projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Mitjançant el Reial decret 259/2002, del 8 de març, s'han regulat les mesures de seguretat en la utilització de motos nàutiques.
Entre aquestes mesures, cal destacar la creació d'una nova titulació nàutica esportiva necessària per a la navegació amb aquestes motos.
En aquest marc, és competència de la Generalitat de Catalunya tant la realització dels exàmens teòrics corresponents per a obtenir el títol de patró o patrona de moto nàutica, en les categories A i B, com l'expedició del títol esmentat.
Mitjançant aquesta Llei, els dos serveis assenyalats es configuren com a nous fets imposables dins la taxa que grava els serveis que presta el Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca, relacionats amb les activitats nàutiques i que es troba regulada al capítol IX del títol IX de la Llei 15/1997, de 24 de desembre, de taxes i preus públics de la Generalitat de Catalunya.
Amb aquesta finalitat, doncs, s'estableixen dues noves tarifes dins l'apartat 2 de l'article 298, que regula la quota de la taxa esmentada.
Addició de noves tarifes a l'apartat 2 de l'article 298 de la Llei 15/1997, de 24 de desembre, de taxes i preus públics de la Generalitat de Catalunya
S'afegeixen nous subapartats a l'apartat 2 de l'article 298 de la Llei 15/1997, amb el text següent:
"2.1.12 Examen per a l'obtenció del títol de patró/ona de moto nàutica 36 euros".
"2.2.7 Expedició de títol i targeta d'acreditació de la titulació per a l'exercici de l'activitat nauticoesportiva de patró/ona de moto nàutica 36 euros".
Palau de la Generalitat, 27 de maig de 2002
S'habilita el Govern perquè dicti les normes d'organització adequades per a adaptar als canvis provocats per reestructuracions de departaments de l'Administració de la Generalitat les referències que es puguin fer en disposicions amb rang de llei a departaments o a llurs òrgans en la regulació de llurs organismes o òrgans col·legiats.
S'habilita el Govern perquè dicti les normes d'organització adequades per a adaptar als canvis provocats per reestructuracions de departaments de l'Administració de la Generalitat les referències que disposicions amb rang de llei facin a departaments o a llurs òrgans en la regulació de llurs organismes o òrgans col·legiats.
Amb l'objectiu d'optimitzar la gestió de tresoreria del conjunt del sector públic de la Generalitat i d'acord amb l'article 57.3 del text refós de la Llei de finances públiques de Catalunya, els òrgans competents en matèria de tresoreria han de dictar les instruccions corresponents per a concretar les mesures acordades pel Departament d'Economia i Finances amb la finalitat de centralitzar els saldos de totes les entitats classificades o susceptibles d'ésser classificades com a Administració pública de la Generalitat segons els criteris metodològics del sistema europeu de comptes (SEC95), i també els de les altres entitats en què la participació de la Generalitat, de forma directa o indirecta, és majoritària.
Amb l'objectiu d'optimitzar la gestió de tresoreria del conjunt del sector públic de la Generalitat i d'acord amb l'article 57.3 del text refós de la Llei de finances públiques, els òrgans competents en matèria de tresoreria han de dictar les instruccions corresponents per a concretar les mesures acordades pel Departament d'Economia i Finances amb la finalitat de centralitzar els saldos de les entitats públiques i les empreses participades majoritàriament per la Generalitat de forma directa o indirecta.
S'entén complerta l'obligació de presentar els documents comprensius dels fets imposables de l'impost sobre transmissions patrimonials i actes jurídics documentats i de l'impost sobre successions i donacions, quan la presentació i, si escau, el pagament de l'autoliquidació corresponent hagi estat efectuada per via telemàtica.
La presentació telemàtica només és possible si s'ha efectuat prèviament i també per via telemàtica la tramesa de la declaració informativa de l'escriptura corresponent pel notari o notària autoritzant, d'acord amb la disposició addicional segona de la Llei 12/2004, del 27 de desembre, de mesures financeres i la normativa de desplegament reglamentari corresponent.
S'entén complerta l'obligació de presentar els documents comprensius dels fets imposables de l'impost sobre transmissions patrimonials i actes jurídics documentats i de l'impost sobre successions i donacions, en aquells casos en què, de conformitat amb la disposició addicional segona de la Llei 12/2004, del 27 de desembre, de mesures financeres i la corresponent normativa de desplegament reglamentari, hagi estat presentada per via telemàtica dins de termini la declaració informativa de l'escriptura corresponent per part del notari o notària autoritzant d'aquesta.
Es modifica la lletra b de l'apartat 2 de l'article 8 de la Llei 31/2002, del 30 de desembre, de mesures fiscals i administratives, que resta redactada de la manera següent:
"b) El donatari no pot tenir més de trenta-dos anys i la base imposable total, menys els mínims personal i familiar, en la seva darrera declaració de l'impost sobre la renda de les persones físiques no pot ésser superior a 30.000 euros."
S'afegeix un nou article, el 416, al capítol únic del títol XV de la Llei 15/1997, amb el text següent:
"S'estableix una bonificació en la taxa per la prestació de serveis per l'Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya regulada per aquest capítol.
Aquesta bonificació és del 30% per a les persones membres de famílies monoparentals i de famílies nombroses de categoria general i del 50% per a les persones membres de famílies nombroses de categoria especial."
Es modifica l'article 324 del capítol únic del títol X de la Llei 15/1997, al qual s'afegeix l'expressió.i bonificacions. a l'encapçalament i s'afegeix un nou apartat, el 2, amb el text següent:
S'estableix una bonificació del 30% sobre la taxa regulada per aquest capítol per a les persones membres de famílies monoparentals i de famílies nombroses de categoria general i una bonificació del 50% per a les persones membres de famílies nombroses de categoria especial."
El departament competent en matèria de cooperació amb l'Administració local de Catalunya ha de crear un inventari públic de control del compliment de les obligacions de tramesa de documentació economicofinancera, tant per part dels ens locals com de les entitats de llur sector públic, al mateix departament, al departament competent en matèria d'economia i finances i a la Sindicatura de Comptes.
El Departament de Governació i Administracions Públiques ha de crear un inventari públic de control del compliment de les obligacions de tramesa de documentació economicofinancera, tant per part dels ens locals com de les entitats de llur sector públic, al mateix departament i a la Sindicatura de Comptes.
S'afegeix una nova lletra, la g', a l'article 14 de la Llei 6/1984, amb el text següent:
"g) Aprovar un programa anual en què es determinin els ens locals, els ens associatius i les societats participades pels ens locals que han d'ésser objecte de fiscalització economicofinancera, i també els criteris emprats per a incloure'ls."
Els imports dels preus públics establerts per aquesta Llei per la prestació de serveis o pel lliurament de béns subjectes a l'impost sobre el valor afegit inclouen aquest impost al tipus legal vigent.
Si, de conformitat amb la disposició addicional sisena, els preus públics esdevenen taxes, se n'ha de deduir l'impost sobre el valor afegit, si escau.
En el cas de pròrroga pressupostària, i llevat que una norma amb rang de llei no ho estableixi així, per a l'exercici que s'inicia es poden incrementar els preus vigents, mitjançant una ordre del conseller corresponent, fins a un percentatge que no pot ésser superior a l'índex de preus al consum de l'any anterior, sens perjudici de la fixació de l'import definitiu mitjançant la llei de pressupostos o una altra llei.
Es modifiquen els articles 23 i 24 de la Llei 33/1991, del 24 de desembre, de taxes i preus públics de la Generalitat de Catalunya, amb el text següent:
Tenen la consideració de preus públics les contraprestacions pecuniàries que se satisfacin per:
"a) La utilització privativa o l'aprofitament especial del domini públic.
"b) Les prestacions de serveis i la realització d'activitats efectuades en règim de dret públic en els casos següents:
La prestació de serveis o la realització d'activitats que no siguin de sol·licitud o de recepció obligatòries pels administrats, i que alhora no els presti o no ho faci el sector privat.
La prestació de serveis o la realització d'activitats que siguin de sol·licitud o de recepció obligatòries pels administrats, i que alhora són prestats o són fetes pel sector privat.
La prestació de serveis o la realització d'activitats que no siguin de sol·licitud o de recepció obligatòries pels administrats, i que alhora són prestats o són fetes pel sector privat.
Als efectes del que disposa la lletra b de l'apartat 1, no es considera voluntària la sol·licitud pels administrats: "a) Si els és imposada per disposicions legals o administratives.
"b) Si constitueix una condició prèvia per a fer qualsevol activitat o per a obtenir drets o efectes jurídics determinats.
"c) Si el servei o l'activitat sol·licitats són essencials o imprescindibles per als administrats.
La creació, la modificació i la derogació dels preus públics a què es refereixen l'apartat a i els subapartats 1r i 2n de l'apartat b de l'article 23.1 s'ha de fer per mitjà de llei i d'acord amb el que estableix la present Llei.
La creació, la modificació i la derogació dels preus públics a què es refereix l'apartat 3 de l'article 23.1.b, llevat dels referits a l'ensenyament universitari, que s'han de fer per decret, s'han de portar a terme mitjançant una ordre del conseller competent per raó de la matèria i d'acord amb el procediment establert per la Llei 13/1989, del 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya.
A l'expedient d'elaboració del decret o de l'ordre s'han d'incorporar necessàriament els informes previs favorables següents:
"a) Els de la Intervenció Delegada.
"b) Els de l'Assessoria Jurídica del Departament d'Economia i Finances, la qual s'ha de pronunciar de forma expressa sobre la naturalesa i la categoria de preu públic de l'exacció que es crea.
Aquest informe no és necessari en el cas que es tracti exclusivament de la modificació de l'import del preu o de la derogació d'aquest."
D'acord amb el que estableix l'article 33.2 de la Llei orgànica del Tribunal Constitucional, es transcriu l'Acord adoptat per la Subcomissió de Seguiment Normatiu, Prevenció i Solució de Conflictes de la Comissió Bilateral Generalitat-Estat, en la reunió que va tenir lloc el dia 21 de març de 2012.
de la Subcomissió de Seguiment Normatiu, Prevenció i Solució de Conflictes de la Comissió Bilateral Generalitat-Estat en relació amb la Llei de Catalunya 10/2011, de 29 de desembre, de simplificació i millora de la regulació normativa.
La Subcomissió de Seguiment Normatiu, Prevenció i Solució de Conflictes de la Comissió Bilateral Generalitat-Estat, en la seva reunió del dia 21 de març de 2012 ha adoptat l'Acord següent:
—1 Iniciar negociacions per resoldre les discrepàncies competencials suscitades en relació amb l'article 79 de la Llei de Catalunya 10/2011, de 29 de desembre, de simplificació i millora de la regulació normativa.
—2 Designar un grup de treball per proposar a la Subcomissió la solució que sigui procedent.
—3 Comunicar aquest Acord al Tribunal Constitucional abans del proper 31 de març de 2012, als efectes previstos en l'article 33.2 de la Llei orgànica 2/1979, de 3 d'octubre, del Tribunal Constitucional, així com inserir aquest Acord en el Butlletí Oficial de l'Estat i el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Ministre d'Hisenda i Administracions Públiques
S'habilita el Govern per a modificar l'annex de la Llei 23/2002, del 18 de novembre, d'adequació de procediments administratius en relació amb el règim de silenci administratiu i el termini de resolució i notificació, i de primera modificació dels articles 81, 82 i 83 de la Llei 13/1989, d'organització i procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, sempre que aquesta modificació comporti que el termini per a la resolució i la notificació del procediment sigui inferior a sis mesos o que estableixi el sentit positiu del silenci administratiu.
La Comissió Jurídica Assessora ha d'emetre un dictamen previ sobre la modificació a què fa referència l'apartat 1.
-1 El Consell Executiu determinarà i estructurarà, respectivament, els Departaments i els serveis competents en matèria d'higiene i control alimentaris.
-2 Dins els cinc mesos d'haver entrat en vigor la present Llei, el Consell Executiu, a proposta dels Departaments competents, d'acord amb el punt 1 d'aquesta Disposició i amb l'article 35.1, ha d'aprovar la plantilla de personal que és necessari per a complir les funcions establertes en la present Llei.
El Consell Executiu ha de dictar les disposicions reglamentàries oportunes per a la creació d'una comissió que, integrada paritàriament per representants de l'Administració de la Generalitat i de les corporacions locals, ha de tenir per objecte de proposar mesures de coordinació i de col·laboració i de conèixer els projectes de les disposicions que el Consell Executiu pensi dictar en aquesta matèria.
-1 S'han d'establir per reglament els òrgans i les autoritats que són competents per a incoar i tramitar el procediment sancionador, així com per a imposar les corresponents sancions regulades en aquesta Llei.
-2 El Consell Executiu és l'òrgan competent per a imposar les sancions corresponents a faltes molt greus, per a acordar el comís definitiu i per a imposar les altres sancions complementàries regulades en l'article 23 d'aquesta Llei.
-1 Els Ajuntaments que, d'acord amb l'article 3 d'aquesta Llei, exerceixin per delegació les funcions pròpies d'investigació, n'han de comunicar el resultat als òrgans competents de l'Administració de la Generalitat.
-2 Als efectes de coordinació amb l'Administració de l'Estat, aquesta ha de rebre comunicació dels resultats de les investigacions quan comporten incoació del corresponent expedient sancionador.
-1 Un cop rebuda l'acta resultant de la inspecció i de la investigació, l'autoritat competent decideix sobre la incoació d'expedient sancionador i, a partir d'aquest moment, pot acordar la immobilització provisional dels aliments, les begudes, les aigües, els productes alimentaris o les substàncies que hi són relacionades, o llur comís si són nocius o perillosos.
-2 Ni l'interessat ni l'Administració no poden procedir, en cap cas, a la destrucció dels productes immobilitzats o subjectes a comís, fins que no s'hauran esgotat totes les instàncies administratives o fins que, per prescripció dels terminis, no serà possible d'interposar cap més recurs administratiu.
-3 Quan els productes objecte de comís hagin pogut causar danys a tercers i s'escateixin les responsabilitats per via judicial, aquells no podran ésser destruïts fins que no s'hauran esgotat totes les instàncies processals o, si s'escau, fins que per prescripció dels terminis no serà possible d'interposar cap més recurs judicial.
-1 Les despeses originades per la presa de mostres i per l'actuació del laboratori que practica l'anàlisi inicial són a càrrec de l'Administració.
-2 Les despeses originades per la realització de l'anàlisi contradictòria seran a càrrec de l'interessat sempre que el resultat de l'anàlisi sigui igual a l'anàlisi inicial.
-3 Les despeses originades per la realització de l'anàlisi diriment són a càrrec de l'interessat o bé de l'Administració, segons que el resultat ratifiqui, respectivament, l'anàlisi inicial o l'anàlisi contradictòria.
Quan hi haurà prou indicis per a considerar que la salut pública és en perill, o en el cas de productes de conservació difícil o de productes alterables en general, la prova pericial analítica es practicarà d'ofici en el laboratori designat amb aquesta finalitat per l'Administració, prèvia notificació a l'interessat perquè hi concorri assistit d'un perit amb titulació suficient dintre d'un termini adequat per a cada producte, a fi de practicar en un sol acte l'anàlisi inicial i la contradictòria amb les mostres aportades per l'Administració i per l'interessat.
En el cas que hi hagués disconformitat respecte als resultats analítics, es procedirà tot seguit, fins i tot sense solució de continuïtat, a fer una tercera anàlisi diriment, que serà practicada pel perit designat i convocat prèviament per l'Administració.
Quan s'incoarà expedient sancionador com a conseqüència del dictamen del laboratori, l'interessat, en el cas que no hi estigui d'acord i dins els cins dies següents a la notificació del plec de càrrecs, pot sol·licitar una anàlisi contradictòria, en la qual cal utilitzar la mostra que és en poder de l'interessat o de l'empresa on s'efectuà la presa.
L'esmentada anàlisi contradictòria ha d'ésser practicada per un perit designat per l'interessat, precisament en el laboratori que practicà l'anàlisi inicial i seguint les mateixes tècniques que s'hi empraren.
La renúncia expressa o tàcita a practicar l'anàlisi contradictòria i la negativa a portar la mostra en poder de l'interessat o de l'empresa on va ésser presa comporten l'acceptació dels resultats als quals s'ha arribat en la primera anàlisi.
La desaparició, la destrucció o el deteriorament de la mostra sobre la qual s'ha de practicar l'anàlisi contradictòria es presumirà que és maliciosa si no s'aporta cap prova en sentit contrari i tindrà la consideració d'infracció greu i les conseqüències que aquesta qualificació comporta.
-1 La prova pericial analítica és practicada pel personal investigador en els laboratoris previstos amb aquesta finalitat i d'acord amb els mètodes fixats per reglament.
-2 El laboratori que rep la mostra, un cop analitzada aquesta i estudiada la documentació que l'acompanya, emetrà en l'espai de temps més curt que tècnicament serà possible un dictamen i es pronunciarà d'una manera clara i precisa sobre la qualificació que li mereix la mostra analitzada.
-1 Per a comprovar la qualitat, la naturalesa i la composició de tota mena d'aliments, begudes, aigües, productes alimentaris i substàncies que hi poden ésser utilitzades, relacionades directament o indirectament amb el consum humà, els inspectors poden prendre les mostres que correspon, d'acord amb el que estableix la present Llei.
-2 La presa de mostres es fa mitjançant acta formalitzada davant el titular de l'empresa sotmesa a inspecció o davant el seu representant legal o una persona responsable i, si aquests no hi són, davant qualsevol dependent.
En l'acta es transcriuen íntegrament totes les dades i les circumstàncies que calen per a identificar les mostres i llurs característiques.
Si les persones damunt esmentades es neguen a signar l'acta, aquesta serà autoritzada, a més, amb la signatura d'un testimoni, la qual cosa no obstarà perquè siguin exigides les responsabilitats concretes per aquesta negativa.
En qualsevol cas, l'acta ha d'ésser autoritzada per l'inspector.
-3 Les mostres es prenen per triplicat i han d'ésser precintades i lacrades.
Una, juntament amb una còpia de l'acta, resta a l'empresa o a l'establiment sotmès a inspecció, que l'ha de conservar en dipòsit, en les condicions degudes, perquè pugui ésser utilitzada, si s'esqueia.
Les altres dues resten a disposició de l'Administració, que en tramet una al laboratori que ha de fer l'anàlisi inicial.
Si l'empresa o l'establiment inspeccionats actuen només com a distribuïdors o comercialitzadors del producte i no tenen cap intervenció en la conservació d'aquest, les tres mostres poden restar en poder de l'Administració i a aquells només se'ls donarà còpia de l'acta; en aquest cas, l'Administració ha de remetre còpia de l'acta a l'empresa o indústria productora i posar a la seva disposició una de les mostres.
-4 El procediment per a la presa de mostres, a fi que aquestes siguin representatives, s'ha d'especificar per reglament.
-1 Com a mesura de cautela, mentre se substancia la investigació, l'autoritat competent, en el cas de risc a la salut pública, pot acordar la immobilització dels aliments, les begudes, les aigües, els productes alimentaris i de les substàncies que hi són relacionades.
-2 També, un cop finalitzada la investigació, en el cas de productes contaminats o nocius, es procedirà a obrir l'expedient a fi que sigui possible d'intervenir-los, sense que calgui esperar la solució final del procediment sancionador.
-3 Tenint en compte el risc que el producte s'alteri, si, un cop transcorreguts cinc mesos com a màxim de la data en què s'acordaren la immobilització o el comís dels aliments o productes, no s'ha resolt definitivament l'expedient sancionador per causes només imputables a l'Administració, l'autoritat que imposà la mesura de cautela procedirà a aixecar-la, sempre que els productes afectats no es puguin considerar perillosos per a la salut pública.
En cadascun dels tipus d'infracció la multa ha d'ésser proporcionada a la infracció comesa, i la quantia s'ha de graduar d'acord amb els criteris següents:
-La transcendència social i el risc per a la salut pública que té l'actuació infractora.
-El comportament especulatiu de l'acció infractora.
-La quantia del benefici il·lícit.
-La situació de predomini de l'empresa infractora en un sector de mercat.
En el cas que la infracció fos imputada a una persona jurídica, sens perjudici de la competència reservada a l'Estat per l'article 149.1.6 i 18 de la Constitució, també en podran ésser considerades subsidiàriament com a responsables les persones físiques que n'integren els òrgans rectors o de direcció si, per acció o per omissió en l'exercici de llurs funcions, en resultés la pràctica que és objecte d'infracció d'acord amb aquesta Llei.
En cap cas no es pot exigir l'esmentada responsabilitat a les persones físiques que haguessin dissentit dels acords o no hi haguessin participat.
Les infraccions regulades en els articles anteriors es poden considerar com a lleus, greus o molt greus.
a) Es considera com a infracció lleu la simple inobservança dels preceptes continguts en els articles 15 i 17 d'aquesta Llei, sempre que no afecti la salut pública i hagi estat comesa per primera vegada.
També es considera com a infracció lleu l'incompliment de la mesura de cautela establerta d'acord amb l'article 22.1 de la Llei.
b) Són considerades com a infraccions greus:
-1 Les infraccions a allò que disposa l'article 16 d'aquesta Llei.
-2 L'incompliment de la mesura de cautela establerta d'acord amb l'article 22.2 de la present Llei.
-3 La reincidència o reiteració en la comissió d'infraccions considerades com a lleus.
-4 La inobservança dels preceptes continguts en els articles 15 i 17 d'aquesta Llei quan afecta la salut pública.
c) Són considerades com a infraccions molt greus:
-1 Les accions tipificades en els articles 15 i 16 d'aquesta Llei quan produeixen riscs o danys efectius a la salut pública.
-2 La reincidència o reiteració en una infracció considerada com a greu.
Constitueix infracció en relació amb l'article 13 d'aquesta Llei:
a) La negativa o la resistència a subministrar les dades o a facilitar la informació requerides per les autoritats competents o per llur personal, pel que fa al compliment de les funcions d'inspecció establertes en la present Llei, i també l'acció de subministrar informació inexacta o documentació falsa.
b) La resistència, la coacció o la temptativa de fer-ne contra el personal facultat per a exercir la funció d'inspecció.