projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
L'any 2009, en el marc d'un contracte amb la Universitat de Barcelona, el Departament de Territori i Sostenibilitat va elaborar l'informe "Avaluació i grau d'amenaça i estat de conservació de diferents tipus d'hàbitats".
Aquest informe, que posteriorment va ser revisat l'any 2012, determina a través de diferents paràmetres botànics i ecològics el grau d'interès de conservació i el grau d'amenaça dels hàbitats de Catalunya.
En funció del grau d'amenaça i de l'interès de conservació, els hi fa correspondre un valor de menys a més què, pel grau d'amenaça va de 0 a 4 punts i, en el cas de l'interès de conservació, va de 6 a 20 punts.
El resultat d'aquest informe ha permès conèixer quin són els hàbitats que requereixen un major nivell d'atenció per la seva importància com a elements naturals (major interès de conservació) i quins d'ells tenen major probabilitat de patir pertorbacions que posen en perill la seva estructura, composició, equilibri i, en definitiva, la seva pervivència (major grau d'amenaça) L'any 2014, a partir d'aquest llistat d'hàbitats, s'ha realitzat un segon filtre per prioritzar els hàbitats que, a banda de tenir un elevat interès de conservació i més grau d'amenaça, tenen molt poca representació territorial a Catalunya, amb escasses localitzacions -amb menys de 10 localitzacions (polígons) en tota Catalunya- i de superfícies força reduïdes, en alguns casos inferiors a 10 hectàrees.
Del resultat d'aquest segon criteri de filtració en resulta la identificació in situ de 19 hàbitats amb més grau d'amenaça i elevat interès de conservació.
Frenar la pèrdua de biodiversitat a Catalunya i assegurar la protecció i conservació dels 19 hàbitats amb més grau d'amenaça i elevat interès de conservació identificats.
Aquesta diagnosi ha de comprendre la descripció acurada dels usos o activitats que poden amenaçar la seva supervivència (pressions i amenaces), i finalment descriure les mesures que s'han de realitzar per garantir la seva conservació.
El gall fer dels Pirineus és considerat com una subespècie (Tetrao urogallus aquitanicus).
Viu en els boscos de faig, avet i pi negre del vessant nord dels Pirineus i en els de pi negre i pi roig del vessant sud.
L'any 2018 es va iniciar un projecte de captura i marcatge d'exemplars mitjançant noves tecnologies que estalviïn el seguiment continuat al camp i aportin informació complementària a la qual s'ha obtingut amb emissors convencionals.
Aquesta nova tecnologia consisteix en la col·locació d'uns emissors equipats amb plaques solars que envien les dades de localització via satèl·lit o GSM.
La col·locació d'aquests emissors requereix un procés de manipulació de l'ocell que pot durar una mitja hora.
La captura dels individus és força complicada.
A més, aquesta espècie pateix estrès de captura, que arribar a provocar-li la mort.
Per tal d'evitar aquests efectes secundaris va posar en pràctica per primer cop un protocol de sedació de forma experimental.
Al llarg del mes de maig del 2018 es van capturar 6 exemplars (5 mascles i una femella) en diferents boscos de les comarques del Berguedà, l'Alt Urgell, el Pallars Sobirà i la Val d'Aran.
En tots els casos es va aconseguir realitzar amb èxit la sedació dels ocells, la presa de mostres i la col·locació de l'emissor.
Un cop finalitzat tot el procés es va procedir a administrar un reversor per a permetre una recuperació més ràpida dels ocells.
El protocol de sedació va funcionar correctament, tots els exemplars es van recuperar satisfactòriament entre 10 i 20 minuts després de l'administració del reversor i no hi ha hagut cap mort per estrès.
Tanmateix, el resultat de l'experiència de marcatge amb emissors amb plaques solars no ha estat satisfactori, atès que les plomes de l'ocell han cobert la placa i han impedit que la bateria pogués carregar i enviar les dades.
Per a l'any 2019 es preveu modificar el sistema de fixació de l'emissor i testar altres tipus d'emissors sense placa solar
Testar noves tècniques de captura d'exemplars de gall fer amb menys afectacions a la seva salut.
Testar el funcionament d'emissors amb tecnologia satèl·lit.
Testar sistemes de sedació per a evitar l'estrès de captura.
Testar el funcionament de diferents tipus d'emissors amb tecnologia GPS/GSM en una espècie que viu en boscos freds dels Pirineus
Fins avui no s'havia testat mai aquests tipus d'emissors en aquesta espècie ni tampoc s'havia utilitzat la sedació per a evitar l'estrès de captura.
Període: Gener 2015 a Desembre 2018
La creació d'una base de dades per l'avaluació, correcció i compensació de l'impacte de projectes sobre la fauna, flora i hàbitats protegits i sobre els espais de la xarxa Natura 2000 que hauria de realitzar personal especialitzat en l'assessorament i gestió en matèria de biodiversitat amb una dedicació a temps complet.
La creació d'una base de dades i un visor associat que permet estimar els impactes directes i incorporar a les anàlisis una aproximació quantitativa dels efectes indirectes dels projectes sobre el medi on s'insereixen.
Aquesta finalitat s'assoleix mitjançant la compilació i uniformització del format de les dades disponibles sobre distribució de les espècies i hàbitats d'interès comunitari i amenaçades en l'àmbit català, la identificació de les amenaces existents sobre aquestes espècies (tant en l'àmbit general com específiques del context) i la relació entre aquestes amenaces i el conjunt d'actuacions associades a cada tipologia de projecte com a potencials fonts d'impacte.
Per últim, l'eina permet relacionar aquestes amenaces i actuacions amb possibles mesures preventives, correctores i compensatòries.
Disposar d'una eina que incrementa les garanties de protecció de les espècies de fauna i flora amenaçades i dels espais de la xarxa Natura 2000 dins del territori català en els processos d'avaluació ambiental.
La Llei 21/2013 determina que els projectes públics o privats que puguin afectar directa o indirectament els espais de la xarxa Natura 2000, s'hauran de sotmetre al procediment d'avaluació d'impacte ambiental simplificada però no estableix llindars concrets.
Aquest fet aporta un elevat grau d'ambigüitat afegida a la mateixa avaluació i per tant deixa el resultat del procediment obert a diferents interpretacions i arbitrarietat per part dels agents implicats.
Una prova són els successius documents orientatius que miren d'esmenar-ho establint criteris, objectius i paràmetres quantificables en l'avaluació ambiental en espais de xarxa Natura 2000.
Fora dels espais de la xarxa Natura 2000 el procediment d'avaluació d'impacte ambiental que cal aplicar als projectes és força més clar, ja que el sotmetiment dels projectes a avaluació ambiental simplificada o ordinària, ve definit pels supòsits i llindars concrets i específics inclosos als annexos I i II de la Llei 21/2013 i no resta subjecte a tantes interpretacions en aquest punt.
Tanmateix, més enllà del tràmit que correspon, l'avaluació en matèria de fauna, flora i hàbitats està també condicionada per les mateixes limitacions d'informació difusa, efectes col·laterals i complexitat dels sistemes naturals.
La complexitat d'identificar, quantificar i gestionar correctament els impactes derivats dels projectes ha inspirat la creació d'una base de dades dirigida als diferents agents de l'administració implicats en l'avaluació de projectes que permeti orientar l'avaluació i incrementar les garanties de protecció de les espècies de fauna i flora amenaçades i dels espais de la xarxa Natura 2000 dins del territori català.
Coordinació de l'activitat: Direcció General de Polítiques Ambientals i Medi Natural
Altres participants: Centre de Recerca Ecològica i Aplicacions Forestals (CREAF)
Institut de Ciència i Tecnologia Ambiental (ICTA)
Període: Gener 2018 - Desembre 2018
Descripció: L'anàlisi del serveis ecosistèmics permet incorporar una visió ecosistèmica que va més enllà de la biodiversitat.
S'ha demostrat que l'AIA tradicional no incorpora suficientment els impactes en els serveis ecosistèmics.
Els resultats també demostren que la pèrdua de serveis ecosistèmics comporta pèrdues econòmiques substancials.
Sota l'objectiu de pèrdua neta zero, i amb la intenció d'evitar l'acumulació d'impactes en el medi ambient, s'haurien d'identificar, evitar, minimitzar i compensar el conjunt dels impactes significatius dels projectes.
És per això que l'enfocament ecosistèmic ha estat àmpliament recomanat a nivell internacional com una forma per avaluar l'estat general de salut o la integritat dels ecosistemes, així com per descriure i gestionar millor els múltiples beneficis (és a dir, els béns i serveis) derivats d'ells.
L'any 2018 s'ha encarregat l'estudi "Quantificació i cartografia de la biodiversitat, les funcions i serveis ecosistèmics a Catalunya" (CREAF).
Definir una cartografia dels serveis ecosistèmics i integrar-los en els processos de presa de decisions.
La identificació dels serveis ecosistèmics, la seva cartografia i els criteris per a la seva consideració en la presa de decisions
Fins ara no s'havien identificat els serveis ecosistèmics de Catalunya.
Període: Gener 2014 a Desembre 2018
Mapa d'alta resolució ( 1x1 km) de valors d'afectació de l'avifauna als parcs eòlics ( EOCELL )
Elaborar un mapa d'alta resolució de valors d'afectació dels parcs eòlics sobre les comunitats d'ocells (anomenat EOCELL ), per tal de millorar l'avaluació d'impacte ambiental i minimitzar l'impacte dels parcs eòlics sobre l'avifauna.
Integrar la informació sobre l'impacte potencial i les característiques de les espècies d'ocells presents en un determinat quadrat UTM 1x1 km de Catalunya al llarg de tot l'any, i fer-la accessible per la presa de decisions sobre projectes de parcs eòlics.
Malgrat els innegables beneficis ambientals d'aquesta forma d'obtenció d'energia respecte d'altres, els parcs eòlics poden tenir un impacte negatiu des d'un punt de vista ambiental.
Un dels efectes perjudicials potencialment més destacats és l'impacte sobre l'avifauna, ja que augmenten la mortalitat de les poblacions d'aus a causa de la col·lisió amb els aerogeneradors.
Per aquest motiu la Declaració d'Impacte Ambiental obliga als promotors a efectuar un seguiment de la mortalitat d'avifauna als parcs eòlics.
El Servei de Projectes de la SG d'Avaluació Ambiental compta amb una base de dades que recull tota la informació provinent dels seguiments faunístics que es fan als parcs eòlics de Catalunya.
Entre les mesures per minimitzar l'impacte negatiu dels parcs eòlics sobre l'avifauna, una de les més eficaces és una selecció adequada dels emplaçaments on s'instauren els parcs i per això és clau conèixer on es localitzen les diferents espècies d'ocells i l'impacte potencial que poden patir les comunitats per la presència d'un parc eòlic.
No es disposava d'aquesta informació de manera accessible per als actors de l'avaluació ambiental de parcs eòlics.
L'Associació Europea de Ciència Ciutadana (ECSA) considera Natusfera la seva plataforma de referència i proposa traduir-la al màxim nombre de llengües possibles.
Des de començament de juny ja és possible descarregar l'app i començar a crear els propis projectes o quaderns de camp virtuals.
Disponible actualment en castellà, gallec, català, euskera i anglès, la seva tecnologia és una adaptació de iNaturalist, una plataforma nord-americana que funciona molt bé entre la comunitat angloparlant i a Mèxic.
Natusfera neix per posicionar-se com la plataforma de ciència ciutadana de referència a Europa per estudiar la biodiversitat.
El codi de Natusfera és obert i fàcil d'utilitzar ja que no exigeix coneixements tècnics, és a l'abast de qualsevol persona i permet pujar fotos, fins i tot sons dels éssers vius que hom trobi a la naturalesa, identificar-les, ordenar-les i crear llistes o projectes personalitzats, és una plataforma que creixerà segons les necessitats de les persones usuàries.
La plataforma és, al seu torn, una xarxa virtual en la qual totes les persones usuàries estan connectades i s'ajuden unes amb altres a identificar espècies o a emplenar dades de projectes múltiples.
Una eina digital molt útil al servei de la societat", apunta Jesús Muñoz, responsable de la Unitat de Coordinació del Node Nacional d'GBIF Espanya i director del Reial Jardí Botànic-CSIC, emplaçament on es va presentar Natusfera el passat 22 de juny.
També es pretén que les dades massives generades per les persones usuàries de Natusfera, prèviament validades per experts dins de la comunitat, passin a formar part de les bases de dades connectades a la Infraestructura Mundial d'Informació en Biodiversitat (GBIF, per les sigles en anglès) i puguin ser consultades a través dels seus portals de dades.
D'aquesta manera, es donarà l'oportunitat a petits col·lectius sense molta infraestructura de crear els seus projectes i integrar les dades en plataformes globals.
Natusfera serà la primera plataforma amb eel suport de l'ECSA i s'oferirà a escala europea a tots els col·lectius que vulguin desenvolupar projectes de biodiversitat amb ciutadans i ciutadanes.
Des de la mateixa ECSA s'ha proposat traduir Natusfera al màxim nombre de llengües europees.
Per a això, s'utilitzarà la plataforma col·laborativa de traducció Crowdin.
En aquest sentit, EU-BON, el gran projecte europeu per crear la xarxa europea d'observació de la biodiversitat, ja ha valorat positivament utilitzar Natusfera com la seva plataforma de ciència ciutadana de referència.
Natusfera és una plataforma finançada per la Fundació Espanyola per a la Ciència i la Tecnologia, l'Obra Social "La Caixa", el Node Nacional de Biodiversitat a Espanya, GBIF.ES i l'ICM-CSIC.
L'administració, coordinació, manteniment i gestió dels continguts es dur a terme a través del CREAF i GBIF.ES.
Nous objectes de conservació i Aplicacions de les xarxes socials
En un futur proper, EXOCAT vol ser un node central en la futura Xarxa d'Alerta de les Espècies Exòtiques a Catalunya, la qual es coordinaria amb la de tot l'Estat.
Aquesta xarxa incorporarà protocols de detecció i actuació ràpida, que són els realment efectius en el control de les invasions biològiques.
Per fer-ho, caldrà mantenir i ampliar una xarxa de col·laboradors estesa per tot el territori que nodreixin la base de dades que suporten aquests protocols.
Actualment les dades recopilades a EXOCAT les han proporcionades més de 100 científics, tècnics i naturalistes experts.
En un futur es preveu que tingui noves eines perquè aquesta incorporació també la puguin fer els tècnics de l'Administració i la ciutadania en general: formularis d'entrada de dades, apps per a la participació ciutadana, protocols d'actuació per a determinades espècies i fitxes identificatives de les espècies incloses al Catálogo Español de Especies Exóticas Invasoras.
Cal recordar que no totes les espècies exòtiques són invasores.
Actualment, un 10% de les espècies incloses a EXOCAT són considerades invasores.
Per tal que ho siguin, s'ha d'establir amb èxit al territori i estendre-s'hi.
Sovint, que això passi és només qüestió de temps, per la qual cosa els experts adverteixen que la resposta ràpida i la prevenció són clau i gairebé l'única estratègia per evitar l'expansió d'aquestes espècies i els seus impactes sobre la biodiversitat, l'economia i fins la salut humana.
Estat de les 1.132 espècies catal·logades com a exòtiques presents a Catalunya amb la distribució per grups.
Es troba disponible a http://exocat.creaf.cat
i la base de dades es pot consultar amb aquesta fitxa:
Les espècies exòtiques es concentren a les regions metropolitanes, litorals i prelitorals, on la gran densitat de població i la llarga tradició comercial afavoreixen l'arribada de noves espècies.
A més, el clima suau i la intensa i continuada transformació del territori (urbanització, abandonament de conreus, etc.) ofereixen moltes oportunitats per què s'instal·lin.
Recentment molts invertebrats exòtics han arribat i s'han expandit pel territori, com el conegut mosquit tigre ( Aedes albopictus ), la papallona defoliadora del boix (Cydalima perspectalis ) o el pugó groc ( Sipha flava ).
Potser l'espècie més coneguda i recent és la vespa asiàtica ( Vespa velutina ), que es va detectar a l'Alt Empordà el 2011, possiblement provinent del sud de França, i s'ha estès per les comarques del nord-est.
Aquesta vespa pot provocar un greu impacte en el sector apícola per la mortalitat que provoca a les abelles de la mel.
Nous objectes de conservació i Indicadors ambientals
Servei: Institut per al Desenvolupament de les Terres de l'Ebre
MIGRATOEBRE té com a principal objectiu la recuperació de l'esturió, així com la millora de les poblacions d'anguila, llamprea i saboga al tram final del riu Ebre i, alhora, fomentar la restauració de la connectivitat ecològica del tram final del riu.
Millorar la connectivitat ecològica de la part baixa del riu Ebre i recuperar poblacions sanes de peixos migratoris.
El projecte preveu esdevenir exemplar i promoure progressivament una millora integral de la connectivitat ecològica al conjunt de la conca.
Així, en una segona fase, a llarg termini, es podria plantejar actuar a les preses de Riba-roja per connectar el tram final de l'Ebre amb un afluent molt important, el Segre, i a Mequinensa, per connectar amb el tram mitjà de la conca.
Establir millores en la gestió de les comportes per a navegació: a l'assut de Xerta la instal·lació d'un ascensor de peixos, amb capacitat suficient per a tot tipus de mides; a l'assut d'Ascó es preveu instal·lar una rampa, que també s'aprofitaria per al pas de piragües; mentre que a Flix es treballa per posar de nou en funcionament la resclosa existent que també podria aprofitar-se a nivell turístic.
Aquest projecte, en el tram final del riu Ebre, vol ser un exemple de bones pràctiques per aplicar a d'altres trams finals de rius europeus.
Al llarg del 2017 s'han dut a terme les següents accions:
Coordinació de l'activitat: Direcció General de Polítiques Ambientals i Medi Natural
Període: Gener 2018 - Desembre 2018
Descripció: L'any 2012 es van presentar els treballs de l'Avantprojecte del Pla territorial sectorial de connectivitat ecològica de Catalunya, que van aportar una diagnosi dels principals connectors ecològics, les àrees d'importància per a la connectivitat i els punts crítics per a la connectivitat del territori de Catalunya.
L'objectiu del Servei de Planificació de l'Entorn Natural és fer accessible aquesta informació a totes les unitats del Departament de Territori i Sostenibilitat, per tal que es pugui utilitzar durant l'anàlisi i l'avaluació ambiental d'actuacions, projectes, plans o programes que es proposi dur a terme en el territori
Eina de cartografia que es pugui utilitzar durant l'anàlisi i l'avaluació ambiental d'actuacions, projectes, plans o programes que es proposi dur a terme en el territori.
Eina de cartografia informativa oberta al públic en general i disponible per a qualssevol altres usos.
Primer cop que es fa una cartografia de connectivitat ecològica
Desplegar una eina per la gestió preventiva de la conservació del patrimoni natural.
La regió mediterrània es convertirà en una de les zones més vulnerables d'Europa al canvi global.
Les àrees boscoses de la conca mediterrània mostren una gran sensibilitat a diversos vectors de canvi: clima, ús del sòl, incendis forestals, invasions.
Atès que és una zona de transició climàtica entre les zones àrides i les regions humides, el clima mostra una gran sensibilitat als canvis atmosfèrics globals.
Les connexions entre els esdeveniments climàtics extrems i una llarga història de canvis d'ús del sòl causen un augment a la freqüència i la intensitat d'incendis i plagues en la costa nord del Mediterrani, mentre que l'erosió i la desertificació ocorren en el sud.
En aquest context, els efectes que l'impacte del canvi global pot tenir sobre els béns (fusta i altres productes no fusters i beneficis relacionats amb el turisme ) i els serveis forestals (principalment la biodiversitat, la regulació de l'aigua, així com el flux del carboni i reserves) suposen un enorme repte social a tota la conca mediterrània.
Els responsables polítics europeus, que tenen la responsabilitat de regular molts aspectes relacionats amb el sector forestal, necessiten informació científica per dissenyar una política forestal europea global i coherent.
Per tant, la iniciativa de Europa 2020 promou el desenvolupament d'associacions europees d'innovació per accelerar la recerca, el desenvolupament i el mercat de desplegament d'innovacions per afrontar els principals reptes socials.
La Xarxa Mediterrània de Boscos de Recerca i Innovació (MENFRI) reunirà les empreses, la societat civil, els responsables polítics i els d'investigació per treballar conjuntament en el desenvolupament del sector forestal mediterrani.
Mentre les tecnologies de la informació geogràfica dels països del nord de la conca poden ajudar a aturar la desforestació dels països del sud, el coneixement tradicional d'aprofitament forestal del sud pot ajudar a disminuir l'abandonament de les terres en el nord.
D'una banda, els propietaris locals del sud podrien aprendre de les associacions forestals del nord de gestionar el paisatge, que combinen els beneficis més grans amb l'escala regional de conservació.
D'altra banda, el béns forestals alternatius poden convèncer als propietaris dels boscos del nord per no abandonar els boscos i obtenir beneficis econòmics amb aquests productes.
MENFRI vol esdevenir una plataforma de diàleg i acció en el sector forestal, el foment científic i col·laboració empresarial en els països mediterranis implicats (Espanya, Itàlia, el Marroc i Tunísia) i, mes endavant, tot el Mediterrani.
La finalitat principal de MENFRI és crear un entorn favorable per al desenvolupament d'un mercat organitzat, innovador i de creació d'ocupació del sector empresarial en aquesta regió, davant el canvi climàtic, seguint dues les directrius principals adaptades des de l'iniciativa Horitzó 2020.
Així doncs, els principals objectius del projecte són:
Per a més informació, es recomanen les lectures següents:
L'Institut per al Desenvolupament de les Comarques de l'Ebre (IDECE) ha rebut de la Unió Europea 784.289 euros per desenvolupar el projecte LIFE+ Nature: MIGRATOEBRE, que té un pressupost de 1.568.574€ i que s'ha de dur a terme els propers quatre anys (2014-2018).
El projecte LIFE+ MIGRATOEBRE és un projecte de bones pràctiques i de demostració per als trams finals de grans rius europeus, centrat en inversions sostenibles i a llarg termini en espais protegits corresponents a la xarxa europea Natura 2000, i en hàbitats i espècies objectius de conservació per part de la Directiva Hàbitats, a escala local i regional.
El projecte està basat en la implementació de mesures de millora de la hidromorfologia dels rius, especialment pel que fa a temes de connectivitat ecològica i dispositius de pas per als peixos, que estan associats a la Directiva Marc de l'Aigua i al Pla europeu de Recuperació de l'Anguila (Regulació 1100/2007).
Els objectius principals del projecte LIFE+ MIGRATOEBRE són la conservació de les espècies de peix migratoris anàdroms més amenaçades (esturió europeu, anguila europea, saboga i llampresa) i la restauració de la connectivitat ecològica del riu Ebre per mitjà de la interconnexió de les àrees naturals incloses a la xarxa Natura 2000.
Aquest projecte està coordinat i liderat per l'IDECE, Institut per al Desenvolupament de les Comarques de l'Ebre, amb seu a Tortosa, i té com a socis beneficiaris la Fundació Catalunya-la Pedrera; el Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural -Direcció General de Pesca i Afers Marítims del DAAM de la Generalitat de Catalunya; Fundació Privada Museu del Ter CERM i l'Institut de Recerca i Tecnologies Agroalimentàries (IRTA).
Planificació de la biodiversitat i del patrimoni natural.Nous actors de la conservació, Planificació de la biodiversitat i del patrimoni cultural.