La Comissió Europea ha publicat un informe d'indicadors estructurals en l'ocupabilitat dels graduats no universitaris, realitzat amb informació obtinguda de 40 sistemes educatius i formatius europeus.
En concret, l'informe examina si els països utilitzen de manera regular les previsions del mercat de treball, quant a nombre de llocs de treball disponibles en l'economia i les habilitats requerides en aquests llocs, per millorar l'ocupabilitat dels graduats.
D'acord amb l'estudi, si bé la previsió del mercat de treball es porta a terme en gairebé tots els països, només la meitat tenen en compte els seus resultats en la planificació de l'educació superior.
A Letònia, Lituània, Finlàndia, el Regne Unit, Noruega, Montenegro i Macedònia, la informació del mercat de treball s'utilitza per determinar la matrícula, les quotes o el nombre de places finançades per l'estat.
Altres països utilitzen els pronòstics per identificar les àrees prioritàries per al finançament addicional, com és el cas de Bulgària i Irlanda.
I a Bèlgica, França, Polònia, Portugal, Romania i Suècia, les previsions es tenen en compte en la creació o l'acreditació de nous programes d'estudi i a l'hora d'adaptar els continguts dels programes existents a les necessitats del mercat de treball.
Un estudi econòmic recent de l'OCDE considera que l'atur i la baixa qualitat del treball continuen sent un problema important a Espanya, sobretot l'atur juvenil, amb una taxa que a finals de 2016 es manté per sobre del 40%, més del doble que la del conjunt de l'atur.
La gravetat d'aquesta situació comporta el risc que hi hagi una "generació perduda", sense oportunitats professionals.
L'informe també adverteix que ha augmentat la pobresa, principalment per la manca d'ocupació de qualitat que proporcioni suficients hores de treball remunerat i uns ingressos adequats.
L'OCDE recomana que es continuïn les reformes estructurals dirigides a aconseguir un creixement sòlid i equilibrat, assolir els objectius fiscals a mitjà termini per garantir una reducció gradual del deute públic, millorar l'eficiència del sistema tributari per mitjà de l'abolició d'exempcions de l'IRPF i dels tipus reduïts de l'IVA de caràcter regressiu i augmentar els impostos ambientals.
Pel que fa a l'objectiu de reduir l'atur i aconseguir un creixement més inclusiu, l'informe recomana, entre d'altres, augmentar el volum i l'abast dels programes d'ajudes d'ingressos mínims, augmentar també l'eficiència dels serveis públics d'ocupació de les comunitats autònomes i garantir que l'ensenyament de formació professional dual s'adeqüi a les necessitats empresarials.
Segons les estimacions de l'oficina d'estadística de la Unió Europea (Eurostat), el gener de 2017 en comparació amb el desembre de 2016, la producció industrial ha augmentat en un 0,9% a la zona euro i en un 0,5% a l'UE-28.
Aquests resultats contrasten amb l'any anterior en què la producció industrial va caure intermensualment.
En termes interanuals, el gener de 2017 la producció industrial s'ha incrementat en un 0,6% a la zona euro i en un 1,3% a la UE-28, gràcies a l'augment de la producció de béns de capital i de l'energia.
Entre els estats membres dels quals hi ha dades disponibles, els increments interanuals més alts van ser els registrats a Lituània (+8,4%), Grècia (+7,4%) i Estònia (+6,7%) i els majors descensos els van tenir Irlanda (-8,6%), Bulgària (-1,2%) i Luxemburg (-0,9%).
El Banc d'Espanya ha publicat una nota econòmica que ofereix un resum de les principals modificacions metodològiques introduïdes en l'IPC i les seves implicacions en el seguiment de la inflació.
En conjunt, les modificacions que s'han efectuat permeten una major aproximació a la dinàmica de la inflació, si bé la ruptura de les sèries més desagregades planteja alguns reptes a curt termini per a l'anàlisi més detallat.
El canvi de base 2016, que substitueix l'anterior 2011, revisa, entre d'altres, la definició de consum, que passa a considerar-se la despesa de les llars en termes nets (és a dir, deduint subvencions i contraprestacions), elimina les transaccions entre llars i inclou els jocs d'atzar.
També s'ha modificat el tractament dels articles estacionals, que es consideren a partir d'ara com la resta d'articles de la cistella de consum.
Així mateix, adopta la nova classificació internacional del consum de la Unió Europea, denominada ECOICOP, que proporciona un desglossament major de la informació disponible de l'IPC.
Un informe d'Eurostat, amb dades referides a l'any 2014, revela que les dones continuen estant poc representades en el món directiu i guanyen menys de mitjana que els homes.
D'acord amb l'estudi, la major proporció de dones en els llocs de direcció es registra a Letònia, l'únic estat membre en què les dones són majoria (53%), seguit de Bulgària i Polònia (44% en ambdós), Irlanda (43%) i Estònia (42%).
Espanya se situa en el lloc dotzè amb un 37% de dones directives.
A l'extrem oposat de l'escala, les dones representen menys d'una quarta part dels directius a Alemanya, Itàlia i Xipre (22%), seguides de Bèlgica i Àustria (23%) i Luxemburg (24%).
També hi ha diferències entre homes i dones en relació amb els salaris.
En tots els estats membres de la UE els homes directius guanyen més que les dones directives, encara que en diferents proporcions.
La bretxa salarial entre homes i dones en llocs directius més estreta la té Romania (5%), seguida d'Eslovènia (12%), Bèlgica (14%) i Bulgària (15%).
En canvi, presenten una major bretxa salarial Hongria i Itàlia (34%) i la República Txeca (30%).
Espanya se situa en el setè lloc, amb una bretxa menor (16%).
En conjunt, les dones directives a la UE representen només un 35% en les empreses de més de 10 treballadors i cobren un 23% menys que els homes que ocupen les mateixes posicions.
Un informe de l'Agència Tributària (AEAT) mostra que l'ocupació en les grans empreses (considerant les que tenen un volum d'operacions que excedeix els sis milions d'euros) va créixer, en termes interanuals, un 3,6%, el gener de 2017, la xifra més elevada des de 2007.
Aquestes grans empreses representen prop de l'1% del total de declarants de l'IVA; no obstant això, el seu pes en la facturació total és superior al 60%.
Segons l'estudi, les vendes interiors van augmentar un 2,1%, amb un notable creixement en les empreses de béns i serveis de consum (+3,4%) i es va consolidar l'augment de les de béns d'equipament i software (+3,3%).
La major novetat va ser l'augment (+1,6%) de les vendes de construcció i promoció immobiliària després de mesos de caigudes.
Quant als salaris, el rendiment brut mitjà es va incrementar un 0,2%, tot i que l'informe subratlla que aquesta és una informació referida al primer mes de l'any 2017 i cal veure quin serà el comportament dels salaris al llarg de l'any.
Les bretxes de gènere en el mercat laboral espanyol, la seva evolució al llarg del cicle de vida, és un estudi realitzat per la Universitat del País Basc i Fedea, que analitza com les bretxes salarials creixen amb l'edat.
L'estudi se centra en la població treballadora amb estudis superiors i que treballa a temps complet, i evidencia que els homes cobren un 20% més a l'inici de la vida laboral, bretxa que creix fins al 27% a l'edat de 37-42 anys i assoleix el 35% als 41-46 anys.
Per comprendre aquestes diferències, l'estudi ha desglossat el salari (salari base i complements) i els resultats mostren que a l'inici de la vida laboral les diferències en el salari base són inexistents, però cap a l'edat dels 30 anys ja han assolit un 7% a favor dels homes i a partir d'aquest moment es mantenen constants.
Atès que el salari base reflecteix la categoria ocupacional dels treballadors, l'article conclou que les dones en els primers 8-10 anys de vida laboral promocionen menys cap a ocupacions millor pagades.
Pel que fa als complements variables, les diferències assoleixen el 35% i es mantenen al llarg de la vida laboral; aquesta diferència podria ser deguda a una segregació de gènere en sectors d'activitat (les finances, sector fortament masculinitzat; l'educació i la sanitat, sector fortament feminitzat).
Un nou informe del Consell Econòmic i Social identifica notables transformacions en les pautes dels consumidors espanyols, sent els avenços en la societat de la informació els principals detonants d'aquests canvis.
L'estudi analitza les actituds i el perfil dels consumidors, l'ús que en fan de les tecnologies de la informació i la comunicació, i aprofundeix en el comerç electrònic, l'economia col·laborativa emergent i les transaccions comercials.
Segons les dades, Internet és l'eix vertebrador del consum i està reflectint un canvi en els valors i el rol dels consumidors.
D'una banda, s'està tendint a una preferència per l'ús dels objectes enfront de l'adquisició dels mateixos.
De l'altra, més d'una cinquena part dels internautes ha estat consumidor i oferent d'articles de segona mà, per tant, a part de consumidor, és també proveïdor de béns i serveis.
L'estudi destaca que, a Espanya, s'observa que una cinquena part de la població adulta no usa Internet i una tercera part dels que ho fan en tenen coneixements escassos.
A més, el 84% del nombre de transaccions per internet s'acaben realitzant en efectiu, molt per sobre dels països del seu entorn, sent precisament els factors culturals, demogràfics i fiscals els que expliquen aquesta reticència al pagament online.
D'acord amb l'anàlisi econòmica efectuada per BBVA Research, el turisme estranger va tancar el 2016 amb xifres rècord.
Malgrat el Brexit, els turistes britànics van impulsar el creixement del turisme durant l'any.
Les previsions d'aquest òrgan apunten que el turisme estranger continuarà creixent el primer trimestre de 2017 però a un ritme menor que el 2016.
L'entrada de turistes estrangers en hotels espanyols es preveu que s'incrementi al voltant del 6% en els propers mesos.
En particular, s'estima que el gener el nombre d'entrades hauria estat de 2,2 milions de persones, mentre que el febrer haurien assolit els 2,5 milions.
Per al mes de març, les previsions indiquen una desacceleració de l'entrada de turistes fins el 3,4%, explicat per l'efecte calendari de Setmana Santa.
Respecte del nombre de pernoctacions de no residents en hotels espanyols, el creixement interanual va ser del 6,7% el gener, del 5,4% el febrer i es preveu una desacceleració fins el 2,9%, el març.
Randstad Research ha elaborat un informe prospectiu del sector de l'Automoció segons el qual aproximadament dos terços de les empreses del sector han tingut un creixement pronunciat en els darrers 12 mesos.
Per al 44% de les empreses entrevistades, l'augment d'exportacions ha estat clau en aquest creixement; en canvi, en el 46% la clau ha estat el mercat nacional.
Pel que fa a l'ocupació, el 69% de les empreses del sector ha augmentat la plantilla el darrer any, situant-se molt per sobre de la mitjana dels sectors.
No obstant això, l'impacte de l'arribada de competidors disruptius preocupa a un 46% dels entrevistats.
Respecte de l'evolució de la pròpia empresa en el futur proper, el 54% de les empreses objecte d'estudi estimen que creixeran en volum de negoci o facturació.
La conseqüència d'aquesta valoració positiva per part dels experts del sector es tradueix en el fet que el 77% d'aquestes empreses consideri que és el moment adequat per adoptar una estratègia de creixement i el 74% consideri oportú invertir en nous productes.
Gràcies a aquesta activació del negoci, la major part de les empreses aposten per l'augment dels nivells d'ocupació del sector, tot i que un terç dels experts veuen un empitjorament en la taxa de rotació, l'absentisme i el dèficit de talent.
A l'estudi Durada de la demanda de les sortides de l'atur registrat, elaborat per l'Observatori del Treball i Model Productiu del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, s'analitzen les sortides de l'atur registrat per tal de conèixer la durada dels episodis d'atur i les seves característiques.
En termes generals, el temps que es triga en sortir de l'atur registrat es va incrementar durant la crisi econòmica (2007–2013) i s'està reduint amb la recuperació (2013-2016), tot i que no ha arribat als nivells precrisi.
No obstant, es detecta l'existència de dos tipus de sortides que, per motius i circumstàncies diferents, no s'estan veient afavorides per aquesta recuperació.
D'una banda, les sortides de l'atur de molt llarga durada, ja que la majoria d'aquestes no són cap a l'ocupació (només en el 38% dels casos) i tenen poca protecció (el 2016 el 71,3% de les sortides d'aquest grup no rebien cap prestació).
I, d'altra banda, les persones atrapades en les dinàmiques d'alta rotació laboral i reiteració en la situació d'atur (el 41,1% de les persones que surten de l'atur cap a l'ocupació durant el 2016 tornen a caure en l'atur abans de sis mesos mentre que el 2007 eren el 25,5%), amb l'afegit que la curta durada dels seus episodis d'ocupació fa que es generi poca o nul·la protecció a través d'una prestació contributiva.
Fedea ha publicat l'informe Observatori sobre el repartiment dels impostos entre les llars espanyoles, elaborat a partir de dades de 2014 proporcionades per l'Enquesta de pressupostos familiars i l'Enquesta de condicions de vida, que mostra l'impacte distributiu del sistema fiscal.
Segons l'estudi, del conjunt d'impostos analitzats, l'IRPF va ser el que més va contribuir a la reducció de la desigualtat, mesurada per l'Índex de Gini; mentre que el paquet d'impostos indirectes es va comportar de manera regressiva, sent l'IVA el que més la va elevar.
Per la seva banda, les prestacions econòmiques públiques, sobretot per l'efecte de les pensions de jubilació i supervivència (és a dir viduïtat i orfenesa), la van reduir en un 28,9%.
Per tant, l'efecte agregat d'impostos i prestacions el 2014 va corregir la desigualtat de la renda de les llars espanyoles en un 31%, sent les prestacions públiques les responsables del 93% d'aquesta reducció global.
L'impacte d'aquesta combinació de prestacions i impostos provoca que es passi d'una renda primària de 22.715 euros a 31.264 euros després de prestacions i que, una vegada deduïts els impostos, es converteixi en una renda disponible de 22.672 euros anuals.
La Diputació de Barcelona ha publicat l'informe anual Estructura empresarial de la demarcació de Barcelona que ofereix informació empresarial de l'any 2014 de les dotze comarques que conformen la demarcació.
Les principals dades generals xifren en 87.547 les empreses de la demarcació inscrites al Registre Mercantil, el 82% de les quals tenen menys de 25 anys.
Representen el 72% del total del teixit empresarial a Catalunya, el 81,3% del total de l'ocupació a Catalunya i el 83,8% del total del volum de negocis.
Per comarques, destaquen el Moianès i el Maresme amb major presència d'empreses joves i el Barcelonès, el Baix Llobregat i el Vallès Occidental com a comarques capdavanteres en facturació.
Per sectors, el de les activitats professionals, científiques i tècniques és el que més empreses agrupa; el de les activitats administratives i serveis auxiliars el que més persones ocupa i el químic i farmacèutic el que més volum de negocis genera.
Finalment, en el rànquing de les empreses amb major xifra de negocis se situa SEAT SA, seguida de les empreses del grup Gas Natural i l'empresa de comerç al detall LIDL Supermercats.
GEM (Global Entrepreneurship Monitor) ha publicat Policy Briefs, un informe que resumeix les iniciatives polítiques més destacades en la millora de la capacitat empresarial de 37 països del món, inclòs l'Estat espanyol.
Segons l'estudi, l'esperit empresarial en el nostre país el limiten la càrrega fiscal, la burocràcia, una estructura empresarial encara fràgil, un creixement econòmic lent i taxes d'innovació i internacionalització que s'han quedat enrere respecte d'altres països europeus.
D'altra banda, l'estudi també destaca algunes iniciatives que estan promovent l'activitat empresarial com són, per exemple, la Llei 14/2013, de suport als emprenedors, que impulsa les prestacions per desocupació dels autònoms, la reducció d'impostos per a les noves empreses o les iniciatives de finançament; la Plataforma Finestra Global, que ha ajudat 20.597 empreses atenent les seves consultes i l'agilitació del temps de registre dels negocis o de pagament dels impostos, que s'ha reduït en més de la meitat de dies.
No obstant això, l'estudi destaca que algunes associacions d'empresaris troben que l'impacte de la llei és encara fluix, ja que tenen problemes per accedir als incentius fiscals, i que Espanya ha de fer més esforç per reduir els costos d'exportació, que són més elevats que en altres països de la UE.
L'empresa de consultoria i auditoria KPGM en col·laboració amb la Confederació Espanyola d'Organitzacions Empresarials (CEOE) ha elaborat l'informe Perspectives Espanya 2017, que recull l'opinió de directius i empresaris espanyols sobre la situació econòmica actual i les expectatives a mig termini.
El 92% dels empresaris enquestats opina que la situació econòmica es mantindrà o millorarà el 2017.
Per sectors, els empresaris de l'oci i el turisme són els més optimistes (el 83% qualifiquen la situació del seu sector de bona o excel·lent), seguits del sector de l'automoció.
En canvi, la majoria d'empresaris dels sectors dels mitjans de comunicació i les infraestructures, afectats per la transformació digital, es mostren pessimistes, així com els de la banca, pels efectes derivats de la darrera reforma fiscal i de les sentències judicials.
Les àrees principals en què es preveu invertir són la tecnologia, els recursos humans (contractació i formació), I+D, internacionalització, diversificació i eficiència energètica.
I pel que fa a les prioritats estratègiques es dirigiran cap a la millora de processos, el desenvolupament de nous productes i serveis i la transformació digital.
La revista Hosteltur de gener-febrer 2017 inclou diversos articles que analitzen els factors disruptius que estan transformant la indústria turística.
Alguns d'aquests factors la impulsen, com són l'ús eficient de la tecnologia, el desenvolupament d'estratègies de segmentació amb productes específics, els nous canals de comercialització i les concentracions empresarials per guanyar dimensió i sinèrgies (oligopolis turístics); i d'altres la frenen, com són la manca de formació i d'innovació, la burocràcia, l'economia submergida i el turismefòbia (discurs en contra del turisme que es dóna en algunes ciutats com és el cas de Venècia i de Barcelona).
Hi ha també factors externs com riscos geopolítics, catàstrofes naturals o epidèmies que amenacen el sector.
La qüestió que preocupa els professionals del sector és si Espanya, el tercer país del món en ingressos per turisme estranger i en nombre de viatgers internacionals, podrà aprofitar les oportunitats, fer front a les amenaces i enfortir les pròpies febleses, ja que, malgrat la seva fortalesa turística, només ocupa la posició 39a en la llista de països més dinàmics per als negocis i la 30a en el rànquing de països amb major capacitat d'innovació.
L'associació d'empreses de treball temporal i agències de col·locació (Asempleo) ha publicat un nou número de la revista Mercat Laboral que inclou un monogràfic referent a la sobrequalificació en l'ocupació.
Segons l'estudi, una de les variables de la qualitat de l'ocupació és l'ajustament entre la formació dels treballadors i l'ocupació que desenvolupen.
En els darrers tres anys els sobrequalificats s'han incrementat més d'un 12% i, si bé la sobrequalificació ha permès trencar la dinàmica de la desocupació, la persistència d'aquest fenomen podria limitar el creixement de la productivitat o incentivar una major rotació dels treballadors.
Per sexe, els homes han trobat una ocupació més ajustada a la seva formació, mentre que entre les dones ha predominat la sobrequalificació, és a dir, s'han ocupat en treballs en què les habilitats requerides eren inferiors al nivell de formació.
Per edat, els menors de 25 anys són els que presenten una taxa més elevada d'ocupació sobrequalificada (68% a finals de 2016).
Per tipus d'ocupació, el treball temporal ha aconseguit un major ajustament entre la formació i l'ocupació.
Per sectors, la construcció i els serveis professionals són els que més han ajustat les habilitats dels treballadors en la creació d'ocupació.
KPMG ha elaborat l'estudi L'impacte del Brexit en l'empresa espanyola, a partir d'una enquesta efectuada a 2.906 directius i altres comandaments d'empreses de sectors diversos amb seu a Espanya.
D'acord amb l'informe, un 45% de les empreses espanyoles enquestades manté algun tipus de relació comercial amb el Regne Unit, sent les exportacions el vincle més comú, seguit de la implantació de filials.
A nivell sectorial, l'automoció (65%), la indústria i química (64%) i el turisme i l'oci (63%) són els sectors amb major exposició.
Les empreses objecte d'estudi identifiquen algunes àrees que es veuran afectades: la fiscal, la del model de negoci, la legal i la cadena de subministraments.
Els riscos percebuts pels empresaris són la depreciació de la lliura i la contracció de l'economia britànica, el possible establiment de barreres aranzelàries que encareixin i dificultin el flux comercial i els canvis en les regulacions.
Amb tot, més de la meitat de les empreses enquestades no descarta que el Brexit pugui generar oportunitats de negoci, sent el sector de serveis professionals el més optimista.
L'informe conclou que, en aquest context, l'anticipació i la capacitat de reacció de les empreses seran fonamentals.
Amb la finalitat d'avançar en el reconeixement social, l'Observatori Dona, Empresa i Economia de la Cambra de Comerç de Barcelona i l'Institut Català de les Dones han publicat un estudi sobre la distribució del treball domèstic i de cura i la quantificació del seu impacte en el PIB.
Segons les dades, el PIB del treball domèstic i de cura s'estima en 50.321 milions d'euros l'any 2015.
Per tant, si es consideressin les tasques domèstiques, el PIB català s'incrementaria com a mínim un 23,4%.
Les dades mostren que les dones fan una major aportació al treball de la llar que els homes (el 67% enfront del 33%).
En les principals tasques domèstiques (les relacionades amb els àpats, la neteja i el manteniment de la llar, la funció de cura de persones dependents i les compres) que representen el 81% del total del treball domèstic i de cura, la dedicació de les dones és superior a la dels homes, que només assumeixen un major protagonisme en la funció de jardineria i atenció dels animals i en les reparacions, activitats que només representen un 10% del temps total dedicat al treball de la llar i la família.
Aquesta desigual distribució implica, a més, una renúncia per part de les dones a un 25% dels ingressos salarials bruts.
Mckinsey Global Institute ha publicat l'informe Un futur que funciona: l'automatització, el treball i la productivitat, que analitza els potencials efectes de l'automatització en l'economia global i els factors que en determinaran el ritme i l'extensió.
Segons l'estudi, l'automatització pot millorar el rendiment, reduir els errors i augmentar la qualitat i rapidesa del treball, assolint, en definitiva, uns resultats que van més enllà de les capacitats humanes.
En un moment de creixement moderat de l'economia global es donaria un impuls a la productivitat que podria augmentar d'un 0,8% a un 1,4% anual.
L'informe calcula que aproximadament la meitat de totes les activitats podrien ser automatitzades en l'horitzó del 2055.
Les més susceptibles d'entrar en aquest procés són les físiques en entorns estructurats i predictibles i la recollida i processament de dades.
Entre els factors que en determinaran el ritme i l'abast estan la viabilitat tècnica, el cost de desenvolupament, la dinàmica del mercat laboral, els beneficis i estalvi de costos i l'acceptació social i normativa.
Tot i que el debat actual inclou la possibilitat que aquest procés provoqui un atur massiu, l'estudi estima que l'economia mundial continuarà necessitant del treball humà per superar les tendències demogràfiques d'envelliment.