Resolució de 21 de juliol de 2016, d'estimació de la Reclamació 80/2016
Còpia dels contractes i nomenaments de personal tècnic de l'Ajuntament.
Com a càrrec electe local, hi ha dret d'accés a la còpia dels contractes del personal de l'Ajuntament, un cop dissociades les dades personals que no resultin rellevants ni necessàries per a les funcions de control de legalitat del regidor.
La limitació de la protecció de dades personals que comporta l'accés del regidor es considera proporcionada, necessària i idònia per a l'exercici de les seves funcions, però l'ús de les dades personals s'ha de limitar a l'exercici d'aquestes.
El regidor té dret a obtenir la informació del període que sol·liciti, i no es pot condicionar a l'inici o durada del seu mandat.
Ajuntament, Personal, Protecció de dades personals, Electes locals,
La GAIP és competent per resoldre aquesta Reclamació, ja que es presenta amb relació a la denegació d'informació pública, per part d'un dels subjectes obligats, l'Ajuntament de Sant Esteve de Sesrovires, per l'article 3.1.a de la Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern (LTAIPBG).
Aquesta Reclamació ha estat presentada per una persona que té la condició de càrrec electe local i fa referència a informació de l'Ajuntament del qual és regidor, en representació del grup municipal, i per tant constitueix una manifestació de l'exercici del dret de les persones electes locals a accedir a la informació de la seva respectiva corporació.
La GAIP té competència de la GAIP per actuar com a òrgan de garantia del dret d'accés a la informació de les persones electes locals, ja que l'apartat segon de la disposició addicional primera LTAIPBG estableix que l'accés a la informació pública en les matèries que tenen establert un règim especial d'accés és regulat per llur normativa específica i, amb caràcter supletori, per aquesta llei.
Les sol·licituds d'informació dels membres de les corporacions locals sobre matèries de l'administració respectiva constitueixen un cas d'aplicació d'aquesta disposició, ja que tenen un règim especial d'accés.
Concretament, l'article 164 del Decret Legislatiu 2/2003, de 28 d'abril, que aprova el Text refós de la Llei municipal i de règim local de Catalunya (TRLMRLC), regula el dret a la informació dels membres de les corporacions locals.
El d'aquest precepte és el règim especial que cal aplicar preferentment en aquest cas.
Les determinacions de la legislació de transparència, en virtut del previst per la disposició addicional primera apartat segon LTAIPBG, són supletòries, és a dir, s'apliquen en allò no regulat pel TRLMRLC.
La regulació que fa el TRLMRLC del dret d'accés de les persones electes locals no abasta cap règim específic de garantia, com sí que ho fa l'LTAIPBG en els seus articles 39 a 43, preveient una via, addicional i potestativa, alternativa o successiva al recurs de reposició i prèvia, si es vol, a la tutela judicial, que és la del recurs davant d'aquesta Comissió com a via accessible, gratuïta i ràpida per a obtenir una tutela efectiva del dret d'accés.
Aquestes qualitats la fan especialment atractiva per a casos com el que fonamenten aquesta reclamació, ja que suposa una millora considerable del règim de garantia del dret de les persones electes a obtenir informació.
D'altra banda, aquesta és una previsió de l'LTAIPBG establerta amb caràcter bàsic per la Llei 19/2013, de 9 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, i constitueix doncs una premissa que el legislador considera irrenunciable per oferir i garantir una millor tutela del dret d'accés a la informació.
No hi ha dubte, doncs, que l'LTAIPBG ofereix una regulació no prevista al TRLMRLC que millora i completa un règim de garantia a l'accés a la informació per part d'uns actors respecte dels quals, a més, aquest dret està reforçat per la seva condició d'electes locals i per l'exercici de les funcions institucionals que com a tals han d'exercir en el marc de la seva Corporació ( ius in officium ).
Així, el dret a la informació d'aquests electes locals és un dret instrumental per a l'exercici del dret fonamental a la participació establert a l'article 23.2 de la Constitució, i precisament per aquesta raó, el dels electes és un règim especial d'accés a la informació reforçat, al qual li és d'aplicació supletòria les millores en el règim d'accés a informació pública que hagi innovat l'LTAIPBG, com és el cas de la via de reclamació davant d'aquesta Comissió.
En definitiva, i com ja ha resolt la GAIP amb relació, entre moltes d'altres, a les Reclamacions 3 i 4/2016, la garantia del dret d'accés proporcionada per la reclamació davant d'aquesta Comissió és aplicable en defensa del dret dels i de les electes locals a obtenir informació de la seva pròpia entitat, amb el benentès que per a la resolució d'aquestes reclamacions la GAIP ha d'aplicar preferentment el dret a la informació regulat per l'article 164 TRLMRLC i per les altres disposicions de la legislació de règim local que siguin aplicables, especialment si són més favorables a l'accés, i només supletòriament les disposicions de l'LTAIPBG.
Tant la persona reclamant com l'Ajuntament invoquen la regulació del dret d'accés restablerta a l'LTAIPBG, però el cert és que, com es desprèn del FJ anterior, aquesta només seria d'aplicació supletòriament i en allò no regulat per l'article 164 TRLMRLC, que garanteix un règim d'accés privilegiat i reforçat per als electes.
Tenen de diferent ambdues regulacions, diversos aspectes: el termini per a la resolució expressa no és d'un mes, sinó de quatre dies, i el silenci administratiu opera, transcorregut aquest termini, de manera incondicionadament estimatòria (article 164.3 TRLMRLC).
Els límits que es poden oposar a l'accés, totalment o parcialment, d'un electe local a la informació que demana del seu propi consistori també difereixen, de manera que no es poden aplicar a aquest cas els límits previstos a l'LTAIPBG, sinó els específicament establerts a l'article 164.3 TRLMRLC, de manera més restrictiva de les limitacions i, en conseqüència, més favorable a l'accés precisament tenint en compte que el dret d'accés en aquest casos està connectat a un dret fonamental com és l'establert a l'article 23.2 CE.
Entre aquests límits, hi figura també el dret a la intimitat.
Per tant, tenint en compte els Antecedents d'aquest cas, el primer que s'evidencia és que la resolució expressa de la sol·licitud d'accés es produeix mesos després de la seva presentació, havent depassat amb escreix el termini fixat per a la producció del silenci administratiu estimatori de l'article 164.3 TRLMRLC, que és de quatre dies a comptar de la data de presentació de la sol·licitud, com hem dit.
D'acord amb això, el règim de silenci administratiu del TRLMRLC en relació amb l'accés dels membres de corporacions locals a la informació de la seva Corporació és un silenci estimatori incondicionat que es produeix als quatre dies de la sol·licitud i que comporta l'estimació plena de la sol·licitud d'accés, amb tots els efectes jurídics que se'n desprenguin: "en els casos d'estimació per silenci administratiu, la resolució expressa posterior a la producció de l'acte només es pot dictar si és confirmatòria" (article 43.3.a de l'LRJPAC).
L'Administració reclamada queda, per tant, vinculada pels seus actes propis, en aquest cas l'efecte jurídic estimatori derivat de la seva inactivitat en la resolució de al sol·licitud d'accés, i només se'n pot apartar per la via de la revisió d'ofici.
Tot això sens perjudici de que aquesta Comissió, que no queda vinculada pels actes propis de l'Administració reclamada, i en exercici de la seva funció revisora, pugui apreciar la concurrència al cas de límits aplicables a l'accés, si així es derivés de la normativa legal a aplicar.
El règim especial d'accés a la informació aplicable als electes locals i diputats, per extensió, es fonamenta, com hem dit, en la connexió d'aquest dret amb el dret fonamental a la participació reconegut en l'article 23.2 CE.
Nombrosa jurisprudència ha assentat ja que el dret fonamental no només protegeix la participació en la vida pública mitjançant l'accés a ser elegit, sinó que també comprèn la garantia de l'exercici de les funcions dels electes sense pertorbacions i obstacles que els ho impedeixin.
L'accés a la informació relacionada amb la seva corporació local es revela, doncs, com un dret instrumental per a l'exercici de les funcions de control i fiscalització inherents a la condició d'electe local i a l'exercici del dret a la participació.
És en virtut d'aquesta vinculació al dret fonamental a la participació que el dels electes és un règim d'accés reforçat i menys limitat que el règim general, i cal tenir-ho en compte en la ponderació d'aquest dret amb altres que mereixen una protecció legal, en aquest cas, la protecció de dades personals, per tal d'avaluar la proporcionalitat del dany que s'hi pugui causar.
La informació que es demana té a veure amb la contractació i nomenament de personal del consistori.
El control de la legalitat de la corporació local en la selecció i contractació de personal és una funció inherent al càrrec de la persona sol·licitant, i la finalitat de l'accés sol·licitat es presumeix relacionat amb aquesta funció sense necessitat que el regidor la justifiqui.
Així es desprèn de la jurisprudència del Tribunal Suprem (STS de 9 de maig de 1998) que estableix que el dret fonamental a la participació efectiva en l'actuació pública es manifesta en una àmplia gama d'assumptes concrets, entre els quals, el dret a la fiscalització de les actuacions municipals i les funcions de control, tant si és dels antecedents de temes inclosos en l'ordre del dia dels òrgans de govern de les corporacions com si ho és per a documentar-se amb vistes a decisions a adoptar en el futur.
Conseqüència d'això és que els electes no han de justificar la finalitat o objecte de l'accés.
En l'escrit de l'Alcaldia de 2 de juny, es requereix a la persona reclamant a millorar la sol·licitud indicant l'objectiu i finalitat concretes de la seva sol·licitud, però aquesta explicitació l'objectiu o finalitat perseguida no es relaciona amb l'accés a la seva admissió o estimació sinó que, segons es diu, es demana amb l'únic objectiu de ponderar quina informació de caràcter personal ha de ser protegida.
La persona reclamant ja indica que no demana accedir a informació relativa a l'esfera íntima o privada de les persones, i per tant, s'entén que les dades relatives a adreces privades, telèfons, DNI, signatures, estat civil, nombre de fills i qualsevol altra han de ser eliminades, deixant exclusivament en el contracte aquelles que són necessàries i idònies per a la finalitat de l'accés, que inclourà les dades merament identificatives de la persona objecte del contracte, la retribució bruta assignada, el lloc que ha d'ocupar, i podria incloure també les referides a la titulació o estudis de la persona si aquests han estat determinants o requerits per a l'accés al lloc.
L'Ajuntament ha realitzat el tràmit de trasllat i, un cop rebudes i valorades les al·legacions, ha encarregat a l'àrea de Recursos Humans l'eliminació d'informació personal que no seria necessària a la finalitat de l'accés, de conformitat amb les al·legacions rebudes.
La persona reclamant, un cop se li ha lliurat al informació, no objecta res a aquesta limitació ni reclama dades que haurien estat eliminades com a necessàries per a la seva funció, i per tant, no hi ha controvèrsia en aquest aspecte.
Tanmateix, tenint en compte que hi ha una cessió de dades personals també en la documentació no dissociada d'elles, i atès que la limitació de la seva protecció es realitza entenent que la legislació relativa a l'exercici de funcions dels electes locals i la protecció del dret fonamental a la participació preval sobre la protecció de d'aquelles, l'ús de les dades personals a les quals hagi accedit la persona reclamant s'ha d'entendre limitat a l'exercici de les seves funcions.
Tal i com ha quedat establert en l'Antecedent 10, durant la tramitació del procediment de reclamació s'ha produït ja el lliurament de documentació, prèvia dissociació de dades personals innecessàries, però aquesta informació es considera incompleta per part de la persona reclamant, que afirma que ha d'existir documentació relativa a la contractació o nomenaments anteriors a la que es facilita que també venia inclosa i específicament demanada en la sol·licitud inicial i les successives reiteracions d'aquesta.
Resulta obvi que, si certament existeixen, el dret del regidor a accedir-hi és idèntic al que l'avala per haver obtingut la que ja se li ha facilitat.
Per al cas que l'Ajuntament no hagi facilitat la informació relativa als anys anteriors per consideracions lligades amb la durada del mandat de la persona reclamant, hem d'advertir que no seria admissible limitar el dret d'accés dels electes locals a la durada del seu mandat, ja que ni en el TRLMRLC ni en l'LTAIPBG no s'estableix cap límit temporal vinculat al mandat dels càrrecs electes que pugui ser aplicat al cas, i considerant que la tasca de fiscalització pròpia del regidor en relació amb l'actuació de la Corporació local pot abastar actuacions realitzades en mandats anteriors.
Cal, doncs, que l'Ajuntament faciliti a la persona reclamant còpia de tots els contractes i nomenaments, des de l'inici de la prestació de serveis, un cop eliminades les dades persones no necessàries ni idònies per a la finalitat de l'accés, d'acord amb el FJ 3, i que, en el cas que no existeixin altres contractes que els que ja ha lliurat, ho faci constar per escrit.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 21 de juliol de 2016, resol per unanimitat:
Barcelona, 21 de juliol de 2016