I. El Projecte de decret sobre el qual es dictamina té per objecte desenvolupar els articles 25 i 30 de la Llei 24/1991 de 29 de novembre de l'habitatge així com establir mesures normatives i de foment per tal de conèixer l'estat de conservació dels parcs dels edificis existents i facilitar el compliment de les obligacions de conservació establertes per la legislació vigent.
També i amb la mateixa finalitat el Projecte de decret estableix mecanismes de col·laboració entre les Administracions i amb les organitzacions professionals.
Així ho estableix el seu article 1.
Per tant aquest dictamen ha d'analitzar la cobertura legal explícitament senyalada la legalitat de les mesures normatives establertes i els mecanismes de col·laboració proposats.
Aquest ampli abast no és compatible amb la tramitació d'urgència que es demana malgrat que s'hagin detectat recentment importants deficiències en el parc d'habitatges que posen en perill la seguretat per a les persones.
Aquesta Comissió fa constar novament la necessitat que es faci un ús prudent i ponderat de les declaracions d'urgència.
El procediment d'elaboració de les disposicions generals té la funció d'assegurar la legalitat l'encert i l'oportunitat de la norma proposada i com es deia ja en el Dictamen 10/94 "aquesta finalitat requereix generalment una tramitació pausada necessària per a detectar els problemes a resoldre buscar les solucions a adoptar i aconseguir l'enquadrament de la nova disposició en el marc jurídic traçat per l'ordenament jurídic aplicable sobretot si és de rang normatiu superior".
El procediment d'elaboració de les disposicions de caràcter general regulat en els articles 61 a 67 de la Llei 13/1989 de 14 de desembre ha estat observat en la forma ressenyada en l'antecedent 2 d'aquest dictamen amb les següents particularitats:
a) La Memòria es formula el 26 de maig de 1997 és a dir amb posterioritat a la sessió del Consell Assessor de l'Habitatge (celebrada el 22 de maig d'aquest any).
b) L'informe de l'Assessoria Jurídica del Departament d'Economia i Finances de 28 de maig de 1997 es limita a dir que el text que es proposa s'adequa a la Llei 24/1991 de 29 de novembre i en la seva disposició addicional resta previst el règim pressupostari per la qual cosa s'informa favorablement sobre el projecte de decret.
c) S'ha omès l'estudi econòmic en termes de cost-benefici.
A més donat el presumible alt volum dels ajuts de l'Administració hagués estat convenient l'elaboració d'un estudi sobre el cost dels dictàmens tècnics i de la inversió de rehabilitació a programar.
En el procediment d'elaboració de disposicions de caràcter general té especial rellevància el tràmit d'informació pública o bé d'audiència de les entitats que per llei tenen la representació d'interessos generals o afectats per la disposició (art. 64 de la Llei 13/1989).
La previsió constitucional (art. 105a de la Constitució espanyola) d'aquesta participació ciutadana en l'elaboració de reglaments en fa particularment exigent el compliment de manera que aquest no pot quedar a la lliure discreció del Govern o dels consellers.
Aquesta participació funcional (així qualificada per la Sentència del Tribunal Constitucional 61/1985 de 8 de maig) no pot quedar reduïda llevat de raons d'urgència (possiblement concurrents en aquest cas que calia haver-les explicitat d'una manera més concloent) a l'informe del Consell Assessor de l'habitatge malgrat que en la seva composició estiguin quatre representants dels municipis de Catalunya dos representants de les associacions empresarials vinculades al sector de la construcció un representant del col·legi professional d'arquitectes i un dels col·legis professionals d'aparelladors i arquitectes tècnics i un representant de les associacions de defensa dels consumidors i usuaris (art. 39 de la Llei 24/1991).
La cobertura legal del Projecte de decret resulta àmpliament admesa en el nostre ordenament jurídic especialment en la legislació urbanística.
La legislació vigent a Catalunya en matèria urbanística estableix que els propietaris d'edificacions hauran de mantenir-les en condicions de seguretat i que els ajuntaments i si s'escau els altres organismes competents ordenaran d'ofici o a instància de qualsevol interessat l'execució de les obres necessàries per conservar aquelles condicions (art. 251 del text refós de 1990).
Fins i tot es pot també ordenar per motius d'interès turístic o estètic –i amb més raó per raons de seguretat– l'execució d'obres de conservació i de reforma en façanes o espais visibles des de la via pública (art. 252).
Segons la Llei 24/1991 de 29 de novembre de l'habitatge "els propietaris i els usuaris dels habitatges estan obligats a utilitzar-los i conservar-los d'acord amb llur destinació".
Són els propietaris qui "han de vetllar per la conservació de les condicions de seguretat de llurs habitatges".
"L'Administració ha de vetllar en la forma que sigui establerta per reglament pel compliment d'aquests deures.
L'incompliment dona lloc a les ordres d'execució necessàries per a la correcció de les deficiències existents amb aplicació de les mesures correctives i d'execució subsidiària establertes per la Llei (art. 30).
En principi en aquest precepte podria estar com es desprèn de la redacció actual de l'article 1 del Projecte de decret la directa cobertura legal de la disposició reglamentària.
No obstant això com la confusa disposició transitòria de la pròpia Llei 24/1991 estableix que "el que disposa aquesta Llei s'ha d'aplicar a tots els edificis que obtinguin el certificat d'obra i habitabilitat o la cèdula definitiva d'habitatge de protecció oficial després d'haver entrat la Llei en vigor baldament s'hagin iniciat abans" donada la plena cobertura legal que segons s'ha vist té el deure de conservació en el nostre ordenament jurídic es suggereix eliminar de l'article 1 del Projecte de decret la menció dels articles 25 i 30 de la Llei 24/1991 –que és innecessària– i donar al precepte la següent redacció:
"Aquest Decret té per objecte establir mesures d'ordenació i foment per tal de conèixer l'estat de conservació del parc d'edificis existents i de facilitar el compliment de les obligacions de conservació establertes per la legislació vigent així com amb la mateixa finalitat establir mecanismes de col·laboració entre les Administracions i amb les organitzacions professionals".
La Llei 24/1991 regula el "llibre de l'edifici" (art. 25).
El precepte legal ha estat desenvolupat pel Decret 206/1992 d'1 de setembre (objecte del Dictamen 81/92 d'aquesta Comissió).
Les seves prescripcions –diu la disposició final– seran d'aplicació als edificis que obtinguin el certificat final d'obra a partir de la data de la seva entrada en vigor.
El nou Projecte de decret segons el seu preàmbul "regula l'aplicació del Llibre de l'Edifici als habitatges existents" afirmació que apareix contradita per l'article 3.2 segons el qual "els edificis d'habitatges existents en els quals es procedeixi a una rehabilitació dels elements comuns acollida als ajuts que atorga el Departament de Política Territorial i Obres Públiques en matèria de rehabilitació han de disposar del Llibre de l'Edifici".
D'altra banda la rehabilitació va destinada en general als edificis d'habitatges plurifamiliars construïts abans de l'any 1960 destinats a residència habitual i especialment als inclosos en aquells perímetres que es delimitin en virtut de convenis amb els Ajuntaments" (art. 4).
Aquesta concreció fa més viable la nova normativa i porta a rectificar allò que es diu en el preàmbul.
Imposar l'obligació de disposar del Llibre a tots els edificis existents generaria un considerable augment de l'activitat de l'Administració que no està previst i una càrrega per a la generalitat dels propietaris no justificada.
Caldria concretar a qui correspon (promotor propietari o comunitat de propietaris) l'obligatorietat de la formalització del Llibre (art. 2).
El contingut del Llibre reprodueix l'article 25 de la Llei 24/1991 sense una total fidelitat amb omissions (per exemple les instruccions d'ús i manteniment "de les diverses portes de l'edificació") i amb noves dades (el projecte de rehabilitació o el dictamen tècnic) (art. 3.3).
Aquestes darreres estan justificades.
V. El programa per a la revisió de l'estat de conservació dels edificis d'habitatge es crea (art. 4 del Projecte de decret) dins del ja existent programa de rehabilitació d'habitatges establert al Decret 76/1992 de 2 de març i que té la finalitat de promoure i desenvolupar les actuacions o mesures d'incentivació assessorament recerca i suport per a la conservació i rehabilitació del parc d'habitatges (art. 1 de l'esmentat Decret).
S'entén per rehabilitació d'habitatges totes les actuacions dirigides a aconseguir l'adequació o la millora constructiva funcional o d'habitabilitat de les edificacions destinades amb caràcter predominant a ús residencial (art. 31.1 de la Llei 24/1991) mitjançant mesures de foment (art. 37).
Els ajuts econòmics poden consistir en subvencions o primes a fons perdut (art. 49.2.e).
Lògicament el Projecte de decret instrumenta com a primera mesura el dictamen tècnic sobre l'estat de conservació i manteniment dels edificis inclosos en programes de rehabilitació d'habitatges (art. 5 i 6).
Com s'ha de reconèixer el dret del propietari d'elegir al tècnic redactor d'aquest dictamen l'obligació imposada per l'Administració només serà possible si el particular accepta la subvenció.
En relació amb els mecanismes de col·laboració proposats és encertada la figura de convenis amb els Ajuntaments que utilitza el Projecte de decret (art. 8 i disposició addicional 3) perquè donades les característiques de l'activitat pública objecte de regulació reconeix l'interès municipal concorrent i aproxima la gestió als ciutadans.
L'esmentada disposició addicional (S'estableix un període de tres anys per a la realització del dictamen en les àrees delimitades en els convenis d'actuació subscrits amb ajuntaments i que s'acullin al que disposa aquest Decret) és molt fosca per la qual cosa caldria revisar-la precisant el seu àmbit la seva temporalitat i el règim jurídic especial que fa que no pugui situar-se en el text articulat.
Com el Centre Tècnic i de Cooperació per a la Rehabilitació no té personalitat jurídica els convenis amb els Col·legis i altres organitzacions professionals (art. 9) caldria que els subscrivís el Departament de Política Territorial i Obres Públiques tal i com es preveu pels convenis amb els Ajuntaments a l'article 8.
Pel que fa als aspectes formals cal destacar la conveniència de posar un títol o rúbrica als articles.
Com es deia ja en el Dictamen 81/92 tres són les raons que justifiquen aquesta proposta: primera la conveniència de no trencar amb una pràctica reiterada de forma quasi unànime en tots els decrets que integren l'ordenament català; segona el fet que la titulació dels articles facilita notablement la lectura i comprensió del text i tercera sobretot el fet que aquesta exigència obliga als redactors dels textos normatius a donar a cada precepte un únic contingut temàtic –que és el que s'ha de reflectir en la rúbrica–.
Les disposicions addicionals han de tenir una numeració correlativa pròpia en ordinals expressats en lletra.
Una vegada considerades les observacions formulades en els fonaments jurídics d'aquest Dictamen es pot elevar al Govern per a la seva aprovació el Projecte de decret pel qual es regula el llibre de l'edifici dels habitatges existents i es crea el programa per a la revisió de l'estat de conservació dels edificis d'habitatges.