La tramitació del projecte de llei de modificació del llibre segon del Codi civil de Catalunya, en relació amb l'establiment de l'obligatorietat de la sessió prèvia sobre mediació en determinats conflictes familiars, continua endavant i s'accelera: el Govern ha proposat tramitar-la per lectura única, un mecanisme que –si disposa de prou suports– permetria aprovar la llei aquest mateix mes de juliol.
La norma entraria en vigor tres mesos després d'aprovar-la el Parlament de Catalunya.
L'objectiu de la llei és fomentar la mediació –especialment en l'àmbit dels conflictes familiars que afecten els menors d'edat, atenent el seu interès superior– tot establint l'obligatorietat de la sessió prèvia sobre mediació i evitar que la manca d'informació i el desconeixement d'aquest mitjà de resolució alternatiu de conflictes inclini preferentment les parts i els professionals a recórrer a la via litigiosa.
En efecte, la nova norma neix de la constatació que les pràctiques que pretenen encoratjar les parts a recórrer a la mediació han estat insuficients a causa del desconeixement de la mediació que tenen les parts, els professionals del dret i, fins i tot, el personal jurisdiccional.
En aquest sentit, l'any 2016 un informe de la Comissió Europea ja posava de relleu la necessitat que els estats invertissin més esforços en aquesta qüestió i apuntava mesures com exigir a les parts que declarin en llurs demandes judicials que s'ha intentat la mediació, cosa que recordaria als jutges que coneixen de les demandes i als advocats que assessoren les parts la possibilitat de recórrer a la mediació; l'informe també proposava la realització de sessions d'informació obligatòries sobre mediació en el marc del procés judicial i l'obligació de considerar la mediació en totes les etapes del procés judicial, especialment en matèria de dret de família.
El projecte de llei preveu diverses modificacions en el llibre segon del Codi civil de Catalunya que fan explícit que la mediació és obligatòria quan s'hagi pactat expressament amb anterioritat a l'exercici d'accions judicials, i també quan així ho disposi l'autoritat judicial.
La nova norma, d'altra banda, modifica la Llei 15/2009, de mediació en l'àmbit del dret privat i explicita que la sessió prèvia sobre mediació –el cost de la qual assumeix el Departament de Justícia– té caràcter obligatori en els supòsits legalment previstos i que la manca d'assistència no justificada a la sessió no està sotmesa a la confidencialitat i ha d'ésser comunicada a l'autoritat judicial.
Alhora, reforça el compliment de la funció deontològica dels col·legis professionals de la mediació respecte dels col·legiats que exerceixen la mediació, tot afegint-hi la funció de vetllar perquè el conjunt de col·legiats compleixin l'obligació d'informar els seus clients sobre la mediació.
El projecte de llei també amplia l'objecte del Centre de Mediació de Dret Privat de Catalunya, que ara s'estén no únicament a promoure i administrar la mediació, sinó també a la promoció i l'administració d'altres mètodes alternatius de resolució de conflictes (ADR).
La nova llei, finalment, canvia la denominació Centre de Mediació de Dret Privat de Catalunya per la de Centre de Mediació de Catalunya, denominació més clara i ajustada a les funcions atribuïdes al Departament de Justícia i al mateix Centre, i més coherent amb el fet que la mediació i els altres mètodes anàlegs es fan servir, o es poden fer servir, en tots els àmbits, i també en qualsevol dels ordres jurisdiccionals.