Els estats democràtics basen la seva identitat en la proclamació de la tradició democràtica i en el reconeixement moral i social de tots aquells ciutadans i ciutadanes que van donar el millor de si mateixos per preservar-ne els valors essencials.
Amb aquesta convicció, el Govern de la Generalitat de Catalunya, a través del Departament d'Interior, Relacions Institucionals i Participació, ha impulsat la creació del Memorial Democràtic, una institució que fomentarà el coneixement històric de la lluita per la democràcia a Catalunya, amb la finalitat de garantir el dret cívic de la memòria.
La Direcció General de la Memòria Democràtica va organitzar, del 17 al 20 d'octubre de 2007, el I Col·loqui Internacional Memorial Democràtic: Polítiques Públiques de la Memòria, amb el propòsit de fer confluir reflexions i experiències sobre la necessitat d'erigir la memòria democràtica en patrimoni col·lectiu, una necessitat que Catalunya comparteix amb molts altres països de la Unió Europea i d'arreu del món que han patit processos traumàtics.
El Col·loqui s'adreçava a tothom que, des de l'àmbit associatiu, acadèmic o de la gestió cultural, se sent implicat a fer del treball sobre la memòria del passat una eina de pedagogia envers el futur.
M. Isabel Allende Bussi (Xile, 1945) és filla de l'expresident xilè Salvador Allende, derrocat i assassinat durant el cop d'estat d'Augusto Pinochet el
És llicenciada en sociologia per la Universitat de Xile i màster en Sociologia ( UNAM - Mèxic) i Ciència Política (FLACSO - Mèxic).
Després de la mort del seu pare en el cop d'estat perpetrat per Pinochet, es va exiliar amb la seva mare i dues germanes.
Va viure a Cuba i a Mèxic, on va passar 16 anys d'exili.
L'any 1.990 va tornar la democràcia a Xile, i des de llavors és diputada pel
Partit Socialista i ha estat presidenta de la cambra xilena entre 2003 i 2004.
És directora general de la Fundació Salvador Allende, dedicada a recuperar la memòria del seu pare.
La intervenció de M. Isabel Allende obrirà el Col·loqui Internacional el 17 d'octubre.
Arquitecte i professor de la Roger Williams University de Rode Island, és una persona activa dins els debats nacionals i internacionals sobre memòria, espai i art públic, representació i trauma històric i disseny de monuments i memorials.
El seu treball va més enllà dels límits tradicionals de l'arquitectura.
Originàriament, va enfocar els seus estudis a la memòria i els memorials de l'holocaust tot i que després va ampliar el ventall amb projectes sobre Guerra Civil, drets Humans i civils, esclavatge i l'onze de setembre.
Dins el Col·loqui, exposarà la ponència Treballs sobre la Memòria: Reflexions i Pràctiques, centrada en la preservació de la memòria del passat i la creació de condicions per a noves respostes.
Bonder sosté que treballar a través i sobre projectes relacionats amb el trauma, l'espai i la memòria, requereix transformar l'esfera pública i establir marcs artístics/crítics/ètics per posicionar-se com a testimonis involuntaris.
José Balmes, pintor, va néixer a Barcelona el 1927 però va obtenir la nacionalitat xilena l'any 1947.
El 1959 Balmes va crear el Grupo Signo, amb
Balmes va estudiar belles arts a Santiago de Xile entre 1943 i 1949, i el 1950 va ser nomenat professor de pintura de l'escola.
Avui, José Balmes dirigeix el Museu de la Solidaritat Salvador Allende, creat el 1971 amb obres donades per artistes de tot el món que simpatitzaven amb el govern socialista xilè: Joan Miró; Frank Stella; Víctor Vasarely; Alexander Calder, etc. Amb la dictadura, les 450 obres que formaven el fons del museu van ser tancades en un soterrani del Museu d' Art Contemporani, fins a la tornada de la democràcia, l'any 1990.
A més, mentre Pinochet governava el país, es van crear diversos "Museus de la Resistència" o "Museus de Salvador Allende" a l'estranger, que van reunir
Jean-Claude Duclos és director adjunt de la Conservació del Patrimoni de l'Isère, conservador del Museu de la Resistència de la Deportació de Grenoble i director del Museu Dauphinois de Grenoble.
Segons Duclos, els mitjans de què disposen els règims democràtics per cultivar la memòria de la resistència als feixismes i totalitarismes, passen per set vies: la conservació dels arxius testimonials; la celebració commemorativa; la recerca històrica; l'acció associativa; la justícia; la mediació de l'art i el museu i el lloc de memòria.
L'objectiu és mantenir vius els valors fonamentals adquirits a la Declaració Universal dels Drets de l'Home de 1948.
Iniciat als anys 60 per excombatents, membres de la Resistència i deportats, el Museu de la Resistència i de la Deportació de l'Isère va passar a dependre de l'Administració el 1994 i a principis de 2000 el van convertir en la Casa dels Drets de l'Home.
En el marc del Col·loqui Internacional, Duclos explicarà com aquesta iniciativa, militant al principi, es va acomodar amb les intervencions dels historiadors, professionals de museus i de la política.
Jacques Fredj és el director del Memorial de la Shoah a França.
El Memorial, inaugurat el gener de 2005, va ser creat amb la voluntat d'esdevenir la institució de referència a Europa sobre l'holocaust nazi.
Està format per tres edificis de 5.000 m2, distribuïts en vuit plantes.
Està ubicat al barri de Le Marais de París, i disposa d'importants fons documentals.
També organitza exposicions permanents i temporals, així com diverses activitats
Ha estat membre de la Comissió Nacional sobre Presó Política i Tortura de Xile, un organisme assessor del President de la República, creat l'any 2003.
L'objectiu de la Comissió era determinar quines les persones van patir privacitat de llibertat i tortures per raons polítiques, per actes d'agents de l'Estat durant el període entre l'onze de setembre de 1973 i el 1990.
Al final del procés, van ser reconegudes com a víctimes un total de 28.459 persones corresponents a 34.690 detencions.
En la seva ponència, Lira reflexionarà sobre el sentit polític de la memòria; la història-memòria reconstruïda del conflicte i la dificultat d'aconseguir una versió compartida dels fets.
Per a Lira, sense un reconeixement dels fets, les interpretacions i les memòries responen a la persistència de visions antagòniques i es fa difícil assolir una visió comuna sobre el passat que impedeixi la reedició dels mètodes de terror i crueltat.
Ciraj Rassool (Sud-àfrica) és professor del Departament d'Història del Centre for Humanities Research de la Universitat de Western Cape i coordinador del African Programme del Museum and Heritage Studies (UWC, UCT i Robben Island Museum).
Rassool dirigeix The District Six Museum, dedicat a mantenir la memòria de l'apartheid a Sud-àfrica i centrarà la seva ponència en l'experiència d'aquesta institució.
Fins al 1970, el District Six (districte sisè) acollia prop del 10% de la població de Cape Town.
El 1965, el Govern el va declarar "blanc" i més de 60.000 persones van haver de deixar les seves llars.
El District Six Museum Foundation va néixer el 1989 i va adquirir forma de museu el 1994, amb la voluntat de mantenir la memòria del districte i de les persones desplaçades.
El museu, que vol ser un espai de reivindicació de justícia social i de reflexió, ofereix exposicions i programes educatius.
És la coordinadora general de l'Arxiu Nacional de la Memòria de l'Argentina.
Es tracta d'una institució creada el 2003 en el marc de la Secretaria de Drets Humans del Ministeri de Justícia i Drets Humans de la Nació.
Va néixer amb l'objectiu d'obtenir, d'analitzar i de preservar informació, testimonis i documents sobre la violació de drets humans i llibertats fonamentals durant la dictadura a l'Argentina.
L'Arxiu Nacional de la Memòria també organitza accions conjuntes amb altres països de MERCOSUR i en l'àmbit internacional.
Saïd centrarà la seva ponència en la Xarxa Federal de Llocs de Memòria, que promou projectes locals en llocs de memòria sobre el terrorisme d'Estat i la senyalització d'antics centres clandestins de detenció a tot el país.
Nascut a Argentina l'any 1942, exerceix el periodisme des de 1960 i presideix el Centre d'Estudis Legals i Socials (CELS).
Es tracta d'una organització no governamental que treballa en la promoció i protecció dels drets humans i l'enfortiment del sistema democràtic i l'estat de dret a Argentina.
La fundació del CELS, durant la dictadura militar (1979), va respondre a la necessitat d'encarar accions ràpides i decisives per determinar les greus i sistemàtiques violacions dels drets humans, documentar el terrorisme d'Estat i proporcionar ajudes legals i assistència als familiars de les víctimes, especialment en el cas de persones detingudes-desaparegudes.
La Latin American Studies Association (LASA) li va atorgar el premi 1995/96 als mitjans de comunicació, per les seves investigacions sobre les violacions de drets humans durant el règim militar de 1976 a 1983 i sobre la corrupció durant el govern Ménem.
Ha publicat llibres com: La postguerra bruta, Rodolfo Walsh i la premsa clandestina, Civils i militars, memòria secreta de la transició, etc. A més, ha col·laborat en els diaris El País, The New York Times i The Wall Street
Amb el nom Primer Col·loqui Internacional Memorial Democràtic: Polítiques Públiques de la Memòria, es faran un seguit de ponències, debats
i activitats complementàries que analitzaran continguts com ara la memòria com a política pública, models i experiències de diferents institucions memorials o els suports per a la transmissió de la memòria.
L'objectiu és obrir el debat sobre la recuperació de la memòria històrica en tota la seva dimensió: la dignificació de les víctimes dels règims totalitaris; la potenciació del compromís amb els valors democràtics, etc. En concret, la primera jornada estarà dedicada a "Els estats i la memòria", i inclourà taules rodones sobre la "Legalitat, legitimitat, responsabilitat i reparació" i sobre "Institucions memorials".
La segona jornada se centrarà en "Vestigis, interpretació i transmissió de la memòria".
Inclourà taules rodones sobre "L'experiència, el coneixement i la memòria: límits i conciliacions" i sobre "Suports per a la transmissió de la memòria".
L' últim dia del Col·loqui se centrarà en l'experiència de l'Estat espanyol.
En la primera taula rodona, representants de Catalunya, Andalusia, Aragó, Galícia i el País Basc exposaran les polítiques impulsades per cada govern autonòmic.
La segona taula rodona se centrarà en els Espais de Memòria a Catalunya, el projecte del Govern d'impulsar la recuperació del patrimoni de la Guerra Civil i la lluita per la democràcia unificant els criteris de senyalització, elaborant inventaris de patrimoni, i analitzant els projectes de memòria arreu de Catalunya.
L'objectiu és promoure, en col·laboració amb les administracions i entitats locals, la recuperació de la memòria històrica mitjançant el coneixement del patrimoni memorial del nostre país –trinxeres, refugis, rutes de l'exili,
En l'última jornada del Col·loqui, representants de la Comissió Assessora del Memorial Democràtic presentaran els objectius i les funcions del Memorial als participants.
Per últim, es tancarà el Col·loqui amb la participació d'entitats memorials que treballen per la recuperació de la memòria democràtica.
La seva participació en la cloenda vol ser un reconeixement a la tasca de la societat civil per recuperar la memòria històrica al nostre país.
Els ponents convidats exposaran les experiències de països tan diversos com Xile, Sud-àfrica, França, Itàlia, Alemanya, Rússia, Argentina, Estats Units i l'Estat espanyol, debatran sobre les polítiques públiques de memòria; els models i les experiències d'institucions memorials; la transmissió de la memòria, etc. El debat contribuirà a la definició d'una política pròpia que orienti l'activitat del futur Memorial Democràtic.
Ricard Vinyes (coordinador de la Comissió Redactora del projecte Memorial Democràtic)
La memòria com a política pública
Els processos de construcció memorial
Legalitat, legitimitat, responsabilitat i reparació
Institucions memorials: models i experiències
Visita comentada per l'artista.
Vestigis, interpretació i transmissió de la memòria
Montserrat Iniesta (antropòloga i museòloga)
L'experiència, el coneixement i la memòria: límits i conciliacions
Suports per a la transmissió de la memòria
Polítiques públiques de memòria a l'Estat espanyol
E spai d'intercanvi i pausa-cafè
Presentació del Memorial Democràtic de Catalunya per la Comissió Assessora
Entitats memorials de Catalunya
Presentador: Josep Vendrell (Secretari General del Dept. de Relacions Institucionals i Participació)
El I Col·loqui Internacional Memorial Democràtic es complementarà amb dues activitats artístiques centrades en la recuperació de la memòria democràtica.
La primera, l'exposició "Ausencias" del fotògraf argentí Gustavo Germano, que el conseller Saura inaugura demà dimarts (19h) a la Casa Amèrica Catalunya de Barcelona.
La mostra gira entorn a 14 desapareguts durant la dictadura argentina i retrata el dolor de la família, els amics, les vídues, els orfes..etc.
Així, Germano exposa una fotografia antiga de la persona desapareguda amb un amic, un familiar, un fill...etc.
Al costat, una fotografia recent del mateix amic, familiar..etc en el mateix escenari i amb la dolorosa absència de la persona desapareguda.
La segona activitat artística que complementa el Col·loqui és l'obra de teatre "Trece Rosas", que recupera la història de 13 dones afusellades durant la guerra civil.
L'obra, produïda per la Companyia Delirio, es representarà el 19 d'octubre en el Centre de Cultura de Dones Francesca Bonnemaison de Barcelona.
Facultat de Geografia i Història.