"Catalunya i l'estratègia Europa 2020"
ISSN de la versió electrònica: 2013-8709
El número 100 de 'Nota d'Economia' és un volum monogràfic sobre l'estratègia Catalunya 2020.
Podeu consultar-lo en un fitxer que inclou tots els continguts o en fitxers diferenciats per a cadascuna de les parts que l'integren.
La introducció inclou una breu presentació dels continguts d'aquest número i una reflexió sobre la conveniència i els beneficis de l'estratègia Catalunya 2020.
Àngela Fernández Céspedes (Direcció General d'Afers Econòmics de la Generalitat de Catalunya)
En aquest article es mostren els trets principals de l'economia catalana i la seva evolució a partir de l'anàlisi de les magnituds econòmiques bàsiques i de la descripció del model de creixement dels darrers anys.
Es parteix de l'estudi del PIB català, tant des del punt de vista de la demanda (interna i externa) com des del de l'oferta i, a continuació, s'expliquen les característiques de l'estructura productiva, l'especialització tecnològica i la base empresarial.
Pel que fa a l'estructura productiva, el sector industrial, especialitzat en un nivell tecnològic alt i mitjà alt, ha anat perdent pes a favor del sector de serveis, que ha guanyat importància a mesura que assumia algunes activitats que abans es desenvolupaven al sector industrial.
No obstant això, el sector de serveis presenta un perfil poc intensiu en coneixement, fet que limita la capacitat de generació de valor afegit.
Pel que fa a la base empresarial, majoritàriament continua estant formada per petites i mitjanes empreses, que han resultat més fortament colpejades per la crisi que no pas les més grans.
L'article descriu l'evolució de l'ocupació i posa un èmfasi especial en l'impacte de la crisi, que ha comportat una forta destrucció d'ocupació i el consegüent increment del nombre d'aturats.
Així mateix, presenta dades referents a la renda bruta familiar disponible com a mesura de la capacitat de despesa i d'estalvi de les famílies durant la darrera dècada.
Finalment, l'article assenyala possibles àmbits de millora de cara al disseny d'un nou model de creixement que afavoreixi la competitivitat i la productivitat.
L'economia catalana i la sortida de la crisi
Salvador Estapé i Tatiana Fernández (Direcció General d'Afers Econòmics de la Generalitat de Catalunya)
En aquest article es presenta l'estratègia Catalunya 2020 (ECAT 2020), un instrument per impulsar un canvi estratègic a mitjà i llarg termini que ajudi a sortir de la crisi i a avançar cap a un creixement intel·ligent, sostenible i integrador.
L'ECAT 2020 defineix les línies prioritàries de les polítiques públiques i les actuacions que tenen un impacte directe en la millora de la competitivitat i l'ocupació.
En coherència amb les iniciatives emblemàtiques de l'estratègia Europa 2020, les actuacions de l'ECAT 2020 se centren en sis àmbits prioritaris: ocupació i formació, cohesió social, innovació i coneixement, dinamisme empresarial, internacionalització i economia verda.
Al mateix temps, en el context actual, l'ECAT 2020 ha de contribuir a la millora de l'eficiència i l'eficàcia de les polítiques públiques mitjançant la identificació de sinergies i complementarietats en el marc d'un procés participatiu.
Pere Condom (Parc Científic i Tecnològic de la Universitat de Girona)
L'estratègia Europa 2020 i, més concretament, les iniciatives emblemàtiques "Unió per a la innovació, una política industrial per a l'era de la globalització" i "Agenda digital" determinen un nou context en el terreny de les polítiques d'innovació.
L'objectiu és aconseguir una Europa més competitiva en el camp de la ciència, la tecnologia i la innovació, concentrant esforços, reduint la fragmentació del sistema, fomentant la relació entre la recerca i la innovació i emfasitzant l'especialització regional intel·ligent i la complementarietat amb altres regions.
Pel que fa al sistema català d'innovació, després d'una anàlisi de la situació actual l'autor formula recomanacions de cara als anys vinents, com ara reforçar la recerca fonamental, fer arribar el coneixement al teixit productiu o promoure l'R+D en el sector privat i la creació d'empreses.
La innovació i el coneixement transferible
Per a un creixement sostenible, cal reorientar l'activitat econòmica cap a una economia fonamentada en l'ús eficient dels recursos, la minimització de les externalitats negatives que afecten les persones i el medi, i la incorporació del coneixement del medi i de les prospectives realitzades en les decisions econòmiques.
El pas de l'anomenada economia convencional a l'economia verda és transversal en múltiples sectors (agrícola, energètic, industrial, del transport, del turisme i de la construcció) i, per tant, requereix estratègies que donin impuls i cobertura als diferents casos.
Entre els punts essencials per al disseny i aplicació de noves estratègies, l'article destaca la creació d'un marc regulador del sector sòlid i estable, l'articulació d'un sistema de finançament adequat per a les noves empreses del sector, l'estímul de l'R+D+I i les polítiques adreçades a generar demanda i crear mercat com, per exemple, els incentius a l'ús eficient dels recursos.
La crisi econòmica i les seves conseqüències en termes fiscals condicionen i limiten la capacitat d'inversió dels estats en infraestructures estratègiques.
Aquest context de restriccions imposa un alt cost d'oportunitat a l'assignació de recursos i fa indispensable l'anàlisi i avaluació de les polítiques públiques.
L'article planteja la necessitat de canviar de perspectiva i redefinir les prioritats en matèria d'infraestructures, excessivament centrades fins ara en la dotació de les infraestructures i les inversions.
Proposa que, a partir d'ara, es limitin les actuacions als projectes més rendibles socialment, es millorin els models de gestió que restringeixen la contribució a la productivitat i competitivitat, i es recorri a models de finançament publicoprivats que garanteixin la viabilitat d'una política activa sense perjudicar els contribuents ni limitar el marge dels futurs governs.
A partir d'una anàlisi dels trets característics de l'economia catalana actual (teixit empresarial ric en pimes, absència de grups industrials propis, implantació d'empreses de sectors de nou desenvolupament, etc.), es planteja que cal abordar els reptes prioritaris de creació d'ocupació, solució de les dificultats de finançament, acceleració de la productivitat i recuperació de la confiança d'empresaris i ciutadans; es reflexiona sobre les oportunitats de la política empresarial catalana en el marc de l'economia globalitzada i de l'estratègia Europa 2020 i tenint en compte el principi de distorsió mínima de la competència de les actuacions públiques i l'impuls empresarial dels recursos ociosos, i es proposen les línies bàsiques dels anys vinents: prioritzar la internacionalització i l'emprenedoria, potenciar la cooperació per guanyar dimensió global i aplicar principis empresarials al sector públic.
Una política empresarial per a l'era de la globalització.
Una reflexió a partir de l'estratègia Europa 2020
Antonio Cabrales (Universitat Carles III de Madrid) i Florentino Felgueroso (Universitat d'Oviedo)
Aquest article fa un repàs de la situació del joves de la nostra societat en el marc de la iniciativa emblemàtica "Joventut en moviment" de l'estratègia Europa 2020 i proposa actuacions adreçades a afrontar tres grans reptes: reduir l'elevat abandonament escolar prematur, millorar els resultats escolars i adaptar l'estructura ocupacional de manera que es redueixi el fort desajust entre oferta i demanda.
En l'ensenyament obligatori, les polítiques s'adrecen a fer que famílies i alumnes considerin l'educació com una inversió d'avui per demà, mentre que en paral·lel es proposa modificar el procés de selecció del professorat per aconseguir un personal docent més motivat i efectiu.
En l'ensenyament postobligatori es posa l'accent, d'una banda, a potenciar una formació professional reglada més eficaç, incorporant-hi també l'educació dual, i d'una altra, a aconseguir una universitat més autònoma i més competitiva, fet que implica bàsicament canvis en la governança i en el sistema de finançament, que hauria de considerar tant criteris de docència com de recerca.
Nou contracte de la societat amb els joves
En aquest article es plantegen propostes per millorar tant la qualitat com la quantitat del capital humà.
Les noves tecnologies i l'ús que se'n fa per tal de millorar la productivitat i la competitivitat, les qualificacions efectivament requerides en els llocs de treball, l'empresa com a espai de creació de qualificacions, la composició sectorial de l'economia, l'estructura ocupacional i els moviment migratoris són alguns dels factors que cal considerar a l'hora dissenyar les polítiques de millora del capital humà.
Actualment l'estructura del capital humà està desequilibrada: hi ha una mancança de professionals de perfil tècnic i un percentatge de persones molt formades desproporcionadament superior al volum de demanda, fets que s'expliquen per les xifres excessivament elevades d'abandonament escolar prematur i de volum d'universitaris, així com per la poca capacitat d'atracció que tenen els estudis de formació professional.
En aquest sentit, l'article fa propostes de millora en àmbits com el mercat de treball, el suport institucional als agents i el sistema de formació professional.
Agenda de noves qualificacions i llocs de treball
L'anàlisi del grau de cohesió social a Catalunya permet identificar-hi els col·lectius més afectats i dissenyar polítiques públiques adequades.
En primer lloc, l'article descriu el marc conceptual de l'estudi de l'exclusió social i les principals variables de referència: la taxa de risc de pobresa, la intensitat del treball i la privació material.
A continuació, presenta una visió general de la situació a escala europeu i estatal i fa una anàlisi detallada del panorama català segons el nivell educatiu, la intensitat d'ocupació de la llar i la nacionalitat.
Addicionalment, l'article proporciona dades sobre la mobilitat social i compara el nivells educatius i els ingressos entre dues generacions.
Per acabar, suggereix polítiques actives per a la inclusió social basades en la millora del nivell educatiu i la inserció al món laboral.
Cohesió social a Catalunya en el marc de la Unió Europea