La Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Creació i naturalesa de la Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Finalitat de la Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Funcions de la Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Sistemes de notificació de malalties a la Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Informació que cal notificar a la Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Tipologia de sistemes de notificació
Sistema de notificació individualitzada
Especificitats en el circuit de notificació
Sistema de notificació microbiològica
Informació complementària i àmbits de responsabilitat
El Servei d'Urgències de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Creació i objectiu del Servei d'Urgències de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Funcionament del Servei d'Urgències de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
La Comissió de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Creació de la Comissió de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Funcions de la Comissió de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Composició de la Comissió de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Funcionament de la Comissió de Vigilància Epidemiològica de Catalunya
Malalties de declaració obligatòria i sistema de notificació que cal emprar*
Microorganismes causants de malalties de declaració obligatòria que s'han de declarar al sistema de notificació microbiològica de Catalunya (SNMC)
Variables mínimes dels microorganismes que s'han de notificar
Marcadors biològics i variables clíniques a notificar per a la vigilància longitudinal del VIH
Formulari de notificació individualitzada de malalties de declaració obligatòria
L'article 162.3.b) de l'Estatut d'autonomia de Catalunya disposa que correspon a la Generalitat en tot cas la competència compartida pel que fa a l'ordenació, la planificació, la determinació, la regulació i l'execució de les mesures i les actuacions destinades a preservar, protegir i promoure la salut pública en tots els àmbits, incloent-hi, entre d'altres, la vigilància epidemiològica.
La vigilància epidemiològica en la salut pública consisteix en la recollida, l'anàlisi, la interpretació i la difusió de tota la informació relacionada amb l'aparició i l'extensió de malalties i els seus determinants, amb la finalitat d'aconseguir-ne el control efectiu i donar una resposta ràpida davant d'alertes i emergències en salut pública.
El Reial decret 2210/1995, de 28 de desembre, pel qual es crea la xarxa nacional de vigilància epidemiològica, va establir les bases del sistema de notificació de malalties per adequar-lo a les exigències de la Unió Europea.
La Llei 18/2009, del 22 d'octubre, de salut pública, concep el Sistema d'Informació de Salut Pública com una part fonamental del sistema sanitari català, que s'integra en el sistema d'informació del departament competent en matèria de salut, i estableix com a funcions del Sistema d'Informació de Salut Pública, entre d'altres, promoure i controlar el compliment de l'obligació de notificar la sospita de malalties i brots epidèmics i problemes de salut i desenvolupar i utilitzar mecanismes d'anàlisi, assessorament, notificació, informació, avaluació i consulta sobre qüestions relacionades amb la salut en l'àmbit comunitari, especialment pel que fa a les activitats de promoció i protecció de la salut i de prevenció de la malaltia.
Posteriorment, mitjançant el Decret 67/2010, de 25 de maig, pel qual es regula el sistema de notificació de malalties de declaració obligatòria i brots epidèmics al Departament de Salut, es van establir els procediments de notificació, les malalties subjectes a vigilància i les responsabilitats de control sanitari de les distintes unitats de vigilància epidemiològica intervinents.
L'exposició de motius del Decret 67/2010, de 25 de maig, ja va palesar que l'evolució del sistema de malalties de declaració obligatòria ha evidenciat que es tracta d'un àmbit d'actuació molt canviant, atès que depèn de la situació epidemiològica i de la capacitat de resposta existents en cada moment.
Així mateix, s'estableix que l'objectiu final d'adopció de les mesures de control sanitari tan aviat com sigui possible aconsella dotar el Departament de Salut de capacitat per poder determinar la inclusió o l'exclusió d'una o més malalties en el sistema de malalties de declaració obligatòria en benefici de l'eficiència del sistema, així com introduir modificacions en les dades a comunicar.
En els darrers anys l'Organització Mundial de la Salut (OMS), la Comissió Europea i els organismes internacionals han elaborat normativa per prevenir i controlar la propagació internacional de malalties transmissibles i per fer front a l'emergència o reemergència de malalties que són conseqüència de la globalització del món, l'augment dels viatges i el comerç internacional.
La Llei 33/2011, de 4 d'octubre, general de salut pública, estableix que la vigilància en salut pública requereix disposar d'uns sistemes d'alerta precoç i resposta ràpida per a la detecció i avaluació d'incidents, riscos, síndromes, malalties i altres situacions que poden suposar una amenaça per a la salut de la població, i les comunitats autònomes han d'assegurar en l'àmbit de les seves competències que els sistemes respectius de vigilància en salut pública compleixen les previsions de la Llei esmentada.
La Decisió 1082/2013/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 22 d'octubre de 2013, sobre les amenaces transfrontereres greus per a la salut i per la qual es deroga la Decisió 2119/98/CE, subratlla l'existència d'altres fonts de perill per a la salut a banda de les malalties transmissibles, relacionades en particular amb altres agents biològics o químics o incidents ambientals, inclosos els riscos relacionats amb el canvi climàtic, i estableix normes sobre la vigilància epidemiològica i el seguiment de les amenaces transfrontereres greus per a la salut, l'alerta precoç i la lluita en contra, amb inclusió de la planificació en la preparació i resposta de les activitats per tal de coordinar i complementar les polítiques nacionals.
L'adaptació a la normativa internacional en matèria de vigilància de malalties transmissibles ha obligat a ampliar el llistat de les malalties de declaració obligatòria a l'àmbit estatal per tal d'adaptar-se a les exigències que aquests organismes requereixen als estats membres, mitjançant l'aprovació de l'Ordre SSI/445/2015, de 9 de març, per la qual es modifiquen els annexos I, II i III del Reial decret 2210/1995, de 28 de desembre.
L'entrada en vigor d'aquesta Ordre obliga a adequar el sistema de notificació de malalties i a ampliar les actuacions de vigilància a altres malalties addicionals susceptibles de controls.
Addicionalment, per les seves característiques, és necessari que algunes de les malalties que s'incorporen al nou llistat de malalties de declaració obligatòria es notifiquin amb confirmació microbiològica dels laboratoris dels diferents centres sanitaris, la qual cosa justifica la implementació d'un sistema de notificació microbiològica, per regular el procediment de notificació de les malalties infeccioses confirmades pels laboratoris de microbiologia dels centres sanitaris de Catalunya.
D'altra banda, per tal de millorar els sistemes de comunicació de les malalties de declaració obligatòries actuals, tant des del punt de vista de renovació tecnològica com de la seva cobertura funcional i viabilitat d'anàlisi, gestió i explotació de la informació recollida, és convenient incorporar, com a mitjà de notificació preferent, la notificació telemàtica entre els centres sanitaris de Catalunya i els diferents serveis de vigilància epidemiològica intervinents a través de l'aplicació Repositori epidemiològic de Catalunya (REC), i la comunicació de les malalties mitjançant els formularis de notificació passa a tenir un caràcter subsidiari.
El Repositori epidemiològic de Catalunya (REC) és el lloc centralitzat on s'emmagatzemen i mantenen bases de dades o arxius informàtics amb dades de vigilància epidemiològica de Catalunya, i permet integrar, analitzar, gestionar i explotar fonts de dades amb informació epidemiològica en un entorn segur.
Tant la millora de les eines d'anàlisi i gestió de les dades, com l'experiència adquirida i el marc normatiu actual, fan palesa la necessitat de crear la Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya com un sistema d'organització de les relacions d'intercanvi d'informació sanitària i vigilància epidemiològica basades en la comunicació que s'estableix entre els diferents serveis de vigilància epidemiològica intervinents i la xarxa assistencial de Catalunya.
Altrament, amb l'objectiu de detectar precoçment i donar resposta d'una forma immediata i oportuna a les malalties de declaració obligatòria subjectes al sistema de notificació urgent, els brots epidèmics de qualsevol etiologia i altres alertes epidemiològiques que es produeixin a Catalunya fora de l'horari laboral, així com les que es produeixin en altres comunitats de l'Estat espanyol i a Europa que afecten el territori de Catalunya, per adoptar tan ràpidament como sigui possible mesures de control adequades per protegir la salut dels ciutadans i evitar que les alertes sobre problemes de salut esdevinguin problemes d'alarma social, escau establir el Servei d'Urgències de Vigilància Epidemiològica de Catalunya (SUVEC).
Finalment, es fa necessària la creació de la Comissió de Vigilància Epidemiològica de Catalunya, com a òrgan que es constitueix amb l'objectiu de millorar l'homogeneïtzació de les actuacions de vigilància i control epidemiològic.
Per tot això, a proposta del conseller de Salut, d'acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora i amb la deliberació prèvia del Govern,
Aquest Decret té per objecte crear la Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya i establir els sistemes de notificació de les malalties de declaració obligatòria i brots epidèmics al departament competent en matèria de salut, i les responsabilitats de control sanitari dels serveis de vigilància epidemiològica intervinents, així com establir el Servei d'Urgències de Vigilància Epidemiològica de Catalunya i crear la Comissió de Vigilància Epidemiològica de Catalunya.
2.1 Els metges que realitzen tasques assistencials a Catalunya, en centres de caràcter públic o privat, i els professionals dels laboratoris de microbiologia dels centres sanitaris de Catalunya, de caràcter públic o privat, han de notificar les malalties de declaració obligatòria i els brots epidèmics de què tinguin coneixement, de conformitat amb el que preveu aquest Decret.
2.2 La notificació de les malalties i els brots epidèmics de declaració obligatòria inicialment s'ha de fer per sospita, amb la finalitat d'avançar tan com sigui possible les activitats de control.
3.1 Es crea la Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya, sota la dependència de la Subdirecció General de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de la Secretaria de Salut Pública del departament competent en matèria de salut.
3.2 La Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya es constitueix com un sistema d'organització de relacions d'intercanvi d'informació sanitària i vigilància epidemiològica basades en la comunicació que s'estableix entre la xarxa assistencial de Catalunya i els diferents serveis de vigilància epidemiològica intervinents.
3.3 Formen part de la Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya els òrgans de la Subdirecció General de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de la Secretaria de Salut Pública del departament competent en matèria de salut, el Centre d'Estudis Epidemiològics sobre les Infeccions de Transmissió Sexual i Sida de Catalunya (CEEISCAT), el Servei d'Epidemiologia de l'Agència de Salut Pública de Barcelona i tota la xarxa assistencial de Catalunya, tant pública com privada.
La Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya té com a funcions principals les següents:
a) Monitorar de manera sistemàtica les malalties i els seus determinants de salut i factors de risc subjectes a vigilància per tal de conèixer-ne el comportament a Catalunya.
b) Detectar, investigar i implementar mesures de control davant de brots epidèmics de qualsevol etiologia.
c) Detectar i establir mesures de resposta ràpida davant d'alertes de salut pública.
d) Realitzar la vigilància, la prevenció i el control de les malalties de declaració obligatòria i de les malalties emergents i reemergents.
e) Avaluar els sistemes de vigilància.
f) Avaluar les mesures de prevenció i control per cadascuna de les malalties subjectes a vigilància, d'acord amb els protocols de prevenció i control davant d'aquestes malalties.
La Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya ha de disposar d'informació sobre els esdeveniments següents:
a) Alertes de salut pública: fenòmens potencials de risc per a la salut de la població o transcendència social davant els quals sigui necessari desenvolupar actuacions urgents i eficaces.
Es consideren alertes de salut pública l'aparició sobtada de riscos que requereixin la intervenció immediata des de la perspectiva de la salut pública, els brots epidèmics de qualsevol etiologia i les malalties de declaració obligatòria urgent.
b) Malalties de declaració obligatòria, subjectes als sistemes de notificació individualitzada o urgent, d'acord amb el llistat que estableix l'annex 1 d'aquest Decret.
c) Infeccions confirmades pels laboratoris de microbiologia dels centres sanitaris, d'acord amb el llistat que estableix l'annex 2 d'aquest Decret.
7.1 Els sistemes de notificació són els següents:
a) Notificació individualitzada: queden subjectes a aquest tipus de notificació les malalties respecte de les quals és necessari conèixer, a més de dades relacionades amb la malaltia mateixa, determinades dades identificatives de la persona malalta i del metge o metgessa declarant, als efectes de poder exercir un control adequat de la persona malalta i del seu entorn.
b) Notificació urgent: queden subjectes a aquest tipus de notificació els brots epidèmics de qualsevol etiologia, les sospites d'alertes de salut pública i les malalties subjectes al sistema de notificació individualitzada que requereixen unes actuacions de control immediates, a l'efecte d'evitar l'aparició de nous casos relacionats.
Els metges han de notificar les malalties d'acord amb els criteris de definició de cas que estableixi la Comissió de Vigilància Epidemiològica.
c) Notificació microbiològica: queden subjectes a aquest tipus de notificació les malalties infeccioses confirmades pels laboratoris de microbiologia dels centres sanitaris i determinades dades identificatives de la persona malalta, que permetin aportar informació complementària per a la vigilància i el control.
7.2 Les malalties que han de ser objecte de notificació i els sistemes de notificació a emprar són els que determinen els annexos 1 i 2 d'aquest Decret.
10.1 Les persones que, per raó de les seves competències, intervinguin en el procés de notificació de les malalties de declaració obligatòria i de brots epidèmics estan sotmeses al deure de confidencialitat en relació amb això.
10.2 L'òrgan responsable del tractament de les dades de caràcter personal obtingudes en aplicació dels sistemes de notificació descrits en aquest Decret i els encarregats del tractament han d'adoptar les mesures tècniques, de gestió i organitzatives necessàries per tal de garantir la confidencialitat, la seguretat i la integritat de les dades, el control d'accessos a les dades, des del moment de la recepció dels formularis, per qualsevol dels mitjans previstos, i la seva traçabilitat, així com dur a terme les altres actuacions necessàries destinades a fer efectius els drets reconeguts en la normativa de protecció de dades de caràcter personal.
10.3 Als efectes d'aquest article, només estan autoritzats per accedir a les dades personals objecte de notificació en virtut d'aquest Decret els professionals declarants, els titulars dels òrgans i les unitats objecte de notificació i el personal tecnicosanitari adscrit als òrgans esmentats.
11.1 Davant de la sospita d'un cas nou de malaltia subjecta a notificació individualitzada, el metge o metgessa n'ha de dur a terme la notificació.
11.2 El període transcorregut entre la sospita del nou cas i la notificació duta a terme pel metge o metgessa declarant no pot ser superior a 24 hores.
12.1 Quan no sigui tècnicament possible la notificació telemàtica a través de l'aplicació Repositori epidemiològic de Catalunya, els metges declarants han de trametre els formularis de notificació, degudament formalitzats, d'acord amb el que disposa l'article 8, i sens perjudici del que estableix l'article 13, als òrgans següents:
a) Els metges integrats en equips d'atenció primària, a la direcció de l'equip d'atenció primària corresponent.
b) Els metges no inclosos en el subapartat anterior que presten els seus serveis en centres assistencials públics o privats, a la direcció mèdica o òrgan responsable sanitari del centre.
c) Els metges en exercici lliure de la seva professió, al servei de vigilància epidemiològica que els correspongui en funció de la localitat d'ubicació.
12.2 Els titulars de les direccions dels equips d'atenció primària i de les direccions mèdiques o òrgans responsables sanitaris dels centres assistencials han de trametre els formularis de notificació rebuts als serveis de vigilància epidemiològica que els correspongui en funció de la localitat d'ubicació, amb una periodicitat diària.
12.3 Els serveis de vigilància epidemiològica receptors de les notificacions individualitzades de malalties, d'acord amb el que preveu l'apartat anterior, han de trametre les notificacions rebudes a la Subdirecció General de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de la Secretaria de Salut Pública, amb una periodicitat setmanal.
12.4 El circuit de notificació de la infecció pel virus d'immunodeficiència humana (VIH), de la síndrome d'immunodeficiència adquirida (sida) i de la resta d'infeccions de transmissió sexual està subjecte a les especificitats que estableix l'article següent.
13.1 En el supòsit de la notificació individualitzada de la infecció pel virus d'immunodeficiència humana (VIH) i de la síndrome d'immunodeficiència adquirida (sida), així com de les restants infeccions de transmissió sexual que han de ser objecte de notificació individualitzada —infecció gonocòccica, infecció per Chlamydia trachomatis, limfogranuloma veneri, sífilis congènita i sífilis infecciosa, oftàlmia neonatal per clamídia, oftàlmia neonatal per gonococ i pneumònia per clamídia—, els metges declarants han de formalitzar, a més del formulari de notificació individualitzada de malalties de declaració obligatòria que preveu l'annex 6, l'enquesta epidemiològica específica que s'estableixi a aquest efecte, i n'han de donar trasllat als òrgans que preveu l'article 12.1, a excepció dels metges que presten els seus serveis en centres hospitalaris, que els han de trametre al coordinador o coordinadora assistencial de la sida/ITS.
Els titulars de les direccions dels equips d'atenció primària i de les direccions mèdiques o òrgans responsables sanitaris dels centres assistencials, així com els coordinadors hospitalaris de la sida, han de trametre els formularis de notificació rebuts als serveis de vigilància epidemiològica que els correspongui en funció de la localitat d'ubicació, amb una periodicitat diària.
La Subdirecció General de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de la Secretaria de Salut Pública i el Centre d'Estudis Epidemiològics sobre les Infeccions de Transmissió Sexual i Sida de Catalunya (CEEISCAT) actuen de manera coordinada als efectes de la tramesa i divulgació de la informació epidemiològica de les infeccions de transmissió sexual subjectes a notificació individualitzada.
14.1 La notificació urgent s'ha de fer de manera immediata davant la sospita o confirmació de brots epidèmics, d'alertes de salut pública i de casos nous de malalties de notificació urgent a la Subdirecció General de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de la Secretaria de Salut Pública, a través dels serveis de vigilància epidemiològica intervinents.
14.2 La notificació urgent s'ha d'avançar de forma immediata, per telèfon o a través de mitjans telemàtics o informàtics que possibilitin una transmissió urgent de dades.
14.3 La notificació urgent no eximeix de l'obligació de comunicar la malaltia de declaració obligatòria a través de l'aplicació Repositori epidemiològic de Catalunya (REC) o, quan això no sigui tècnicament possible, mitjançant la tramesa del formulari corresponent per correu postal o correu electrònic encriptat, de conformitat amb els circuits de notificació que preveuen els articles 12 i 13.
15.1 Els professionals dels laboratoris de microbiologia dels centres sanitaris de Catalunya de caràcter públic o privat han de notificar els microorganismes causants de malalties infeccioses inclosos en l'annex 2.
15.2 La notificació microbiològica pot ser urgent o rutinària.
15.2.1 La notificació urgent s'ha d'efectuar per als microorganismes causants de malalties infeccioses compresos a l'apartat A de l'annex 2 i s'ha d'avançar de forma immediata, per telèfon o a través de mitjans telemàtics o informàtics que possibilitin una transmissió urgent de dades a la Subdirecció General de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de la Secretaria de Salut Pública, que n'ha informar el servei d'epidemiologia corresponent.
15.2.2 La notificació rutinària s'ha d'efectuar per als microorganismes causants de malalties infeccioses compresos a l'apartat B de l'annex 2 i s'ha de realitzar durant la setmana de la determinació del cas i també dels microorganismes objecte d'estudi de la sensibilitat antibiòtica segons l'annex 3.
15.3 La notificació microbiològica s'ha de realitzar a través de l'aplicació Repositori epidemiològic de Catalunya (REC).
Quan això no sigui tècnicament possible, cal fer-ho mitjançant la tramesa dels formularis corresponents per correu electrònic encriptat a la Subdirecció General de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de la Secretaria de Salut Pública.
15.4 Per a cada notificació s'han d'incloure les variables mínimes dels microorganismes que recull l'annex 4 vinculades a les dades dels pacients.
16.1 Els metges declarants, així com els titulars de les direccions dels equips d'atenció primària i de les direccions mèdiques o òrgans responsables sanitaris dels centres assistencials, els coordinadors hospitalaris de la sida i els coordinadors de les unitats i serveis assistencials específics d'infeccions de transmissió sexual, si n'hi ha, han de facilitar als serveis de vigilància epidemiològica de la Subdirecció General de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de la Secretaria de Salut Pública o, si escau, al Servei d'Epidemiologia de l'Agència de Salut Pública de Barcelona, i al Centre d'Estudis Epidemiològics sobre les Infeccions de Transmissió Sexual i Sida de Catalunya (CEEISCAT), tota la informació complementària sobre les dades clíniques i epidemiològiques que puguin ser necessàries per formalitzar les enquestes epidemiològiques i els informes sanitaris que es generen a partir de les notificacions individualitzades de malalties i brots epidèmics.
En el cas del VIH i la sida, les enquestes epidemiològiques que s'estableixin a aquest efecte les han de complementar els professionals sanitaris de les unitats hospitalàries que realitzen el seguiment clínic d'aquests pacients, amb les seves dades d'evolució, mitjançant la notificació al Centre d'Estudis Epidemiològics sobre Infeccions de Transmissió Sexual i Sida de Catalunya (CEEISCAT) dels marcadors biològics i variables clíniques que consten a l'annex 5, i això s'ha de portar a terme, com a mínim, una vegada l'any, de forma telemàtica i seguint els procediments i circuits que estableixi el departament competent en matèria de salut.
16.2 Correspon als metges esmentats a l'apartat anterior adoptar les mesures necessàries que s'hagin de dur a terme pel que fa a la persona malalta i el seu entorn més immediat, incloent-hi, en el cas de les infeccions de transmissió sexual, l'estudi de contactes, per al control de les malalties notificades.
Aquestes funcions les han d'exercir sota la direcció dels metges del servei de vigilància epidemiològica corresponent en funció de la localitat d'ubicació, els quals també són responsables d'aplicar les mesures de control necessàries a l'àmbit comunitari, sens perjudici del que estableix l'apartat 16.3.
16.3 Pel que fa a la infecció pel virus d'immunodeficiència humana (VIH), la síndrome d'immunodeficiència adquirida (sida) i la resta d'infeccions de transmissió sexual, la responsabilitat de la direcció i coordinació de les mesures de control necessàries a l'àmbit comunitari les assumeix la Subdirecció General de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de la Secretaria de Salut Pública, conjuntament amb el Centre d'Estudis Epidemiològics sobre les Infeccions de Transmissió Sexual i Sida de Catalunya (CEEISCAT).
16.4 Les mesures de control que preveu aquest article s'han d'adoptar d'acord amb el que estableixen la normativa de protecció de dades de caràcter personal i la legislació sanitària específica reguladora dels drets en matèria d'autonomia del pacient i d'informació i documentació clínica, i disposant de les autoritzacions preceptives.
L'adopció d'intervencions a l'empara de la Llei orgànica 3/1986, de 14 d'abril, de mesures especials en matèria de salut pública, que impliquin la privació o restricció de la llibertat o d'un altre dret fonamental, requereix la declaració prèvia de l'existència de risc per a la salut pública per part de l'autoritat sanitària competent i s'ha de subjectar a les previsions de l'article 55.1.j) de la Llei 18/2009, del 22 d'octubre, de salut pública, i de la resta de la normativa aplicable.
17.1 Es crea el Servei d'Urgències de Vigilància Epidemiològica de Catalunya (SUVEC), com a part integrant de la Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya.
17.2 Aquest Servei té com a objectiu donar resposta a les notificacions de les malalties de declaració obligatòria subjectes al sistema de notificació urgent i de brots epidèmics de qualsevol etiologia realitzades pels professionals assistencials i que afectin el territori de Catalunya fora de les hores de funcionament dels diferents serveis de vigilància epidemiològica intervinents, per tal de detectar precoçment les malalties de notificació urgent i donar-hi resposta de forma immediata i oportuna.
18.1 El Servei d'Urgències de Vigilància Epidemiològica de Catalunya funciona mitjançant un servei de guàrdies que s'assignen, segons un sistema de rotació, als metges i personal d'infermeria adscrit a la Secretaria de Salut Pública.
18.2 El Servei d'Urgències de Vigilància Epidemiològica de Catalunya entra en funcionament els dies laborables fora de l'horari de treball dels serveis de vigilància epidemiològica intervinents, des de les 15.00 hores cada dia fins a les 08.00 hores de l'endemà, i els dissabtes, diumenges i festius està actiu les 24 hores del dia.
Corresponen a la Comissió de Vigilància Epidemiològica les funcions següents:
a) Orientar les activitats de vigilància de les malalties subjectes a vigilància i arbitrar els mecanismes de coordinació entre els diferents serveis de vigilància epidemiològica de la Subdirecció de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de la Secretaria de Salut Pública i el Servei d'Epidemiologia de l'Agència de Salut Pública de Barcelona.
b) Establir pautes i protocols de les actuacions per a cadascuna de les malalties subjectes a vigilància per tal de millorar l'homogeneïtzació de les actuacions de vigilància i control epidemiològic.
c) Orientar les actuacions davant dels brots epidèmics i arbitrar els mecanismes de coordinació entre els diferents serveis de vigilància epidemiològica de la Subdirecció de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública de la Secretaria de Salut Pública i el Servei d'Epidemiologia de l'Agència de Salut Pública de Barcelona.
d) Establir pautes i protocols per a les actuacions davant dels brots epidèmics per tal d'homogeneïtzar-les al territori de Catalunya.
e) Prioritzar la presa de decisions en matèria de vigilància i control de malalties transmissibles a Catalunya, així com valorar la priorització en altres àmbits de la vigilància de la salut pública.
21.1 La Comissió de Vigilància Epidemiològica de Catalunya es compon dels membres següents:
a) El subdirector o subdirectora general de Vigilància i Resposta a Emergències de Salut Pública, el qual n'exerceix la presidència.
b) El director o directora del Centre d'Estudis Epidemiològics sobre les Infeccions de Transmissió Sexual i Sida de Catalunya (CEEISCAT).
c) El o la cap del Servei d'Epidemiologia de l'Agència de Salut Pública de Barcelona.
d) El o la cap del Servei de Control Epidemiològic i Resposta a Alertes i Emergències, el qual exerceix la secretaria de la Comissió o la persona en la qual delegui.
e) El o la cap del Servei de Prevenció i Control de la Tuberculosi i Programes Específics.
f) El o la cap del Servei de Sistemes de Monitoratge i Declaració de Vigilància de la Salut Pública.
g) El o la cap del Servei de Prevenció i Control de Malalties Emergents.
h) El o la cap del Servei de Vigilància Epidemiològica i Resposta a Emergències de Salut Pública al Barcelonès Nord i Maresme i Vallès Oriental.
i) El o la cap del Servei de Vigilància Epidemiològica i Resposta a Emergències de Salut Pública a l'Alt Penedès-Garraf, Baix Llobregat Centre-Litoral i l'Hospitalet de Llobregat i Baix Llobregat Nord.
j) El o la cap del Servei de Vigilància Epidemiològica i Resposta a Emergències de Salut Pública al Vallès Occidental Est, Vallès Occidental Oest i Catalunya Central.
k) El o la cap del Servei de Vigilància Epidemiològica i Resposta a Emergències de Salut Pública a Girona.
l) El o la cap del Servei de Vigilància Epidemiològica i Resposta a Emergències de Salut Pública a Lleida i Alt Pirineu i Aran.
m) El o la cap del Servei de Vigilància Epidemiològica i Resposta a Emergències de Salut Pública al Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre.
n) El o la cap de la Secció de Vigilància, Prevenció i Control de les Infeccions de Transmissió Sexual i el VIH.
21.2 Els membres que ho són per raó del seu càrrec poden delegar la representació en la Comissió en la persona que els pugui substituir d'acord amb les regles de l'organització de què es tracti.
22.1 La Comissió de Vigilància Epidemiològica de Catalunya es reuneix de forma ordinària una vegada al mes i de forma extraordinària tantes vegades com sigui necessari, amb la convocatòria prèvia del seu president o presidenta.
22.2 La Secretaria de Salut Pública del departament competent en matèria de salut ha d'oferir el suport tècnic, administratiu i logístic necessari per al seu funcionament.
22.3 En el que no preveu aquest Decret, la Comissió subjecta el seu funcionament al règim jurídic previst per als òrgans col·legiats de l'Administració de la Generalitat de Catalunya.
Encefalopaties espongiformes transmissibles humanes (inclou la variant de la malaltia de Creutzfeldt-Jakob)
Febre exantemàtica mediterrània
Febres hemorràgiques víriques (Ebola, Marburg, Lassa, Crimea-Congo (FHCC) i altres)
Febre intermitent transmesa per paparres
Grip / Grip humana per un nou subtipus de virus
Infecció per Chlamydia trachomatis (se n'exclou el limfogranuloma veneri)
Infecció per E. coli productora de la toxina Shiga o verotoxina
Malaltia pel virus del chikungunya
Pneumònia neonatal per clamídia
Poliomielitis / Paràlisi flàccida aguda en menors de 15 anys
Salmonel·losi (se n'exclou la febre tifoide i paratifoide)**
Síndrome respiratòria aguda greu (SARS)***
Síndrome respiratòria de l'Orient Mitjà (MERS-CoV) ***
*Els brots epidèmics de qualsevol etiologia es declararan de manera urgent.
**Aquestes malalties s'han de declarar exclusivament pel sistema de notificació microbiològica de Catalunya (SNMC).
***A causa dels casos greus apareguts, l'emergència del patogen i l'amenaça potencial transfronterera greu per a la salut, s'inclou la seva notificació individualitzada, urgent i microbiològica.
Altres agents que suposin una alerta en salut pública (inclou els agents que originin un brot de qualsevol etiologia).
** A causa dels casos greus apareguts, l'emergència del patogen i l'amenaça potencial transfronterera greu per a la salut, s'inclou la seva notificació individualitzada, urgent i microbiològica.
Microorganismes causants d'infeccions relacionades amb l'assistència sanitària (IRAS) que formin part d'un brot epidèmic.
Codi d'identificació del pacient (CIP)
Noms i cognoms, sexe i data de naixement o edat (quan no es disposi de CIP)
Centre de procedència de la mostra analitzada
Dades sobre l'evolució de l'estadi clínic de la infecció, incloses les malalties definitòries i indicatives de l'infecció pel VIH.
Dades de laboratori essencials per a la interpretació de l'evolució de l'estadi clínic del VIH i les malalties associades (CD4 i càrrega viral).
Característiques biològiques del VIH (subtipus i resistències).
Dades sobre els tractaments antiretrovirals del VIH i les hepatitis víriques.
Tractament de les hepatitis víriques