Les Caramelles de Sant Martí de Tous són una tradició festiva molt arrelada a la vila, a més de centenària, ja que es celebren des de finals del s.
La seva importància rau en el fet que els participants, molt nombrosos en proporció al nombre d'habitants de la població, són d'edats molt diverses, afavorint un grup intergeneracional que implica famílies senceres, des dels més menuts, passant pels pares i els avis.
La primera referència de la celebració de les Caramelles de Sant Martí de Tous la trobem en una fotografia que es va fer l'any 1899 i en la qual es pot veure un grup de 50 cantaires acompanyats per dues lloques, el director i un acordionista.
La següent referència no la tornem a trobar fins l'any 1911, en què les Caramelles es tornaren a cantar; però existeix un altre testimoni documental rellevant, el qual prové d'una crònica apareguda en la publicació local El Sol de Tous l'any 1916, en la qual Camil Riba, creador de la revista deia:
Caramelles – Aixís com l'aranya li basta un petit filet, teixit per ella, per a esmunyir-se d'un cap a l'altre, aixís també a nostres petits ciutadáns en tingueren prou en oïr un petit rumor de que'ls fadrins volian celebrar amb cants la diada de Pasqua de Resurrecció per a fer-ne una joliua festa la de caramelles, que ja feia anys es tenia olvidada.
De masia en masia durant el dissapte, i de casa en casa del poble el diumenge, amb le barretina vermella com a distintiu, mocadoret blanc, faixa virolada i camisa planxada amb ses sencills, alegrois i assajats cants d'alleluia, ens obsequiaren aquells dies.
Ens plau força fer constar que quedaren sumament agraïts de la esplendidesa dels veïns que aixíssavia premiar els seus afanys d'uns quans dies.
Si bé la primera referència és del 1899, es creu que la celebració de les caramelles és molt anterior a aquesta data, ja que la Confraria del Roser es va crear el 1590.
Cal esmentar que a Catalunya, l'origen de les Caramelles prové del s.
XVI, quan els confrares de la Confraria del Roser cantaven els Goigs del Roser, aquests s'emmarquen dins el "cicle pasqual", ja que la seva celebració té lloc durant la Pasqua.
El seu origen és rural, i en els seus inicis les colles de caramellaires anaven a cantar i ballar a les cases de pagès i a canvi eren obsequiats amb menjar i beguda.
L'any 1917, les Caramelles de Sant Martí de Tous es van consolidar com un gran esdeveniment i es comptava amb dues colles que sortien a cantar, l'Ateneu Agrícola i Joventut Catalana, el fet que n'hi participessin dues comportava una certa rivalitat, ja que comparaven a veure quina colla tenia més cantaires o qui portava la millor orquestra.
Aquest fet va ocasionar que les colles es gastessin força diners per lluir més, amb la qual cosa, molts es van picar els dits i conseqüentment l'any 1921 no se'n varen poder celebrar.
A partir del 1918 té lloc un fet rellevant de les Caramelles, la incorporació de dones en el grup de cantaires, una gran evolució per a la festa, però, malgrat això, en els anys que fa es celebren les Caramelles a Sant Martí de Tous, hi ha hagut alts i baixos, com per exemple l'any 1922 en què els cantaires adults no sortiren i ho varen fer un grup de nens, així com també l'any 1936, que degut a l'inici de la Guerra civil no es van poder celebrar, i no es reprengueren fins l'any 40.
Hi ha qui recorda que a principis dels anys 50, a les Caramelles també es feien balls, com el ball de cintes, el de Nans i el de Cercolets.
Antigament, enlloc del recorregut actual, el que es solia fer era primer anar a cantar sota el balcó de l'alcalde, el qual els obsequiava amb un anyell, després anaven a cantar sota la casa del jutge i a continuació es cantaven Caramelles per tot el poble.
Les Caramelles de Tous, tenen lloc el diumenge de Pasqua.
Els cantaires i demés participants comencen a cantar a les 9 del matí i segueixen un recorregut pels carrers i places del poble, en total es poden fer unes 25 cantades.
A mig matí, es fa una pausa al barri del Serral, on el veïnat prepara un esmorzar per carregar forces per a continuar cantant.
Un cop esmorzats es dirigeixen a la parròquia per celebrar-hi una eucaristia, moment durant el qual es presenten les pubilles i hereus de la festa.
Al final de l'ofici religiós els cantaires i músics fan una cantada dins l'església i després surten a plaça per fer una segona cantada davant de tots els assistents.
També s'aprofita aquest moment per fer una foto de grup.
La segona part de les Caramelles continua amb el recorregut previst pels carrers i places de Tous, el grup va acompanyat pels hereus i les pubilles els quals porten els cistells carregats dels clavells que reparteixen per les cases del poble, aquest grupet està format pels infants de 6 i 7 anys del poble o que bé tenen una forta vinculació amb Sant Martí de Tous.
Mentre es passa per les cases dels veïns, els ballesters tiren les toies i les lloques recullen els donatius que els fan.
Un cop les Caramelles arriben a l'Ajuntament, els ballesters llancen toies als membres del consistori i al Jutge de Pau i, en retorn, l'Ajuntament els ofereix un obsequi, que sol ser un pernil.
Si bé la celebració de les Caramelles té lloc un dia concret, la seva preparació requereix que els cantaires i músics es reuneixin un temps abans, els assajos es comencen la primera setmana de Quaresma i solen tenir lloc els divendres al vespre.
Les Caramelles estan formades pels cantaires i els músics, que assagen separadament excepte quan s'acosta la data, que es troben per perfeccionar i acoblar la música.
El repertori que es prepara per cantar sempre inclou una sardana i altres cançons populars com valsos de caramelles, havaneres i cançons tradicionals catalanes.
Actualment les Caramelles de Sant Martí de Tous compten amb uns 130 participants, dels quals 80 són cantaires i la resta són lloques, ballesters i músics.
Les edats dels cantaires són molt diverses ja que van dels 6 als 75 anys.
Pel que fa a la indumentària, des que es creà cap els anys 60, no ha variat gaire, les noies porten roba blanca, mocador vermell i una jaqueta blau marí, i els nois camisa blanca, pantalons i jaqueta blau marí, mocador vermell i barretina.
Uns dies després de la celebració d'aquesta festa, totes les persones implicades es reuneixen per celebrar un dinar de germanor; la comissió obsequia els participants amb un record.
Cal destacar també un acte que forma part de les Caramelles i que té lloc el Diumenge de Rams, una setmana abans de la celebració, i es tracta del relleu del banderer que s'esdevé durant l'eucaristia.
Cada any, la Comissió escull un nou banderer i el de l'any anterior és el que passa el testimoni durant els transcurs de la missa.
Els cantaires i la direcció musical
El pilar de la celebració de les Caramelles a Tous són els cantaires i el director musical.
Actualment, la participació és molt elevada comparada amb els inicis de les Caramelles i el director és una figura cabdal per a l'organització i arranjament musical.
El grup de caramellaires està format per 80 cantaires, de diverses edats i un director, el qual decideix el repertori.
Com ja s'ha explicat, els assajos comencen unes 6 o 7 setmanes abans i tenen lloc els divendres al vespre, per tal que tothom hi pugui assistir.
Els ballesters acompanyen els cantaires pels carrers del poble i s'encarreguen de llançar toies i flors gracies a unes llargues ballestes que arriben als balcons i finestres.
Abans dels anys 60 les toies i clavells s'obsequiaven a les noies i senyores per part del promès o el marit, però actualment aquest costum ja s'ha generalitzat.
El nombre de ballesters ha anat augmentant i en l'actualitat n'hi ha 7 i reparteixen unes 180 toies i 2.800 clavells; fins als anys 80 només hi havia dos ballesters.
Com els ballesters, les lloques són un grup de nois que acompanyen els cantaires i són els encarregats de recollir els donatius que reben durant el recorregut casa per casa.
Antigament aquests anaven damunt de mules ben guarnides que a banda i banda hi tenien unes portadores que servien per guardar-hi els regals que rebien del veïnatge.
Una portadora servia per desar-hi els ous i l'altra pels conills.
Abans les donacions solien ser en espècies i no en diners com ara.
Com s'ha explicat anteriorment, el grup de pubilles i hereus està format per infants de 6 o 7 anys, la funció dels quals és la de portar uns cistells carregats de flors i clavells.
La indumentària no ha variat gaire i van vestits de manera tradicional, les pubilles porten faldilles de flors amb un fons negre, camisa blanca o negra, mocador vermell al coll, un ret al cap per retenir els cabells i espardenyes de betes; els hereus, per la seva banda, porten pantalons negres fins a mitja cama, camisa blanca, una armilla, faixa i un mocador vermell al coll i al cap una barretina, el calçat també són espardenyes de betes.
En els inicis de les Caramelles de Sant Martí de Tous, qui acompanyava els cantaires era un acordionista, i després una orquestra professional, però des de la creació de l'Escola de Música de Tous la població compta amb una orquestra formada per joves.
Els encarregats d'organitzar i preparar la festa són la Comissió de Caramelles, la qual es va incorporar l'any 2015 dins de l'Associació dels Amics de Tous, una entitat cultural creada el 1983 i que es dedica a impulsar la recerca sobre la història de Tous, així com fer costat a les iniciatives de cultura popular que tenen lloc en aquest municipi.
L'any 2016 les Caramelles de Sant Martí de Tous van rebre el reconeixement de la Generalitat de Catalunya com a entitat centenària, i se li lliurà un diploma de mans del Conseller de Cultura en el marc de la celebració del Dia de l'Associacionisme Cultural.
Les Caramelles de Tous reben un reconeixement com a entitat centenària.
Prat i Molló, Montserrat (1993).
Les Caramelles de Tous celebren el centenari.
Caramelles de Tous, ressenya històrica.
Cantada de Caramelles a Les Voltes, any 1916
Foto de grup dels caramellaires a les escales de l'església, any 1926
Foto de grup dels caramellaires, any 1960
Foto de grup dels caramellaires, any 1965
Cantada de Caramelles, any 1971
Foto de grup dels caramellaires, any 1991