L'autora descriu la seva obra com el fruit d'anys de conversa i observació.
D'aquesta manera, ha pretès explicar el moment de reflexió identitària i les trajectòries vitals de les dones d'ètnia gitana de Zaragoza, obstinades en no contrarestar ni la identitat cultural ni la pervivència del grup.
La identitat de gènere gitana està immersa en un procés de modernització provocat per elles mateixes.
Una provocació no buscada però sí esperada per la figura del nexe intercultural que assumeix i esgrimeix amb dedicada resignació.
És en la construcció de la identitat quan les dones senten un remolí de sensacions sobre el que s'espera d'elles i el que desitgen en realitat.
La imatge de "creuar la línia" respon a aquest dilema interior que viuen diàriament en sortir de casa.
La línia defineix un espai simbòlic i quotidià: el llindar de la porta de casa que condueix a "fora" i retorna a "dins" en el transit diari d'una dona gitana, i de totes les dones.
Aquesta primera novel·la d'Isabel Alonso, basada en fets reals, explica una complexa història familiar que comença quan la Júlia, filla d'una dona amb grans conviccions franquistes, queda embarassada abans d'entrar a la presó per activitats comunistes i de caràcter subversiu.
Aviat sortirà de la presó, però són els últims anys de l'època franquista i les noves formes de vida contrasten bruscament amb els vells models socials de la dictadura.
En aquest context, Júlia teixirà un llenç de mentides, de secrets i mitges veritats per a salvaguardar l'harmonia familiar i les relacions, fins que finalment s'obrirà camí la veritat, que li reclamarà el seu fill Daniel en fer-se gran.
Como un pulso és una història encisadora de mares i fills que explora unes complicades relacions familiars al llarg dels anys i els conflictes intergeneracionals que es donaren durant la transició en el seu context de canvi social i de trencament amb els antics models conservadors.
Sufragisme i sufragistes: reivindicant la ciutadania política de les dones.
Barcelona: Generalitat de Catalunya, Memorial Democràtic, 2019.
Quan un grup nombrós d'historiadores i historiadors s'agrupen per reunir les històries d'un moviment polític i social tan potent i extens com el sufragisme, el resultat són llibres com aquest.
L'obra, coordinada per l'ex catedràtica emèrita Susanna Tavera, entre d'altres, fa una recopilació del moviment sufragista en diversos països i la incidència social d'aquest, tenint com a resultat l'objectiu principal assolit, el dret de les dones a exercir el vot.
Amb l'activista britànica Florence Norman (1883- 1964) com a cara visible a la portada, aquest exemplar s'escriu en quatre llengües diferents, depenent del país al qual es fa referència.
A la fi, un llibre que recull els moments més importants de la història del sufragisme i visibilitza l'extensió i la importància que aquest moviment polític ha tingut en la vida quotidiana de moltes dones.
La investigació realitzada per Tamara Gámez Ramos reflexiona sobre el concepte de 'persona sense llar', donant així una definició extensa que no només té en compte les persones que no tenen un sostre sinó que posa l'ull de mira en les condicions habitacionals.
D'aquesta manera s'entén el context en el qual es troben les dones sense llar que tan poca visibilitat tenen a dia d'avui.
No només basada en estadístiques, aquesta investigació dona veu i posa de manifest els testimonis de les dificultats amb les quals es troben les dones sense llar.
Analitza quatre components que provoquen aquesta situació, des dels factors estructurals i els institucionals fins a el fet més personal i de les relacions socials que mantenen.