Les dones agricultores, les grans oblidades de les polítiques agràries a França, representen una quarta part de tots els treballadors francesos del sector.
A Bretanya, la xarxa "Agriculture au Féminin" intenta que els poders públics gals fixin la seva atenció en el problema de la igualtat de gènere al sector agrícola, segons explica aquest reportatge del portal EURACTIV.fr.
L'agricultura francesa ja no és un sector reservat als homes: una quarta part dels treballadors agrícoles a França són dones.
Però en la realitat les coses són diferents.
La xifra de dones en la professió agrícola va en augment: un 41% de les explotacions agrícoles gal·les està gestionada per dones.
També hi ha cada vegada més dones que entren al món de la producció en granges d'agricultura ecològica i en altres variants de producció, entre elles les cadenes curtes de subministrament.
No obstant això, segons Nabila Gain-Nachi, representant per a igualtat i paritat a la Cambra Agrícola de Bretaña, als agricultors no els preocupa en excés el tema de la igualtat.
"Els preocupa el preu de la llet, els seus ingressos, l'economia, etc...", va assegurar.
Gain-Nachi va explicar a EURACTIV-França que hi ha moltes àrees al sector agrícola en les quals es podria millorar la igualtat de gènere, entre elles el treball físic, la propietat de la terra, la igualtat salarial i, fins i tot, la representació femenina en els organismes de presa de decisions.
El departament gal de Côtes-d'Armor, a Bretanya, és a l'avantguarda en qüestions d'igualtat de gènere, tenint en compte que és l'única Cambra d'Agricultura gal·la que ha establert un grup ad hoc per abordar aquest problema al sector agrícola.
"El concepte d''agricultura en femení' es va crear el 2004 a la Cambra Agrària de Côtes-d'Armor.
Gràcies a fons de la UE, la Cambra d'Agricultura de Côtes-d'Armor va realitzar un estudi sobre dones gestores en explotacions agrícoles.
Els resultats de l'estudi demostren que les dones se senten professionalment aïllades en aquest terreny.
"Les dones agricultores estan més afectades per l'aïllament que els homes.
Això posa en relleu la necessitat de prendre mesures específiques per donar suport a les dones que treballen en agricultura", va subratllar Gain-Nachi.
El setembre de 2005, la Cambra va organitzar una jornada per a les dones agricultores denominada "Agricultura en fememino".
Altres departaments francesos a la regió de Bretanya van seguir els passos, i el 2009 es va posar en marxa a Bretanya "Agricultora en femení" (Agricultrice au féminin).
El grup rep ajuts del Fons Social Europeu (FSE) amb l'objectiu de prendre mesures que promoguin l'atractiu del sector agrícola, la formació i l'ocupació de dones en llocs de responsabilitat.
"També hem produït la primera guia de la comunicació per a les cambres d'agricultura que no inclou estereotips de gènere", subratlla Gain-Nachi.
Sense fons per canviar "la manera de pensar"
No obstant això, ja que el programa europeu va acabar el 2013, els subsidis han estat escassos, i altres regions franceses han tingut dificultats per seguir aquesta mateixa línia.
"Actualment comptem amb un pressupost de prop de 30.000 euros a l'any per a la regió de Bretanya.
Amb aquesta xifra sens dubte no podem canviar radicalment la manera de pensar al sector", es lamenta.
La participació de les dones als òrgans de presa de decisions es considera una de les principals eines perquè escalin més posicions a l'agenda política.
"Necessitem més dones als òrgans de presa de decisions", subratlla Gain-Nachi.
"El 2013, un decret firmat pel llavors ministre d'Agricultura i Alimentació, Stéphane Le Foll, va imposar una quota d'igualtat de gènere en la llista de candidats a les cambres d'agricultura".
No obstant això, els llocs de responsabilitat sovint continuen estant vedats per a les dones, ja que en l'actualitat només presideixen quatre de les cambres d'agricultura franceses.
Estatus de cònjuge col·laborador
Un altre pas fonamental de cara a donar suport a les dones agricultores es va fer el 1999 amb l'establiment a França de l'estatus de cònjuge col·laborador".
"Aquesta reforma va suposar alguna cosa de reconeixement a les dones que van treballar durant tant temps a l'ombra (...)
Abans d'això, les dones dels agricultors no significaven res a la granja.
El 2014, nou de cada deu cònjuges col·laborador eren dones, segons dades de la Mutualité Sociale Agricole (MSA), que proporciona cobertura social al sector agrícola.
Malgrat l'estatus de cònjuge col·laborador, un gran nombre de dones continua exercint la professió sense un estatus legal (entre 2.000 i 5.000 segons un informe del Senat francès).
No obstant això, aquests petits passos no han tingut un seguiment a escala de la UE.
El tema de la igualtat de gènere és difícil de trobar en la nova PAC, actualment objecte de negociació a Brussel·les.
"En la nova PAC no hi ha res relatiu a les dones, res de res.
Vam fer suggeriments d'esmenes, com el suport diferenciat per a les dones emprenedores en el camp, que enfronten dificultats especials en comparació amb els homes", va agregar Gain-Nachi.
"Hi ha coses que la PAC podria impulsar en relació amb el lloc de les dones en l'agricultura, que també podrien beneficiar als homes, entre elles el desenvolupament d'eines ergonòmiques per al treball físic (sobre el terreny)", va agregar.
Al Parlament Europeu (PE), l'assumpte del lloc de la dona en la futura PAC també suscita algunes preguntes.
El Comite del PE sobre Agricultura i Desenvolupament Rural (AGRI) i el de Drets de les Dones i Igualtat de Gènere (FEMM) han fet una crida perquè la igualtat de gènere s'integri a la PAC "post 2020", encara que de moment aquest suggeriment no ha estat inclòs en la proposta de Brussel·les.