures de planejament derivat i instruments de gestió.
La disposició transitòria cinquena del Projecte de text refós es correspon amb les disposicions transitòries vuitena de la Llei 2/2002 i segona de la Llei 10/2004.
A més, l'apartat segon recull l'apartat quart de la disposició transitòria segona de la Llei 2/2002 en la redacció introduïda per la Llei 10/2004.
L'apartat primer recull l'apartat primer de la disposició transitòria vuitena de la Llei 2/2002 i segueix el criteri discriminador de l'aprovació inicial en relació amb la vigència de la Llei 10/2004, a fi que les figures de planejament derivat i els instruments de gestió es regeixin per la normativa anterior o per la nova.
Ara bé, en el Projecte de text refós s'inclou, de nou, una excepció que recorda l'aplicació de determinades disposicions transitòries, la validesa del qual ho és si aquestes són aplicables.
Si això no fos així, la referència seria incorrecta.
D'altra banda, la finalitat de l'aclariment és inconsistent, i més aviat pot crear confusió, ja que, per exemple, l'apartat tercer de la mateixa disposició transitòria cinquena no solament s'aplica a les figures i els instruments que es vol exceptuar sinó a tots els no adaptats.
L'apartat segon recull, com s'ha dit, l'apartat quart de la disposició transitòria segona de la Llei 2/2002, sense cap altra alteració significativa que la inclusió de la referència a l'habitatge assequible que es justifica en la sistematització del text.
L'apartat tercer recull la disposició transitòria segona de la Llei 10/2004, amb la simple variació de l'expressió "no adaptat a la Llei 2/2002" per "aprovat d'acord amb la normativa anterior", la qual està justificada per acollir les diverses possibilitats de manca d'adaptació.
Cal recordar que l'apartat segon de la disposició transitòria vuitena de la Llei 2/2002 ha passat a la disposició transitòria catorzena del Projecte.
Sol·licituds d'autoritzacions d'usos i d'obres en sòl no urbanitzable i en sòl urbanitzable no delimitat i d'usos i obres provisionals.
La disposició transitòria onzena del Projecte de text refós es correspon amb la disposició transitòria sisena de la Llei 2/2002.
La disposició transitòria onzena del Projecte, respecte de la disposició transitòria sisena de la Llei 2/2002, conté variacions en la dada de referència per establir els règims transitoris.
La Llei 2/2002 només preveia la regulació temporal segons la seva vigència.
El Projecte de text refós ha d'incorporar la doble temporalitat de l'existència de les lleis 2/2002 i 10/2004.
Amb congruència amb aquest fet, la disposició transitòria projectada preveu que el punt de referència sigui la Llei 10/2004, de manera que, respecte de les sol·licituds anteriors s'aplicaria la normativa vigent en aquell moment, i les noves sol·licituds presentades després de l'entrada en vigor de la Llei 10/2004 s'han de regir per aquesta.
El plantejament és correcte i se situa en el marc de la delegació legislativa.
També es precisa l'aplicació, per a un supòsit específic, de parcel·lacions rústiques.
Disposició transitòria tretzena.
Expedients de protecció de la legalitat urbanística.
La disposició transitòria tretzena del Projecte es correspon amb la disposició transitòria setena de la Llei 2/2002.
Els dos apartats reprodueixen la legislació vigent amb l'única variació en la denominació de determinats expedients com de "restauració de la realitat física alterada de l'ordre jurídic vulnerat" en lloc de "mesures de reposició".
Aquesta variació està coberta per la delegació legislativa.
Autorització per modificar les reserves per a habitatges assequibles i de protecció pública.
La disposició final tercera del Projecte recull la disposició final tercera de la Llei 2/2002 amb una petita alteració prou significativa.
En la Llei 2/2002, aquesta disposició autoritzava el Govern per modificar el percentatge de la reserva fixada per l'article 57.3 amb caràcter diferencial per a diferents àmbits homogenis, i també per modificar la densitat determinada pel mateix precepte.
En el Projecte de text refós, la referència a la reserva fixada en l'article 57.3 es fa en plural.
De fet, com a conseqüència de la Llei 10/2004, en l'article 57.3 del Projecte de text refós no hi ha un percentatge de reserva per a habitatges, sinó que se n'inclouen dos.
En efecte, l'article 1 de la Llei 10/2004 va incloure una nova disposició addicional vuitena de la Llei 2/2002, que va establir un nou percentatge de reserva per habitatge, addicional al ja previst per l'article 57.3 de la Llei 2/2002.
En concret, es disposa que "en el cas que la legislació en matèria d'habitatge estableixi noves mesures d'estímul de l'habitatge assequible, els plans d'ordenació urbanística municipal que s'aprovin a partir de l'entrada en vigor poden reservar, a més del 20 % que estableix l'article 57.3, un mínim del 10 % del sostre destinat a ús residencial de nova implantació, tant en sòl urbà com en sòl urbanitzable, per a la construcció d'habitatges objecte d'aquestes noves mesures.
Aquesta reserva mínima del 10 % és obligatòria en els municipis de més de deu mil habitants i les capitals de comarca".
El Projecte de text refós ha integrat la formulació d'aquesta disposició addicional vuitena en la nova redacció de l'article 57.3 i, paral·lelament, ha ampliat l'abast de l'autorització al Govern per modificar els percentatges de reserva que s'expressa en passar d'al·ludir "la reserva", en singular, a "les reserves", en plural.
Ara bé, la Llei 10/2004 va incloure la nova reserva addicional, però no va disposar l'ampliació de l'objecte de l'autorització al Govern per alterar la reserva, fet que planteja si, a l'empara de la delegació legislativa que ha de fer el Govern, hi cap una ampliació de facultats que impliqui una certa innovació.
Desplegament de la Llei d'urbanisme.
La disposició final novena del Projecte recull la disposició final segona de la Llei 10/2004, sense cap altra alteració que la referència expressa correcta que el termini s'ha de comptar des de l'entrada en vigor de la Llei esmentada.
Cal plantejar-se, però, si el Projecte de refosa ha de tenir en compte l'autorització per al desplegament normatiu, continguda en la disposició final novena de la Llei 2/2002, ja que aquesta assenyalava uns objectius.
En concret, s'establia que el desplegament havia de garantir: "a) L'operativitat dels principis generals de l'actuació urbanística; b) El funcionament coordinat, àgil i eficaç de les administracions amb competències urbanístiques, i c) La implantació de les determinacions sobre règim del sòl, planejament i gestió urbanístics, instruments de política de sòl i habitatge, intervenció en l'edificació i l'ús del sòl i protecció de la legalitat urbanística."
Es pot qüestionar si la disposició sobre el mateix aspecte ordinamental de la Llei 10/2004 ha derogat de fet aquesta norma de la Llei 2/2002, ja que l'abast de la Llei 10/2004 és molt més limitat.
Ara bé, l'autorització al Govern per dur a terme el desplegament es refereix a la Llei d'urbanisme, i és de fet, per elaborar el Text refós de la legislació urbanística, dada que atorga a l'apoderament una amplitud similar a la prevista per la Llei 2/2002.
En conseqüència, la disposició projectada troba suport en la delegació legislativa.
Així mateix, al marge de les modificacions esmentades en els fonaments jurídics anteriors, en el text del Projecte de decret legislatiu sotmès a dictamen s'han deixat d'incorporar una sèrie de disposicions, bé de la Llei 2/2002, bé de les que s'hi van incorporar amb motiu de la modificació efectuada per la Llei 10/2004, o bé de les de la Llei 10/2004.
Les disposicions que han estat objecte de supressió són:
S'ha eliminat el primer apartat, el qual feia referència a la denominació de les Comissions Territorials d'Urbanisme.
La denominació esmentada ja es troba recollida en els articles 16.c) i 18 de l'articulat del text i resta vigent i de plena aplicació des de l'entrada en vigor de la Llei 2/2002.
El segon apartat s'ha reubicat en la disposició final vuitena del Projecte de text refós.
Aquesta disposició fou introduïda per l'article 1 de la Llei 10/2004.
El contingut ha passat a formar part de l'article 57.3, el qual ha estat objecte de diverses consideracions en el fonament jurídic XVI d'aquest Dictamen.
Aquesta disposició transitòria feia referència al fet que, mentre no s'aprovés "el desplegament reglamentari d'aquesta Llei [es refereix a la Llei 2/2002] continuarien en vigor les disposicions reglamentàries aprovades en tot allò que no s'hi oposi, no la contradigui ni hi resultin incompatibles".
Aquest desplegament reglamentari es realitzà, però només en part, mitjançant l'aprovació del Decret 287/2003, de 4 de novembre, pel qual s'aprova el Reglament parcial de la Llei 2/2002.
Aquesta disposició final recollia dos mandats específics al Govern per a l'any 2002.
El primer és en relació amb la presentació d'un projecte de llei de modificació de la Llei d'habitatge i el segon respecte de l'elaboració de diverses actuacions en matèria de barris i àrees urbanes que necessitaven d'una atenció especial.
El primer mandat es va acomplir amb la presentació d'un Projecte de llei de l'habitatge, per part del Govern, que fou admès a tràmit per la Mesa del Parlament el 14 d'abril de 2003, però que decaigué el 23 de setembre de 2003 per l'acabament de la VI legislatura.
En relació amb el segon mandat, en l'apartat I, últim paràgraf, de l'exposició de motius de la Llei 2/2004, de 4 de juny, de millora de barris, àrees urbanes i viles que requereixen una atenció especial, es fa referència expressa a la disposició final vuitena esmentada objecte de supressió.
Aquesta disposició autoritzava el Govern a aprovar per decret la taula de vigències de la legislació urbanística, la qual s'aprovà mitjançant el Decret 166/2002, d'11 de juny.
Disposicions finals onzena i dotzena.
Aquestes dues disposicions feien referència, respectivament, a la derogació del Decret legislatiu 1/1990 i a l'entrada en vigor de la Llei 2/2002.
Les disposicions d'aquest precepte han estat incorporades al text sotmès a dictamen.
En concret, l'apartat primer s'ha incorporat als articles 128.4, 142, 202 i 205; la substitució a què fa referència l'apartat segon s'ha realitzat en els articles 71.1, 103.1, 135.3 i 141.2 i en la disposició final cinquena.
Finalment, l'apartat tercer s'ha incorporat a l'article 66.1.b) del text del Projecte.
Es referia d'una manera genèrica a la derogació de les disposicions legals i reglamentàries que s'oposaven a la Llei 10/2004.
Cal entendre, doncs, que la disposició derogatòria del Text refós deixa sense eficàcia aquesta disposició.
Disposicions finals primera i tercera.
El Projecte de decret legislatiu elaborat dóna compliment a l'autorització al Govern que es contenia en la disposició final primera.
I, pel que fa a la disposició final tercera, deixa de tenir sentit, atès que preveia l'entrada en vigor de la Llei 10/2004.
Cap de les anteriors supressions no es pot entendre que s'extralimiti del contingut de la delegació legislativa al Govern, llevat de la relativa a la disposició transitòria novena, ja que el desplegament reglamentari fou només parcial i, per tant, s'hauria de recollir un règim de transitorietat perquè el Govern no acompleixi totalment el mandat de la disposició final novena del text refós.
Un cop considerades les observacions que es formulen en el cos del dictamen i, en particular, les contingudes en els fonaments jurídics VI, apartat A, punt 5, i X, apartat B, i tingudes en compte les contingudes en els fonaments jurídics XVI (relatiu a l'article 57.3, paràgraf segon), XXI, XXV, XXVII, XXVIII, XXX, XXXI, XXXVI (pel que fa a la disposició transitòria tercera, apartat primer), XL i XLII (pel que fa a la supressió de la disposició transitòria novena), que tenen el caràcter d'essencial, es pot elevar al Govern, per a l'aprovació, el Projecte de decret legislatiu pel qual s'aprova el Text refós de la Llei d'urbanisme.