Quan són a l'aigua una persona adulta n'ha de mantenir contacte visual i, en el cas dels més petits, tenir-los sempre a l'abast de la mà
Cada any moren unes 360.000 persones ofegades a tot el món i la meitat d'aquestes víctimes mortals són infants i joves de menys de 25 anys.
Per tal de fer front a aquestes xifres i poder assolir els objectius de salut dels Objectius per al Desenvolupament Sostenible de les Nacions Unides, l'Organització Mundial de la Salut proposa l'adopció de diferents estratègies, entre les quals se n'inclouen d'orientades a reforçar la consciència social sobre la importància dels ofegaments i de la seva prevenció.
Al conjunt de la Unió Europea s'enregistren unes 6.000 defuncions per ofegament cada any.
D'acord amb les dades del Registre de Mortalitat del Departament de Salut, a casa nostra hi ha una mitjana anual de 36 defuncions per ofegament, que representen una taxa anual mitjana de 0,49 morts per 100.000 habitants.
A Catalunya, com a molts països europeus, molts ofegaments mortals afecten homes de més de 55 anys.
Entre totes les defuncions per ofegament notificades al registre de mortalitat entre els anys 2010 i 2014, els homes van representar el 77,2% dels casos, les persones menors de 15 anys el 7,2% (5,7% dels homes i 12,5% de les dones), i les persones de 55 anys o més el 44,8% (43,3% dels homes i 50,0% de les dones).
Diversos treballs científics han posat de manifest que més de la meitat de les morts es produeixen entre persones que saben nedar, sovint en absència de situacions d'especial risc, en zones senyalitzades i aptes per al bany i amb presència de socorristes.
Alguns estudis han trobat proves de l'existència d'una malaltia cardiovascular –sovint ja diagnosticada- en més del 60% de les morts de persones adultes atribuïdes a un ofegament.
L'acció dels sistemes de salvament i emergències contribueix a reduir la mortalitat per ofegament.
Els hospitals d'aguts de Catalunya notifiquen anualment una mitjana de 93 ingressos hospitalaris per ofegament.
El 41,8% d'aquests episodis es produeixen en menors de 15 anys, i un 24,5 en menors de 5 anys.
En més del 51% dels casos es va comunicar que l'ofegament s'havia produït en una piscina.
El bany a la platja i a la piscina i la pràctica de la natació són activitats agradables que contribueixen a millorar els nivells d'activitat física a l'aire lliure.
Per a algunes poques persones que presenten determinats factors de risc (edat avançada, hipertensió i malalties cardiovasculars), els canvis sobtats de temperatura quan el cos entra en contacte amb l'aigua freda, els efectes de la submersió, i l'activitat física poden tenir efectes perjudicials sobre l'organisme.
Per això és sempre convenient no submergir-se bruscament, sortir immediatament de l'aigua davant de qualsevol símptoma d'indisposició i, en el cas de les persones amb malalties cardiovasculars, no dubtar a consultar als professionals sanitaris sobre la idoneïtat de la pràctica del bany a la platja i de les activitats aquàtiques.
El consum d'alcohol també augmenta el risc d'ofegament i de mort sobtada a l'aigua, ja que aquesta substància pot afectar negativament la resposta fisiològica davant la immersió, dificultar la pràctica de la natació i propiciar comportaments temeraris dels banyistes.
En el cas dels infants, la supervisió per part de les persones adultes és un factor fonamental per prevenir els ofegaments.
Fins i tot qual els nens i les nenes saben nedar o estan familiaritzats amb l'aigua, cal una supervisió contínua d'un adult durant el bany o el joc a la platja o la piscina: en el cas dels lactants i els infants més petits, cal mantenir-se sempre a una distància que permeti agafar-los allargant el braç en cas necessari mentre que, en el cas dels més.
La majoria del ofegaments no mortals en edat pediàtrica es produeixen en infants amb una edat mitjana de 3,5 anys, a piscines privades no dotades d'una tanca de seguretat, i entre nens i nenes que no sabien nedar i on la vigilància familiar va resultar insuficient.