I. La Comissió Jurídica Assessora és competent per emetre dictamen preceptiu sobre els projectes de reglament o de disposicions de caràcter general que es dictin per desplegar les lleis i llurs modificacions, d'acord amb el que disposa l'article 8.2.b) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, de la Comissió Jurídica Assessora.
En el present cas ens trobem davant d'un Projecte que modifica el Decret 376/1996, de 2 de desembre, segons la redacció efectuada pel Decret 146/2005, de 12 de juliol.
Respecte als dos decrets citats, la Comissió va emetre el dictamen corresponent.
Per tant, és procedent dictaminar sobre la modificació de les normes sobre les quals informà en el seu moment.
La Generalitat de Catalunya té competència exclusiva, d'acord amb l'article 159.3.a) de l'Estatut vigent 'sobre organització i competències en matèria de contractació dels òrgans de les administracions publiques catalanes i sobre les regles d'execució, modificació i extinció dels contractes de l'Administració, en allò que no estigui afectat per l'article 149.1.18 de la Constitució'.
La competència de la Generalitat de Catalunya per dictar la norma sobre la qual s'informa és exclusiva.
Es pot avançar que en no haver-hi en la matèria regulada cap norma estatal ex article 149.1.18, la competència exclusiva no es veu afectada per cap límit extern específic.
El Govern és competent per dictar la norma que s'examina.
L'article 68.1 de l'Estatut vigent el declara titular de la potestat reglamentària.
Respecte a l'habilitació legal, els preceptes objecte de regulació tenen un caràcter tan estrictament organitzatiu que no és necessària l'habilitació legal.
Pel que fa a les qüestions procedimentals, s'han seguit les exigències de l'ordenament vigent en la matèria.
El Projecte ha estat sotmès a informació pública i a audiència dels sindicats UGT i CCOO i del Consell de Treball Econòmic i Social.
La Junta Consultiva de Contractació Administrativa n'ha informat favorablement.
La Junta Consultiva de Contractació Administrativa ha d'emetre informe preceptiu sobre les disposicions de caràcter general en matèria de contractació administrativa, segons que disposa l'article 4.1.a) del Decret 376/1996.
Com s'ha dit, el tràmit ha estat seguit i consta en l'expedient un certificat d'informe favorable.
Tanmateix, en la Memòria, una nota a peu de pàgina fa constar que l'informe emès no és el preceptiu, que s'haurà d'emetre sobre la versió definitiva del Projecte.
La causa sembla ésser que la disposició final primera ha estat fruit de la tramitació i no figurava en la versió que en el seu moment se sotmeté a la Junta Consultiva.
Entenem que les modificacions que els projectes sofreixen no obliguen a repetir els tràmits procedimentals, sempre que no signifiquin una alteració essencial de les seves característiques.
Certament, el precepte en qüestió no suposa cap alteració de la lògica de la norma, sinó l'adjunció d'una tècnica per facilitar l'adaptació a les futures modificacions organitzatives.
En qualsevol cas, l'informe de la Junta Consultiva s'ha de fer com disposa la norma citada 'amb caràcter previ al dictamen de la Comissió Jurídica Assessora'.
No és procedent en aquest moment processal cap altre informe per complir el que disposa l'article 13.3 de la Llei 5/2005: 'Cap altre òrgan assessor de la Generalitat no pot emetre informe sobre les qüestions sobre les quals ja ha emès un informe la Comissió Jurídica Assessora, llevat del Consell Consultiu, quan correspongui'.
En el tràmit d'audiència, el Consell de Treball Econòmic i Social de Catalunya va recordar al Govern que li corresponia emetre el dictamen corresponent.
L'Administració activa ha entès que no correspon l'informe preceptiu pel caràcter exclusivament organitzatiu de la normativa del Projecte.
En el moment actual, el Decret 43/2007, de 20 de febrer, precisa els supòsits de dictamen preceptiu en el procediment reglamentari.
Seguint les recomanacions efectuades per aquesta Comissió en el Dictamen 5/07, l'article 24.2 disposa: 'El Ple del Consell de Treball Econòmic i Social ha d'emetre els dictàmens amb caràcter preceptiu i no vinculant previ sobre els projectes de decret del Govern que, pel seu objecte i contingut, tinguin una relació substancial amb les matèries pròpiament socioeconòmiques, laborals i d'ocupació, excepte aquells que tinguin per finalitat l'estructuració o organització interna dels departaments de la Generalitat, unitats administratives i del seu personal'.
La claredat de la norma citada no exigeix cap esforç interpretatiu per concloure la no-preceptivitat del dictamen del Consell de Treball Econòmic i Social de Catalunya.
Ara bé, això és sens perjudici d'entendre que l'Administració activa hagi de ponderar en quins casos pot ser convenient demanar el referit informe al Consell de Treball Econòmic i Social de Catalunya, amb caràcter potestatiu, per raó de l'específica naturalesa d'aquest òrgan consultiu.
V. L'objecte del Projecte és adaptar la composició dels òrgans de la Junta Consultiva al Decret 421/2006, de 28 de novembre, de creació, denominació i determinació de l'àmbit de competència dels departaments de l'Administració de la Generalitat de Catalunya i al Decret 566/2006, de 19 de desembre, de reestructuració del Departament d'Economia i Finances.
Es dóna també compliment al punt 3.f) de la Resolució 257/VI del Parlament de Catalunya, en el sentit d'introduir la representació sindical en el si de la Junta Consultiva de Contractació Administrativa.
Finalment, en la disposició final primera s'autoritza el conseller d'Economia i Finances per adaptar a través d'Ordre la composició dels òrgans de la Junta a les reestructuracions del Govern i de les unitats administratives de la Generalitat de Catalunya.
L'adaptació a la nova organització administrativa és correcta.
La inclusió de la representació sindical és una opció política sobre la qual no correspon que la Comissió es pronunciï, llevat que la concreció fos manifestament arbitrària o irracional.
Cal remarcar, però, que la decisió és fruit d'una resolució del Parlament de Catalunya, la qual no té valor jurídic normatiu sinó que s'emmarca en la relació fiduciària entre el Parlament i el Govern.
Respecte de l'autorització al conseller per adaptar els òrgans a futures transformacions organitzatives constitueix una degradació de rang de la norma a l'efecte de la seva modificació pel conseller.
L'atorgament de competència al conseller està habilitat per l'article 61 de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, que estableix que cada conseller pot dictar disposicions en matèria d'organització del seu Departament, sense exigir per a aquests casos que normes amb rang de llei l'habilitin.
S'ha de tenir en compte que, en estar la possibilitat normativa limitada a l'adaptació, la possibilitat d'innovació normativa és pràcticament inexistent.
En la pràctica totalitat dels casos, la simple aplicació de les normes de reforma organitzativa implica la modificació automàtica de la composició de la Junta.
L'adaptació no és tant innovació normativa, com claredat i seguretat jurídica.
Es tracta, per tant, d'una competència reglamentària que pot ésser exercida per ordre del conseller.
Per últim, es considera que no és necessari fer referència a les 'al·legacions presentades' a la fórmula promulgatòria.
Un cop considerades les observacions del cos del Dictamen, es pot elevar al Govern, per a la seva aprovació, el Projecte de decret de modificació de la composició de la Junta Consultiva de Contractació Administrativa de la Generalitat de Catalunya.