projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El 9 de juliol es va commemorar el 25è aniversari de la Llei d'ordenació sanitària de Catalunya (LOSC), aprovada l'any 1990.
Aquesta normativa, pionera a l'Estat espanyol, configura el nostre sistema de salut a partir d'un model públic, centrat en l'atenció a les persones, que respon a la realitat del nostre territori i a la seva història sanitària.
La LOSC defineix el manteniment i la millora de la salut de la població com a objectiu fonamental del sistema sanitari català i per assegurar-ne el compliment dissenya l'estructura i el funcionament del model a partir d'un conjunt de principis fonamentals, com ara l'accessibilitat universal, l'equitat, l'eficàcia i l'eficiència.
La normativa regula la creació del Servei Català de la Salut, un ens públic configurat per tots els centres, els serveis i els establiments sanitaris públics i de cobertura pública de Catalunya, i promou el naixement del Pla de salut, l'instrument principal de planificació sanitària.
Les característiques principals de la LOSC són:
• La gestió professionalitzada.
És un dels elements innovadors que introdueix la llei i que la diferencien notablement de les normatives de creació dels serveis de salut de la resta de comunitats autònomes.
Fa referència a la diversitat de fórmules de gestió −directa, indirecta o compartida− que el Servei Català de la Salut pot emprar per gestionar i administrar els serveis i les prestacions del sistema sanitari públic.
El Servei Català de la Salut s'estructura a través de les regions sanitàries, demarcacions territorials desconcentrades que es delimiten a partir de criteris geogràfics, socioeconòmics i demogràfics, entre d'altres, i que es doten d'un ampli ventall de competències pròpies.
Les regions sanitàries s'ordenen en sectors sanitaris, òrgans igualment desconcentrats, que desenvolupen les activitats de prevenció de la malaltia, promoció de la salut, salut pública, i l'assistència sanitària i sociosanitària en el seu nivell d'atenció primària.
A la vegada, els sectors sanitaris estan formats per un conjunt d' àrees bàsiques de salut, unitats territorials on es presta l'atenció primària de salut d'accés directe de la població, principalment per mitjà del centre d'atenció primària.
La participació de la societat civil en la presa de decisions s'articula mitjançant el Consell de Salut de Catalunya i els consells de participació territorial de salut, on tenen representació les entitats locals, els usuaris i els proveïdors de serveis sanitaris, els sindicats, les organitzacions empresarials i les corporacions professionals.
25 anys després de l'aprovació de la LOSC, el sistema sanitari català esdevé un model d'excel·lència que ha demostrat la seva solvència al llarg del temps, gràcies a l'esforç, la implicació i el compromís de tots els agents que hi intervenen (gestors, usuaris i professionals).
En aquesta pàgina es publicarà, quan n'hi hagi, la informació relativa a les resolucions dels recursos especials, de les qüestions de nul·litat i de les resolucions judicials definitives en matèria de contractació en l'àmbit del Departament de Salut.
Font de les dades: Subdirecció de Recursos Econòmics i Contractació.
De conformitat amb el que disposa l'article 8.g) de la Llei 19/2013, de 9 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, el Departament de Salut dona publicitat activa a un extracte de les resolucions d'autorització de compatibilitat dictades en relació amb els professionals del sector públic Salut, a partir del dia 10/12/2014, data d'entrada en vigor de la Llei 19/2013, de 9 de desembre.
Aquest extracte conté el nom i cognoms de l'empleat/ada públic/a, el lloc de treball ocupat (lloc principal), la data de la resolució d'autorització i un breu detall de l'activitat o activitats públiques i/o privades que compatibilitza.
Aquesta informació serà actualitzada periòdicament, sens perjudici de l'exercici, per part de la persona interessada, drets d'accés, rectificació, supressió, oposició al tractament, portabilitat i sol·licitud de limitació que preveu la normativa reguladora en matèria de protecció de dades de caràcter personal.
Autoritzacions de compatibilitat
La Fundació TIC Salut i Social és un organisme del Departament de Salut que treballa per impulsar el desenvolupament i la utilització de les TIC i el treball en xarxa en l'àmbit de la salut, fa d'observatori de noves tendències, innovació i seguiment d'iniciatives emergents, i ofereix serveis de normalització i homologació de productes.
La implantació de les TIC en salut ja és imparable i es visualitza com un dels elements més transformadors de la salut del futur.
El fet que la salut a Catalunya inclogui el 100% de la ciutadania dins d'un marc de cobertura universal i pública, conjuntament amb la implicació d'una gran diversitat d'agents, organitzacions proveïdores i indústries subsidiàries, posa el sector salut en una excel·lent situació per actuar com a innovador i dinamitzador econòmic del sector de les noves tecnologies.
El Servei Català de la Salut (CatSalut) és l'entitat que garanteix l'atenció sanitària de cobertura pública a tots els ciutadans i ciutadanes de Catalunya.
Va néixer l'any 1991 com a entitat de planificació, avaluació i finançament dels serveis i prestacions, dins dels àmbits de l'assistència sanitària i sociosanitària.
Per donar compliment al seu objectiu principal de garantir l'assistència de cobertura pública i de qualitat a tots els ciutadans de Catalunya desenvolupa la funció de compra dels serveis sanitaris a les diverses entitats proveïdores, en funció de les necessitats de salut de la població que defineix el Departament de Salut i, també, avalua la satisfacció de la ciutadania amb els serveis prestats.
Així mateix, garanteix les prestacions sanitàries per tal que els recursos sanitaris, econòmics i humans estiguin al servei dels ciutadans amb uns criteris d'equitat, qualitat i eficiència.
Són finalitats del Servei Català de la Salut:
L' Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya (AQuAS) és una entitat de dret públic adscrita al Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya que actua al servei de les polítiques públiques i està sotmesa a l'ordenament jurídic privat.
L'AQuAS té la missió de generar coneixement rellevant mitjançant l'avaluació i l'anàlisi de dades per a la presa de decisions amb la finalitat de contribuir a la millora de la salut de la ciutadania i la sostenibilitat del sistema de salut de Catalunya.
La missió de l'AQuAS es materialitza en diversos àmbits d'actuació recollits en el seu Pla estratègic 2017-2020 com són:
El Departament de la Salut és el principal òrgan administratiu de la Generalitat de Catalunya, en la presa de decisions sanitàries.
En matèria de sanitat i salut pública, li correspon la competència exclusiva sobre l'organització, el funcionament intern, l'avaluació, la inspecció i el control de centres, serveis i establiments sanitaris i, tanmateix, participa en la planificació i la coordinació estatal en aquesta matèria.
També li correspon la competència executiva de la legislació estatal en matèria de productes farmacèutics i l'ordenació farmacèutica.
Així mateix, té competències en els àmbits següents:
Les funcions que abans exercia l'Institut d'Estudis de la Salut (IES), que des de l'1 de gener de 2014 ja és un ens extingit, s'assumeixes des de l'àmbit de les professions sanitàries a la Direcció General de Planificació i Recerca en Salut, tal i com preveu el Decret 56/2013, de reestructuració del Departament de Salut, de 22 de gener.
El Departament de Salut, en l'exercici de les seves competències té adscrits diverses entitats i organismes que desenvolupen les funcions abans descrites.
Podeu consultar l'organigrama amb les funcions i els responsables les entitats i organismes que el Departament té adscrits i que són els següents:
Una de les prioritats actuals del Departament de Salut és aconseguir un sistema nacional de salut més proper, que sigui capaç de conèixer les necessitats percebudes i les prioritats de la ciutadania i que hi doni resposta comptant amb la seva participació; en definitiva, es tracta de construir un sistema en què la persona sigui al centre i que en sigui conscient.
És per aquest motiu que la participació ha estat identificada, des de l'inici de la legislatura 2016, com un dels nou principis del model de salut català, juntament amb el seu caràcter universal, equitatiu, públic, de qualitat, vinculat a la recerca i a la innovació, transparent i sostenible.
Per fer-ho realitat, el Pla de salut de Catalunya 2016-2020 inclou com a àrea prioritària el desenvolupament d'estratègies per garantir la participació de les persones en l'àmbit de la salut.
També en aquesta línia, s'ha definit un marc de participació ciutadana en salut, fruit d'un procés de reflexió rigorós i col·laboratiu, liderat per la Secretaria d'Atenció Sanitària i Participació del Departament de Salut.
La segona etapa del Fòrum de Diàleg Professional va concloure el 28 de novembre, amb la celebració d'una segona jornada de treball.
Durant la sessió es va encetar una de les fases centrals del projecte: la identificació precisa dels reptes professionals que cal abordar mitjançant solucions transformadores.
Així doncs, es va fer una primera immersió en les propostes de línies de treball plantejades des del primer plenari, que va tenir lloc el 19 de setembre.
El passat 17 d'octubre, amb la celebració d'una primera jornada de treball, va començar la segona fase del procés de debat professional i la primera pròpiament participada per totes les entitats integrades en el Fòrum de Diàleg Professional.
L'objectiu d'aquesta fase era consensuar un diagnòstic de partida de les professions sanitàries al nostre país, els factors que en modulen la seva disponibilitat i els seus principals indicadors.
Fruit d'aquest acord, es va elaborar una proposta de marc comú per monitorar la situació dels professionals i planificar-ne les necessitats de present i de futur.
Nova galeria 3 de la primera pàgina + les dues fotos de la segona pestanya de la primera pàgina
Una persona voluntària és aquella que, per elecció pròpia, dedica una part del seu temps a l'acció voluntària i altruista, sense rebre cap remuneració per fer-ho.
El sistema de salut ha tingut des de sempre en l'acció del voluntariat una de les seves principals vàlues.
La tasca de les persones voluntàries en els centres i serveis sanitaris afavoreix un clima més ric en relacions humanes, tant amb les persones ateses i el seu entorn significatiu com amb l'equip professional i el conjunt d'agents que hi estan implicats.
Conscient d'aquesta realitat i en el marc de la participació ciutadana en salut, el Departament de Salut vol reconèixer, potenciar i enfortir l'activitat voluntària en el sistema sanitari públic com una eina d'impuls a una atenció sanitària integral més propera.
El triatge consisteix a classificar, en funció del seu estat, els pacients que acudeixen a un servei d'urgències, hospitalari o extrahospitalari, per tal que siguin atesos segons el grau d'urgència del seu cas i amb independència de l'ordre d'arribada.
D'aquesta manera, s'estableixen els temps d'espera raonables per a què l'equip mèdic els pugui visitar i tractar.
El model d'atenció d'urgències de Catalunya identifica la implantació d'una única modalitat de triatge d'urgències i emergències com una intervenció imprescindible per millorar la qualitat de l'atenció en aquest àmbit.
Els objectius específics del model de triatge de l'atenció urgent a Catalunya són:
Aquesta classificació dels pacients està basada en una escala de triatge per nivells, que s'ha demostrat vàlida, útil, rellevant i reproduïble, com a mesura fonamental per controlar el risc dels pacients que esperen per ser visitats.
Actualment, el sistema de triatge Web e-PAT ja està implantat a quasi tots els centres hospitalaris i centres extrahospitalaris amb dispositius d'urgències del nostre territori.
L'eXat és una eina de comunicació entre professionals de la salut del sistema sanitari públic.
Aquesta plataforma d'intercanvi de missatges els permet fer interconsultes sobre els processos assistencials dels pacients.
Hi poden accedir de forma segura des de l' eCAP o des de qualsevol altre sistema d'informació de la xarxa pública, en aquest cas, mitjançant una url.
Els metges i metgesses s'identifiquen amb el seu certificat digital (targeta prescripció electrònica dels col·legis de metges), mentre que els infermers i infermeres ho fan amb un usuari i contrasenya.
Els professionals sanitaris poden incorporar text en format xat i adjuntar documents i imatges que estiguin registrades a eCAP o a HC3.
L'eXat facilita, a més, la creació de grups de treball per realitzar tallers formatius.
Centres que han tingut activitat a data 20/11/2017: 20
Professionals que han utilitzat EXAT a data 20/11/2017: 58
Dins del territori existeix un alt grau d'heterogeneïtat entre els diferents proveïdors de salut, amb múltiples sistemes d'informació i catàlegs que dificulten l'intercanvi d'informació i repercuteixen en la feina del professional assistencial que els ha d'utilitzar.
Sorgeix, doncs, la necessitat de disposar de catàlegs i vocabularis de referència per permetre la integració semàntica entre els sistemes d'informació a diferents nivells assistencials.
Aquesta integració semàntica, a partir del tractament de catàlegs normalitzats i estandarditzats, és un dels pilars fonamentals per a la interoperabilitat en l'àmbit assistencial entres els diferents proveïdors de Salut i Serveis socials, evitant-ne la pèrdua d'informació.
La utilització de llenguatges comuns a tot el territori permet la seva representació i interpretació automàtica de forma inequívoca, facilitant-ne l'explotació de les dades generades en els circuits assistencials mitjançant eines analítiques.
Amb l'objectiu de facilitar la integració dins la plataforma d'interoperabilitat, es permet la utilització dels vocabularis interns de cada proveïdor mitjançant la creació de les pertinents equivalències als catàlegs de referència.
Per gestionar la comunicació entre els proveïdors de Salut s'ha desenvolupat el Servidor Terminològic del Departament de Salut, que permet:
La Classificació internacional de malalties, 10 revisió, Modificació clínica/Sistema de codificació de procediments (CIM-10-MC/SCP) és el nou estàndard de codificació de les malalties i els procediments de l'activitat que es duu a terme a la xarxa sanitària de Catalunya.
Representa una millora significativa respecte la CIM-9-MC, que fins ara era l'instrument de referència en aquest àmbit.
Aquesta classificació forma part del Catàleg de diagnòstics i procediments del Pla de sistemes del CatSalut i és vigent al nostre territori des de l'1 de gener de 2018.
La CIM-10-MC/SCP inclou un gran nombre de codis nous, amb un total de 93.830 diagnòstics i 76.646 procediments, i permet, també, afegir-ne més.
A banda de l'augment del volum de codis i de la flexibilitat estructural, aquest nou instrument de codificació incorpora altres novetats:
Per ajudar els professionals a adaptar-se a l'ús d'aquesta nova eina, el CatSalut ofereix diversos recursos de suport.
És conegut per tothom que els sistemes informàtics tenen programes i llenguatges diferents, que els fan sovint incompatibles.
Les eines que busquen la manera de compatibilitzar diferents sistemes informàtics perquè es puguin comunicar entre ells reben el nom d'interoperabilitat.
El WIFIS té com a objectiu principal regular la interoperabilitat entre els sistemes d'informació dels centres que presten serveis al sistema de salut de Catalunya.
Per garantir que aquest sistema sigui interoperable es fa imprescindible l'ús d'estàndards que permetin regular la missatgeria que s'envia als centres.
L' estàndard de comunicacions utilitzat és el HL7 ( Health Level seven ), reconegut internacionalment.
La versió 2.5 de l'estàndard HL7 defineix un protocol de missatgeria per intercanviar informació entre aplicacions.
Per la seva part, WiFIS també utilitza l'estàndard HL7, versió 3, que no està orientat a missatgeria, sinó a emmagatzematge d'informació per a documents clínics.
A més d'aplicar l' estandardització en el procés de comunicació, també cal aplicar-la en el de codificació.
És a dir, cal tenir un sistema que codifiqui tota la informació amb un codi concret i una aplicació que sigui capaç de reconèixer-la.
En aquest sentit, WiFIS utilitza un sistema multicatàleg, és a dir, cada catàleg conté un tipus de codificació diferent per permetre codificacions per a diferents àrees (Anatomia Patològica, Radiologia, Laboratori, etc.).
Algunes de les terminologies que es fan servir són: SNOMED-CT (relativa a diferents dominis de l'àmbit sanitari), SERAM (exploracions radiològiques diagnòstiques i terapèutiques), LOINC (per identificar els resultats de proves i observacions clíniques i de laboratori), etc.
El Repositori Central de Dades de Salut (RCDS) és el nou sistema analític del Departament de Salut on es vol centralitzar la informació clau sobre ciutadans existents en diferents orígens de dades.
Inicialment recull la informació estructurada disponible a Història clínica compartida a Catalunya (HC3), La Meva Salut (LMS) i la Plataforma d'Interoperabilitat (iS3).
Aquest repositori permet compartir informació amb els proveïdors de salut que formen part del Sistema Sanitari Integral d'utilització pública de Catalunya (SISCAT) per posar en valor les dades que registren.
La recollida i l'explotació de les dades sanitàries s'utilitzen per millorar la salut de la ciutadania des de tres vessants:
El RCDS té quatre característiques principals:
Salut col·labora en Participa gencat, el portal de participació ciutadana en línia de la Generalitat de Catalunya, creat per facilitar la implicació dels ciutadans en les tasques de govern del nostre país.
El portal recull les propostes que el Govern vol sotmetre a consideració de la ciutadania, per tal d'assolir més implicació i participació de la societat en la construcció i l'avaluació de les polítiques públiques del conjunt de departaments de la Generalitat i des de Salut ja s'han realitzat dues consultes a la ciutadania.
Per consolidar el voluntariat, cal fer-ne un seguiment i una avaluació continuada.
En aquesta línia, resulta imprescindible implantar eines d'avaluació del voluntariat que impliquin els pacients, els professionals dels centres i els voluntaris; promoure l'elaboració de memòries específiques del voluntariat per part de les entitats, i impulsar el desenvolupament de criteris i indicadors quantitatius i qualitatius més acurats per a la realització de l'avaluació.
D'aquesta tasca, se n'encarrega el coordinador del voluntariat del centre o servei de salut.
L'avaluació permet recollir la satisfacció dels diferents implicats: centre o servei de salut, entitat, coordinació del voluntariat, professionals, voluntaris, pacients, familiars i entorn significatiu.
La informació obtinguda ha de servir per a:
És recomanable consensuar, durant la fase de preparació, uns criteris d'avaluació que permetin fer el seguiment del programa de voluntariat de forma compartida entre els diferents agents implicats.
També és d'interès per al conjunt del sector que la xarxa de centres i entitats elabori un conjunt mínim d'indicadors bàsics quantitatius i qualitatius per a la realització d'aquestes avaluacions.
Els criteris actuals d'acreditació ja inclouen alguns ítems genèrics sobre el voluntariat, però convé desenvolupar-ne de nous, més acurats i adaptats tant als centres hospitalaris com al conjunt de la xarxa de centres de salut i que també avaluïn i acreditin globalment els plans de voluntariat als centres, d'acord amb la seva planificació i l'adequació a les necessitats.
Aquest recull d'indicadors d'avaluació permetria atorgar als centres una acreditació de qualitat en cas de resultar positiva.
D'altra banda, les noves tecnologies de la informació i la comunicació poden ser molt útils per facilitar i agilitzar el seguiment i l'avaluació de la tasca de voluntariat (per exemple, mitjançant aplicacions mòbils adaptades).
La legislació actual sobre voluntariat preveu la formació com una eina necessària per al desenvolupament de la tasca voluntària i com un dret del voluntari.
Un dels indicadors de qualitat d'un programa de voluntariat és, sens dubte, la formació, ja que permet:
És important que aquesta formació estigui reconeguda per organismes competents que puguin acreditar-la i garantir-ne la qualitat.
No obstant això, en tots els casos cal assegurar uns mínims inicials que garanteixin la seguretat dels pacients i també la dels voluntaris.
A banda dels continguts formatius és recomanable que els voluntaris puguin anar acompanyats durant els primers dies d'un voluntari amb més experiència per tal que els ajudi a conèixer tant les seves tasques com les dinàmiques pròpies del centre i els seus interlocutors.
La formació s'ha d'abordar des d'un doble nivell:
Un dels factors clau per a l'èxit en la introducció de les persones coordinadores i referents del voluntariat als centres o serveis de salut és el desenvolupament d'una formació específica.
Un dels factors clau per impulsar el voluntariat és el seu posicionament, des de la direcció dels centres i serveis de salut, com a línia estratègica, a més de potenciar-lo com a valor afegit compartit amb els professionals.
Abans de planificar l'acció voluntària, convé implicar i escoltar activament els professionals sanitaris i les persones ateses i el seu entorn significatiu, per definir i analitzar les necessitats respecte al voluntariat de salut de cada centre, servei o àmbit.
També és important conèixer la realitat del territori per tal d'establir aliances amb el teixit social i, a partir d'aquí, dissenyar i definir el model i el pla de voluntariat, incloent-hi tots els agents que hi ha implicats.
En el cas que la direcció del centre o servei de salut decideixi impulsar un programa de voluntariat, aquest s'ha de veure reflectit en el pla estratègic de l'entitat i en els processos d'acreditació que es realitzin per certificar que l'organització sanitària aconsegueix un nivell de qualitat i competència.
Aquest pla de voluntariat ha de definir l'organització, el reconeixement i la planificació del voluntariat amb recursos suficients i amb protocols clars i personalitzats des l'inici de l'acció voluntària: una guia d'acollida, un pla de formació, una comissió de voluntariat i la figura de coordinació, també els indicadors de seguiment i el sistema d'avaluació del voluntariat.
Així mateix, des d'aquesta primera etapa d'impuls, s'ha d'informar el comitè d'empresa de l'existència d'un programa de voluntariat, sobretot pel que respecta a l'aclariment dels aspectes vinculats a aquest programa, els seus límits i la complementarietat amb la tasca dels professionals.
L'èxit en els programes de voluntariat als centres i serveis de salut depèn, en gran mesura, de l'existència de figures que coordinin les relacions amb el voluntariat: tant la relació amb les entitats de voluntariat que desenvolupen la seva tasca −a través de la participació dels voluntaris dins del centre de salut− com la relació/coordinació amb els professionals del mateix centre.
Un cop s'han iniciat els passos per impulsar el programa de voluntariat, cal:
Cal insistir en la necessitat de generar sinergies entre el sector de la salut i les entitats socials amb l'Administració local, amb instruments cada vegada més presents al territori, com els punts de voluntariat local o les borses de voluntariat, que aglutinen tota la informació de les entitats d'un àmbit territorial (barri, municipi, comarca...).
Cal signar un acord de col·laboració/conveni entre el centre o servei de salut i cada una de les entitats de voluntariat que actuen dins del centre, i mantenir una línia de cooperació i corresponsabilització per al bon desenvolupament del programa.
Aquest acord ha de tenir les característiques següents:
Quan els voluntaris estiguin preparats per incorporar-se als centres, s'ha de disposar d'una infraestructura adequada i s'ha de fer un acompanyament per a la seva plena integració.