La Medalla i la Placa Josep Trueta van ser creades pel Decret 310/1997, de 9 de desembre (DOGC núm. 2578, de 13.2.1998), amb la finalitat d'honorar les persones i les entitats que s'hagin destacat de manera significativa pels serveis prestats amb vista al progrés i la millora de la sanitat.
A proposta del conseller de Salut i d'acord amb el Govern,
Atorgar la Medalla Josep Trueta a les persones següents:
Llicenciada en medicina, doctora en salut pública, especialista en medicina preventiva i salut pública i en medicina familiar i comunitària.
Actualment és gerent de l'Agència de Salut Pública de Barcelona, on treballa des de l'any 1986, i és professora associada de la Universitat Pompeu Fabra.
La seva àrea d'investigació és l'estudi dels determinants socials de la salut, i lidera tres grups d'investigació sobre aquest tema i diferents projectes nacionals, estatals i internacionals.
Ha publicat nombrosos articles científics i ha estat la coordinadora i investigadora principal del projecte SOPHIE, finançat per la Unió Europea dins del 7è Programa marc.
Ha estat directora de la revista espanyola Gaceta Sanitaria entre els anys 2010 i 2016.
Llicenciat en medicina per la Universitat de València i especialitzat en psiquiatria.
Ha estat professor col·laborador de l'Institut d'Estudis de la Salut des de 1999 com a formador en resolució de conflictes i gestió d'emocions.
També és professor col·laborador de l'Escola de d'Alta Direcció i Administració (EADA) i de la Universitat de Girona.
És membre del Patronat de la Fundació per a l'Educació Emocional i pertany al Consell Assessor de la Federació de Famílies de Malalts Mentals de Catalunya i ha participat en diferents publicacions de referència estatal en l'àmbit de la rehabilitació psicosocial.
Des de 2003 és director de la Xarxa de Salut Mental i Addiccions de les Comarques Gironines, gestionada per l'empresa pública Institut d'Assistència Sanitària.
Des de 2004 fins a 2012 ha estat membre de la Comissió Permanent de Salut Mental del Departament de Salut, des d'on ha participat en diversos projectes de la Xarxa de Salut Mental, d'entre els quals destaquen la coordinació del Grup de Treball d'Atenció al Trastorn Mental Sever o la seva participació en el Grup de Treball del Departament de Salut sobre la Reordenació de la Xarxa de Salut Mental.
Durant tota la seva trajectòria professional, ha estat interessat en l'organització de dispositius assistencials i en les tendències integradores dels diferents corrents psicoterapèutics, així com en la reconversió dels hospitals psiquiàtrics.
En aquest sentit, la Xarxa de Salut Mental i Addiccions de les Comarques Gironines ha estat reconeguda recentment a escala europea per la seva orientació comunitària i l'abordatge integral de la patologia mental.
Diplomada en infermeria i llicenciada en humanitats, i màster en gestió de serveis d'infermeria per la Universitat de Barcelona.
Va treballar durant onze anys com a infermera assistencial a l'Hospital Clínic de Barcelona, i ha estat infermera gestora a la Fundació Hospital de Mollet durant quinze anys.
Actualment, a més de ser la presidenta de la Fundació Infermeria i Societat, ocupa el càrrec de directora de Programes del Col·legi Oficial d'Infermeres i Infermers de Barcelona i és la degana del Consell de Col·legis d'Infermeres i Infermers de Catalunya.
Compagina aquestes responsabilitats amb la de professora associada de l'Escola Universitària d'Infermeria de la Universitat de Barcelona i amb la de professora de la Facultat de Ciències de la Salut Blanquerna de la Universitat Ramon Llull.
Les seves principals línies de treball s'han centrat en els processos d'adopció de models conceptuals infermers i en totes les qüestions relacionades amb l'estructura professional infermera.
Llicenciat en medicina i cirurgia, especialista en medicina preventiva i salut pública, i també màster en medicina clínica preventiva i màster en gestió i direcció de centres i serveis sanitaris, assessor de projectes científics del Col·legi de Farmacèutics de Barcelona i professor associat de la Universitat Internacional de Catalunya.
Entre altres càrrecs, ha estat coordinador per a l'Atenció Sanitària de la Població Immigrant a Catalunya, i també membre del Comitè Directiu del Consell Assessor de Salut Pública de l'Agència de Salut Pública de Catalunya.
Actualment és director de Projectes i Investigació en el Consell de Col·legis de Farmacèutics de Catalunya.
La seva activitat investigadora es focalitza en el disseny i l'avaluació de projectes professionals, amb l'objectiu específic de demostrar l'efectivitat i l'eficiència de l'atenció farmacèutica en el camp de la prevenció de les malalties, el seguiment farmacoterapèutic dels pacients crònics complexos, i la cogestió assistencial de patologies de molt baixa o baixa complexitat en el si de la farmàcia comunitària.
Llicenciat en medicina i catedràtic de farmacologia per la Universitat Autònoma de Barcelona, va ser cap del Servei de Farmacologia de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron de Barcelona fins a l'any 2013, on manté activitats com a consultor sènior, i ha estat el director de l'Institut Català de Farmacologia, centre col·laborador de l'Organització Mundial de la Salut (OMS).
Actualment també és professor a la Universitat Autònoma de Barcelona.
La seva principal línia d'investigació ha estat la farmacoepidemiologia, i n'és un dels principals impulsors a tot l'Estat.
Un impuls que s'ha traduït en múltiples iniciatives, com la Targeta Groga, que han estat referents dins i fora del nostre país.
En els últims anys ha orientat la seva tasca cap a l'àmbit de l'atenció primària i comunitària i la polimedicació en els pacients fràgils.
També s'ha erigit com un referent social en l'àmbit de la farmacologia i la farmacovigilància per la seva vocació divulgadora.
Llicenciat en medicina i especialista en medicina familiar i comunitària.
Va ser soci fundador de la primera entitat de base associativa de Catalunya a una àrea bàsica de salut (ABS) a la ciutat de Vic.
Des de llavors, ha exercit durant prop de vint anys com a metge de capçalera en el centre d'atenció primària d'aquesta ABS.
Ha estat director del Programa interdepartamental d'atenció i interacció social i sanitària entre 2014 i 2016.
Prèviament, havia estat el responsable del Programa de prevenció i atenció a la cronicitat del Departament de Salut entre els anys 2011 i 2014.
La seva principal línia de treball i investigació ha estat l'atenció integrada social i sanitària i l'atenció centrada en les persones.
Llicenciada en medicina i especialitzada en ginecologia i obstetrícia, amb una trajectòria professional de més de quaranta anys, que es va iniciar a l'Hospital de Sant Pau.
La major part de d'aquesta trajectòria ha transcorregut en l'àmbit hospitalari i darrerament en l'atenció primària, al Parc de Salut Mar, on ha estat pionera en la defensa dels drets en salut sexual i reproductiva de les dones, sobretot tenint cura en els casos de situacions vulnerables i donant-hi un especial suport.
Durant molts anys ha estat una col·laboradora clau del Departament de Salut per desenvolupar i implantar un nou model d'atenció maternoinfantil centrat en les necessitats de les dones i de les seves famílies.
Ha destacat eminentment pel seu lideratge per impulsar un canvi en l'atenció que reben les dones en l'àmbit de la salut afectiva, sexual i reproductiva.
Llicenciat en medicina per la Universitat de Barcelona i doctor per la Universitat Autònoma de Barcelona, és especialista en medicina familiar i comunitària, medicina del treball i màster en gerontologia.
Va ser diputat al Parlament de Catalunya entre els anys 1989 i 1995 i va participar activament en la redacció de la Llei d'ordenació sanitària de Catalunya.
També va ser cofundador del primer banc d'aliments de l'Estat i va impulsar el Programa de la renda mínima d'inserció de la Generalitat de Catalunya.
Des de l'any 2014 és president del Col·legi Oficial de Metges de Barcelona (COMB), del qual va ser secretari i vicepresident anteriorment.
A més de la seva activitat professional com a metge, ha destacat per ser l'impulsor de programes sobre la salut dels metges i altres professionals sanitaris mitjançant la Fundació Galatea, de la qual va ser president.
És membre fundador de l'Associació Europea per a la Salut dels Metges (EAPH).
Llicenciat en medicina i especialitzat en pediatria.
Ha estat cofundador del Centre d'Estudis Hospitalaris (1965), de l'Agrupació Democràtica de Metges (1966) i del Centre d'Anàlisi i Programació Sanitàries (1983), i també de les revistes Delta, posteriorment denominada Quaderns d'Orientació Familiar, i Cavall Fort (1961).
Coautor de diversos llibres, ha estat coordinador del Diccionari Enciclopèdic, d'Enciclopèdia Catalana.
Va ser president de l'Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i de Balears entre els anys 1995 i 2002 i actualment és membre de les juntes directives de la Societat Catalana de Pediatria, de la Societat Catalana de Biologia i de l'Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i de Balears.
L'any 2001 va rebre la Creu de Sant Jordi.
La seves principals línies de recerca i de treball han girat a l'entorn dels problemes psicosocials de la pediatria, qüestions d'ordenació sanitària i de formació professional dels pediatres, i també aspectes de lexicografia científica en català, de què ha estat un gran divulgador.
Llicenciada en medicina per la Universitat de Barcelona i especialitzada en pediatria.
La seva experiència professional ha estat lligada a l'àmbit sanitari i ha ocupat diversos llocs de responsabilitat tant en l'Administració com en la gestió de centres sanitaris.
Ha estat directora del Programa d'implantació de la reforma de l'atenció primària i cap del Servei d'Ordenació d'Atenció Primària de la Direcció General i Organització de la Planificació Sanitària (1987).
Amb la creació del Servei Català de la Salut, va ser directora de la Divisió d'Atenció Primària i Hospitalària i posteriorment va assumir la subdirecció de l'Àrea Sanitària del Servei Català de la Salut.
De 1996 a 1998 va ser subdirectora gerent de la Ciutat Sanitària i Universitària de Bellvitge.
Posteriorment, i fins al 2001, es va fer càrrec de la gerència de la Regió Sanitària Centre del Servei Català de la Salut.
També ha estat directora general de la Corporació Sanitària Parc Taulí i actualment dirigeix la Unió Catalana d'Hospitals, associació empresarial formada per cent nou entitats sanitàries i socials que aglutinen més de tres-cents vuitanta centres.
El novembre de 2010 el Col·legi Oficial de Metges de Barcelona li va atorgar el Premi a l'Excel·lència Professional.
Llicenciada en medicina i cirurgia i doctora en medicina per la Universitat Autònoma de Barcelona, és especialista en medicina interna i en pneumologia.
Té més de vint-i-cinc anys d'experiència en àrees relacionades amb la qualitat en les organitzacions sanitàries.
Ha endegat més de dos-cents trenta programes de qualitat als hospitals, centres de serveis socials, atenció domiciliària, centres sociosanitaris, centres de salut mental i centres d'atenció primària.
Des de l'any 1989 és directora de l'Institut Universitari Avedis Donabedian de la Universitat Autònoma de Barcelona.
En aquesta mateixa Universitat també dirigeix la Càtedra Donabedian de Recerca en Qualitat de la Facultat de Medicina, el diploma i el màster en metodologia d'avaluació i millora de la qualitat, i l'assignatura de qualitat assistencial del pregrau a la Facultat de Medicina.
Ha publicat nombrosos articles i llibres en l'àmbit de la investigació als serveis de salut i serveis socials i ha rebut sis premis internacionals per les seves publicacions i treballs d'investigació.
Des de 1991 és coeditora de la revista International Journal for Quality in Health Care.
Actualment coordina un projecte d'investigació europeu del 7è Programa marc (DUQuE, Deepening our Understanding of Quality Improvement in Europe), en el qual participen vuit països i més de dos-cents hospitals.
Llicenciat en medicina i cirurgia i doctor en medicina per la Universitat Autònoma de Barcelona i especialitzat en oncologia mèdica.
Actualment és el director de la Xarxa Oncològica de Catalunya i cap del Servei d'Oncologia Mèdica de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron de Barcelona.
També dirigeix el Vall d'Hebron Institut d'Oncologia i és responsable de la Unitat d'Investigació de Teràpia Molecular del Càncer a l'Hospital Universitari Vall d'Hebron, unitat pionera a l'Estat espanyol que es dedica al desenvolupament d'assaigs clínics de fase I de teràpia molecular.
És membre del Comitè Directiu de la Societat Europea d'Oncologia Mèdica (ESMO), de l'Associació de Recerca sobre el Càncer dels Estats Units (AACR), i de la Societat d'Oncologia Clínica dels Estats Units (ASCO).
També forma part de diferents comitès editorials de publicacions de referència en l'àmbit de l'oncologia.
L'any 2008 va rebre el Premi a la Carrera Científica i d'Investigació atorgat per l'Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i de Balears, i l'any 2010 va obtenir el Premi Fundació Salut al Millor Projecte en Investigació Clínica en Oncologia.
Llicenciat en medicina i catedràtic de medicina interna a la Universitat Autònoma de Barcelona, ha presidit les societats catalanobalear i espanyola de Medicina Interna i el Col·legi Oficial de Metges de Barcelona.
També ha col·laborat amb l'Administració com a assessor en matèria de planificació, ordenació professional i sostenibilitat del sistema sanitari.
Ha desenvolupat la seva carrera professional íntegrament a l'Hospital Universitari Vall d'Hebron, on ha estat cap del Servei de Medicina Interna fins a aquest any 2016.
Des de 2000 és membre honorari de l'Associació Mèdica dels Estats Units i és membre del Consell Català d'Especialitats Mèdiques.
Des de 1985 també és membre de la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya i des del 2000 és editor de la revista Medicina Clínica.
Les seves principals línies de recerca han estat les malalties autoimmunes sistèmiques, de les quals ha estat un dels principals referents mèdics a escala estatal i un dels principals impulsors de la seva recerca, i també l'envelliment.
Ha destacat sempre per la seva gran capacitat docent i és un dels professionals capdavanters en la medicina interna al nostre país.
És autor de múltiples publicacions d'àmbit científic però també de caràcter divulgatiu.
El 2015 li va ser concedida la Creu de Sant Jordi com a reconeixement del conjunt del seu treball al sector mèdic, tant en l'aspecte assistencial com en l'acadèmic i corporatiu.
Atorgar la Medalla Josep Trueta en forma de placa a les entitats següents:
AIFiCC, Associació d'Infermeria Familiar i Comunitària de Catalunya
L'Associació d'Infermeria Familiar i Comunitària de Catalunya, AIFiCC, és una societat científica que des de l'any 1996 vetlla per promoure el desenvolupament professional i fomentar la recerca en l'àmbit de les cures infermeres.
És, alhora, una Associació que participa en òrgans de planificació sanitària i organització dels serveis de salut.
La seva missió principal és promoure les cures infermeres d'excel·lència entre les persones, les famílies i la comunitat, en les diferents etapes i situacions de la vida.
I té com a objectiu configurar-se com la societat científica d'infermeria familiar i comunitària de referència dins del sistema de salut català, sota els valors del compromís, l'ètica, l'accessibilitat, la competència, la innovació, la sensibilitat, la sostenibilitat, el respecte, la cooperació, la proactivitat i la defensa de la sanitat pública.
Actualment l'AIFiCC treballa activament en diferents projectes, com el Pla interdepartamental d'atenció i interacció social i sanitària (PIAISS), el Pla integral per a la promoció de la salut mitjançant l'activitat física i l'alimentació saludable, el Consell Assessor de Vacunacions i el Projecte ComSalut del Departament de Salut, entre altres.
És la primera de les grans organitzacions humanitàries, tal com s'entenen avui dia.
L'entitat neix a partir d'una idea de Jean-Henri Dunant, un home de negocis suís que des de ben jove es va preocupar per ajudar els col·lectius més desvalguts de la societat.
Pel que fa a Catalunya, la Creu Roja s'hi va implantar el 1872, amb l'obertura de les assemblees de Barcelona, Lleida i Mataró.
Actualment disposa de més de 16.000 voluntaris i 180.000 socis.
Sota els sues set principis fonamentals d'humanitat, imparcialitat, neutralitat, voluntariat, independència, unitat i universalitat, cada any atén a Catalunya més de 830.000 persones, 270.000 de les quals ho són en programes socials.
A finals de 2015, va signar un conveni amb el Departament de Salut per assegurar la cobertura sanitària pública en els col·lectius més vulnerables.
L'Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona és una institució privada sense ànim de lucre, amb vocació de servei públic.
És membre de l'Orde Hospitalari Sant Joan de Déu, que gestiona més de tres-cents centres assistencials en cinquanta països de tot el món i que dóna servei als col·lectius més vulnerables als hospitals, centres de salut, serveis socials, centres assistencials i comunitats de religiosos.
Des del 1867 és un hospital dedicat a l'atenció integral de les dones, els nens i els adolescents i, en l'actualitat, és un dels centres pediàtrics d'alta especialització més importants d'Europa.
La seva assistència es basa en el treball multidisciplinari dels professionals.
A través de la Fundació Sant Joan de Déu, investiga per trobar nous i millors tractaments de les malalties pediàtriques.
Com a hospital universitari, contribueix a la formació de professionals sanitaris, al costat de la Universitat de Barcelona, i és un dels centres de referència per a la formació de nous metges especialistes en pediatria.
El seu objectiu és afavorir i estimular la formació dels professionals per millorar la salut dels seus pacients i de la societat i fer avançar el coneixement científic i humà.
Pertany a l'Institut Català de la Salut i és el centre de referència per als malalts aguts de les regions sanitàries de Lleida i de l'Alt Pirineu i Aran.
Exerceix també influència sobre la franja oriental de l'Aragó.
La població compresa en aquests territoris assoleix en conjunt la xifra de 450.000 habitants.
Inaugurat l'any 1956, el centre és universitari des de 1995, i col·labora amb la Universitat de Lleida en la formació d'estudiants de medicina, infermeria i altres llicenciatures biomèdiques.
També, des de 1984, forma residents en la majoria de les especialitats mèdiques i quirúrgiques, i d'infermeria en l'especialitat de llevadoria.
Forma part de l'Institut de Recerca Biomèdica de Lleida des de la seva fundació.
En el vessant assistencial conforma una aliança estratègica amb l'empresa pública Gestió de Serveis Sanitaris, que gestiona l'Hospital de Santa Maria i el del Pallars, i amb la qual comparteix una gerència única.
També, amb l'objectiu de garantir la continuïtat assistencial entre nivells, treballa en estreta col·laboració amb els serveis d'atenció primària del seu àmbit de referència.
Enguany ha fet seixanta anys que aquest hospital es va inaugurar amb la intenció de donar atenció a beneficiaris de la Seguretat Social i als seus familiars.
Ara és un centre sanitari públic gestionat per l'Institut Català de la Salut.
Ofereix assistència especialitzada a gairebé 800.000 persones i és l'hospital bàsic per a set àrees bàsiques de salut corresponents a diversos municipis de les comarques gironines
Forma part de l'Institut d'Investigació Biomèdica de Girona (IDIBGI) i els seus professionals pertanyen al teixit d'investigadors que conformen aquest ens.
També ofereix formació de pregrau i postgrau tant d'infermeria com de medicina.
Té una capacitat de 403 llits, disposa d'11 quiròfans i de 127 gabinets i consultes externes, amb una plantilla d'uns 1.500 professionals.
Cada any s'hi atenen més de 17.000 ingressos i més de 60.000 urgències, i s'hi fan fins a 200.000 visites a consultes externes i més de 15.000 tractaments a l'hospital de dia.
S'hi duen a terme més de 15.000 operacions l'any, i any rere any s'incrementa el nombre de les que presenten més nivell de complexitat.
Laboratori de l'Agència de Salut Pública de Barcelona
El Laboratori de l'Agència de Salut Pública de Barcelona és una institució que ha fet aportacions rellevants en la història de les ciències de la salut i de la salut pública a Catalunya i al conjunt de l'Estat.
Va ser fundat per l'Ajuntament de Barcelona el 1886 com a servei per al control de la ràbia, després de la introducció de la vacuna antiràbica per Louis Pasteur, i aviat es va convertir en el Laboratori Microbiològic Municipal de Barcelona.
El Laboratori és remarcable perquè ha proporcionat als serveis de salut pública de la ciutat i del país informes necessaris per al bon desenvolupament dels seus serveis de control ambiental, alimentari i epidemiològic.
En la història del Laboratori de l'Agència de Salut Pública de Barcelona són fites rellevants la contribució al control de l'epidèmia de febre tifoide del 1914, a causa de la contaminació del subministrament de l'aigua municipal, així com els inicis de la síntesi de la penicil·lina a l'Estat espanyol.
Des del 1999 ha anat acreditant els seus mètodes d'assaig fins a abastar més de 1.300 paràmetres, amb un 40% dels mètodes d'abast obert.
El 2002 es va fusionar amb el laboratori que el Departament de Salut havia creat a Barcelona dins del procés de constitució de l'Agència de Salut Pública de Barcelona.
Pediatria dels Pirineus és una societat de professionals que té l'objectiu i l'encàrrec de garantir una atenció pediàtrica de capçalera a les diferents àrees bàsiques de salut de l'Alt Urgell i l'assistència hospitalària a la Fundació Sant Hospital, hospital de referència del territori.
L'objectiu principal d'aquest model d'atenció rau a garantir l'accessibilitat i la qualitat de la prestació d'atenció pediàtrica integral, primària i hospitalària en una zona del país on tradicionalment n'ha estat difícil la cobertura, tant per la manca de professionals especialistes en pediatria com per la situació geogràfica de la zona de prestació.
A més, el projecte pretén consolidar-se dins d'una xarxa assistencial i docent molt relacionada amb els hospitals de referència, que són els hospitals universitaris Arnau de Vilanova de Lleida i Sant Joan de Déu d'Esplugues de Llobregat; mantenir la capacitació professional en coordinació amb les especialitats pediàtriques; promoure el contacte telemàtic entre els diferents professionals del territori que puguin atendre la pediatria (fonamentalment d'infermeria pediàtrica i medicina familiar i comunitària), i per últim donar un paper preponderant a les noves tecnologies de la informació i les comunicacions (NTIC) aplicades al territori.