I. El conseller de Medi Ambient i Habitatge ha sol·licitat el parer d'aquesta Comissió Jurídica Assessora sobre el Projecte de reglament del Registre de sol·licitants d'habitatges de protecció oficial de Barcelona i la creació del fitxer de dades, formulat pel Consorci de l'Habitatge de Barcelona.
La Comissió és competent per emetre aquest dictamen sobre una disposició de caràcter general que desplega les lleis, en virtut d'allò que disposa l'article 8.2.b) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, reguladora de la Comissió.
En concret, el Projecte de reglament desplega l'article 85.5 de la Llei 22/1998, de 30 de desembre, de la Carta municipal de Barcelona, i la disposició addicional vint-i-dosena de la Llei 18/2007, de 28 de desembre, del dret a l'habitatge.
Aquest parer ha d'abastar tant el procés d'elaboració del Projecte de disposició com la seva legalitat.
Amb aquesta finalitat s'examinen, successivament, la condició del text sotmès a dictamen i les seves característiques, el marc normatiu de les potestats i competències exercides pel Consorci, la identificació del procediment observat i el compliment dels requisits procedimentals i d'ordre documental que exigeix el títol IV de la Llei 13/1989, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat i, finalment, l'adequació del Projecte de disposició a les normes legals que desplega i a la resta de l'ordenament jurídic.
El text sotmès a dictamen va ser objecte d'aprovació per la Junta General del Consorci el 23 de setembre de 2008.
Després de recordar que, d'acord amb un informe del Gabinet Jurídic Central de la Generalitat, és preceptiu el dictamen de la Comissió, "s'acorda per unanimitat aprovar el Reglament presentat, sens perjudici de l'informe que ha d'emetre la CJA".
Després s'afegeix que "en el cas que, per l'informe de la Comissió Jurídica, calgui fer alguna modificació, es delega en la Comissió Permanent la facultat de fer els canvis d'adaptació del text del Reglament per ajustar-lo als requeriments de la Comissió Jurídica.
A continuació, caldrà convocar una Junta General extraordinària per aprovar, en el seu cas, les modificacions".
S'ha d'entendre, a la vista d'aquesta actuació, que l'aprovació atorgada es provisional, i que podrà esdevenir definitiva si aquest organisme consultiu no hi formula observacions, ja que, en altre cas caldria que es produís un pronunciament exprés dels òrgans de govern del Consorci.
Hauria estat millor, i més correcte, ajornar qualsevol resolució aprovatòria fins que no es produeixi el pronunciament, que és preceptiu, d'aquest organisme assessor.
Ara bé, en la interpretació feta anteriorment no es pot considerar com il·legal el procediment seguit, ni, òbviament, aquest genera cap limitació en l'abast del parer que ara es formula.
En aquest context, al·ludirem sempre al Projecte de reglament.
El Projecte de reglament consta com a annex I d'un Acord de la Junta General del Consorci amb un article únic, dues disposicions addicionals i dues de transitòries, així com una disposició final.
L'acord incorpora també altres dos annexos sobre models de sol·licituds i sobre protecció de dades.
El capítol primer del Reglament comprèn els articles 1 a 5, amb disposicions relatives al caràcter i l'àmbit del Registre.
El capítol segon regula la inscripció en el Registre i comprèn els articles 6 a 17.
El capítol tercer es refereix a l'adjudicació d'habitatges i s'estructura en cinc seccions.
Els articles 18, 19 i 20 integren la primera, que regula el tipus de promocions i les competències per a l'adjudicació dels habitatges.
La secció segona reglamenta el procediment general d'adjudicació i està integrada pels articles 21 a 31.
La secció tercera, amb un únic article, el 32, es refereix a l'adjudicació lliure.
La secció quarta, amb l'article 33, estableix els procediments singulars.
Finalment, la secció cinquena, amb els articles 34 a 36, regula les segones transmissions.
El capítol quart, que s'estén de l'article 37 al 44, es refereix als habitatges socials destinats a emergències socials.
El darrer capítol inclou l'article 45, sobre el règim de recursos.
La disposició addicional preveu l'aplicació supletòria del Reglament de sol·licitants d'habitatge amb protecció oficial de la Generalitat.
La disposició transitòria es refereix a l'adaptació automàtica de la reserva a favor de persones amb mobilitat reduïda a la normativa sobre condicions d'habitabilitat.
L'annex A del Reglament inclou, a títol merament informatiu, segons precisa l'article 2.e) del Reglament, una relació descriptiva de les tipologies d'habitatges de protecció oficial.
La Llei 22/1998, de 30 de desembre, de la Carta municipal de Barcelona (CMB) va disposar la creació d'un ens consorcial format per la Generalitat de Catalunya i l'Ajuntament de Barcelona, denominat Consorci de l'Habitatge de Barcelona (article 61.7).
L'article 61.1 li atribueix potestat reglamentària en el marc de les disposicions de la Generalitat.
Així mateix, l'article 85.5 preveu que el Consorci, mitjançant reglament, ha d'establir criteris de selecció i d'accés a l'habitatge públic.
Per Decret 34/2006, de 28 de febrer, es van aprovar els nous Estatuts del Consorci, amb modificació del Decret 420/2000, de 27 de desembre.
Es tracta d'un consorci legal per a la gestió conjunta de funcions, activitats i serveis en l'àmbit de l'habitatge; funcions que, segons l'article 2 dels Estatuts, desenvolupa en exclusiva en el terme municipal de Barcelona i en el marc de les disposicions generals establertes pel Govern de la Generalitat en el sector.
L'article 6, enumera les comeses del Consorci i li assigna: "i) redactar, tramitar i aprovar el reglament de fixació dels criteris de selecció i accés a l'habitatge públic" i "j) dissenyar les polítiques d'atenció al ciutadà en matèria d'habitatge i particularment gestionar el Registre municipal d'accés a l'Habitatge de protecció".
Encara que l'acció del Consorci s'estén només al terme municipal de Barcelona, les funcions assignades "en gestionar interessos que són exponents tant de la Comunitat Autònoma de Catalunya com de l'Ajuntament", les opcions organitzatives "presidència i majoria autonòmica en els òrgans de govern (article 85.2 CMB)" i el sistema de control financer porten a situar-lo com una figura singular i no inclosa en el sistema de consorcis locals; condició que, d'altra banda, s'hauria de recollir explícitament en els Estatuts, segons exigeix l'article 312.3 del Reglament d'obres, activitats i serveis dels ens locals (ROAS), cosa que en aquest cas no es fa.
Quant al règim jurídic, l'article 4 dels Estatuts precisa que el Consorci es regeix per la CMB i supletòriament per la normativa aplicable a l'Administració de la Generalitat, excepte en allò que es refereix a l'entitat de gestió local prevista per l'article 5.2 dels mateixos Estatuts.
D'altra banda, hem de recordar que l'article 26 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya (EAC) va reconèixer el dret a un habitatge digne a les persones que no disposen de recursos suficients i l'article 47 situa la política d'habitatge com a directriu o principi rector dels poders públics.
Aquest Projecte precisa que, per a l'exercici d'aquest dret, els poders públics han d'establir per llei un sistema de mesures que el garanteixin amb les condicions que es fixin també per llei.
La Llei 18/2007, de 28 de desembre, del dret a l'habitatge dedica el títol V a la protecció pública de l'habitatge.
En el capítol IV es regula el Registre de sol·licitants d'habitatge de protecció oficial i els procediments d'adjudicació.
L'article 92 crea el Registre de sol·licitants de l'habitatge amb protecció oficial com un registre administratiu la inscripció en el qual és imprescindible per a ésser adjudicatari o adjudicatària d'un habitatge de protecció oficial, llevat de les adjudicacions relacionades amb situacions d'emergència.
Així mateix, remet a les normes reglamentàries la regulació dels mecanismes de funcionament i del sistema de gestió del Registre, així com dels requisits que s'han de reunir per a la inscripció i les causes de baixa "regulació que haurà de desplegar els criteris continguts en els articles 93 al 96".
Cal aclarir que es tracta d'un registre compost, segons preveu l'article 93.1, pels registres dels ajuntaments que en tinguin i, pel que fa als altres municipis, pel registre que subsidiàriament estableixi el departament competent en matèria d'habitatge, instància a la qual correspon la gestió del registre d'una manera coordinada amb els municipis.
Encara no s'ha aprovat el reglament previst per l'article 92, però n'existeix un projecte que es troba en tramitació.
En relació amb el municipi de Barcelona, la disposició addicional vint-i-dosena de la Llei 18/2007 preveu que correspon al Consorci esmentat regular per reglament el Registre, previsió que és congruent amb l'article 85.5 de la CMB ja citat.
Ens trobem, doncs, davant d'un Consorci legal, articulat amb l'ordenament autonòmic, al qual la llei ha atorgat potestat reglamentària i al qual s'ha atribuït expressament la competència per "establir els criteris de selecció i d'accés a l'habitatge"; clàusula àmplia que indubtablement comprèn el Registre de sol·licitants i els procediments d'adjudicació, que és la matèria del Projecte de reglament en tramitació per part del Consorci.
Les normes promogudes s'han de situar, segons l'article 61.1 de la CMB, en el marc de les disposicions generals emanades de la Generalitat que siguin aplicables a tot l'àmbit territorial de Catalunya.
El marc legal substancial de la regulació és la Llei 18/2007, del dret a l'habitatge.
Com hem indicat, encara no s'ha publicat el Reglament general previst per l'article 92 de la Llei 18/2007, i, tenint en compte els considerables canvis que ha introduït la Llei 18/2007 en aquests aspectes, tenen poca significació les normes contingudes en el Decret 195/2001, de 10 de juliol, sobre procediment d'adjudicació d'habitatges promoguts per la Generalitat de Catalunya, o en el Decret 79/2007, de 27 de març, sobre adjudicació d'habitatges promoguts per la Generalitat de Catalunya i qualificats de promoció pública en segones i terceres transmissions, el Projecte del qual fou objecte del Dictamen 48/07 d'aquesta Comissió Jurídica Assessora.
V. La Junta General del Consorci, en la sessió de 21 de maig de 2008, va establir el procediment per a l'aprovació del Reglament per aplicació supletòria de les prescripcions de l'article 61 i següents de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat.
En aquest sentit, va detallar el contingut documental de l'expedient ""Memòria justificativa, que incorporarà el marc normatiu, un estudi econòmic en termes cost-benefici, i la referència del resultat de les consultes i la informació pública que s'han formulat"" i els tràmits a complir: a) informe dels serveis jurídics de la Generalitat de Catalunya i de l'Ajuntament de Barcelona; b) informe dels òrgans corresponents del Consorci; c) informació pública i audiència a les entitats socials que es puguin veure afectades; d) "acord de la Junta General, transcorregut el termini d'informació pública i audiència atorgat, aprovant el Reglament, amb publicació íntegra de la norma".
A aquestes previsions s'afegeix que "en el supòsit que de l'informe a emetre per la Comissió Jurídica Assessora de la Generalitat de Catalunya, en relació amb el Projecte de decret d'aprovació del Reglament [...] en resultin observacions substancials, aquestes s'incorporaran al text del Reglament [...]".
L'opció efectuada sobre la tramitació del Projecte de reglament és correcta i s'adiu a la naturalesa i el règim jurídic del Consorci promotor de la norma.
D'altra banda, l'acomodació de la regulació general del procediment d'elaboració de disposicions generals a les peculiaritats organitzatives del Consorci és també correcta.
Un cop indicat el marc de referència, cal examinar si efectivament s'han acomplert les previsions documentals i procedimentals.
Pel que fa al primer aspecte, consta una Memòria justificativa i un Informe de 28 d'agost de 2008, data posterior al tràmit d'informació pública i audiència dels interessats.
En aquest document no hi havia taula de vigències ni relació de disposicions afectades, aspectes que s'hi afegeixen en una versió posterior, de 17 de setembre de 2008.
En aquesta mateixa data s'hi ha incorporat una Memòria econòmica, essencialment dedicada a un precís estudi del cost d'implantació del servei, amb algunes consideracions que podrien situar-se en un context d'anàlisi d'impacte, però sense que existeixi un autèntic estudi de cost-benefici.
En tot cas, tota aquesta documentació s'ha incorporat a l'expedient amb posterioritat als tràmits de participació ciutadana, de manera que aquells que hi han intervingut no han pogut conèixer les raons i les conseqüències de les opcions normatives contingudes en el Projecte i sobre les quals eren convidats a opinar.
Aquesta Comissió Jurídica Assessora ha indicat ja en anteriors dictàmens (núm. 193/08, 204/08 i 267/08) la necessitat que els expedients siguin complets en el moment d'iniciar-se els tràmits d'informació pública i audiència, ja que, si no és així, aquests instruments a disposició dels ciutadans perden part de la significació que tenen.
El Projecte va ser exposat al públic "per edicte publicat al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya de 4 de juny" i es va donar audiència a un conjunt d'entitats i instàncies que consten en una relació detallada, sense que se'n justifiqui la inclusió o l'exclusió d'unes o altres.
També s'esmenten les aportacions realitzades en el curs d'una sessió del Consell d'Habitatge Social.
En tot cas, en haver-se sotmès el Projecte a informació pública, es pot considerar coberta la possibilitat de participació.
Respecte de totes les aportacions rebudes, consta un Informe que les considera individualitzadament i expressa quines accepta i quines rebutja, amb les corresponents raons per a fer-ho.
Es considera que s'ha culminat correctament el procediment de participació.
El Projecte de reglament ha estat objecte d'informe per part dels serveis jurídics de l'Ajuntament de Barcelona i pel Gabinet Jurídic Central de la Generalitat.
Ara bé, es troba a faltar l'informe de l'Institut Català de les Dones, o un parer equivalent, en termes anàlegs als previstos en la Llei 13/1989.
Com que l'acord d'aprovació preveu la creació del fitxer de dades personals (article únic, u) i estableix el règim de gestió del fitxer (disposició addicional segona), el qual es regula en l'article 17 del Reglament i en l'annex III, es troba a faltar l'informe de l'Agència Catalana de Protecció de Dades, d'acord amb allò que disposa l'article 5.1.j) de la Llei 5/2002, i no consta que s'hagi sol·licitat.
Encara que aquest precepte es refereix específicament a disposicions de la Generalitat, la peculiar posició i el règim jurídic del Consorci porten a considerar que la preceptivitat de la intervenció de l'Agència s'estén a aquest.
Si d'aquesta intervenció es deduïssin alteracions substancials, el Projecte s'hauria de remetre de nou a dictamen d'aquesta Comissió.
En el preàmbul es troba a faltar una referència a la regulació del dret a l'habitatge continguda en l'article 26 de l'Estatut d'autonomia, l'article 47 del qual inclou la política d'habitatge com a principi rector dels poders públics, d'una manera paral·lela a com ho fa l'article 47 de la Constitució.
Silenciar les previsions de l'Estatut relatives a l'objecte que es reglamenta xoca, a més, amb l'enquadrament que fa la Carta municipal de Barcelona, en preveure que la potestat reglamentària del Consorci se situa en el marc de les disposicions generals de la Generalitat.
En el paràgraf vuitè, atès que encara no és vigent cap reglament del Registre de sol·licitants d'àmbit general català, caldria variar el temps verbal.
En el darrer paràgraf, cal fer referència a la intervenció d'aquesta Comissió Jurídica Assessora amb l'expressió "d'acord" si s'hi inclouen les observacions formulades, o de "vist", si no s'hi inclouen.
L'article únic s'hauria de numerar en els dos apartats.
En el segon s'hauria d'al·ludir també als annexos.
També s'hauria d'intitular el precepte i reflectir-ne el contingut.
Finalment, s'hauria de revisar la redacció del segon apartat.
La redacció de la disposició final també hauria de ser objecte de revisió.
El darrer paràgraf de l'article 6.2. del Projecte és una repetició del primer i quart paràgraf del mateix article 6.2.
En general, s'ha d'indicar la conveniència d'una millora en la redacció de tot el text normatiu.
Anàlisi dels aspectes substancials de la regulació, tot començant per l'Acord
L'apartat primer de la disposició addicional primera hauria de fer referència també a l'aprovació del model oficial de sol·licitud de modificació de dades, que també s'inclou en l'annex II.
La disposició transitòria segona, relativa a les promocions d'habitatges amb protecció oficial que es troben en procés d'adjudicació iniciat, exclou de l'aplicació del Reglament les promocions en procés d'adjudicació amb anterioritat a l'entrada en vigor d'aquest Reglament.
Caldria aclarir, amb la identificació del tràmit corresponent, quan es dóna la situació de procés d'adjudicació.
La disposició final suprimeix la vacatio legis, sense que se n'hagi aportat la justificació pertinent, a la qual es podria al·ludir almenys en el preàmbul.
L'annex I de l'Acord conté el Reglament pròpiament dit i a continuació se n'examina, seguint l'ordre dels capítols, el contingut.
La lletra b) de l'article 2, en regular les funcions del Registre, amplia l'abast d'informació que ha de proporcionar el Registre, en relació amb les previsions de l'article 94.b) de la Llei 18/2007.
Aquest només la preveu per a establir indicadors de gènere.
El Projecte hi afegeix que els indicadors es refereixen també a l'edat, la procedència i les característiques de les llars.
Es pot considerar que l'ampliació d'objectius respon a la funció de desplegament propi de la potestat reglamentària.
L'article 3 regula les persones que es poden inscriure en el Registre.
A la lletra a) de l'apartat 2 es defineix la unitat de convivència seguint la pauta establerta en l'article 95.2 de la Llei, però no s'esmenten els supòsits de presumpció de convivència que aquesta indica.
Encara que no hi ha incorrecció en no esmentar-los, cal considerar la conveniència de recollir-los.
L'article 4.3 assigna a la Comissió Permanent del Consorci l'adaptació i la modificació de l'estructura del Registre.
Atès que l'apartat primer d'aquest article només conté unes regles generals, s'hauria d'atribuir a l'esmentada Comissió Permanent l'establiment de l'estructura, a més de les facultats d'adaptació i modificació, i considerar la possibilitat d'integrar aquest apartat tercer en l'article 5, revisar-ne l'ordre i posar com a apartat primer el segon Projecte, i amb la refosa de l'apartat primer de l'article 5 i de l'apartat tercer de l'article 4.
El primer apartat assigna al Consorci la inscripció de les persones residents a la ciutat que compleixin els requisits exigits pel Reglament.
Encara que la redacció no és prou clara, no és contrària a la previsió de l'article 95.1 de la Llei, que configura la inscripció com un dret: "les persones que [...] compleixen els requisits que fixen aquesta llei i els reglaments que la despleguen tenen dret a inscriure's en el Registre [...]."
Es podria reconsiderar la redacció per reflectir millor aquesta configuració legal.
La redacció de l'apartat quart és ambigua, ja que no està clar si han d'optar per una de les tipologies d'habitatges de protecció oficial o poden optar-ne a unes quantes o no manifestar preferència.
Dels requisits exigits en l'article 7 sembla derivar-se la necessitat d'opció, però que aquesta es pot fer per una o diverses tipologies o modalitats.
Caldria revisar-ne la redacció.
L'article 7 regula els requisits de les persones sol·licitants.
La lletra c) de l'apartat 1 exigeix com a requisit per a la inscripció i l'adjudicació d'habitatge residir i estar empadronat a la ciutat de Barcelona, condició que ja es considerava en l'article 6.1.
A més, recull la regulació sobre emigrants retornats prevista en l'article 95.3 de la Llei i regula els supòsits dels sol·licitants de països no membres de la Unió Europea.
L'exigència de residència, sense més precisions, i d'empadronament és redundant, ja que la segona pressuposa la primera.
Ara bé, en requerir la residència en un municipi concret, com a requisit per a la inscripció i l'adjudicació, i no com fa l'article 95.3.a) de la Llei, que exigeix la residència en un municipi de Catalunya, introdueix una rigidesa, almenys aparent, que no s'adiu amb la mateixa previsió de l'article 10.2.h) del Projecte sobre la demanda fins a un màxim de tres municipis, la funcionalitat de la qual, d'altra banda, no queda palesa.
El requisit de residència es pot exigir per a la inscripció en el Registre, però, atesa la intercomunicació dels registres, que estableix la Llei, i la previsió d'àmbits geogràfics de demanda diferents a un sol municipi, el requisit de residència s'hauria de regular d'una manera diferent o més matisada a l'efecte de l'adjudicació.
En aquest sentit, hem de tenir en compte el plantejament general de la Llei i la singularitat de la posició del municipi de Barcelona, atès el seu règim de carta.
El paràgraf onzè de l'epígraf VI del preàmbul de la Llei es refereix a la qüestió que estem considerant.
Davant la tensió entre l'exigència d'empadronament en un municipi concret i la lliure circulació dels ciutadans, afirma que "la solució que es dóna és equilibrada i respectuosa amb el nivell local ja que, d'una banda, per a la inscripció en el Registre [...] és suficient tenir la residència i trobar-se empadronat a Catalunya, sense demanar cap termini i, d'altra banda, per a poder optar a un habitatge amb protecció oficial en una promoció específica en un municipi concret, no caldrà estar empadronat sempre i en tot cas a aquest municipi, llevat que l'Administració promotora decideixi introduir expressament aquest requisit, cosa que pot fer sense superar un determinat percentatge d'habitatges [...] justificant la raó de la dita reserva [...], remetent al Pla Territorial Sectorial d'Habitatge la concreció, si escau, d'una reserva màxima pel que fa a persones empadronades".
L'article 100.2 de la Llei es refereix a aquesta reserva, i l'article 95.3.a), a la residència com a requisit d'inscripció en el Registre.
D'aquesta regulació es deriven els trets essencials següents: a) possibilitat d'establir reserves per raó d'empadronament; b) no poden ser totals; c) remissió a un instrument de planificació, i d) necessitat de justificació expressa de l'opció.
En aquest context incideix la singularitat del règim de carta que cal examinar en aquest cas concret a la vista de la regulació de la potestat reglamentària del Consorci.
És des d'aquesta perspectiva que s'ha d'entendre l'encaix de la potestat reglamentària del Consorci que l'article 61.7 de la CMB situa "en el marc de les disposicions generals emanades de la Generalitat que siguin aplicables a tot l'àmbit territorial de Catalunya".
D'altra banda, com hem indicat abans, la mateixa Llei del dret a l'habitatge recull (disposició addicional vint-i-dosena) l'atribució competencial del Consorci que ja preveia l'article 85.5 de la CMB en assignar-li la regulació per reglament dels criteris de selecció i d'accés a l'habitatge públic.
Aquestes previsions permeten situar la regulació reglamentària en el context de les previsions de la Llei, però amb la possible adopció d'instruments diferents, amb la limitació, però, que la regulació singular no impedeixi l'execució de la llei a tot el territori català.
Dit amb altres paraules, es podria arribar a admetre que allò que la Llei remet a un pla, el Reglament del Consorci pogués resoldre-ho expressament.
En tot cas, l'establiment de reserves no pot esgotar les alternatives d'adjudicació, però pot ser tan ampli com es justifiqui expressament.
Aquesta motivació de les opcions elegides és del tot imprescindible.
En conseqüència, s'hauria de revisar la regulació proposada, amb admissió de la possibilitat d'excepció "no formular una alternativa única", i s'hauria de justificar amb cura la regulació proposada i la seva aplicació en cada cas.
D'altra banda, en exigir-se en el supòsit d'unitats de convivència que el permís de residència es doni en tots els membres majors d'edat o emancipats, caldria preveure el supòsit de reagrupament familiar amb tràmits iniciats.
La lletra d) de l'article 7 regula el requisit relatiu als ingressos dels sol·licitants.
Només es refereix a ingressos màxims, però la Llei, en l'article 95.3.b) exigeix una redacció més detallada: "[...] han d'ésser màxims en cas de lloguer i màxims i mínims en cas de compra [...]".
Caldria incloure aquesta diferenciació.
L'article 8 regula les necessitats d'habitatge, condició que s'ha d'acreditar per a tenir dret a la inscripció, segons l'article 95.4 de la Llei.
Aquest estableix que és necessari, si no es disposa d'una manera efectiva d'un habitatge adequat en propietat, amb dret de superfície o en usdefruit, o bé si el patrimoni de què es disposa no permet accedir-hi.
El mateix precepte remet al Reglament definir determinats supòsits de necessitat.
El Projecte regula la manca de necessitat d'habitatge a l'apartat segon, i en relació amb la disposició d'habitatge o de patrimoni, situacions en què no inclou amb caràcter general la disponibilitat d'un habitatge en lloguer.
Després, a l'apartat quart, regula diverses situacions de necessitat d'habitatge recollint la remissió legal.
No es despleguen les situacions al·ludides a la Llei relatives a jubilació o a incapacitat (lletra a) de l'article 95.4), dificultat de pagament, acabament de contracte o assetjament (lletra c)), mobilitat laboral (lletra e)) i no-disposició de l'habitatge (lletra d)).
Certament, la manca d'una remissió legal completa no comporta automàticament la il·legalitat de la norma reglamentària, però en fa parcial la regulació.
En algun cas, la proposta del Projecte es limita a repetir l'enunciat del precepte legal de remissió, com és el cas dels habitatges fora d'ordenació urbanística; supòsit en el qual, en subsumir-se moltes variables, seria convenient una precisió més gran, cosa que es fa, en canvi, quan la necessitat d'habitatge va lligada a les condicions mínimes d'habitabilitat.
Així mateix, caldria una expressió més precisa quan a la lletra d) es fa referència a maltractaments denunciats formalment.
L'article 10 regula el contingut del model de sol·licitud d'inscripció i la seva demanda.
L'explicació de les dades de domicili de la lletra b) de l'apartat segon és confusa.
A la lletra d) les dades econòmiques s'haurien de referir al sol·licitant individual i la unitat de convivència.
A la lletra i) seria millor continuar utilitzant unitat de convivència.
L'article 11 es refereix a la documentació que s'ha d'adjuntar a les sol·licituds d'inscripció.
La redacció dels apartats 2 i 3 necessita una millora, i almenys sengles comes (,) després de les referències a l'article 8.2.
S'ha de corregir la numeració de l'últim apartat, que és el quart i, ja que els aspectes considerats són diferents, se suggereix separar en dos apartats els dos incisos d'aquest últim.
L'article 12 s'intitula de "procediment d'inscripció i recursos", però el seu contingut es correspon només amb el primer enunciat.
Caldria suprimir la referència a "recursos".
L'apartat sisè es refereix a l'adopció de la decisió relativa a la inscripció mitjançant una sola resolució per a diversos interessats "en el cas de tramitacions corresponents a cooperatives o similars", però seria millor fer referència a socis d'aquestes entitats, ja que el Projecte reserva la sol·licitud d'inscripció a persones físiques o a unitats de convivència.
L'apartat tercer preveu la finalització del procediment, però no diu res sobre el supòsit d'inactivitat de l'Administració.
En no estar prevista expressament una altra cosa, es podria entendre tenint en compte l'article 43.2 de la Llei 30/1992 que el silenci és positiu, però la inscripció dóna accés a prestacions de servei públic, cosa que el configura com a negatiu.
Caldria incloure en el Reglament una manifestació expressa.
Finalment, manca en l'apartat setè la referència al sistema de notificació en el supòsit de sol·licituds presentades per Internet.
L'article 13 regula els efectes de la inscripció.
L'apartat primer restringeix l'adjudicació d'habitatges de protecció oficial a Barcelona als inscrits al Registre objecte de regulació.
Són d'aplicació les consideracions fetes en examinar l'article 7.
D'altra banda, la restricció només pot trobar justificació en la inicial manca de intercomunicabilitat dels registres i, consegüentment, només en aquesta es pot fonamentar un règim provisional.
Des d'un punt de vista formal, aquest precepte és més aviat propi d'una disposició addicional o transitòria.
L'article 14, sobre la vigència de les inscripcions, regula la sol·licitud de renovació.
Atesa la transcendència de les conseqüències de la manca de renovació, s'hauria de regular amb més cura i precisió.
L'article 16 regula les baixes de les inscripcions.
La previsió de la lletra c) de l'article 16.1, segons la qual és causa de baixa en el Registre l'adjudicació d'un habitatge amb protecció oficial, caldria coordinar-la amb la previsió que, si és del cas, s'introdueixi en l'article 6.4.
En la relació de causes de baixa en el Registre manca la derivada de l'article 90.3 de la Llei, que assimila la manca de transmissió de l'habitatge per responsabilitat de l'adquirent, causa que s'ha d'aplicar en les mateixes condicions que la prevista a la lletra d) de l'apartat primer de l'article 16 del Projecte.
L'article 17 es refereix a la protecció de dades i serà considerat més endavant.
X. El capítol III s'inicia amb l'article 18, relatiu als habitatges de promoció sobre sòls públics o la qualificació urbanística dels quals imposa aquesta destinació.
Com ja va indicar en l'Informe de 18 de setembre de 2008 el Gabinet Jurídic Central de la Generalitat, s'hauria de revisar la redacció del títol i es recomana assumir la que apareix en iniciar el precepte.
La remissió al procediment general d'adjudicació d'habitatge contingut a la secció segona seria suficient sense necessitat d'afegir que els habitatges són de promoció d'iniciativa pública, ja que aquell procediment s'aplica també excepcionalment a promocions d'iniciativa privada en el supòsit previst precisament en aquest article 18.
L'article 20 es refereix als òrgans competents per a l'adjudicació i fixa la gerència del Consorci.
És una opció coherent amb la naturalesa i l'organització d'aquest i s'adiu amb les previsions de l'article 98 de la Llei.
L'article 22 regula les reserves especials, matèria que és objecte d'ordenació a l'article 99 de la Llei.
Amb caràcter general, s'ha d'advertir que la proposta no desenvolupa la funció pròpia de la norma reglamentària, que és desplegar i precisar els preceptes legals corresponents.
Així, no es precisa en l'apartat primer que la reserva del 3 % ho és del nombre d'habitatges, ni com es conclou quan l'aplicació del percentatge no dóna un nombre enter.
Aquesta darrera qüestió també es planteja respecte de les previsions del segon paràgraf d'aquest apartat.
D'altra banda, res no es diu, en la redacció de l'article 99, sobre contingents especials de reserva, ni s'articula el previst en relació amb el contingent establert a l'apartat cinquè de la Llei.
Encara que, òbviament, aquestes directrius i normes legals són d'aplicació directa i la manca de desplegament no comporta il·legalitat, es vol cridar l'atenció sobre la conveniència que la norma reglamentària compleixi la seva missió.
L'article 23 es refereix a l'inici del procediment d'adjudicació d'habitatges.
En l'apartat segon, entre els continguts de la decisió de transmetre falten les dades sobre contingents especials de reserva d'habitatges per a necessitats específiques.
L'apartat quart, en regular el contingut de la resolució d'inici del procediment d'adjudicació, preveu la possible inclusió de reserves per a barris i requisits d'antiguitat en l'empadronament a Barcelona, o als barris, si hi ha reserva específica.
En la regulació dels contingents especials de reserva de l'article 99 de la Llei no es preveuen contingents per antiguitat d'empadronament ni per àrees geogràfiques o barris.
Aquests conceptes apareixen per modular l'aplicació del contingent general a l'article 100, i no tenen la condició de reserva o contingent especial de reserva, ni poden disminuir aquests (10 per cent en promocions públiques; 3 per cent en privades).
Caldria eliminar l'expressió de "reserves per a barris" o puntualitzar que queden al marge dels contingents especials de reserva.
Així mateix, s'ha de cridar l'atenció que en el text final sobre el qual s'informa no existeix cap regulació substancial sobre requisits d'antiguitat d'empadronament, de manera que a cada convocatòria es podrà fixar sense cap altre límit que el previst per l'article 100.4 de la Llei, respecte, però, només dels habitatges en lloguer.
De nou es constata una regulació reglamentària insuficient i no s'acota l'ampli espai de lliure apreciació de l'Administració.
S'hauria de suprimir el darrer incís de l'article 24.2, ja que no és necessari aportar explicacions en els textos normatius.
L'article 26 es refereix a la gestió dels contingents especials de reserva, i preveu que l'adjudicació es podrà fer per barem de puntuació o sorteig, cosa que es determinarà a la convocatòria.
La previsió no s'aparta de la llei i, en concret, d'allò que disposa l'article 101.5.
Ara bé, la remissió a cada convocatòria per establir els elements del barem és excessiva i implica una renúncia a una regulació reglamentària que acotaria l'àmbit de discrecionalitat en què s'adopta cada resolució.
L'article 27, relatiu a la gestió del contingent general, en el segon apartat es correspon amb l'article 100.3 de la Llei, que determina mesures per garantir "una mixtura social efectiva en les promocions d'habitatge amb protecció oficial".
Es donen, però, dues diferències que cal corregir.
En la llei és preceptiu "i no facultatiu com sembla a la proposta" que les condicions d'adjudicació estableixin sistemes que assegurin una determinada composició final dels adjudicataris.
En segon lloc, el Projecte de reglament oblida el factor "lloc de naixement" que expressament preveu l'article 100.3.
L'article 29 regula l'adjudicació dels habitatges.
En l'apartat sisè es disposa que l'adjudicació d'un habitatge comporta la baixa en el Registre.
Caldria incloure l'excepció a què es fa referència en considerar l'article 16 del Projecte.
L'article 30 es refereix a l'ocupació dels habitatges adjudicats: L'apartat segon disposa els efectes derivats de l'incompliment de l'obligació d'ocupació efectiva, que és, de fet, una condició resolutòria de l'adjudicació.
Preveu la revocació de l'adjudicació i l'anul·lació dels actes administratius i contractuals generats.
La referència a l'anul·lació pot implicar l'aplicació de l'article 103 de la Llei 30/1992, quan de fet s'està davant d'un supòsit resolutori.
L'article 31, relatiu a la titularitat de l'habitatge, al·ludeix, de fet, als diversos drets que es poden transmetre en relació amb un habitatge.
Seria més clar que l'apartat primer recollís aquest matís, com es fa detalladament a l'apartat segon, en relació amb les unitats de convivència.
A la lletra c) de l'apartat segon s'hauria de puntualitzar, com ja s'ha fet en altres preceptes, que l'acord unànime és dels integrants de la unitat de convivència majors d'edat.
L'article 32 regula el procediment d'adjudicació lliure.
Caldria aclarir que aquest procediment s'aplica també al supòsit de reserva del 30 % per part del promotor previst a l'article 23.3.a) del Projecte.
Així mateix, es pot puntualitzar que s'aplica aquest procediment en els casos establerts en els apartats 6 i 7 de l'article 101 de la Llei.
L'article 33, amb la denominació de "procediments singulars", disposa la no-aplicació dels procediments d'adjudicació a diferents supòsits que ja estan previstos, com s'assenyala expressament en l'article 104 de la Llei.
Ara bé, la proposta presenta algunes incorreccions.
D'una banda, omet algun cas que la Llei admet: en concret l'article 104.g) exclou dels procediments "els habitatges de promocions d'empreses que les duguin a terme, en tot o en part, per a donar allotjament a llurs treballadors".
D'altra banda, el Projecte no exerceix la funció que la Llei reclama al complement reglamentari.
Així, les lletres a) i f) remeten al Reglament l'establiment d'un procediment i el Projecte n'ignora la remissió.
No són aquestes observacions que fan il·legal la regulació proposada, però sí millorable, ja que amb la proposta no s'omple el buit de procediment.
L'article 36 regula les actuacions a instància de part.
Seria convenient aclarir quina és l'Administració competent a la qual s'al·ludeix en l'apartat primer.
En acabar aquest capítol del Projecte es constata la no-consideració de la formalització del contracte i la manca de referència al visat públic dels actes i contractes previst per l'article 85 de la Llei.
Tampoc no s'ha desplegat l'article 102 de la Llei relatiu a habitatges amb protecció oficial, promogut per societats cooperatives d'habitatges, precepte que té un contingut molt detallat.
El capítol IV es refereix als habitatges socials destinats a emergències.
S'inicia amb l'article 37, que estableix el fons d'habitatge social.
Aquesta i les disposicions que segueixen poden trobar suport competencial en la clàusula de l'article 85.5 de la CMB, que estableix com a comesa del Consorci l'establiment de criteris de selecció i d'accés a l'habitatge públic, enunciat que no s'esgota en el sistema d'habitatges de protecció pública i la seva gestió.
L'article 38 regula les situacions d'emergència social.
Caldria unificar la denominació del Fons.
A l'article 37 s'anomena "Fons d'habitatge social", i en aquest precepte i els següents, "Fons d'habitatge per a emergències socials".
Respecte de la situació descrita a la lletra d) de l'apartat, caldria considerar la inclusió de llindars d'ingressos.
L'article 40 regula les sol·licituds d'aquests habitatges.
A la lletra a) de l'apartat primer s'hauria de corregir la remissió a l'article 38.1.e) per 38.1.d).
La remissió de l'article 40.1.c) no és correcta.
L'exigència de l'article 40.1.g), sobre certificat de convivència, pot ser difícil d'acomplir.
L'article 44 es refereix a la mesa de valoració per a l'adjudicació d'habitatges per a emergències socials.
S'haurien de numerar els integrants.
No queda clar si serà una persona o un membre indeterminat, el vocal o vocals "en representació de cadascun dels organismes públics que gestionin els habitatges destinats a emergències socials".
Tampoc no s'estableix com s'inicia la rotació dels representants dels serveis personals dels districtes.
Finalment, s'hauria de pensar si el secretari té, o no, veu i vot.
El capítol V conté l'article 45, relatiu a la substitució dels recursos d'alçada i potestatiu de reposició.
L'article 97 de la Llei preveu aquesta substitució, de manera que les impugnacions en relació amb els actes que derivin del funcionament del Registre de Sol·licitants d'Habitatge amb Protecció Oficial es presentin davant la Comissió de Reclamacions sobre Habitatge Protegit, les resolucions de la qual posen fi a la via administrativa.
L'article 97 remet la regulació de la composició i funcionament d'aquesta Comissió a les normes reglamentàries que dicti el Govern de la Generalitat.
En conseqüència, aquest Projecte de reglament no és l'instrument normatiu adequat per a regular la Comissió, que és l'òrgan de l'Administració autonòmica, ni el seu funcionament.
La previsió del termini d'un mes per a presentar impugnacions o la intervenció informativa de les unitats administratives s'inclou en l'àmbit del règim jurídic.
L'annex I del Projecte de reglament recull, com a recordatori, les tipologies o modalitats d'habitatges de protecció oficial.
A ell fa referència l'article 2, que en preveu l'alteració quan es produeixin canvis normatius.
L'annex II de l'Acord del Consorci inclou dos models de sol·licitud d'inscripció i de modificació d'inscripció al Registre.
L'article únic de l'Acord del Consorci, a més d'aprovar el Reglament del Registre, crea el fitxer de dades personals, que s'adjunta com a annex III de l'Acord.
La disposició addicional segona de l'Acord es refereix al règim de gestió del fitxer.
En l'apartat primer s'esmenta el marc normatiu estatal i autonòmic que configura el règim del fitxer.
L'apartat segon es refereix més pròpiament a la gestió del fitxer que encarrega al titular de la gerència del Consorci en el doble vessant d'organització i d'adopció de les mesures necessàries destinades a fer efectius els drets de les persones afectades.
Així mateix, el segon paràgraf de la disposició transitòria primera disposa que, abans de la data d'inici d'activitats del Registre, el titular de la gerència del Consorci farà les gestions oportunes per a la seva inscripció davant l'Agència Catalana de Protecció de Dades.
L'article 17 inclou la regulació de protecció de dades.
En el primer apartat es preveu l'aportació de dades.
L'apartat segon disposa que les dades del fitxer només poden ser tractades en l'àmbit restringit d'inscripció en el Registre i dels procediments d'adjudicació per les administracions i entitats incloses en el concepte de "cessió de dades" i exclusivament per a les finalitats previstes en el Reglament.
En l'apartat tercer es declara la preferència pel procediment de dissociació.
L'apartat cinquè disposa que els interessats poden exercir els drets d'accés, rectificació i cancel·lació davant la Gerència i precisa que l'exercici del dret de cancel·lació de les dades personals comporta la baixa en el Registre.
L'apartat sisè estableix com a mesures de seguretat el nivell alt.
Finalment, el darrer apartat preveu que els sol·licitants han d'autoritzar la cessió de dades de caràcter personal als promotors d'habitatge amb protecció oficial per a la intervenció en els processos d'adjudicació dels habitatges.
La creació del fitxer és imposada pel fet que el Registre implica la utilització de dades de caràcter personal.
El fitxer és de titularitat pública, ja que ho és el Consorci, en una actuació que, com hem vist, troba suport legal tant en la Carta municipal de Barcelona com en la Llei 18/2007.
La creació del fitxer es fa per reglament, tal com preveu, per als fitxers de les administracions públiques, l'article 20 de la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal.
L'exigència de l'article 11 de la Llei orgànica sobre consentiment previ de l'interessat per a la comunicació de dades a tercers està prevista expressament en l'article 17 del Projecte.
En l'annex III es precisen, seguint els epígrafs de l'esmentat article 20, les dades que aquest exigeix, però seria recomanable fer-ho seguint l'ordre amb què es relacionen en aquest precepte.
Així, es concreten la finalitat i els usos del fitxer, si bé s'haurien de precisar millor els usos i revisar la redacció relativa a la finalitat; les persones de qui es pretén obtenir dades de caràcter personal; el procediment de recollida d'aquestes; i l'estructura bàsica del fitxer, que inclou dades identificatives, personals, socials, professionals, economicofinanceres, relatives a infraccions penals i especialment protegides.
Les relatives a infraccions legals es relacionen amb els articles 99.5 de la Llei 18/2007 i 34 de la Llei 5/2008, de 24 de abril, del dret de les dones a eradicar la violència domèstica, si bé cal advertir que, com s'ha fet notar en examinar l'article 22 del Reglament, aquest no articula la previsió d'una reserva de desplegament de l'esmentat article 99.5.
Les dades especialment protegides són les d'origen racial o ètnic, salut i violència domèstica.
El nivell de seguretat previst és alt, previsió que es correspon amb les exigències de l'article 4.3 del Reial decret 994/1999, d'11 de juny, que va aprovar el Reglament de seguretat de fitxers automatitzats de dades de caràcter personal.
D'altra banda, s'hauria d'al·ludir positivament o negativament a les transferències.
Una vegada considerades les observacions efectuades, i tingudes en compte especialment les contingudes en els fonaments cinquè, darrer paràgraf, i novè, es pot sotmetre el text definitiu del Projecte de reglament del Registre de sol·licitants d'habitatges amb protecció oficial de Barcelona i la creació de fitxers de dades a l'aprovació de la Junta General del Consorci de l'Habitatge de Barcelona.