Quan encara no havia arribat la urgència del teletreball, quan encara es veia amb una desconfiança, algunes acadèmiques ja advertien que la seva aplicació no es podia a fer de forma banal, i advertien dels riscos si no es tenia en compte la perspectiva de gènere en la seva regulació.
Un d'aquests riscos és que el teletreball es converteixi en un instrument de conciliació que acabi repercutint, sobretot, en els treballs i la vida de les dones.
L'arribada de la COVID-19 ha accelerat l'aplicació del teletreball sense haver fet abans una reflexió, sobre la manera i metodologia, de forma extensiva en la majoria d'empreses i organitzacions, així com també a nivell social.
Ara, la majoria de persones la valoren de forma beneficiosa i s'erigeix com una alternativa que, combinada amb presencialitat, s'adaptarà en un gruix important de llocs de treball.
Però massa sovint, quan s'analitzen les bondats i les contres d'aquesta modalitat de treball, no es pren prou en compte l'impacte diferenciat que té sobre dones i homes.
I aquest impacte no és innocu i és inqüestionable.
La unificació de l'espai productiu, reproductiu i d'oci i personal que el confinament ha obligat a concentrar dins a la llar i de forma simultània, per la desaparició de les infraestructures de suport de les cures i la criança, així com la desigualtat estructural respecte la corresponsabilitat en les tasques de la llar, ha fet que moltes dones hagin vist com desapareixia el seu espai i temps personal.
Si abans parlàvem de la doble jornada laboral, la de la feina i la de la llar, durant el confinament, moltes dones i homes han afegit les tasques de suport a l'escolarització i oci de les criatures, escurçant hores de descans i gestió personal.
Segons dades de l 'Enquesta sobre l'impacte de la COVID-19, realitzada pel CEO, el 32,4% de les dones afirma haver dormit menys hores de l'habitual, enfront el 22% dels homes; homes i dones han ocupat el temps amb les tasques de la llar, tot i que les dones ho han fet amb més mesura.
El 30,8% afirma que la cura dels fills i filles ha estat una de les principals ocupacions durant aquestes setmanes, mentre en el cas dels homes és del 20,9%.
El teletreball ha tingut una incidència equitativa tant en el cas dels homes i de les dones, al voltant del 35% en ambdós casos.
Aquest desigual impacte dels usos del temps de confinament entre dones i homes, i alhora, la mateixa incidència pel que fa al teletreball, fa indispensable la incorporació de la perspectiva de gènere en qualsevol implementació del treball a distància que es pugui donar d'ara en endavant.
Perquè a pesar de l'excepcionalitat del moment viscut, l'impacte a la salut física i emocional de les dones, pot convertir-se en permanent.
Si la regulació i la implementació del teletreball es fa amb ceguera de gènere pot acabar perpetuant i, fins i tot, augmentant, les desigualtats d'oportunitats de dones i homes en el mercat laboral.
Per una banda, pot fomentar la segregació horitzontal, en tant que les dones veuen més atractives aquestes modalitats si al darrera no hi a un compromís en la corresponsabilitat.
Si la cultura organitzativa, merament presencialista no es modifica, les dones poden veure com es penalitza la seva jornada "invisible" en termes de presència física al lloc de treball i així, dificultar la permanència i la carrera professional.
Alhora, si no es concep com una nova forma de compromís social, l'assumpció de teletreball i les tasques de la llar i les cures, continuarà afligint la salut de les dones i alhora, aïllar-les del seu cercle social, amb l'amenaça que comporta en situacions de violència masclista.
Cal tenir en compte tots aquests factors a l'hora de planificar i implementar les diferents opcions laborals, perquè a pesar de tots els avantatges que comporta l'assumpció de la confiança amb la persona treballadora, l'eficiència i l'oportunitat de conciliar altres formes de vida amb el treball, pot suposar també un vertader endarreriment en la consecució de la igualtat laboral.
El Consell de Relacions Laborals ha aprovat la constitució d'urgència, d'un grup de treball impulsat per la Direcció General d'Igualtat i format per organitzacions sindicals, patronals i altres persones expertes, per tal d'abordar la situació post-COVID, amb perspectiva de gènere.
El resultat serà un conjunt de recomanacions consensuades, també pel que fa a la negociació col·lectiva, per a les empreses i organitzacions, per aplicar el teletreball amb perspectiva de gènere i també, unes recomanacions per sortir de la crisi amb mirada de gènere.
Segons l'Enquesta sobre l'impacte de la COVID-19, del CEO, les dones han allargat la seva jornada laboral, han dormit menys hores i han assumit amb més incidència, la cura i criança de les criatures.