La despesa sanitària total a Catalunya està formada per la suma de la despesa sanitària pública i la despesa sanitària privada.
La despesa sanitària pública la composen els agents de despesa següents: la Generalitat de Catalunya, les corporacions locals, les mutualitats públiques de l'Estat, la Seguretat Social i l'Administració central de l'Estat.
La responsabilitat del Departament de Salut és el càlcul de la despesa sanitària pública gestionada per la Generalitat de Catalunya, la qual recull la despesa sanitària consolidada segons criteri de meritació realitzada per tots els organismes i entitats que formen l'Agrupació Salut en el marc dels pressupostos de la Generalitat, d'acord amb les normes del Sistema Europeu de Comptes (SEC).
Anualment, el Ministeri de Sanitat, Consum i Benestar Social s'encarrega de coordinar i publicar l'Estadística de la despesa sanitària pública ( Estadística del gasto sanitario público, EGSP ), on es recull, a nivell de tot l'Estat i de manera homogènia, la totalitat de la despesa sanitària pública.
L'EGSP utilitza com a input primari les xifres de despesa sanitària pública lliurades pels diferents governs de salut de les comunitats autònomes i la resta de despesa sanitària pública.
Dins la despesa sanitària pública que no està gestionada per les comunitats autònomes es troba la despesa sanitària de les corporacions locals, la despesa de les mutualitats de funcionaris (Muface, Mugeju i Isfas), la sanitat responsabilitat del Govern central i la despesa sanitària de la Seguretat Social.
La resta de despesa sanitària pública de Catalunya es calcula per estimació a partir de les dades d'Espanya, que són les úniques disponibles a l'EGSP.
La despesa en salut de les corporacions locals (ajuntaments, diputacions i consells comarcals) es correspon amb les liquidacions pressupostàries de sanitat de les entitats locals, segons la classificació funcional del pressupost de despeses.
La informació la facilita anualment la Direcció General de l'Administració Local del Departament de la Presidència.
També es realitza una estimació del que representen a Catalunya la despesa sanitària de les mutualitats públiques de l'Estat, les mútues patronals d'accidents de treball i malalties professionals i l'Institut Social de la Marina (ISM).
D'altra banda, per tal de poder conèixer el total de despesa sanitària i la importància del sector salut a Catalunya, elaborem una estimació de la despesa sanitària privada.
Segons la metodologia que actualment utilitza el Ministeri de Sanitat, Consum i Benestar Social per al càlcul de la despesa sanitària privada d'Espanya, aquesta està formada per quatre agents de despesa diferents.
En el cas de Catalunya, apliquem aquesta mateixa metodologia per tal de poder estimar-la.
D'aquesta manera, la despesa sanitària privada a Catalunya està formada pel pagament directe de les llars (provinent de la Comptabilitat Regional d'Espanya); per la despesa en assegurances lligades a la salut (provinent del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya, excepte per l'any 2017 que s'ha calculat per estimació a l'espera de la publicació "Entitats d'Assegurança Lliure" del Departament de Salut); per la despesa de les institucions privades sense finalitat de lucre (informació de les memòries anuals), i per la despesa en formació bruta de capital (de l'Estadística dels centres hospitalaris de Catalunya del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya).
Per a comparar la despesa sanitària de Catalunya amb la dels països de la Unió Europea i de l'OCDE, cal fer alguns ajustaments per tal que la informació sigui homogènia i equiparable amb les sèries de despesa d'aquests països.
El marc metodològic emprat per l'OCDE en la seva publicació anual OECD Health Statistics, així com el qüestionari conjunt de l'Eurostat, l'OCDE i l'OMS és el Sistema de Comptes de Salut ( System of Health Accounts, SHA ).
Atès que aquesta és la font de dades per tal de fer comparacions a escala internacional, cal estimar una nova sèrie de despesa sanitària a Catalunya comparable internacionalment.
Aquesta homogeneïtat s'aconsegueix bàsicament afegint la despesa de cures de llarga durada prestades al marge del sistema sanitari.
Cal assenyalar que les dades actuals han sofert un canvi molt significatiu respecte a les que es presentaven fins al moment.
Des de l'any 2014, l'OCDE no publica dades de despesa sanitària total (despesa corrent i de capital) com feia fins ara, sinó que només publica les xifres de despesa corrent.
Aquest fet, ha suposat un canvi notable en les sèries de despesa proporcionades, ja que s'han vist reduïdes en la mesura de la importància que suposen les despeses de capital en cada exercici i en cada país membre de l'OCDE.
Dos dels indicadors més utilitzats a l'hora de fer comparacions internacionals són, d'una banda, la despesa sanitària sobre el PIB, i de l'altra, la despesa sanitària per càpita en dòlars segons paritat del poder de compra (PPC).
Aquest darrer indicador s'empra per igualar el nivell dels preus entre països.
Així, si les despeses de dos països expressades en monedes nacionals es converteixen a PPC, les xifres resultants es mostren en el mateix nivell de preus i la mateixa moneda, el que permetrà una comparació significativa dels volums.
Les darreres dades disponibles de despesa dels països de l'OCDE i de Catalunya corresponen a l'any 2018 i 2017 respectivament (actualitzades el desembre de 2019).
A Catalunya, l'any 2017 la despesa sanitària corrent pública, privada i total sobre el PIB amb criteri SHA va ser d'un 5,2%, un 2,3% i un 7,5%, respectivament, mentre que en termes per càpita, la despesa sanitària corrent pública, privada i total es va situar en 2.023; 908,9 i 2.932 dòlars en PPC, respectivament.