Informe 1/2020, de 10 de gener, emès a l'empara de l'article 154.7 de la Llei 9/2017, de 8 de novembre, de contractes del sector públic, en relació amb l'omissió del preu en l'anunci de formalització d'un contracte del Consorci Sanitari de Terrassa.
La Comissió de Garantia del Dret d'Accés a la Informació Pública és l'òrgan independent i de garantia de l'accés a la informació creat per la Llei 19/2014, de 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern (LTAIPBG), en el seu article 39, en ús de la potestat expressament reconeguda a les lleis autonòmiques de crear els seus propis i respectius òrgans de garantia, de conformitat amb el que es preveu a l'article 24 i a la Disposició Addicional Quarta de la llei bàsica estatal 19/2013, de 9 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern (LTAIPBGE).
El Consorci Sanitari de Terrassa (CST) és un consorci públic integrat per la Generalitat de Catalunya, l'Ajuntament de Terrassa i la Fundació privada Sant Llàtzer, en el què s'hi integren diversos centres d'atenció sanitària.
La Generalitat de Catalunya i l'Ajuntament de Terrassa participen de forma majoritària en aquest consorci, i en la mesura en què ambdues administracions rauen dins l'àmbit d'aplicació de l'LTAIPBG de conformitat amb el seu article 3.a, el Consorci també queda sotmès a aquesta llei (article 3.b in fine, LTAIPBG).
L'article 154.7 LCSP disposa que si una administració vol ometre alguna de les informacions que l'annex III de la llei disposa que s'han de difondre en l'anunci de formalització d'un contracte, haurà de demanar prèviament informe al Consejo de Transparencia y Buen Gobierno, òrgan de garantia de l'accés a la informació creat per la llei bàsica estatal de transparència (LTAIPBGE).
Aquesta previsió s'ha d'entendre referida als òrgans de garantia que, amb les mateixes funcions, creïn les lleis autonòmiques de transparència i accés a la informació pública, com és el cas d'aquesta Comissió (article 39 LTAIPBG)
Aquest informe s'emet a instància del CST en relació amb l'omissió del preu de l'anunci de formalització del contracte subscrit amb VMARK SOFTWARE ESPAÑA SA, a la vista de que l'empresa adjudicatària ha declarat la confidencialitat de l'oferta econòmica, i d'acord amb l'article 154.7 LCSP, té per objecte que aquesta Comissió dictamini " si el dret d'accés a la informació pública preval o no enfront dels béns que es pretenen salvaguardar amb la seva no-publicació ", a la vista de les al·legacions fetes per les parts.
La contractació pública és l'àmbit nuclear i essencial sobre el què s'ha de projectar la transparència, tant per garantir als eventuals licitadors que podran optar en condicions d'igualtat als contractes públics, com per permetre el control de la ciutadania de què l'Administració i el seu sector públic han actuat en benefici exclusivament de l'interès general, amb objectivitat i imparcialitat, en l'adjudicació dels seus contractes.
La transparència, doncs, esdevé un instrument estratègic per prevenir i detectar la corrupció en la contractació, que s'incorpora a l'ordenament jurídic intern per transposició de la normativa europea força anys abans fins i tot que s'aprovi la legislació de transparència.
Amb la finalitat de garantir la transparència de l'activitat contractual, el legislador ha establert l'obligació del sector públic de fer difusió proactiva de la informació contractual en el seu perfil del contractant, que ha de mantenir permanentment actualitzat i consultable a Internet.
Concretament, l'article 63 LCSP preveu que s'ha de fer publicitat dels contractes subscrits per les administracions al seu perfil del contractant, i regula els elements del contracte que s'hi han de difondre així com l'obligació de publicar-hi els anuncis de formalització dels contracte (apartat 3.c), tot preveient, tanmateix, que determinades dades del contracte puguin ometre's d'aquest anunci en els supòsits i d'acord amb el procediment establert a l'article 154.7 de la mateixa llei:
1 Els òrgans de contractació han de difondre exclusivament a través d'Internet el seu perfil de contractant, com a element que agrupa la informació i els documents relatius a la seva activitat contractual per tal d'assegurar la transparència i l'accés públic a aquests. (...)
3.En el cas de la informació relativa als contractes, s'ha de publicar almenys la informació següent:
a) La memòria justificativa del contracte, l'informe d'insuficiència de mitjans en el cas de contractes de serveis, la justificació del procediment utilitzat per a la seva adjudicació quan s'utilitzi un procediment diferent de l'obert o del restringit, el plec de clàusules administratives particulars i el de prescripcions tècniques que hagin de regir el contracte o documents equivalents, si s'escau, i el document d'aprovació de l'expedient.
b) L'objecte detallat del contracte, la seva durada, el pressupost base de licitació i l'import d'adjudicació, inclòs l'impost sobre el valor afegit.
c) Els anuncis d'informació prèvia, de convocatòria de les licitacions, d'adjudicació i de formalització dels contractes, els anuncis de modificació i la seva justificació, (...)
No es poden publicar determinades dades relatives a la subscripció del contracte en els supòsits que estableix l'article 154.7.
En tot cas, cada vegada que l'òrgan de contractació decideixi excloure alguna informació d'acord amb el que disposa el paràgraf anterior, ho ha de justificar en l'expedient."
L'article 154 LCSP, al qual fa referència aquest precepte, estableix amb caràcter general l'obligatorietat que es faci publicitat dels contractes que s'hagin adjudicat pel sector públic, amb la informació que es detalla a l'annex III de la Llei, i permet que, excepcionalment, alguna de la informació d'obligada publicitat pugui ometre's de l'anunci si la seva difusió perjudica un seguit de béns jurídics taxats (acompliment de les lleis, interesso públics, seguretat pública, interessos comercials, lliure competència) i si feta la ponderació entre la seva protecció i la garantia de la transparència i l'accés a la informació en matèria de contractes públics, es considera que ha de prevaldre la seva protecció en detriment del dret d'accés a la informació pública al qual satisfà la previsió legal de publicitació dels contractes formalitzats pel sector públic.
Correspon a l'administració o l'òrgan públic contractant la decisió d'ometre determinada informació de l'anunci de formalització del contracte, que haurà de quedar justificada i motivada a l'expedient, previ informe preceptiu de l'òrgan de garantia del dret d'accés a la informació pública.
Anunci de formalització dels contractes.
Es poden no publicar determinades dades relatives a la subscripció del contracte quan es consideri, i es justifiqui degudament en l'expedient, que la divulgació d'aquesta informació pot obstaculitzar l'aplicació d'una norma, ser contrària a l'interès públic o perjudicar interessos comercials legítims d'empreses públiques o privades o la competència lleial entre aquestes, o quan es tracti de contractes declarats secrets o reservats o l'execució dels quals s'hagi d'acompanyar de mesures de seguretat especials de conformitat amb la legislació vigent, o quan ho exigeixi la protecció dels interessos essencials de la seguretat de l'Estat i així s'hagi declarat de conformitat amb el que preveu la lletra c) de l'apartat 2 de l'article 19.
En tot cas, abans de la decisió de no publicar unes determinades dades relatives a la subscripció del contracte, els òrgans de contractació han de sol·licitar l'emissió d'un informe al Consell de Transparència i Bon Govern a què es refereix la Llei 19/2013, de 9 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, en el qual s'apreciï si el dret d'accés a la informació pública preval o no enfront dels béns que es pretenen salvaguardar amb la seva no-publicació; aquest informe s'ha d'evacuar en un termini màxim de deu dies.
No obstant això, no es requereix aquest informe del Consell de Transparència i Bon Govern en cas que amb anterioritat l'òrgan de contractació hagi efectuat una consulta sobre una matèria idèntica o anàloga, sense perjudici de la justificació deguda de la seva exclusió en l'expedient en els termes que estableix aquest apartat. "
Tant l'obligació general del sector públic de fer publicitat dels contractes subscrits, com la previsió de què, excepcionalment, part de la informació que s'ha de publicar en l'anunci de formalització dels contractes es pugui ometre si la seva difusió és contrària als interessos públics, la seguretat de l'Estat, l'acompliment de les lleis o els interessos comercials legítims i la protecció de la lleial competència, ja estaven previstes a l'anterior Text refós de la Llei de contractes del sector públic aprovat pel Reial Decret Legislatiu 3/2011, de 14 de novembre, en el seu article 153).
L'actualment vigent LCSP, en el seu article 154.7, reprodueix la regulació anterior pel que fa als supòsits taxats en què es pot fonamentar la decisió administrativa de limitar la informació a publicar sobre els contractes formalitzats, per bé que hi incorpora una garantia nova i coherent amb l'entrada en vigor de la legislació de transparència, en fer preceptiu que l'òrgan independent de garantia del dret d'accés a la informació pública es pronunciï i emeti informe previ i preceptiu sobre si resulta justificada la limitació de la publicitat en l'anunci de formalització dels contractes d'algun dels seus elements, o si ha de prevaldre el dret d'accés a la informació pública, del què se'n desprèn que la sola concurrència d'algun dels supòsits taxats de l'article 154.7 LCSP o, en el què importa a aquest informe, que la mera invocació d'un perjudici en els interessos econòmics de l'empresa adjudicatària, no té l'efecte automàtic d'impedir la publicitat establerta com a regla general en la legislació de contractació, sinó que la decisió ha de ponderar la prevalença dels drets i interessos en joc, que
Cal, doncs, i aquest és l'objecte d'aquest informe, ponderar si ha de prevaldre el dret d'accés a la informació sobre els drets i interessos invocats en contra per l'empresa adjudicatària, que es concreten, de manera directa, en la confidencialitat de la seva oferta econòmica, i de manera indirecta, en el perjudici dels seus interessos comercials si es difon el preu d'adjudicació del contracte.
En el cas objecte d'informe, la informació que es pretén excloure de l'anunci de formalització del contracte és el preu d'adjudicació del contracte, a la vista de la declaració de confidencialitat de l'empresa adjudicatària en relació amb aquesta part de l'oferta econòmica, fonamentada en què considera que li ocasionaria un perjudici econòmic, ja que es tracta d'unes condicions econòmiques que ha ofert en exclusiva al CST.
L'LCSP regula, al seu article 133, el deure reserva dels òrgans de contractació en relació amb la informació que els licitadors, en el moment de presentar la seva oferta, hagin designat com a confidencial, en aquests termes:
Sense perjudici del que disposa la legislació vigent en matèria d'accés a la informació pública i de les disposicions que conté aquesta Llei relatives a la publicitat de l'adjudicació i a la informació que s'ha de donar als candidats i als licitadors, els òrgans de contractació no poden divulgar la informació facilitada pels empresaris que aquests hagin designat com a confidencial en el moment de presentar la seva oferta.
El caràcter de confidencial afecta, entre d'altres, els secrets tècnics o comercials, els aspectes confidencials de les ofertes i qualsevol altra informació amb un contingut que es pugui utilitzar per falsejar la competència, ja sigui en aquest procediment de licitació o en altres de posteriors.
El deure de confidencialitat de l'òrgan de contractació, així com dels seus serveis dependents, no es pot estendre a tot el contingut de l'oferta de l'adjudicatari ni a tot el contingut dels informes i documentació que, si s'escau, generi directament o indirectament l'òrgan de contractació en el curs del procediment de licitació.
Únicament es pot estendre a documents que tinguin una difusió restringida, i en cap cas a documents que siguin públicament accessibles.
El deure de confidencialitat tampoc pot impedir la divulgació pública de parts no confidencials dels contractes subscrits, com ara, si s'escau, la liquidació, els terminis finals d'execució de l'obra, les empreses amb les quals s'ha contractat i subcontractat, i, en tot cas, les parts essencials de l'oferta i les modificacions posteriors del contracte, respectant en tot cas el que disposa la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, sobre protecció de dades de caràcter personal.
El contractista ha de respectar el caràcter confidencial de la informació a què tingui accés en ocasió de l'execució del contracte a la qual se li hagi donat el caràcter referit en els plecs o en el contracte, o que per la seva pròpia naturalesa s'hagi de tractar com a tal.
Aquest deure es manté durant un termini de cinc anys des del coneixement d'aquesta informació, llevat que els plecs o el contracte estableixin un termini superior que, en tot cas, ha de ser definit i limitat en el temps. "
Aquest precepte s'inicia amb una remissió a les obligacions de publicitat derivades de la legislació de transparència i accés a la informació pública (" Sense perjudici del que disposa la legislació vigent en matèria d'accés a la informació pública "), de la publicitat dels contractes al perfil del contractant establerts als articles 63 i 154 LCSP, i a la garantia de l'accés a l'expedient dels altres candidats i licitadors, a les quals s'ha de condicionar la confidencialitat declarada pels licitadors.
Per tant, la declaració de confidencialitat de l'oferta realitzada pel licitador no pot contravenir l'LTAIPBG ni l'LCSP, i s'ha de concretar en altres aspectes de l'oferta que no siguin d'obligada publicació; es tractaria, bàsicament, dels secrets tècnics ( know how tècnic o tecnològic) o comercials (llista de clients, per exemple) o que pugui falsejar la competència lleial entre empreses.
Seguidament analitzarem l'aplicació de cadascun d'aquests supòsits al cas.
Perquè una informació es pugui considerar un secret empresarial (categoria que abastaria el secret comercial i el secret tècnic a què fa referència l'article 133 LCSP), cal que reuneixi els requisits (tots ells, i no només algun) que s'estableixen a l'article 1 de la Llei 1/2019, de 20 de febrer, de secrets empresarials, que transposa al dret intern la Directiva (UE) 2016/943 del Parlament Europeu i del Consell, de 8 de juny de 2016, relativa a la protecció dels coneixements tècnics i la informació empresarial no divulgats (secrets comercials) contra la seva obtenció, utilització i revelació il·lícites:
" Als efectes d'aquesta Llei, es considera secret empresarial qualsevol informació o coneixement, inclòs el tecnològic, el científic, l'industrial, el comercial, l'organitzatiu o el financer, que compleixi les condicions següents:
a) Ser secret, en el sentit que, en el seu conjunt o en la configuració i reunió necessàries dels seus components, no és conegut generalment per les persones pertanyents als cercles en què normalment s'utilitzi el tipus d'informació o coneixement en qüestió, ni fàcilment accessible per a elles;
b) tenir un valor empresarial, ja sigui real o potencial, precisament pel fet que és secret, i
c) haver estat objecte de mesures raonables per part del seu titular per mantenir-lo en secret. "
Aquesta norma interna, així com l'europea que transposa, reprodueixen l'article 39 de l'Acord sobre els Aspectes dels Drets de Propietat Intel·lectual relacionats amb el Comerç (ADPIC), adoptat en el marc de l'Organització Mundial del Comerç (OMC), que es va aprovar mitjançant la Decisió 94/800/CE del Consell, de 22 de desembre de 1994, relativa a la subscripció en nom de la Comunitat Europea, pel que fa als temes de la seva competència, dels acords resultants de les negociacions multilaterals de la Ronda Uruguai (1986-1994).
La finalitat d'aquestes normes és protegir la divulgació o l'ús il·lícit d'aquella informació que no sigui generalment coneguda en el sector (ni en el seu conjunt ni en les parts que la composen), ni fàcilment accessible; que tingui un valor comercial precisament pel seu caràcter secret, i que hagi estat objecte de mesures raonables per mantenir-la secreta, preses per la persona que legítimament n'exerceixi el control.
Tal i com manifesta expressament el preàmbul de la Llei 1/2019, de 19 de febrer, de secrets empresarials, " aquesta definició de secret empresarial no comprèn la informació d'importància escassa, com tampoc l'experiència i les competències adquirides pels treballadors durant el transcurs normal de la seva carrera professional ni la informació que és de coneixement general o fàcilment accessible en els cercles en què normalment s'utilitzi el tipus d'informació en qüestió ".
Doncs bé, si no es pot considerar un secret empresarial aquella informació de coneixement general o fàcilment accessible, no es pot ser-ho el preu establert en l'oferta econòmica d'un licitador, el qual, per imperatiu de la legislació contractual, s'ha de poder conèixer per part dels altres licitadors, i menys encara quan es tracta del preu d'un contracte adjudicat i formalitzat, que ha de ser públicament difós al portal de transparència d'acord amb l'article 13.1.c LTAIPBG.
Tampoc és defensable que el preu d'adjudicació del contracte sigui un element que, conegut pels competidors, produeixi l'efecte de falsejar la competència.
El falsejament de la competència es produeix amb la utilització comercial de conductes prohibides per la Llei 3/1991, de 10 de gener, de competència deslleial, que tenen per finalitat l'engany o coacció de les persones consumidores, o bé amb la imposició abusiva des d'una posició empresarial dominant de condicions o preus, o els acords o pràctiques entre empreses amb la finalitat de pactar preus de manera que es restringeixi la lliure competència en un mercat.
Però la difusió del preu fixat per una empresa per a la prestació d'un servei a un ens del sector públic no té cap efecte d'alteració de la lleial competència ni de falsejament de les condicions en què competeixen, ans al contrari, contribueix a la transparència dels processos de licitació i garanteix la posició d'igualtat dels competidors en l'accés a contractes del sector públic.
Queda clar, doncs, que el preu del contracte no es pot incloure dins dels supòsits de secret tècnic o comercial, o element de falsejament de la competència, previstos per l'article 133 LCSP com a elements potencialment confidencials.
És cert que aquest article preveu que la confidencialitat es pugui estendre a altres aspectes de l'oferta, de manera indeterminada, però no ho és menys que s'hi exclou expressament que quedin sotmesos al deure de confidencialitat " les parts essencials de l'oferta i les modificacions posteriors del contracte ", i sens dubte, el preu és una part essencial de l'oferta, com ho serien les condicions de variació del preu, cosa òbvia i, en tot cas, confirmada per la previsió que en fa l'article 35.1.f LCSP del preu com un element de contingut mínim dels contractes, així com l'article 13.1.d LTAIPBG, que l'inclou entre els elements essencials dels contractes que s'han de difondre en règim de publicitat activa.
Per tant, si com s'estableix a l'inici de l'article 133.1 LCSP, la confidencialitat d'aspectes de l'oferta sol·licitada pels licitadors s'ha d'entendre " sens perjudici del que disposa la legislació vigent en matèria d'accés a la informació pública i de les disposicions que conté aquesta Llei relatives a la publicitat de l'adjudicació i a la informació que s'ha de donar als candidats i als licitadors,... "; si " El deure de confidencialitat de l'òrgan de contractació, així com dels seus serveis dependents, (...)
Únicament es pot estendre a documents que tinguin una difusió restringida, i en cap cas a documents que siguin públicament accessibles", i si " El deure de confidencialitat tampoc pot impedir la divulgació pública de (...), les parts essencials de l'oferta i les modificacions posteriors del contracte ", cal concloure que el preu del contracte és un element essencial de l'oferta econòmica sobre els què no es pot projectar la declaració de confidencialitat del licitador, ni queda sotmès al deure de confidencialitat de l'òrgan de contractació, de manera que no existeix una expectativa legítima de l'empresa adjudicatària de què es mantingui la confidencialitat de la seva oferta econòmica des del moment en què el contracte li ha estat adjudicat i queda sotmès al marc legal de transparència contractual (annex III de l'LCSP en relació amb l'article 154 LCSP, i article 13.1.2 LTAIPBG).
Establert ja que la declaració de confidencialitat de l'oferta econòmica feta per l'empresa adjudicatària no impedeix ni obliga l'òrgan de contractació a incomplir les obligacions legals de publicitat dels seus contractes, valorarem seguidament si es pot justificar l'omissió de la publicitat del preu del contracte en la protecció dels interessos comercials de l'empresa adjudicatària.
L'article 154.7 LCSP preveu que l'Administració pugui acordar l'omissió del règim general de publicitat de determinada informació sobre els contractes subscrits, si aquesta difusió pot perjudicar " els interessos comercials legítims de les empreses públiques o privades ".
No existeix ni s'al·lega cap perjudici en l'esfera de l'àmbit públic, i solament l'empresa adjudicatària, indirectament, sembla invocar-ho.
Efectivament, de les lacòniques al·legacions de l'empresa adjudicatària en resposta a la petició de l'òrgan de contractació de justificar el caràcter confidencial de la seva oferta econòmica, sembla desprendre's que forma part de la seva estratègia comercial negociar el preu dels serveis de manteniment del programari informàtic que ofereix amb cada client, i que perjudicaria els seus interessos comercials que es divulgués el preu que ha negociat amb els seus clients.
Caldrà, doncs, analitzar si aquest eventual perjudici en els interessos comercials invocats per l'empresa adjudicatària pot justificar que s'acordi una excepció a un règim de publicitat dels contractes públics establert com a regla general per la legislació.
D'entrada, cal recordar que a la vista de les previsions de publicitat dels elements essencials dels contractes subscrits pel sector públic i del seu règim de transparència contractual, que l'ordenament jurídic imposa, tant a la LCSP (article 133) com a l'LTAIPBG (article 13.1.d), no pot existir entre els contractistes amb el sector públic, que s'han de suposar informats del marc legal en què contracten, una expectativa legítima de què el preu d'un contracte subscrit amb un ens públic podrà escapolir-se del règim legal de publicitat per exclusiva decisió i voluntat seva i en interès particular.
Per tant, per bé que pugui interessar econòmicament a l'empresa seguir l'estratègia comercial de negociar i fixar el preu amb cada client, qualsevol empresa que contracti amb un ens del sector públic ha de tenir present que aquest contracte quedarà sotmesa al marc legal de transparència en la contractació pública i, per tant, ha de preveure que el preu d'adjudicació no podrà mantenir-se en un àmbit reservat, sinó que, en tot cas se'n farà difusió pública, ja que el preu és un element essencial per l'avaluació i control de la ciutadania de l'adequació del contracte públic al preu general de mercat, al pressupost base de licitació i de la valoració en relació amb les ofertes econòmiques dels altres licitadors, com ho hauran de ser també públiques i publicades les variacions o modificacions del preu, si es produeixen en la seva execució.
En tot cas, aquest interès comercial de l'empresa adjudicatària en mantenir opac el preu del contracte amb el CST, de dubtosa legitimitat, no pot ser prevalent ni imposar-se a l'interès general en l'aplicació del marc legal de publicitat i transparència en la contractació pública establert com mecanisme de prevenció de la corrupció, ni a l'interès públic en "la garantia el retiment de comptes i de la responsabilitat en la gestió pública", que l'article 1.2 LTAIPBG estableix com a objecte i finalitat de la legislació de transparència, i que s'assegura amb l'obligació de publicació i difusió en règim de publicitat activa dels elements essencials dels contractes formalitzats pel sector públic, i del seu preu en concret. (article 13.1.d LTAIPBG).
D'altra banda, l'empresa no ha aportat cap concreció ni justificació mínimament motivada d'aquests perjudicis que derivarien de la publicitat del preu del contracte, ni tan sols quan ha estat formalment requerida a fer-ho per l'òrgan de contractació, limitant-se a reiterar que l'oferta econòmica s'ha realitzat exclusivament al CST.
Cal recordar que correspon a qui pretén l'excepció del règim legal de publicitat motivar i justificar a bastament que ha de prevaldre el seu interès particular per sobre de l'interès general en l'accés a la informació pública i la transparència dels contractes públics, i per tant, vist que el CST no té cap objecció a la publicació íntegra de l'anunci de formalització del contracte en compliment de l'article 154 LCSP, correspon a l'empresa adjudicatària justificar que ha de prevaldre la confidencialitat del preu en benefici dels seus interessos comercials, i justificar quin és el perjudici real i directe (no potencial, ni inconcret) que es derivaria de la seva difusió, cosa que no ha fet ni tan sols mínimament.
En aquest sentit es pronuncia la jurisprudència del Tribunal Suprem (STS 3530/2017- ECLI: ES:TS:2017:3530) que jutja com a insuficient la sola invocació del perjudici en els interessos econòmics o comercials i recorda que correspon a qui l'invoca per limitar o excloure informació pública de l'abast de la ciutadania (l'article 14.1.h de la llei bàsica 19/2013, de 9 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, preveu que pugui actuar com a límit a l'accés) aportar informació que acrediti i concreti aquest perjudici; i que ni l'administració ni els particulars afectats tenen potestat discrecional per limitar l'accés a la informació pública, que es configura legalment com un dret reconegut de forma àmplia, contràriament als límits a l'accés, que per expressa previsió legal s'han d'aplicar amb caràcter restrictiu:
Cal concloure del què ha estat exposat que ni la declaració de confidencialitat de l'oferta econòmica feta unilateralment per l'empresa adjudicatària, ni la sola invocació d'un eventual perjudici en els seus interessos comercials derivat de la seva divulgació, poden prevaldre ni tenir cap efecte limitatiu del dret d'accés a la informació pública del preu del contracte, i per tant, no justifiquen que s'ometi aquesta informació de l'anunci de formalització del contracte, considerant que el preu és un element essencial del contracte sotmès al règim de publicitat tant per l'LCSP com per l'LTAIPBG, d'especial rellevància per a la finalitat de la transparència, fins al punt que sense conèixer el preu que el sector públic paga per un producte o servei contractat es fa impossible el retiment de comptes i l'avaluació crítica de la ciutadania de la gestió que es fan dels recursos públics.
D'acord amb l'exposat, a l'empara de l'article 154.7 LCSP, aquesta Comissió, reunida en Ple amb data 10 de gener,
INFORMA que no resulta justificada l'exclusió del preu de l'anunci de formalització del contracte entre el Consorci Sanitari de Terrassa i VMARK Software España, SA, i que ha de prevaldre el dret d'accés a la informació relativa preu del contracte sotmès a informe, de manera que l'Administració ha de publicar íntegrament l'anunci de formalització del contracte en els termes previstos en l'annex III de l'LCSP.