Llista de municipis i espais afectats
Les activitats extractives, que són certament necessàries per raons econòmiques, comporten un impacte ambiental notori amb una degradació important del paisatge.
D'altra banda, tenim un conjunt d'espais d'especial interès natural, els quals han d'ésser objecte d'una especial protecció.
Cal, doncs, ordenar urgentment les activitats extractives a executar dintre d'espais d'especial interès natural, fent-les compatibles, en la mesura que sigui possible, amb una protecció adequada de la natura en aquests espais i prenent les mesures necessàries per a restaurar la situació dels terrenys a la fi de l'explotació.
Això es pot aconseguir, en bastants explotacions, aplicant el principi de restauració, per tal que, un cop acabada l'explotació, la zona afectada quedi ben integrada en el conjunt natural que l'envolta.
L'aplicació del principi de restauració comporta un cost addicional per a l'explotació de què es tracti, el qual ha d'equivaler al dany, difícilment quantificable, que la comunitat patiria si no s'aplicava la restauració i la natura quedava malmesa.
Cal acceptar, per tant, que dins els espais d'especial interès natural només es poden emprendre les explotacions que puguin assumir econòmicament els costos d'una restauració molt acurada que deixi el medi de l'espai explotat en condicions acceptables.
La legislació vigent fa referència, en diversos preceptes, al principi de restauració.
La Llei de Mines, de 21 de juliol de 1973, defineix en diversos apartats la necessitat d'efectuar els estudis oportuns i fixa possibles actuacions administratives de protecció del medi ambient que siguin imperatives per raó de l'aprofitament dels recursos miners.
El Reglament General del Règim de la Mineria, de 25 d'agost de 1978, estableix també condicions per a la protecció del medi ambient.
La Ley de Montes, de 8 de juny de 1957, i el seu Reglament de 22 de febrer de 1962, estableixen les indemnitzacions i les sancions pels danys ocasionats al patrimoni forestal a causa d'activitats que en produeixen.
Per a una aplicació efectiva de les mesures de protecció del medi ambient i per a una aplicació efectiva del principi de restauració, però, cal un desenvolupament normatiu que precisi totes aquestes normes i el procediment administratiu corresponent per a aplicar-les.
La Generalitat de Catalunya pot fer aquest desenvolupament normatiu, atesa la competència que l'Estatut li reconeix en matèria d'espais naturals protegits, de protecció del medi ambient i de règim miner i energètic.
En resum, es tracta de fer compatibles les explotacions dintre d'espais d'especial interès natural amb el manteniment de la qualitat d'aquests espais, i això per aplicació del principi de restauració.
-1 La present Llei té per objecte d'establir mesures addicionals de protecció del medi ambient per mitjà d'un tractament especial per a la restauració dels terrenys i de llur repoblació en espais d'especial interès natural que siguin o hagin d'ésser objecte d'explotació minera.
-2 Aquestes mesures no són aplicables als espais naturals que gaudeixin d'un règim específic de protecció a l'empara de la Llei del Sòl o de la Llei d'Espais Naturals, però s'hi aplicaran supletòriament quan impliquin una major protecció en relació amb el règim de què es tracti.
-1 Les disposicions d'aquesta Llei s'han d'aplicar a totes les explotacions mineres que es facin en els espais d'especial interès natural inclosos en la llista aprovada pel Ple de la Comissió d'Urbanisme de Catalunya el 21 de maig de 1980, que figuren en l'annex d'aquesta LLei.
-2 Quan concorrin circumstàncies anàlogues, el Consell Executiu, a iniciativa pròpia o a petició de l'ajuntament o dels ajuntaments afectats, podrà declarar l'aplicació de la Llei a zones de característiques específicament semblants, objecte d'explotacions mineres, i amb aquesta finalitat n'establirà els límits geogràfics.
-1 Són activitats afectades per aquesta Llei les extractives dels recursos miners classificats en la legislació de mines com a pertanyents a les seccions A, B, C i D.
-2 Les activitats extractives pertanyents a les seccions A i B que hom pretengui exercir en l'àmbit territorial definit en l'article 2 quedaran subjectes a una avaluació econòmica preliminar dels recursos a explotar i de les seves possibilitats de substitució, atesa la seva finalitat, que haurà d'efectuar el Departament d'Indústria i Energia, a fi de precisar les raons potencials de la conveniència de l'activitat i d'aplicar, si hi ha cas, allò que preveu el paràgraf 4 de l'article 6.
En qualsevol cas, pel que fa a la preservació de l'entorn natural, aquesta activitat ha d'ajustar-se a les disposicions de la present Llei.
-1 Les sol·licituds d'autorització d'aprofitaments, els permisos d'explotació, els permisos d'investigació, les concessions, les ampliacions i les rectificacions de concessions d'explotació dels recursos miners esmentats en l'article 3 que comporten activitats extractives en zones definides en l'article 2 han d'incloure dins el projecte d'explotació un programa de restauració.
-2 El projecte i el programa han d'ésser presentats als Serveis Territorials d'Indústria, juntament amb la documentació que estableixen la Llei i el Reglament de Mines.
-1 El programa de restauració mencionat en l'article 4 ha d'incloure una anàlisi de l'estat en què es troben el lloc de les eventuals activitats i el seu entorn, especialment pel que fa als recursos naturals, definir les mesures a prendre per a prevenir i compensar les conseqüències perjudicials sobre el medi ambient de les actuacions extractives projectades, i incloure el conjunt de mesures de restauració a executar a la fi de les diverses fases de l'explotació, així com les que s'hauran de desenvolupar en acabar l'activitat extractiva.
-2 S'han de determinar per reglament la documentació integrant del programa de restauració, els aspectes que ha de preveure i les dades que ha d'incloure.
-1 Els Serveis Territorials d'Indústria han de lliurar còpia del projecte de l'explotació i del programa de restauració la Direcció General de Política Territorial, que n'ha de donar informe preceptiu, un cop escoltats els Departaments que s'escaigui i els ajuntaments afectats.
En el cas d'activitats corrresponents a les seccions A i B de la Llei de Mines, els Serveis Territorials d'Indústria han d'emetre, prèviament, informe sobre l'avaluació econòmica de l'activitat, d'acord amb l'article 3.
-2 A la vista del programa de restauració i d'acord amb l'informe dels Serveis Territorials d'Indústria, pel que fa a activitats de les seccions A i B, o d'acord amb allò que estableix l'article 3.3, pel que fa a activitats de les Seccions C i D, la Direcció General de Política Territorial emetrà informe sobre la idoneïtat de les actuacions de protecció del medi ambient proposades.
-3 En l'informe de la Direcció General de Política Territorial, que és vinculant, s'han d'especificar les condicions de preservació del medi ambient i els programes de restauració, la fiança de restauració necessària i els estudis preliminars necessaris per a una avaluació adequada de l'impacte ambiental, d'acord amb l'article 5.
-4 Els Serveis Territorials d'Indústria, a proposta de la Direcció General de Política Territorial, denegaran l'autorització, quan l'explotació serà de poc valor econòmic o de baixa rendibilitat a causa dels elevats costos de la restauració, o quan la restauració serà tècnicament impossible en els termes establerts per aquesta Llei.
-1 La competència per autoritzar l'activitat extractiva correspon als Serveis Territorials d'Indústria.
L'autorització ha d'imposar, a més a més del que sigui procedent segons la Llei de Mines, les condicions de preservació del medi ambient i de restauració que s'hagin d'aplicar segons el que disposa l'article 6 de la present Llei.
Aquestes inspeccions poden ésser encomanades per l'Administració ambiental a entitats col·laboradores de l'Administració degudament acreditades.
-1 Per a garantir l'aplicabilitat de les mesures de protecció del medi ambient i els treballs de restauració previstos en l'autorització, cal que el titular constitueixi una fiança abans de començar l'explotació.
L'obligació del titular de dipositar la fiança que correspongui en cada moment i de restaurar els terrenys afectats en les condicions establertes al programa de restauració continuarà vigent fins al moment en què l'Administració ambiental accepti definitivament la restauració efectuada a l'acabament, si escau, del termini de garantia, independentment de la situació administrativa de l'autorització minera.
-2 La quantia de la fiança s'ha d'establir per reglament.
En tot cas, pel que fa a la restauració, la quantia s'ha de fixar en funció de la superfície afectada per la restauració, pel cost global de la restauració o per ambdós aspectes conjuntament.
En cap cas la fiança no significarà un import inferior a quatre-centes mil pessetes per hectàrea o al vint-i-cinc per cent del pressupost global de restauració.
-3 L'import total de la fiança és la suma dels imports parcials corresponents a les diferents fases de la restauració.
L'import total i els imports parcial s'estableixen en l'autorització de l'explotació, la qual ha de determinar també l'import de la fiança inicial que s'ha de constituir abans d'iniciar l'explotació.
-3 bis L'import de la fiança inicial és el següent:
a) Per a les activitats extractives o les fases d'aquestes activitats amb una durada prevista de cinc anys o més: el 25% de l'import total de la fiança establerta.
b) Per a les activitats extractives o les fases d'aquestes activitats amb una durada prevista d'entre dos i cinc anys: el 50% de l'import total de la fiança establerta.
c) Per a les activitats extractives o les fases d'aquestes activitats amb una durada igual o inferior a dos anys: el 100% de la fiança.
-3 ter Anualment es revisa l'import de la fiança que s'ha de mantenir, amb aplicació de l'índex de preus de consum i en funció de les superfície afectades o que es preveu d'afectar durant l'any segons el pla anua de labors, de les ja restaurades i de les que encara no han sofert cap afecció.
Les fiances de rebliment i de restauració superficial només es poden retornar en el moment en què s'han constituït fiances del mateix import o superior, a disposició de l'Agència de Residus de Catalunya, fixades d'acord amb els articles 10.1 i 10.2 del Decret 1/1997, respectivament.
-4 La fiança respon de l'execució dels treballs de restauració i de les sancions imposades al titular de l'autorització per incompliment de les mesures de protecció del medi ambient, així com dels danys i els perjudicis directes o indirectes que s'hi ocasionin per raó del desenvolupament de l'activitat extractiva.
-5 La devolució de la fiança es fa quan ha transcorregut el termini de garantia que s'hagi fixat en l'informe sobre el programa de restauració.
Aquest termini és, com a màxim, de cinc anys.
Això no obstant, un cop s'ha efectuat l'acceptació de les obres de restauració, la persona titular de l'activitat pot sol·licitar la devolució del 75% de l'import dels conceptes de la fiança que es detallen a continuació:
a) Moviment de terres pròpies amb anivellament
b) Estesa de sòl edàfic propi abassegat
c) Llaurada i aportació d'adobs
e) Reblert amb material d'aportació
f) Construcció de rases per a la xarxa de desguàs
-1 L'Administració de la Generalitat, a través de la Direcció General de Política Territorial, pot procedir, previ advertiment al titular de l'explotació, a l'execució forçosa de les mesures de protecció del medi ambient incloses en l'autorització, sens perjudici del que preveu l'article següent.
Les despeses produïdes per la realització d'aquestes mesures són a càrrec del titular de l'explotació.
-2 Entre els mitjans d'execució a utilitzar s'autoritza la multa coercitiva de cent mil a dues-centes cinquanta mil pessetes, que es reiterarà per al lapse de temps suficient per a complir el que s'hagi ordenat.
Aquesta multa coercitiva és independent de les que es puguin imposar en concepte de sanció i hi és compatible.
-1 Es tipifiquen les infraccions de la manera següent:
a) La comissió de tres infraccions tipificades com a greus en un període de tres anys, sancionades amb resolució ferma.
b) La comissió d'una infracció tipificada com a greu si afecta un espai protegit.
a) La realització d'activitats extractives sense tenir aprovat el programa de restauració o incomplint-ne el contingut.
b) La realització d'activitats extractives sense haver dipositat la fiança inicial de restauració o qualsevol de les seves revisions anuals.
c) L'execució de treballs fora de l'àrea autoritzada amb modificació del relleu original.
d) Els incompliments de les condicions i mesures previstes a la declaració d'impacte ambiental de les activitats extractives contingudes en l'autorització de l'explotació.
e) La comissió de tres infraccions tipificades com a lleus en un període de tres anys, sancionades amb resolució ferma.
f) La comissió d'una infracció tipificada com a lleu quan afecti un espai protegit.
-2 Les infraccions molt greus se sancionen amb multa de fins a 1.000.000 d'euros; les greus amb multa de fins a 300.000 euros, i les lleus amb multa de fins a 30.000 euros.
a) El director o la directora dels serveis territorials competent en matèria de protecció dels espais afectats per activitats extractives, per a les sancions corresponents a infraccions lleus.
b) El director o la directora general competent en matèria de protecció dels espais afectats per activitats extractives, per a les sancions corresponents a infraccions greus.
c) El secretari o la secretària competent en matèria de protecció dels espais afectats per activitats extractives, per a les sancions corresponents a infraccions molt greus.
-3 En la imposició de sancions caldrà tenir l'adequació deguda entre la gravetat del fet constitutiu de la infracció i la sanció aplicada, atenent especialment els criteris següents per a la graduació de la sanció:
d) La reincidència, per comissió en el termini d'un any de més d'una infracció de la mateixa naturalesa, quan així hagi estat declarat per resolució ferma.
Quan el benefici que resulta d'una infracció és superior a la sanció que correspon, aquesta es pot incrementar en la quantia equivalent al benefici obtingut.
-4 La imposició de multes és independent del rescabalament dels danys i de la indemnització de perjudicis, així com de les responsabilitats administratives exigibles pels òrgans competents en matèria de mines o de les responsabilitats d'ordre penal en què els infractors hagin pogut incórrer.
El secretari o la secretària competent en matèria de protecció d'espais naturals afectats per activitats extractives, en els casos d'urgència en què perilli la protecció del medi ambient, pot suspendre provisionalment els treballs de l'activitat extractiva fins que es prenguin les mesures adients.
El Departament de Política Territorial i Obres Públiques ha de determinar l'àmbit geogràfic dels espais d'especial interès natural que figuren a l'annex de la present Llei, en relació amb els diferents termes municipals afectats.
-1 Per a les explotacions ja existents degudament autoritzades, s'han d'establir programes de restauració a desenvolupar conjuntament entre el titular de l'explotació i l'equip d'inspecció.
Les despeses seran a càrrec de la fiança ja establerta o per establir.
-2 Pel que fa als plans de restauració ja aprovats, se n'ha de revisar els termes i definir les condicions, que es modificaran, si s'escau, sense que comportin un increment de cost per al concessionari.
-3 Per a les explotacions ja existents legalment autoritzades amb períodes de concessió superiors a cinquanta anys i estretament vinculades a instal·lacions industrials de sectors productius bàsics per a l'economia de Catalunya i per a la incidència en la competitivitat internacional, s'han d'establir convenis específics per tal d'acomodar les garanties i els plans de restauració a la realitat de l'explotació en les seves etapes successives dins de les finalitats de la present Llei.
Per a les activitats especificades en l'article 3 d'aquesta Llei que necessitin nova autorització situades fora del territori definit en l'article 2, i mentre el Parlament no haurà regulat les normes de protecció a la natura que s'hauran d'aplicar a tot el territori de Catalunya, s'han d'aplicar els articles 4, 5 i 7 i el primer paràgraf de l'article 6.
La fiança definida en l'article 8 s'ha d'aplicar en un 50% del seu import.
S'autoritza el Consell Executiu perquè dicti les disposicions necessàries per a l'aplicació i el desenvolupament d'aquesta Llei.
Abans de sis mesos comptats de l'entrada en vigor de la present Llei s'han d'elaborar les disposicions reglamentàries que assenyalin els elements mínims que han de contenir les ordenances municipals respecte a les mesures de protecció del medi ambient en relació amb les activitats extractives.
En aquestes disposicions s'ha d'establir la graduació dels sòls en funció del major o menor rigor de les mesures aplicables.
Dins el mateix termini, s'han de dictar les normes a les quals hauran d'ajustar-se les ordenances municipals de caràcter general referides a la normativa aplicable al tràmit de l'atorgament de llicències, a la seva revisió i a la comprovació del compliment dels requisits de les llicències ja atorgades.
També s'han de regular les condicions mínimes a aplicar en els supòsits produïts per l'aplicació de nous criteris d'actuació.
Els ajuntaments disposaran del termini d'un any, a partir de l'entrada en vigor de la normativa esmentada en les anteriors disposicions, per a elaborar les ordenances municipals corresponents, que han d'incloure, a més dels requisits que com a mínim reguli la Generalitat, totes aquelles mesures específiques a aplicar al seu territori, totes les que en funció del paper que correspon als ajuntaments com a atorgants de les autoritzacions per a activitats industrials són de la seva competència, així com la normativa general reguladora de les llicències, i, en definitiva, totes aquelles que, per raó de la competència que els atorga la legislació vigent, siguin necessàries per a la salvaguarda de les condicions del medi ambient en els espais on s'exerceixin activitats extractives.
Aquesta Llei entrarà en vigor l'endemà d'haver-se publicat en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Aguilar de Boixeres: Rubió, Castelltallat.
Barberà del Vallès: Itinerari de la Natura del Bosc de Santiga.
Castellar del Vallès: Sant Llorenç del Munt i Serra de l'Obac.
Castell de l'Areny: Catllaràs-Mogrony-Rasos de Tubau.
Castellbell i el Vilar: Montserrat.
Esparreguera: Montserrat, Sant Salvador de les Espases.
Fígols de les Mines: Ensija-Rasos de Peguera.
Granera: Muntanya del Castell de Granera.
Guardiola de Berguedà: Cadí-Moixeró-Pedraforca, Catllaràs-Mogrony-Rasos de Tubau.
Matadepera: Sant Llorenç del Munt i Serra de l'Obac.
Mura: Sant Llorenç del Munt i Serra de l'Obac.
La Nou de Berguedà: Catllaràs-Mogrony-Rasos de Tubau.
Olesa de Montserrat: Sant Salvador de les Espases.
La Pobla de Lillet: Catllaràs-Mogrony-Rasos de Tubau.
El Prat de Llobregat: Estanys de la Ricarda i el Remolar.
Rellinars: Sant Llorenç del Munt i Serra de l'Obac.
Sabadell: Itinerari de la Natura de Can Déu.
Sant Andreu de Llavaneres: Montnegre.
Sant Boi de Llobregat: Estanys del Remolar, Ricarda, Roberta i Pas de les Vaques.
Sant Cebrià de Vallalta: Montnegre.
Sant Feliu de Llobregat: Collserola.
Sant Llorenç Savall: Sant Llorenç del Munt i Serra de l'Obac.
Sant Mateu de Bages: Castelltallat.
Terrassa: Sant Llorenç del Munt i Serra de l'Obac.
Vacarisses: Sant Llorenç del Munt i Serra de Sant Salvador de les Espases.
Vilada: Catllaràs-Mogrony-Rasos de Tubau, la Quar.
Begur: Muntanya i Castell de Begur.
Blanes: Costa Brava (Paratges pint.)
Camprodon: Puigmal-Costabona, Alta Garrotxa, Sant Amanç-Serra Cavallera.
Castellfollit de la Roca: Zona volcànica d'Olot, Cingle de Castellfollit.
Castelló d'Empúries: Aiguamolls del Golf de Roses (Castelló d'Empúries i Sant Pere Pescador).
L'Escala: Aiguamolls del Golf de Roses (Sant Pere Pescador).
Gombrèn: Catllaràs-Mogrony-Rasos de Tubau.
Guils de Cerdanya: Meranges-Puigpedrós.
Llanars: Puigmal-Costabona, Alta Garrotxa, Sant Amanç-Serra Cavallera.
Llançà: Alberes, Cap de Creus-Serra de Roda.
Lloret de Mar: Costa Brava (paratges pint.)
Les Llosses: Catllaràs-Mogrony-Rasos de Tubau.
Maçanet de la Selva: Turons de Maçanet de la Selva i Riudarenes.
Montagut: Alta Garrotxa, zona volcànica d'Olot, Teixos de Misaclos.
Ogassa: Taga-Sant Amanç-Serra Cavallera.
Palamós: Costa Brava (paratges pint.)
Pals: Aiguamolls i platja de Pals.
Pardines: Puigmal-Costabona, Taga-Sant Amanç-Serra Cavallera.
Pau: Cap de Creus-Serra de Roda, Aiguamolls golf de Roses (Castelló d'Empúries).
Porqueres: Finestres-Rocacorba, estany de Banyoles.
El Port de la Selva: Cap de Creus-Serra de Roda.
Les Preses: Finestres-Rocacorba, zona volcànica d'Olot.
Riudarenes: Turons de Maçanet de la Selva i Riudarenes.
Roses: Cap Norfeu, Cap de Creus-Serra de Roda, Aiguamolls del golf de Roses (Castelló d'Empúries).
Sales de Llierca: Alta Garrotxa.
Sant Aniol de Finestres: Finestres-Rocacorba, zona volcànica d'Olot.
Santa Pau: Finestres-Rocacorba, zona volcànica d'Olot, fageda d'en Jordà.
Sant Feliu de Buixalleu: Montseny.
Sant Feliu de Pallerols: Guilleries-Collsacabra-Finestres-Rocacorba, zona volcànica d'Olot.
Sant Jaume de Llierca: Zona volcànica d'Olot.
Sant Joan les Fonts: Alt Garrotxa, zona volcànica d'Olot.
Sant Martí de Llémena: Finestres-Rocacorba, zona volcànica d'Olot.
La Selva de Mar: Cap de Creus-Serra de Roda.
Serra de Daró: Illa a l'embassament de Canet.
La Tallada d'Empordà: Illa a l'embassament de Canet.
Torroella de Montgrí: Aiguamolls i platja de Pals, Illes Medes-Massís de Montgrí.
Ullà: Illes Medes-Massís de Montgrí.
La Vall de Bianya: Alta Garrotxa, zona volcànica d'Olot.
Alàs-Cerc: Cadí-Moixeró-Pedraforca.
Alfarràs: Erms de Raïmat i Almacelles.
Alguaire: Erms de Raïmat i Almacelles.
Alins de Vallferrera: Pica d'Estats-Vall Ferrera-Plans de Voavi.
Alt Àneu: Aigüestortes-Sant Maurici, Marimanya.
Alt Aran: Aigüestortes-Sant Maurici, Marimanya, Valarties, Vall d'Aran.
Avellanes-Santa Linya: Embassament de Camarasa.
Baix Pallars: Boumort/Collegats-Baix Pallars, estany de Moncortès, Congost de Collegats, Gerri de la Sal.
Bausèn: Baix Aran, Vall d'Aran.
Bellver de Cerdanya: Meranges-Puigpedrós, Vall de la Llosa, Cadí-Moixeró-Pedraforca.
Bossost: Muntanyes de Lés i Bossost, Baix Aran, Vall d'Aran.
Camarasa-Fontllonga: Montsec, embassament de Camarasa, embassament de Llorenç.
Coll de Nargó: Boumort/Collegats-Baix Pallars, Aubens-Sant Honorat-el Corb.
Corbins: Aiguabarreig Segre-Noguera Ribagorçana.
Espot: Aigüestortes-Sant Maurici, Montsent de Pallars.
Farrera de Pallars: Sant Joan de l'Erm/Vall Ferrera-Santa Magdalena/Ras de Conques.
Fígols i Alinyà: Port del Comte.
La Granja d'Escarp: Tossal de Montmaneu.
La Guingueta: Montsant de Pallars.
Ivars d'Urgell: Antic estany d'Ivars.
Lés: Muntanyes de Lés i Bossost, Baix Aran, Vall d'Aran.
Lladorre: Pica d'Estats-Vall Ferrera-Plans de Voavi/Vall Ferrera-Santa Magdalena, Vall de Cardós.
Llavorsí: Sant Joan de l'Erm/Vall Ferrera, Santa Magdalena/Ras de Conques.
Lleida: Erms de Raïmat i Almacelles.
Lles: Meranges-Puigpedrós/Vall de la Llosa, Estanys de la Pera.
Llimiana: Montsec, embassament de Cellers.
Maials: Turons de Maials i Almatret.
Montellà de Cadí: Cadí-Moixeró-Pedraforca.
Montferrer-Castellbò: Sant Joan de l'Erm/Vall Ferrera-Santa Magdalena/Ras de Conques.
Pallars Jussà: Boumort/Collegats-Baix Pallars, Congost de Collegats, Sant Gervàs.
La Pobla de Segur: Boumort/Collegats-Baix Pallars, Congost de Collegats, Sant Gervàs.
Puigverd d'Agramunt: Serra d'Almenara.
Rialb de Noguera: Montsent de Pallars, Sant Joan de l'Erm/Vall Ferrera-Santa Magdalena.
Sant Llorenç de Morunys: Busa/Serra de Bastets.
Sarroca de Lleida: Embassament d'Utxesa.
Soriguera: Boumort/Collegats-Baix Pallars, Congost de Collegats, Sant Gervàs.
Torres de Segre: Embassament d'Utxesa.
Valls d'Aguilar: Boumort/Collegats-Baix Pallars.
Valls de la Valira: Sant Joan de l'Erm/Vall Ferrera, Santa Magdalena/Ras de Conques.
Vilamós: Ribera de Varradòs, Vall d'Aran.
Vilanova de la Barca: Aiguabarreig Segre-Noguera Ribagorçana.
Alfara dels Ports: Ports de Tortosa.
Amposta: Delta de l'Ebre, Montsià.
Benissanet: Serres de Pàndols i de Cavalls.
Corbera de Terra Alta: Serres de Pàndols i de Cavalls.
El Catllar: Gorges i embassament del Gaià.
Duesaigües: Llaberia-Colldejou.
Gandesa: Serres de Pàndols i de Cavalls.
Horta de Sant Joan: Ports de Tortosa.
Miravet: Cardó, Serres de Pàndols i de Cavalls.
Móra d'Ebre: Serres de Pàndols i de Cavalls.
El Perelló: Delta de l'Ebre, Cardó.
El Pinell de Brai: Serres de Pàndols i de Cavalls.
El Pont d'Armentera: Ancosa-Puigcastellar/Montagut-Montclar.
Pradell de la Teixeta: Llaberia-Colldejou.
Prat de Comte: Ports de Tortosa.
Renau: Gorges i embassament del Gaià.
Salomó: Gorges i embassament del Gaià.
Sant Carles de la Ràpita: Delta de l'Ebre.
La Selva del Camp: Puig d'en Cama.
Vespella: Gorges i embassament del Gaià.
Vilabella del Camp: Gorges i embassament del Gaià.