projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El projecte comprèn estudis geofísics i desenvolupament de metodologies basades en la integració de dades geofísiques que permetin donar suport als diferents grups de treball de l'IGC així com realitzar estudis geofísics per a diferents estudis del terreny.
Inclou també els treballs relacionats amb la implementació de nous equips, nous mètodes de treball i actualització de programari.
Les tècniques geofísiques són un conjunt de mètodes i eines d'adquisició i tractament de dades mesurades en superfície o en fondària, que permeten caracteritzar l'estructura del subsòl mitjançant les seves propietats físiques (elèctriques, tèrmiques, mecàniques, magnètiques, gravimètriques, radioactives, etc).
A curt termini els objectius del projecte són:
Assajos amb instrumentació geofísica per a realitzar la caracterització del subsòl.
Es continua treballant en alguns dels objectius de l'any 2009, com són la caracterització de subsidències amb l'exploració sísmica i models d'evolució per donar suport a l'àrea de riscos; l'optimització de paràmetres d'adquisició i de procés en la testificació de sondejos, i l'obtenció d'una relació h(f) per les conques neògenes, per donar suport als geotreballs.
També es proposen nous desenvolupaments per aplicar diferents tècniques en superfície i en pou, per obtenir models geofísics que permetin caracteritzar paràmetres de sòls, per donar suport a mapes de sòls; així com paràmetres hidrogeològics per generar mapes hidrogeològics.
En aquest cas la zona pilot és el Penedès.
Desplegament de la instrumentació geofísica durant els treballs de camp per a la obtenció de diferents paràmetres físics del subsòl.
Perfil de velocitat de propagació de les ones S en el subsòl obtingut a partir del mètode Array (sísmica passiva).
VII Simposio Nacional de Taludes y Laderas Inestables, pàg.
Coordinació de l'activitat: Universitat de Barcelona
Es proposa el progrés o avenç en els mètodes electromagnètics per a la caracterització, modelat i monitoratge dels reservoris geològics de CO 2.
Es treballaran aspectes metodològics dels mètodes geofísics i es comprovaran en dues zones d'assaig preseleccionades com a zones susceptibles d'emmagatzemar el CO 2, la Conca Basco Cantàbrica i la Depressió Intermèdia o Conca d'Almazán.
A nivell tecnològic permetrà avaluar les innovacions tecnològiques.
La comunitat científica té la responsabilitat específica de realitzar estudis profunds, crítics i independents relacionat amb el canvi climàtic.
Un d'aquests punts d'interès és l'anomenat "segrest del CO 2 ", el qual es defineix segons les Nacions Unides, 2002, com la captura i l'emmagatzematge estable del CO 2 emès per tots els sistemes energètics.
És un procés que comprèn tres línies principals d'activitat: captura, transport i emmagatzematge.
Per a l'emmagatzematge del CO 2, l'alternativa que actualment està més acceptada és l'emmagatzematge geològic.
Aquest es realitza injectant CO 2 en formacions geològiques sedimentàries poroses i permeables i que presentin addicionalment formacions adequades que facin de segell.
Els mètodes geofísics tenen un paper clau en els estudis per a la caracterització espaial i temporal d'aquests reservoris geològics de CO 2.
Concretament, els mètodes electromagnètics emergeixen com a tècniques geofísiques innovadores i molt adequades per a la caracterització i monitoratge de reservoris naturals ja que responen al contrast de les propietats físiques (conductores en el cas dels aqüífers i resistents en el cas dels hidrocarburs) i són a més a més tècniques complementàries als mètodes sísmics.
Instrumentació geofísica utilitzada en el mètode magnetotel·lúric
Imatge de la realització dels treballs de camp a Hontomin, una de les zones d'estudi del projecte
Altres participants: Centre Internacional d'Investigació dels Recursos Costaners ( CIIRC )
Realitzar una diagnosi de l'estat actual de la zona litoral de Catalunya i l'actualització i la quantificació dels diferents processos que determinen la seva evolució i resposta a les escales de temps que són d'aplicació en l'ordenació del territori.
Es definirà l'aplicació dels resultats de l'estudi en la realització dels fulls dels Geotreballs de les zones costaneres.
La necessitat d'incorporar els processos geològics que tenen lloc a les zones costaneres als serveis i productes que realitza l'IGC, ha generat la col·laboració amb el Centre Internacional d'Investigació dels Recursos Costaners ( CIIRC ), autors del Llibre Verd sobre l'estat de la zona costanera a Catalunya.
Es treballarà conjuntament en la incorporació d'aquests processos als fulls dels Geotreballs que inclouen la zona costanera.
La col·laboració amb el CIIRC inclou la realització d'estudis al Delta de l'Ebre, àrea d'especial vulnerabilitat davant dels processos geològics costaners.
Els treballs realitzats estan relacionats amb l'evolució morfodinàmica, l'estudi de les condicions d'ultrapassament i els efectes de subsidència a la barra del Trabucador.
Resum executiu: Estat de la zona costanera a Catalunya.
Disponible a la pàgina web de l' IGC.
Estudi de la dinàmica de moviments de massa a gran escala i el seu efecte en les característiques del paisatge, per establir les característiques geomorfològiques diagnòstiques dels terrenys afectats per aquesta dinàmica.
En el marc de l'estudi del sòl i el subsòl del nostre territori i de les dinàmiques que influeixen en aquests, s'ha identificat la necessitat d'estudiar en detall alguns processos morfodinàmics emblemàtics.
Aquest projecte estudia la dinàmica de moviments de massa a gran escala i llur efecte en les característiques del paisatge, per tal d'establir les característiques geomorfològiques diagnòstiques dels terrenys afectats per aquest tipus de dinàmica.
En l'actualitat, s'ha realitzat un mapa geomorfològic de la zona de l'estany de Montcortés, i s'ha fet una recollida de mostres dels sediment quaternaris de la zona mitjançant trinxeres per a la datació amb C14 i termoluminiscència.
Persones usuàries de cartografia geològica i geotemàtica, comunitat científica.
Servei: Direcció General de Qualitat Ambiental
Realitzar una campanya de mesures per avaluar la qualitat del cel nocturn al Montsec amb una nova tecnologia, en relació amb la incidència de l'activitat antropogènica i l'estacionalitat en l'emissió de contaminació lluminosa.
Mitjançant una metodologia astronòmica estàndard, fonamentada en dos tipus d'instruments de mesura (mesuradors SQM i ASTMON Lite), s'avalua com afecta la contaminació lluminosa produïda per les instal·lacions d'il·luminació exterior en la visió del cel del Montsec.
Te, com a innovació, que per primera vegada es realitzen mesuraments lineals enlloc de puntuals, la qual cosa permet tenir un coneixement espacial més gran de la qualitat del cel nocturn d'una zona.
El resultat d'aquestes mesures són els mapes del cel del Montsec, que aporten informació sobre els punts més i menys foscos del territori del Montsec i les àrees veïnes, i permeten l'avaluació de l'impacte ambiental de la instal·lació d'il·luminació emissora.
És la primera vegada que es mesura a Catalunya la qualitat del cel nocturn, fent mesuraments en continu de la foscor del cel, en recorreguts lineals extensos, de l'ordre de kilòmetres, de manera que ha permès obtenir un mapa de la foscor del cel d'una àrea de 1600 km2.
A més, mai s'havia estudiat el component estacional anual de la contaminació lluminosa.
Utilització d'un mesurador SQM muntat en un vehicle.
Obtenció de dades en els mateixos punts en diferents èpoques de l'any per analitzar la component estacional de la contaminació lluminosa.
Aquests tipus de mesurament és la primera vegada que es realitza a Catalunya.
El projecte servirà per posar a punt la tècnica i la metodologia i establir un procediment que permeti ser utilitzada per avaluar la qualitat del cel de nit d'altres indrets de Catalunya.
Període: Gener a desembre de 2012
Definir una guia metodològica de caracterització d'afloraments geològics, emmagatzemar el conjunt de dades d'afloraments en una base de dades que faciliti la producció de mapes i posar a disposició les dades d'afloraments geològics al públic en general.
Aquest treball és la realització d'un prototipus de guia metodològica.
En aquest projecte es desenvolupa un sistema de caracterització d'afloraments enfocat a facilitar la captura, la manipulació i la disseminació d'informació geològica.
Una de les tasques més importants del MGCZU (Mapa Geològic de Catalunya de les Zones Urbanes) és caracteritzar tots els afloraments que se situen dins de les zones urbanes i els seus voltants.
Per dur-ho a terme cal emmagatzemar el conjunt de dades d'afloraments en una base de dades que faciliti la producció de mapes.
Amb els mapes es posen a disposició del públic en general, les dades dels afloraments geològics.
En el MGCZU s'han caracteritzat més de 5000 zones aflorants per 20 equips de geòlegs.
Malgrat que el col·lectiu de geòlegs en el conjunt del territori de Catalunya no és molt nombrós i que la seva formació geològica fonamentalment s'ha adquirit en dos centres, s'ha posat de manifest que el llenguatge geològic utilitzat pels diferents equips és molt variable.
Sovint els hi ha estat difícil l'aplicació del sistema de caracterització d'afloraments que se'ls hi proposava, perquè entrava en contradicció amb el seu coneixement.
L'experiència adquirida al llarg d'aquest període ens ha motivat a desenvolupar aquest projecte.
Servei: Institut Geològic de Catalunya
L'anàlisi dels isòtops del Samari i del Neodimi (Sm/Nd) de mostres de roques és clau per conèixer les àrees font de material de dipòsits sedimentaris i roques magmàtiques, un aspecte que és molt important per entendre l'evolució de l'escorça.
El treball que es proposa consisteix en fer la caracterització isotòpica Sm/Nd de les roques paleozoiques del massís de Collserola amb l'objectiu de millorar el coneixement de l'evolució de l'escorça d'aquest sector del SE d'Europa en què l'Orogènia Herciniana ha estat el darrer esdeveniment geodinàmic que, des d'un punt de vista petrològic, l'ha afectat de forma considerable.
L'anàlisi dels resultats isotòpics conjuntament amb altres dades ja existents (geoquímiques, petrològiques i estructurals) permetran caracteritzar el registre estratigràfic del Massís de Collserola i emmarcar-lo en l'evolució geodinàmica paleozoica del marge català i el conjunt del SW d'Europa.
Caracteritzar el Massís de Collserola i millorar el coneixement de l'evolució de l'escorça del SE d'Europa.
Conèixer l'evolució de l'escorça.
Servei: Institut Geològic de Catalunya
L'Urani (U), el Tori (Th) i el Potassi (K) són els tres elements que tenen isòtops radioactius que produeixen efectes significatius en el medi físic, en superfície i en profunditat.
Des d'un punt de vista ambiental la radiació gamma associada a l'U-Th-K afecta negativament els organismes.
D'altra banda, els processos de desintegració produeixen calor la qual cosa influeix fortament en el règim tèrmic de la litosfera.
Aquests elements són presents en els diferents materials geològics que constitueixen l'escorça.
La concentració U-Th-K d'un material geològic determinat pot ser determinada in situ en el camp mitjançant un espectròmetre portàtil de rajos gamma.
Aquests aparells són fàcils d'utilitzar i mesuren molt ràpidament i, en conseqüència, poden esdevenir un gran complement en el treball geològic de camp.
La concentració en els diferents litotips és molt variable, per conèixer la seva concentració cal analitzar mostres concretes en el laboratori o in situ.
En aquest projecte s'estudia la distribució U-Th-K del substrat geològic de l'àrea metropolitana de Barcelona.
D'aquesta àrea actualment ja es disposa d'un bon nombre de composicions de mostres representatives analitzades en el laboratori.
L'estudi permetrà abordar diferents punts clau relacionats amb la correlació i la geoquímica de les unitats geològiques, el medi ambient i la geotèrmia d'aquesta àrea densament poblada.
Millorar el coneixement de la composició U-Th+K del substrat geològic de l'àrea metropolitana de Barcelona.
Avaluar les implicacions geotèrmiques i radiològiques.
Estudiar diferents punts claus de les unitats geològiques, medi ambient i geotèrmia de les zones urbanes.
Servei: Agència Catalana de l'Aigua
El projecte s'adreça a la identificació, caracterització i avaluació dels impactes del canvi climàtic sobre el territori dels Pirineus, específicament sobre diversos recursos naturals (biodiversitat, bosc i aigua) dels quals depenen els sectors socioeconòmics més vulnerables, a fi i efecte de poder desenvolupar estratègies adients d'adaptació.
S'estableixen així i es testegen eines i mètodes de diagnosi per tal de millorar el coneixement sobre el canvi climàtic, establir jocs d'indicadors per al seguiment dels seus impactes i formular recomanacions integrades que ajudin al territori pirinenc a adaptar-s'hi, publicant a més els resultats obtinguts mitjançant un geoportal que valoritza el caràcter singular i innovador de la iniciativa, proporciona una eina de suport a la presa de decisions i fomenta alhora la conscienciació i informació de la societat civil i dels actors socioeconòmics del massís pirinenc.
El projecte ha estat seleccionat per al cofinançament dintre de la 2a convocatòria del Programa Operatiu de Cooperació Territorial Espanya-França-Andorra (INTERREG IVA POCTEFA) i es dut a terme per un consorci de 12 entitats (essencialment, administracions públiques i centres de recerca) espanyoles i franceses, amb el recolzament addicional de tot un seguit de socis associats d'ambdós costats dels Pirineus.
A nivell temàtic, el projecte contempla cinc grans eixos fonamentals: CLIMA; BIODIVERSITAT; BOSCS I RISCS NATURALS; AIGUA; i finalment, ACCIONS TRANSVERSALS.
L'ACA és un dels 12 socis del projecte i lidera l'eix temàtic "Aigua", amb el recolzament addicional (en qualitat de socis associats) del Grup d'Anàlisi de Situacions Meteorològiques Adverses (GAMA) adscrit a la Universitat de Barcelona (UB), de la Confederació Hidrogràfica de l'Ebre (CHE), de l'Agència Basca de l'Aigua (URA), de la Direcció General de Medi Ambient i Aigua del Govern de Navarra, i de l'Agence d'Eau Adour-Garonne (AEAG).
Està cofinançat amb Fons FEDER.
L'objectiu del projecte és que el territori dels Pirineus esdevingui un territori motor pel que fa a la consideració, seguiment i adaptació al canvi climàtic a nivell europeu, atenent al fet que els espais de muntanya són particularment sensibles i fràgils a aquest fenomen i, per tant, esdevenen espais de gran interès per a la seva detecció precoç i l'anàlisi dels seus impactes.
Per assolir aquest objectiu global, es plantegen els següents objectius específics:
Adequació el Pla de Gestió de Sequeres per la avaluació d'impactes del canvi climàtic.
Un repte que ja ha resolt el treball fet en el Pla de Gestió de Sequeres (PGS), és la Gestió Integral de Recursos Hídrics (GIRH) combinant diverses fonts (això no és usual de veure en un PGS) i obre la porta a quelcom absolutament nou, que és la implantació de eines per la GIRH combinant els recursos locals amb els recursos regionals (o sigui, dintre de l'àmbit municipal).
El Pla de Gestió de Sequeres determina el nivell de satisfacció de les demandes d'aigua dels usuaris en funció de l'estat de les disponibilitats d'aigua.
Servei: Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
La comunitat científica té la responsabilitat específica de realitzar estudis profunds, crítics i independents relacionats amb el canvi climàtic.
Un d'aquests punts d'interès és l'anomenat "segrest de CO 2 ", el qual es defineix segons les Nacions Unides, 2002, com la captura i l'emmagatzematge estable del CO 2 emès per tots els sistemes energètics.
És un procés que comprèn tres línies principals d'activitat: captura, transport i emmagatzematge.
Per a l'emmagatzematge del CO 2, l'alternativa que actualment està més acceptada és l'emmagatzematge geològic.
Aquest es realitza injectant CO 2 en formacions geològiques sedimentàries poroses i permeables i que presentin addicionalment formacions adequades que facin de segell.
Els mètodes geofísics tenen un paper clau en els estudis per a la caracterització espacial i temporal d'aquests reservoris geològics de CO 2.
Concretament, els mètodes electromagnètics emergeixen com a tècniques geofísiques innovadores i molt adequades per a la caracterització i monitoratge de reservoris naturals, ja que responen al contrast de les propietats físiques (conductores en el cas dels aqüífers i resistents en el cas dels hidrocarburs) i són, a més, complementàries als mètodes sísmics.
Projecte liderat per la UB (CGL2009-07604), en el que l'ICGC hi col·labora.
Es proposa el progrés o avenç en els mètodes electromagnètics per a la caracterització, modelat i monitoratge de reservoris geològics de CO 2.
S'han treballat aspectes metodològics dels mètodes geofísics i s'han comprovat en dues zones d'assaig preseleccionades com a zones susceptibles d'emmagatzemar el CO 2: la conca Basco Cantàbrica i la Depressió Intermèdia o conca d'Almazán.
Determinar mètodes per a la caracterització espacial i temporal de reservoris geològics.
Tècniques geofísiques per a noves aplicacions, principalment mètodes electromagnètics.
Instrumentació geofísica utilitzada en el mètode magnetotel·lúric.
Imatge de la realització dels treballs de camp a Hontomin, una de les zones d'estudi del projecte
Els sistemes radar aplicats a l'observació de la Terra tenen aplicacions molt importants per a la planificació territorial, el medi ambient, la geologia, els riscos naturals, etc., així com els desenvolupaments pel tractament de les diferents imatges disponibles.
Una de les aplicacions més important és l'aplicació de la tecnologia DINSAR per a l'estudi de les subsidències.
S'ha treballat en el POLINSAR: banda L (+X opcionalment) i estructura forestal, en sinergia amb LIDAR.
Interferometria per a generar elevacions i aplicació de la interferometria diferencial a l'estudi de subsidències a Catalunya.
Sistema operacional per al control permanent dels fenòmens de subsidència a cost reduït.
Avaluació de la influència de la polarimetria dels nous sensors radar i la seva aportació a les aplicacions temàtiques de teledetecció.
Combinació de d'imatges d'alta resolució amb dades polarimètriques per a la millora de la densitat espacial i la precisió de les estimacions de les deformacions o subsidències.
S'estableixen nous llindars de deformacions en funció del nombre d'imatges disponibles.
Aplicació de la polarimetria a la detecció de canvis i a la cartografia d'usos del sòl.
Mapa de qualitat de fase (coherència) del àrea del Bages per ENVISAT (banda C) i PALSAR (banda L).
Mapa de velocitat lineal de subsidència a Cardona
S'han processat les imatges radar d'apertura sintètica i s'han desenvolupat noves metodologies per a la monitorització de moviments de superfície al territori català.
Aquests moviments poden tenir causes naturals (esllavissades, terratrèmols...) o antròpiques (extracció d'aigües subterrànies, tunelacions...).
Al 2018 s'ha desenvolupat tot el programari necessari per a processar de forma sistemàtica i semi-automàtica les imatges radar de satèl·lit, amb la finalitat de mesurar aquests moviments.
Per això s'ha fet l'explotació de les imatges radar a mitjana i alta resolució espacial i s'ha desenvolupat una metodologia robusta per a l'estimació dels artefactes atmosfèrics que permeti la mesura de moviments no lineals i el seu seguiment temporal.
Aquest any també s'ha avaluat la influència de la polarimetria dels nous sensors radar i quina pot ser la seva aportació a les aplicacions temàtiques de teledetecció.
Com a exemple, la interferometria radar ha estat aplicada a la detecció de canvis i a la cartografia d'usos del sòl.
El projecte comprèn estudis geofísics i desenvolupament de metodologies basades en la integració de dades geofísiques que permetin donar suport als diferents grups de treball de l'ICGC, així com realitzar estudis geofísics per a diferents estudis del terreny.
Inclou també els treballs relacionats amb la implementació de nous equips, nous mètodes de treball i actualització de programari.
Les tècniques geofísiques són un conjunt de mètodes i eines d'adquisició i tractament de dades mesurades en superfície o en fondària, que permeten caracteritzar l'estructura del subsòl mitjançant les seves propietats físiques (elèctriques, tèrmiques, mecàniques, magnètiques, gravimètriques, radioactives, etc).
Millorar les tècniques geofísiques per oferir millors resultats i aplicacions en àmbits molt diversos com són la geotècnia, l'enginyeria civil i els riscos geològics, la cartografia geològica, la hidrogeologia, els estudis mediambientals, l'enginyeria sísmica, l'edafologia i l'arqueologia.
Noves metodologies geofísiques aplicades a l'estudi de la resposta del sòl.
Adaptació de noves tecnologies als estudis geofísics.
Determinació de noves metodologies de treball.
Període: gener a desembre de 2018
Els indicadors de competitivitat formen part d'una iniciativa engegada l'any 2004 per CIMALSA i el DTES.
Aquesta és una iniciativa de l'Observatori de la Logística en la qual hi participen sectors de l'Administració pública, del sector acadèmic i empreses, així com el experts i decisors del sector logístic.
Té com a objectius conèixer les demandes logístiques de les empreses del moment i donar informació amb paràmetres reals i objectius sobre la situació actual i futura del sector.
Pretén, doncs, esdevenir una eina eficient per a la planificació i la gestió del sistema logístic de Catalunya.
La principal tasca dels indicadors de competitivitat és monitorar els paràmetres més representatius del sistema logístic català per mitjà dels indicadors, i analitzar-ne l'evolució.
Introducció a l'Observatori de les empreses emergents en l'àmbit de la logística, la mobilitat i el transport.
Aquest treball es basa en l'anàlisi i caracterització de les empreses emergents en l'àmbit català, així com la identificació de les eines d'incubació en l'àmbit català per veure quines són les activitats del sector logístic a les quals donen suport.
L'elaboració i càlcul dels indicadors busca, d'acord amb les dades estadístiques procedents de les principals fonts estadístiques i de recopilació d'informació del sector, donar una visió pràctica i real de quines són les principals tendències del mercat de la logística i el transport a Catalunya.
A l'edició del 2018, que resulta de l'anàlisi de l'any 2017, s'ha potenciat i reforçat la unitat de transport marítim de curta distancia, així com la quota del volum de mercaderies mogut pel Transport Marítim de Curta Distància (TMCD) pel que fa al tràfic total als ports de Barcelona i Tarragona.
Mercaderies per TMCD segons l'envàs.
Sobre la base dels dos indicadors introduïts en aquesta temàtica, s'ha dut a terme un procés de reflexió sobre el seu enfocament, juntament amb la col·laboració tant del port de Barcelona com el de Tarragona.
En aquest sentit, s'han redefinit i puntualitzat les dades presentades.
A més, s'aporta la desagregació per tipologia d'envàs d'aquest tipus de tràfic, no només pel que fa al port de Barcelona sinó que també s'incorporen les dades del port de Tarragona.
Temàtics de territori i mobilitat: