Els hospitals catalans, de forma semblant als països del nostre entorn, presenten un increment del 10% del consum d'antibacterians i d'un 34% dels antimicòtics des de 2008 a 2016.
Pel que fa a la vigilància de microorganismes amb problemes específics de resistència antibiòtica s'ha observat també un increment.
Els fàrmacs antimicrobians són les principals eines de què disposa la medicina humana i la veterinària per tractar les infeccions causades per bacteris, fongs, virus i alguns paràsits.
El problema és que alguns microorganismes presenten certes característiques que redueixen o anul·len l'eficàcia dels medicaments que els han de combatre.
La resistència als antimicrobians hi és des de sempre: l'evolució de les soques resistents és un fenomen natural.
Però últimament s'ha accelerat i agreujat per diversos motius.
El principal és l'ús inapropiat dels medicaments antimicrobians, sobretot els antibiòtics.
Cada vegada que utilitzem un antibiòtic s'eliminen els bacteris que en són sensibles, però els resistents poden sobreviure i reproduir-se amb la capacitat de resistència incorporada.
L'ús generalitzat d'aquests medicaments ha causat la propagació de la resistència i ha provocat que infeccions que abans es podien curar esdevinguin intractables.
L'aparició de bacteris resistents als antibiòtics és, actualment, un greu problema de salut pública que afecta globalment a tot el món.
L'any 2009, el Centre Europeu per a la Prevenció i Control de les Malalties (ECDC) xifrava en 386.000 pacients / any els afectats a Europa per infeccions degudes als bacteris resistents més comuns, amb l'estimació que al voltant de 25.000 d'aquests pacients moririen per causa directa de la infecció.
Aquesta situació podria generar més de 2.500.000 estades hospitalàries extres amb un cost global superior als 1.000 milions d'euros a l'any.
El problema de les infeccions per bacteris multi resistents s'agreuja pel pobre arsenal terapèutic de què disposem.
En els últims temps s'ha hagut de recórrer a vells antibiòtics per suplir el greu dèficit de nous antimicrobians.
Aquests bacteris són causa freqüent de moltes de les infeccions relacionades amb l'assistència sanitària (IRAS), que tenen un gran impacte per als pacients, la societat i els sistemes de salut.
L'ECDC estima que anualment més de quatre milions de persones adquireixen una IRA en el conjunt de països de la Unió Europea.
El fet de que moltes d'aquestes infeccions, potencialment greus, siguin evitables mitjançant l'aplicació de mesures preventives ha fet que la gran majoria de països econòmicament desenvolupats disposin de sistemes per el seu control.
Catalunya disposa d'un sistema de vigilància i prevenció d'aquestes malalties anomenat " Programa VINCat (Vigilància de les infeccions nosocomials a Catalunya).
Entre els diferents objectius de vigilància, el Programa ha anat incorporant indicadors relacionats tant amb l'ús i consum dels antimicrobians com amb l'evolució de diferents marcadors de resistència antibiòtica.
I darrerament està col·laborant en el desenvolupament i implantació d'un projecte global d'optimització de l'ús d'antimicrobians (PROA) a Catalunya, sota la coordinació del Departament de Salut.
Als següents gràfics es mostren dades recents i evolutives del consum global d'antibacterians dels hospitals catalans i de dos indicadors rellevants de resistència com són la vigilància de Staphylococcus aureus resistent a meticil·lina (SARM) i de les infeccions associades a Clostridium difficile.
El programa VINCat contempla que, per al monitoratge del consum d'antimicrobians, el mètode emprat sigui el sistema ATC/DDD desenvolupat pel "Drug Utilization Research Group" i el "Nordic Council of Medicines", revisat i actualitzat periòdicament pel "WHO International Working Group for Drug Statistics Methodology".
Les dades es proporcionen anualment categoritzades per grups d'hospitals en funció de la seva complexitat.
Des de l'any 2008 al 2016, s'observa un increment del 10% del consum d'antibacterians i d'un 34% dels antimicòtics.
Es fa una vigilància de tots els casos nous en pacients adults (≥ 18 anys) atesos en qualsevol àrea hospitalària, (per exemple, consultes externes, urgències, unitats d'hospitalització, etc.) que compleixin les definicions d'infecció per Clostridium difficile (ICD).
S'exclouen pacients de les unitats de convalescència i pal·liatius, pacients asimptomàtics i pacients amb antecedents de ICD.
Informació ampliada sobre aquests i altres indicadors de resistència i consum d'antimicrobians als hospitals catalans es troba al programa VINCat.