L'article 46 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya estableix que els poders públics han de vetllar per la protecció del medi ambient per mitjà de polítiques públiques basades en el desenvolupament sostenible i la solidaritat intergeneracional.
Afegeix que les polítiques ambientals s'han de dirigir especialment a reduir les diferents formes de contaminació, fixar estàndards i nivells mínims de protecció, articular mesures correctives de l'impacte ambiental, utilitzar racionalment els recursos naturals, prevenir i controlar l'erosió i les activitats que alteren el règim atmosfèric i climàtic, i respectar els principis de preservació del medi.
D'acord amb aquests preceptes, l'article 144.1 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya estableix que corresponen a la Generalitat la competència compartida en matèria de medi ambient i la competència per a dictar normes addicionals de protecció.
S'hi afegeix que aquesta competència inclou, entre d'altres, la prevenció, la restauració i la reparació de danys al medi ambient, la regulació de l'ambient atmosfèric i de les diverses formes de contaminació i l'establiment d'altres instruments de control de la contaminació.
La Llei 3/1998, del 27 de febrer, de la intervenció integral de l'Administració ambiental va establir a Catalunya el model de prevenció i control integrats de la contaminació instaurat per la Directiva 96/61/CE, del Consell, del 24 de setembre de 1996, de prevenció i control integrats de la contaminació (IPPC).
En els darrers anys, però, l'Estat ha aprovat un seguit de normes amb caràcter de legislació bàsica que, juntament amb la modificació recent i la substitució de la Directiva 96/61/CE, del Consell, del 24 de setembre de 1996, per la Directiva 1/2008, del 15 de gener, de prevenció i control integrats de la contaminació, obliguen a modificar la Llei 3/1998, del 27 de febrer, i a adequar els règims d'intervenció ambiental a la regulació establerta, concretament, a la Llei 16/2002, de l'1 de juliol, de prevenció i control integrats de la contaminació, a la Llei 27/2006, del 18 de juliol, reguladora dels drets d'accés a la informació, de participació pública i accés a la justícia en matèria de medi ambient, i al Reial decret legislatiu 1/2008, de l'11 de gener, pel qual s'aprova el text refós de la Llei d'avaluació d'impacte ambiental de projectes.
Al mateix temps, aquesta llei vol superar les dificultats que s'han presentat arran de la regulació de la Llei 3/1998, del 27 de febrer, i també vol incorporar altres requeriments derivats de modificacions recents de la legislació ambiental sectorial.
L'execució de la Llei 3/1998, del 27 de febrer, ha evidenciat la dificultat d'aplicar alguns dels preceptes i la complexitat del procediment d'intervenció administrativa per a determinades categories d'activitats.
Per això, aquesta llei pretén racionalitzar i simplificar tràmits i corregir les determinacions que han generat dubtes i han originat pràctiques de gestió clarament millorables.
El sistema d'intervenció administrativa ambiental que estableix aquesta llei es basa, tal com s'instaurà en la Llei 3/1998, del 27 de febrer, en el fet que les autoritats competents s'han d'assegurar, abans de concedir una autorització i una llicència ambientals, que s'han fixat les mesures adequades de prevenció i reducció de la contaminació en el medi, incloses l'atmosfera, l'aigua i el sòl.
Amb aquesta finalitat es fixen en l'autorització ambiental els valors límit d'emissió i es consideren, si escau, les millors tècniques disponibles a cada moment.
Aquestes millors tècniques ja estableixen els casos en què la situació especial de l'entorn de les activitats justifica l'aplicació de mesures addicionals de protecció.
Aquesta llei integra, amb una voluntat de simplificació administrativa clara, l'avaluació de l'impacte ambiental de les activitats relacionades en l'annex I de la mateixa llei en el procediment d'atorgament de l'autorització ambiental.
Aquesta integració de diferents règims d'intervenció administrativa ambiental s'emmarca en l'estratègia del Consell Europeu de Lisboa de l'any 2000, i té l'objectiu de compaginar la reducció necessària de càrregues administratives per a les persones que exerceixen activitats econòmiques amb el respecte i les garanties en la prevenció i el control del medi ambient que la societat demana.
Els objectius de facilitació de tràmits en l'activitat econòmica i de simplificació administrativa són presents, de fet, en el conjunt del sistema d'intervenció administrativa ambiental que regula aquesta llei, en compliment dels compromisos adquirits per a millorar la competitivitat de l'economia catalana i eliminar les traves administratives innecessàries a què ens obliga la Unió Europea.
Per això, d'una banda, aquesta llei estableix un sistema d'intervenció integral, atenint-se a la major o a la menor incidència ambiental de les activitats, però limitat únicament als aspectes ambientals.
La intervenció administrativa per raó d'altres matèries, com ara la seguretat i la salut de les persones, es regeix per la legislació de règim local i per la normativa sectorial corresponent.
D'altra banda, encara que la llei regula règims d'intervenció de caràcter estrictament ambiental, també reconeix que cal establir mecanismes que permetin tramitar simultàniament el conjunt d'intervencions preceptives respecte a una mateixa activitat.
És també un objectiu d'aquesta llei establir, d'una manera clara, que la responsabilitat sobre les instal·lacions, i l'obertura i el funcionament de les activitats, correspon tant a les persones titulars i al personal tècnic de l'activitat com a les persones que n'han de controlar el funcionament.
La Llei 34/2007, del 15 de novembre, de qualitat de l'aire i protecció de l'atmosfera ha derogat, d'una manera expressa, el Reglament d'activitats molestes, insalubres, nocives i perilloses, aprovat pel Decret 2414/1961, del 30 de novembre, declarat inaplicable a Catalunya per la disposició addicional sisena de la Llei 3/1998, del 27 de febrer.
Els conceptes tradicionals de perillositat, insalubritat, nocivitat i molèstia que s'hi definien, i també l'establiment de mesures d'allunyament de les activitats respecte als nuclis de població, van quedar substituïts a partir de la Llei 3/1998, per la utilització de les condicions i millors tècniques ambientals disponibles en cada cas per a garantir la protecció del medi ambient i la població.
Aquesta llei s'estructura en deu títols.
El títol primer, relatiu a les disposicions generals, conté les finalitats de la Llei, l'àmbit d'aplicació i un quadre de definicions ampli, i també les condicions generals de funcionament de les activitats i les obligacions generals dels titulars d'aquestes activitats.
En aquest títol destaca la determinació dels règims d'intervenció administrativa als quals se sotmeten les diferents categories d'activitats, enumerades en els annexos I, II, III i IV de la Llei, atenint-se a la major o a la menor incidència ambiental.
Finalment, el títol primer es completa amb les referències als valors límit d'emissió, la informació ambiental necessària per a gestionar els règims d'intervenció administrativa i l'ús de mitjans tècnics.
El títol segon estableix el règim de l'autorització ambiental de les activitats amb l'avaluació de l'impacte ambiental i el règim de declaració de l'impacte ambiental de les activitats, conjuntament amb una autorització substantiva.
En el règim de l'autorització ambiental de les activitats amb l'avaluació de l'impacte ambiental s'estableix la integració dels dos sistemes cabdals d'intervenció administrativa per a prevenir i reduir en origen la contaminació.
Aquests sistemes són l'autorització ambiental i la declaració d'impacte ambiental i recauen sobre les activitats productives que tenen un potencial d'incidència ambiental elevat.
L'Administració de la Generalitat té la competència per a resoldre el procediment únic en el qual ara conflueixen aquests dos sistemes.
Tot i que la integració d'ambdós sistemes en un procediment únic pot tenir l'aparença d'una complexitat major en la tramitació, aquesta llei, mitjançant l'establiment de llindars concrets i situacions determinades en les quals no cal avaluar les activitats establertes en l'annex II del Reial decret legislatiu 1/2008, de l'11 de gener, pel qual s'aprova el text refós de la Llei d'avaluació d'impacte ambiental de projectes, atorga més seguretat jurídica als titulars de les activitats afectades i, alhora, elimina la càrrega del procediment administratiu de consulta prèvia.
Cal remarcar el fet que el règim d'autorització és estrictament ambiental, llevat del cas de les activitats amb un risc d'accidents més grans, supòsit en el qual la participació de l'òrgan que té la competència substantiva sobre aquesta matèria s'integra en el procediment de l'autorització ambiental.
El municipi en què es duu a terme l'activitat també participa en aquest procediment mitjançant un informe ambiental referit a les matèries sobre les quals té competència.
Pel que fa al règim de declaració d'impacte ambiental de les activitats amb una autorització substantiva, l'acció de prevenció ambiental s'integra en el procediment de l'autorització substantiva que és competència de l'òrgan que té la competència sectorial.
El títol tercer estableix el règim d'intervenció de la llicència ambiental de competència municipal.
En aquest títol es regulen totes les activitats que, per la incidència que tenen en el medi ambient, s'han de sotmetre obligatòriament a algun règim d'intervenció preventiva ambiental, de competència municipal estricta.
La participació de l'Administració de la Generalitat en el procediment d'atorgament de la llicència ambiental es limita a l'emissió dels informes que són preceptius, d'acord amb aquesta llei o amb el desplegament reglamentari de la llei, o d'acord amb la normativa sectorial ambiental aplicable.
S'estableix, també, la intervenció dels consells comarcals, que han de donar la suficiència tècnica i jurídica als municipis i garantir, en tots els casos, un alt grau d'autonomia als ajuntaments per a definir llur relació amb l'ens comarcal.
Així mateix, es difereix a la regulació de les ordenances municipals la possibilitat de sotmetre algunes d'aquestes intervencions preventives al règim de comunicació, en funció de la ubicació urbanística, de les característiques ambientals del medi receptor i d'altres factors d'incidència ambiental, sempre que no ho impedeixi el compliment de la normativa sectorial ambiental.
El títol quart regula el règim de comunicació, que també és de competència municipal.
La prevenció ambiental, en aquest cas, es duu a terme mitjançant l'acte de certificació tècnica del compliment de les normes ambientals.
No hi ha la possibilitat de sotmetre aquestes activitats a un règim de llicència ambiental, al mateix temps que es reforça el compliment dels requeriments ambientals i l'obertura de l'activitat sota la responsabilitat de les persones o l'empresa titulars i del personal tècnic.
El títol cinquè estableix els règims d'intervenció ambiental de les proves o de les actuacions dirigides a investigar, desenvolupar i experimentar productes i processos nous.
El títol sisè estableix els règims d'intervenció ambiental coordinats amb altres intervencions municipals.
En les activitats subjectes a la legislació sectorial d'espectacles públics i activitats recreatives i, si escau, altres activitats sotmeses a la llicència o comunicació municipal substantiva que es determini, l'avaluació ambiental de l'activitat s'integra en el procediment d'atorgament de la llicència o comunicació municipal substantiva.
Així mateix, l'avaluació ambiental dels projectes d'equipaments i serveis de titularitat municipal s'integra en el procediment d'aprovació del projecte corresponent.
El títol setè conté les disposicions legals comunes a tots els règims d'intervenció ambiental regulats per la llei, entre les quals destaquen les disposicions referents a la intervenció administrativa de les modificacions, la caducitat i la revisió de l'autorització i la llicència ambientals, i les especificitats de les explotacions ramaderes.
El títol vuitè estableix el règim de control de les activitats que es regula per a les diferents categories d'activitats.
Els trets més significatius són el foment dels sistemes d'autocontrol.especialment mitjançant el sistema d'ecogestió i ecoauditoria (EMAS). i la necessitat de disposar de la informació de l'acció de control inicial que eviti les dilacions injustificades en dur a terme les activitats a causa del risc que comporta, per al medi ambient i per a la població, un període de posada en marxa molt perllongat.
Aquest títol estableix la periodicitat dels controls, que, generalment, són de dos anys per a les activitats de l'annex I.1, de quatre anys per a les activitats dels annexos I.2 i I.3, i de sis anys per a les activitats dels annexos II i IV.
El títol novè regula els règims d'inspecció, sancionador i d'execució forçosa.
En tant que aquesta llei és fonamentalment procedimental i no regula aspectes materials que desenvolupen les legislacions ambientals sectorials respectives, no estableix un règim sancionador en matèria de recursos naturals i agents contaminants.
Aquesta llei remet, tant pel que fa als casos en què s'ha produït un dany o un deteriorament greu per al medi ambient com en els casos en què s'ha posat en risc greu la seguretat o la salut de les persones, als règims sancionadors, d'execució forçosa i de responsabilitat establerts per la normativa sectorial específica.
El règim sancionador que afecta les activitats subjectes a la legislació bàsica estatal en matèria de prevenció i control integrats de la contaminació s'exceptua, però, d'aquest criteri, ja que aquesta legislació estableix una tipificació d'infraccions procedimentals i materials que inclou els casos anteriors.
El títol desè determina l'establiment i l'ordenació de taxes per a prestar els serveis administratius relatius als procediments d'autorització, llicència o comunicació ambientals, i també els de la declaració d'impacte ambiental, de conformitat amb els principis de cost real o de cost previsible que estableix la legislació reguladora de les hisendes públiques.
La disposició addicional primera recull els principis de no-concurrència, simultaneïtat i coordinació, amb relació a les intervencions administratives dels ens locals i dels departaments competents en matèries de seguretat i salut de les persones que es tenen en compte en l'obertura d'activitats i que no estan regulades en aquesta llei.
La intervenció en aquestes matèries s'ha d'exercir en els termes que determina, en cada cas, la legislació sectorial aplicable.
La disposició addicional segona mostra la necessitat que les normatives sectorials que incideixen en l'exercici de les activitats determinin la simultaneïtat de les tramitacions administratives.
La disposició addicional tercera estableix que, en els casos en què s'han d'efectuar els controls inicials de les activitats segons les determinacions d'aquesta llei i, alhora, s'ha de fer una actuació de comprovació prèvia d'acord amb la Llei de prevenció i seguretat en matèria d'incendis en establiments, activitats, infraestructures i edificis, es pot fer una única actuació de control.
La disposició addicional quarta crea la Comissió d'Avaluació i Seguiment per a l'aplicació d'aquesta llei.
La complexitat de la intervenció administrativa ambiental i l'heterogeneïtat tant de les activitats com del medi receptor fan necessari un seguiment acurat i puntual de l'aplicació que permeti corregir amb eficàcia les disfuncionalitats eventuals que sorgeixin.
En aquesta comissió hi participen les administracions i les agrupacions empresarials, sindicals i professionals que hi estan implicades més directament.
La disposició addicional cinquena encomana a la Comissió de Govern Local l'elaboració de propostes de procediments administratius i ordenances fiscals per a contribuir a l'harmonització en l'actuació dels ens locals.
La disposició addicional sisena estableix l'atorgament de bonificacions fiscals específiques a les empreses que disposin del certificat del sistema d'ecogestió i ecoauditoria de la Unió Europea (EMAS), ja que garanteixen l'excel·lència empresarial en matèria ambiental.
La disposició addicional setena precisa que, als efectes del que estableix la lletra a, paràgraf segon, de l'article 7.1, s'entén que quan es produeix la modificació de les legislacions d'origen en resten modificats automàticament els annexos.
En les disposicions transitòries es regula el desenvolupament dels procediments iniciats abans de l'entrada en vigor d'aquesta llei, el règim transitori de les entitats col·laboradores de l'Administració ambiental, i les actuacions de control i les revisions de les autoritzacions i de les llicències ambientals existents per a ajustar-les a les condicions més beneficioses establertes en aquesta llei.
També es determina un procediment marc regulador de la intervenció administrativa dels ens locals en els àmbits relacionats amb el control preventiu de les activitats que no disposen d'un procediment específic per a exercir-lo, amb la finalitat de donar cobertura legal a la intervenció administrativa dels ens locals en les matèries que no estan integrades, d'una manera procedimental, en la intervenció administrativa ambiental.
Finalment aquesta llei, a més dels annexos esmentats en els títols corresponents a les diverses activitats sotmeses en els diferents règims d'intervenció administrativa ambiental, recull l'annex V, relatiu als criteris de selecció del procediment d'avaluació d'impacte ambiental de les activitats de l'annex II, i l'annex VI, relatiu als informes preceptius en matèria de medi ambient.
Aquesta llei té per objecte establir el sistema d'intervenció administrativa de les activitats amb incidència ambiental, en el qual es prenen en consideració les afeccions sobre el medi ambient i les persones.
Aquest sistema d'intervenció administrativa integra l'avaluació d'impacte ambiental de les activitats.
a) Assolir un nivell alt de protecció de les persones i del medi ambient en conjunt, per a garantir-ne la qualitat de vida, mitjançant els instruments necessaris que permetin prevenir, minimitzar, corregir i controlar la contaminació i fer un ús eficient dels recursos i de les matèries primeres.
b) Afavorir un desenvolupament sostenible mitjançant un sistema d'intervenció administrativa ambiental que harmonitzi el desenvolupament econòmic i social amb la protecció del medi ambient.
c) Contribuir a fer efectius els criteris d'eficiència i servei a la ciutadania en la instrucció dels procediments administratius, i garantir la col·laboració i la coordinació de les administracions públiques que hi han d'intervenir.
d) Facilitar l'acció de l'activitat productiva d'una manera respectuosa amb la protecció del medi ambient.
El sistema d'intervenció administrativa i, si escau, el sistema d'avaluació de l'impacte ambiental establerts en aquesta llei s'apliquen a les activitats de titularitat pública i privada emplaçades a Catalunya relacionades en els annexos d'aquesta llei.
Les activitats de caràcter temporal que, tot i que estan recollides en els annexos I.2, I.3 i II, estan vinculades amb la construcció d'obres d'infraestructures o instal·lacions generals i d'interès públic, i que han estat determinades i avaluades en la declaració d'impacte ambiental del projecte de la infraestructura o la instal·lació corresponent, no estan subjectes als règims d'intervenció ambiental establerts en aquesta llei.
f) Intervenció sectorial: la intervenció administrativa d'autorització, llicència, comunicació, control o registre a la qual està sotmesa una activitat de les que regula aquesta llei, de conformitat amb un ordenament jurídic diferent de l'ambiental.
En particular, són intervencions sectorials, la intervenció urbanística, la industrial, la turística, la sanitària, l'energètica, la laboral, la comercial, i la relativa a establiments de concurrència pública.
g) Modificació substancial: qualsevol modificació duta a terme en una activitat que, en aplicació dels criteris que estableix l'article 59, i també dels paràmetres determinats per via reglamentària, comporti repercussions perjudicials o importants per a les persones o per al medi ambient.
Són modificacions substancials les modificacions o les ampliacions que impliquen un canvi del codi en el qual ha estat classificada l'activitat, tant si aquest canvi es produeix amb relació al mateix annex com si es duu a terme amb relació a un annex diferent.
Les persones titulars de les activitats compreses en l'àmbit d'aplicació d'aquesta llei exerceixen aquestes activitats, sota llur responsabilitat, d'acord amb els principis següents:
a) Prevenir la contaminació, mitjançant l'aplicació de les mesures adequades i, en especial, de les millors tècniques disponibles.
b) Prevenir la transferència de la contaminació d'un medi a un altre.
c) Reduir, en la mesura que sigui possible, la producció de residus mitjançant tècniques de minimització, gestionar-los correctament, preferentment valoritzant-los i, en darrer terme, efectuar la disposició del rebuig dels residus, de manera que s'eviti o se'n redueixi l'impacte en el medi ambient, d'acord amb el que estableix la legislació sectorial.
d) Utilitzar l'energia, l'aigua i les matèries primeres d'una manera racional, eficaç i eficient.
e) Prendre les mesures que calguin per a prevenir els accidents greus i limitar-ne els efectes.
f) Prendre les mesures que calguin per a evitar, en cessar l'activitat, qualsevol risc de contaminació i perquè el lloc on es duia a terme l'activitat quedi en un estat satisfactori, de tal manera que l'impacte ambiental sigui el mínim possible respecte a l'estat inicial.
Les activitats que són objecte d'aquesta llei i les instal·lacions que hi estan vinculades han d'ésser projectades, instal·lades, utilitzades, mantingudes i controlades de manera que s'assoleixin els objectius de qualitat ambiental i de seguretat que fixa la legislació.
Les activitats i les instal·lacions que estan vinculades a aquesta llei compleixen les obligacions generals fixades per l'article 6.1 si són desenvolupades i utilitzades, respectivament, d'acord amb la finalitat i l'ús que els són propis i si compleixen les condicions següents:
a) Estar projectades, instal·lades, controlades i mantingudes d'acord amb la reglamentació i les instruccions del departament competent de la Generalitat, i, si no hi ha reglamentació o instruccions específiques, quan s'ajusten a les normes tècniques de reconeixement general.
b) Complir, si són preceptives, les condicions establertes per a l'autorització o la llicència, o les obligacions que deriven del règim de comunicació.
La persona o l'empresa titulars de les activitats incloses en l'àmbit d'aplicació d'aquesta llei han de:
a) Disposar de l'autorització, la llicència o la comunicació ambientals, i, en el cas de les activitats de l'annex I.3 i de les activitats regulades per la legislació d'espectacles públics i activitats recreatives, de l'autorització substantiva.
c) Sotmetre l'autorització o la llicència ambientals a la revisió periòdica establerta.
d) Complir les obligacions de control periòdic i de subministrament d'informació establertes en l'autorització o la llicència ambientals.
e) Comunicar a l'òrgan que ha atorgat l'autorització o la llicència ambientals qualsevol modificació, substancial o no, que es proposi de dur a terme en l'activitat.
f) Comunicar a l'òrgan que ha atorgat l'autorització o la llicència ambientals la transmissió de la titularitat.
g) Informar immediatament l'òrgan que ha atorgat l'autorització o la llicència ambientals de qualsevol incident o accident que pugui afectar el medi ambient o les persones.
h) Prestar l'assistència i la col·laboració necessàries a les persones que duguin a terme les actuacions de control, vigilància i inspecció.
i) Complir qualsevol altra obligació establerta en aquesta llei i en les altres disposicions aplicables.
Les activitats incloses en l'àmbit d'aplicació d'aquesta llei resten sotmeses als règims d'intervenció administrativa següents:
a) Autorització ambiental amb una declaració d'impacte ambiental.
El capítol primer del títol segon recull la regulació del procediment d'intervenció administrativa d'aquestes activitats.
1) L'annex I.1 inclou les activitats especificades per la Llei de l'Estat 16/2002, de l'1 de juliol, de prevenció i control integrats de la contaminació.
2) L'annex I.2 inclou activitats, no establertes en l'annex I.1, que s'ha considerat necessari de sotmetre a una autorització ambiental i a una declaració d'impacte ambiental, ja sigui pel fet que estan incloses en l'annex I del text refós de la Llei d'avaluació d'impacte ambiental, aprovada pel Reial decret legislatiu 1/2008, de l'11 de gener, o en l'annex II de la dita llei.
En tots els casos, per la incidència que tenen en el medi, s'han de sotmetre a una declaració d'impacte ambiental.
b) Declaració d'impacte ambiental amb una autorització substantiva.
Hi són sotmeses les activitats incloses en l'annex I.3.
El capítol segon del títol segon recull la regulació del procediment d'intervenció administrativa sobre aquestes activitats.
La intervenció ambiental es duu a terme mitjançant la integració de la declaració d'impacte ambiental o l'informe ambiental, amb els valors límit d'emissió associats, els controls i altres requeriments ambientals, en l'autorització de l'òrgan competent per raó de la matèria substantiva, d'acord amb el procediment que s'estableix en aquesta llei.
1) Activitats sotmeses a la llicència ambiental i a un procés de decisió prèvia sobre la necessitat de declaració d'impacte ambiental.
Aquestes activitats són les que en l'epígraf corresponent a l'annex II es determina específicament la necessitat d'aquest procés.
El capítol primer del títol tercer recull la regulació del procediment d'intervenció administrativa sobre aquestes activitats.
2) Activitats sotmeses a una llicència ambiental sense necessitat de sotmetre's a cap procés d'avaluació d'impacte ambiental.
El capítol segon del títol tercer recull la regulació del procediment d'intervenció administrativa sobre aquestes activitats.
Hi són sotmeses les activitats de l'annex III.
El títol quart conté la regulació del procediment d'intervenció administrativa d'aquestes activitats.
En cap cas les ordenances municipals no poden sotmetre al règim de llicència ambiental les activitats regulades per aquesta llei en el règim de comunicació.
Els ajuntaments poden establir que algunes activitats de l'annex II subjectes al règim de llicència ambiental, situades en determinades zones urbanes i amb una qualificació urbanística determinada se sotmetin al règim de comunicació establert en el títol quart.
Així mateix no es poden sotmetre al règim de comunicació les activitats següents:
1) Les activitats sotmeses a la decisió prèvia de l'Administració respecte al fet d'ésser sotmeses o no ésser-ho a l'avaluació d'impacte ambiental.
2) Les activitats subjectes a un informe preceptiu dels òrgans ambientals competents en matèria de medi ambient, en els casos determinats pels articles 42 i 43, ni les activitats ramaderes establertes per l'article 67.
e) Règim d'intervenció ambiental d'activitats temporals, mòbils i d'investigació establert en el títol cinquè.
f) Règim d'intervenció ambiental en activitats de competència municipal sectorial.
Aquestes activitats no estan sotmeses a la llicència o al règim de comunicació ambiental, i la intervenció ambiental es duu a terme integrant, en la resolució de la llicència sectorial de l'activitat o en les condicions establertes per al règim de comunicació, l'informe ambiental corresponent.
Així mateix es determina un règim d'intervenció ambiental per als projectes d'equipaments i serveis de titularitat municipal.
El títol sisè recull la regulació del procediment d'intervenció administrativa d'aquestes activitats.
Si una mateixa persona o una mateixa empresa sol·licita exercir diverses activitats en un mateix centre o en un mateix establiment subjectes a diferents règims d'intervenció establerts en aquesta llei, la sol·licitud s'ha de tramitar i resoldre en una sola autorització o llicència ambientals, i s'ha d'aplicar el règim que correspon a les activitats amb grau d'incidència ambiental més elevat.
Tanmateix, s'exceptuen d'aquesta regla les activitats que, malgrat que es desenvolupen conjuntament en un mateix centre, inclou la legislació d'espectacles públics i activitats recreatives.
En aquest cas les sol·licituds es tramiten i es resolen d'una manera independent de conformitat amb el règim establert per l'article 56 del títol sisè.
En el cas que el funcionament d'una activitat dels annexos II, III o IV tingui afeccions ambientals significatives sobre més d'un municipi, en matèries de competència municipal, els ajuntaments han d'adoptar les mesures de col·laboració i coordinació que considerin pertinents i també poden sol·licitar, si escau, la col·laboració del departament competent en matèria de medi ambient.
Els valors límit d'emissió i les normes tècniques de caràcter general que determina la legislació ambiental, per a la prevenció i la protecció de la contaminació, són aplicables a totes les activitats incloses en l'àmbit d'aplicació d'aquesta llei.
Per a fixar el valor límit d'emissió d'una activitat determinada, cal tenir en compte:
a) Les condicions de qualitat del medi ambient potencialment afectat.
b) Les millors tècniques disponibles, pel que fa a les activitats de l'annex I.1 i, amb caràcter complementari, pel que fa a les activitats dels annexos I.2, I.3 i II.
c) Les característiques de les activitats afectades.
d) Les transferències de contaminació d'un medi a l'altre.
e) Les substàncies contaminants.
f) Les condicions climàtiques generals i els episodis microclimàtics.
g) Els plans que, si escau, s'hagin aprovat per a complir compromisos establerts en la normativa comunitària o en tractats internacionals subscrits per l'Estat espanyol o per la Unió Europea.
h) La incidència de les emissions en el medi i en les persones.
i) Els valors límit d'emissió fixats, si escau, per la normativa en vigor en el moment de la intervenció administrativa.
Els valors límit d'emissió i les prescripcions tècniques es poden establir també en un acord voluntari subscrit entre l'Administració competent i la persona o l'empresa titulars d'una activitat o un sector industrial determinat.
La mesura d'allunyament de les activitats respecte a nuclis de població només s'estableix quan ho determina la normativa sectorial aplicable o, de manera excepcional, quan no es poden aplicar mesures o condicions tècniques que evitin les afeccions a l'entorn, sens perjudici del que disposa la normativa urbanística.
El departament competent en matèria de medi ambient ha de designar la unitat responsable d'informació ambiental encarregada de gestionar la base de dades d'activitats ambientals i de satisfer el dret de la ciutadania a l'accés a aquesta informació.
L'òrgan ambiental competent ha de disposar d'informació suficient sobre:
a) La qualitat dels recursos naturals i les condicions del medi ambient en l'àmbit territorial de Catalunya.
b) Els objectius i les normes de qualitat sobre el medi ambient i, especialment, sobre els nivells màxims d'immissió fixats legalment.
c) Les fonts d'emissió de contaminants, amb l'expressió del contingut de les resolucions de l'autorització i la llicència ambientals.
d) Els nivells d'emissió i la resta de prescripcions tècniques establertes, amb caràcter general, i les millors tècniques disponibles que han servit de base per a establir-los.
La informació indicada en l'article 10.2 constitueix, juntament amb la informació que ha d'aportar la persona o l'empresa titulars, la referència per als estudis d'impacte ambiental i per a l'avaluació ambiental de les activitats.
Aquesta informació és pública i és recollida en una base de dades ambientals, establerta amb la participació dels ens locals, els quals hi han de tenir accés lliure per a exercir llurs competències.
Als efectes del que estableix l'article 10.3, i per tal de garantir l'accés a la informació ambiental, l'òrgan competent ha de crear bases de dades de la informació ambiental disponible, amb indicacions clares sobre el lloc on es pot trobar aquesta informació, i adoptar les mesures necessàries per a difondre-les i posar-les a la disposició de la ciutadania, servint-se de mitjans telemàtics.
Les relacions interadministratives, i les de la ciutadania amb les administracions ambientals, s'han de dur a terme amb tècniques i mitjans telemàtics, tot respectant les garanties i els requisits dictats per les normes de procediment administratiu.
El Govern ha d'establir per reglament els sistemes de gestió i comunicació necessaris per a fer efectiu l'ús dels mitjans tècnics i remoure els obstacles formals i materials que n'impedeixen o en dificulten la implantació.
Amb aquest objectiu, i amb la consulta prèvia i el consens amb les entitats municipalistes, s'ha d'impulsar la normalització dels formats i els suports informàtics.
Règim d'autorització ambiental amb avaluació d'impacte ambiental
L'activitat o les activitats, amb les instal·lacions o les parts de les instal·lacions corresponents, que estan ubicades en un mateix centre o en un mateix establiment i que estan relacionades en els annexos I.1 i I.2, se sotmeten a l'autorització ambiental amb l'avaluació d'impacte ambiental del departament competent en matèria de medi ambient.
Les modificacions substancials de les activitats esmentades en l'article 12.1 se sotmeten igualment a l'autorització amb l'avaluació d'impacte ambiental.
Les finalitats de l'autorització ambiental són les següents:
a) Prevenir i reduir a l'origen les emissions a l'atmosfera, a l'aigua i al sòl que produeixen les activitats i, alhora, fixar les condicions per a gestionar correctament aquestes emissions, a més a més de prendre en consideració el consum dels recursos naturals i l'energia, i, particularment, pel que fa a les activitats de l'annex I.1, mitjançant l'aplicació de les millors tècniques disponibles.
b) Establir totes les condicions, mitjançant un procediment que asseguri la coordinació de les diferents administracions públiques que intervenen en l'atorgament de l'autorització, per a garantir que les activitats sotmeses a la Llei en compleixen l'objecte.
c) Disposar d'un règim de prevenció i control de la contaminació que integri en un sol acte l'avaluació i la declaració d'impacte ambiental, les autoritzacions sectorials en matèria de producció i gestió dels residus; d'abocament a les aigües continentals, inclosos els abocaments al sistema públic de sanejament d'aigües residuals, i els abocaments des de terra cap al mar; les determinacions de caràcter ambiental en matèria de contaminació atmosfèrica, i l'autorització d'emissions de gasos amb efecte d'hivernacle.
La Ponència Ambiental és l'òrgan col·legiat adscrit al departament competent en matèria de medi ambient que, amb la participació de tots els sectors ambientals d'aquest departament i, si escau, de la dels departaments que es requereixi d'acord amb l'activitat sectorial de què es tracti, formula la declaració d'impacte ambiental i garanteix el caràcter integrat de l'autorització ambiental.
La composició, les funcions i el règim de funcionament de la Ponència Ambiental s'han de determinar per reglament.
La Ponència Ambiental té el suport de les Oficines de Gestió Ambiental Unificada (OGAU), que actuen com a òrgans territorials.
La composició, les funcions i el règim de funcionament de les OGAU s'han de determinar per reglament.
La sol·licitud de les autoritzacions ambientals d'activitats, juntament amb la documentació preceptiva, s'ha de dirigir a l'OGAU corresponent.
La sol·licitud d'autorització ambiental se sotmet als tràmits següents:
b) Anàlisi de la suficiència i la idoneïtat del projecte, de l'estudi d'impacte ambiental i de la resta de documentació que ha d'acompanyar la sol·licitud.
c) Informació pública i informes preceptius.
d) Declaració d'impacte ambiental i proposta de resolució provisional.
i) Publicació de la declaració d'impacte ambiental.
j) Publicació de la resolució de l'autorització ambiental de les activitats de l'annex I.1.
Quan la declaració d'impacte ambiental correspongui a l'òrgan ambiental de l'Administració General de l'Estat, no es pot atorgar l'autorització ambiental sense que s'hagi formulat aquesta declaració, d'acord amb els instruments de col·laboració interadministrativa establerts entre aquest òrgan i el departament de l'Administració de la Generalitat competent en matèria de medi ambient.
La sol·licitud d'autorització ambiental ha d'anar acompanyada de la documentació següent:
a) Estudi d'impacte ambiental del projecte, que ha de contenir, com a mínim, la informació que es detalla en l'article 18, signat pel personal tècnic competent.
b) Projecte bàsic, signat pel personal tècnic competent, que contingui la descripció detallada i l'abast de l'activitat i de les instal·lacions.
Les normatives sectorials de les diferents administracions amb competències d'intervenció administrativa i, si escau, les normes tècniques que estableixen el contingut del projecte de l'activitat, en determinen el contingut específic.
c) Documentació preceptiva sobre accidents greus que determini la legislació sectorial corresponent.
d) Informe urbanístic de l'ajuntament on s'ha d'ubicar l'activitat, establert per l'article 60, que acrediti la compatibilitat de l'activitat amb el planejament urbanístic, i la disponibilitat i la suficiència dels serveis públics que exigeixi l'activitat.
e) Característiques del sòl en el qual s'emplaça l'activitat projectada, sempre que aquesta activitat estigui definida com a potencialment contaminant del sòl per la normativa específica aplicable.
f) Designació, per part de la persona titular de l'activitat, del personal tècnic responsable de l'execució del projecte.
g) Declaració de les dades que, a criteri de la persona que ho sol·licita, gaudeixen de confidencialitat de conformitat amb la disposició addicional cinquena del text refós de la Llei d'avaluació d'impacte ambiental, aprovada pel Reial decret legislatiu 1/2008, de l'11 de gener, i amb la resta de legislació sobre la matèria.
h) Qualsevol altra documentació que es determini per reglament o que sigui exigible per la legislació sectorial aplicable a l'activitat.
En el cas que, juntament amb l'autorització ambiental, també se sol·liciti l'autorització d'emissions de gasos amb efecte d'hivernacle, cal adjuntar a la sol·licitud la documentació que estableix la Llei de l'Estat 1/2005, del 9 de març, per la qual es regula el règim del comerç de drets d'emissió de gasos d'efecte d'hivernacle.
En el cas d'una modificació substancial en una activitat ja autoritzada, la sol·licitud i la documentació s'han de referir a la part o a les parts de les instal·lacions, amb relació a tota l'activitat, i als aspectes del medi afectats per la modificació, sempre que la modificació parcial permeti una avaluació ambiental diferenciada del conjunt de l'activitat perquè no es produeixen efectes additius en el conjunt de les emissions.
La documentació necessària per a sol·licitar l'autorització o les modificacions que se'n fan posteriorment s'han de presentar en el format i el suport informàtic que fixa el departament competent en matèria de medi ambient.
L'estudi d'impacte ambiental del projecte ha d'incloure, com a mínim, les dades següents:
a) Descripció general del projecte i exigències previsibles en el temps, amb relació a la utilització del sòl i altres recursos naturals.
Estimació del tipus i la quantitat dels residus abocats i les emissions de matèria o energia resultants, i descripció del medi receptor.
b) Exposició de les principals alternatives estudiades i justificació de la solució adoptada, atenent l'ús i l'aplicació de les millors tècniques disponibles i els efectes ambientals.
c) Avaluació dels efectes previsibles, directes i indirectes, del projecte sobre la població, la flora, la fauna, el sòl, l'aire, l'aigua, tant terrestres com marítims, els factors climàtics, el paisatge i els béns materials, inclòs el patrimoni cultural.
Igualment, s'ha d'atendre la interacció entre tots aquests factors i els possibles efectes transfronterers, entre municipis o entre comunitats autònomes.
d) Mesures establertes per a reduir, eliminar o compensar els efectes ambientals significatius.
e) Programa de vigilància ambiental.
g) Descripció de les característiques de la il·luminació exterior.
h) Resum de l'estudi i les conclusions en termes fàcilment comprensibles, i, si escau, de les dificultats informatives o de les tècniques trobades en el procés d'elaboració.
Les administracions públiques han de facilitar a la persona o a l'empresa sol·licitant la informació ambiental i qualsevol altra documentació que sigui útil per a elaborar l'estudi d'impacte ambiental.
La persona o l'empresa sol·licitant, prèviament a la presentació de la sol·licitud, pot requerir a la Ponència Ambiental que es manifesti sobre el contingut mínim, l'amplitud i el nivell de detall de l'estudi d'impacte ambiental, del projecte i de la informació bàsica necessària per a fer-ne l'avaluació ambiental.
La Ponència ha de consultar les administracions afectades i, si escau, altres persones físiques i jurídiques, públiques o privades, vinculades a la protecció del medi ambient.
La Ponència Ambiental ha de donar una resposta en el termini màxim de tres mesos.
En el cas que l'activitat formi part d'un pla o d'un programa avaluats prèviament des del punt de vista ambiental, l'estudi d'impacte ambiental ha de recollir i respectar la informació i les determinacions contingudes en el pla o en el programa i, especialment, les especificades en la memòria ambiental.
L'estudi d'impacte ambiental caduca al cap de quatre anys d'haver estat formulat, sense que s'hagi dut a terme la declaració d'impacte ambiental, sempre que no hi hagi causes no imputables a la persona o a l'empresa sol·licitant.
Un cop rebuda la sol·licitud, es procedeix a verificar formalment la documentació presentada.
L'òrgan ambiental competent s'ha de pronunciar, en un termini màxim de trenta dies, sobre la suficiència i la idoneïtat de l'estudi d'impacte ambiental, del projecte i de la resta de documentació presentada en la consulta prèvia a les administracions competents.
Es pot acordar la insuficiència o la no-idoneïtat de l'estudi d'impacte ambiental, del projecte o de la resta de documentació presentada a tràmit, si es considera que:
a) El projecte, l'estudi d'impacte ambiental o la documentació presentada, a causa de les insuficiències o les deficiències detectades, s'ha de tornar a formular.
b) Aquests documents no són idonis per a tramitar-los perquè no s'adeqüen a l'objecte o a les finalitats de l'autorització sol·licitada, o bé quan la sol·licitud no és admissible per raons legals o de planificació sectorial, territorial o per incompatibilitat urbanística.
La resolució que acorda la insuficiència o la no-idoneïtat s'ha d'adoptar motivadament i amb l'audiència prèvia a la part interessada.
Aquesta resolució posa fi al procediment administratiu i s'arxiven les actuacions.
En cas que en el projecte o en la documentació presentada es detectin insuficiències o deficiències que siguin esmenables, cal informar-ne la persona o l'empresa sol·licitants perquè les esmeni.
Transcorregut el termini de tres mesos, o el que es determini atenent les característiques de la documentació requerida, sense que s'hagin resolt les insuficiències o les deficiències, s'ha de declarar la caducitat de l'expedient i s'han d'arxivar les actuacions.
Un cop efectuada la verificació de la suficiència i la idoneïtat de l'estudi d'impacte ambiental, del projecte i de la resta de documentació presentada, cal sotmetre aquesta documentació a informació pública per a un període de trenta dies, mitjançant la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya, i s'ha de notificar a les administracions públiques afectades i a les persones interessades.
Així mateix, en la publicació s'ha de fer constar el dret dels ciutadans a accedir a tota la informació disponible sobre el procediment concret i, especialment, a la informació gestionada per la unitat responsable d'informació ambiental del departament competent en matèria de medi ambient.
Simultàniament, l'estudi d'impacte ambiental i el projecte es posen a disposició de l'ajuntament del municipi en què es vol ubicar l'activitat, el qual els ha de sotmetre a exposició pública, i també a informació veïnal durant un període de deu dies, i s'ha d'informar l'òrgan del departament competent en matèria de medi ambient sobre el resultat obtingut.
En el cas que l'impacte ambiental del projecte pugui tenir efectes significatius en el medi d'altres municipis o altres comunitats autònomes, se'ls ha de comunicar i s'ha d'adjuntar una descripció del projecte i dels possibles efectes sobre el medi ambient, a fi que, en un termini de trenta dies, puguin manifestar si volen participar en el procediment d'avaluació d'impacte ambiental mitjançant l'establiment de consultes bilaterals en la tramitació d'aquest procediment.
Les al·legacions formulades en aquest procés de participació s'han de considerar motivadament en la declaració d'impacte ambiental.
Si l'impacte ambiental del projecte pot tenir efectes significatius sobre el medi d'un altre Estat, se segueix el procediment establert per la legislació bàsica en la matèria, i s'ha de comunicar, per mitjà del ministeri competent en matèria d'afers exteriors, per tal d'obrir un període de consultes bilaterals.
Els terminis fixats per a concedir l'autorització ambiental i, si escau, la llicència ambiental, restaran en suspens fins que fineixi el procediment de consultes transfrontereres.
Les dades de la sol·licitud i de la documentació que l'acompanya emparades pel règim de confidencialitat s'exceptuen de la informació pública.
Les al·legacions rebudes en el tràmit d'informació pública, que han d'ésser valorades en la proposta de resolució, es comuniquen a la persona que ha sol·licitat l'autorització ambiental, la qual disposa d'un termini de deu dies per a manifestar el que consideri oportú.
En cas que l'activitat estigui afectada per la normativa en matèria d'accidents greus, l'òrgan ambiental competent ha de requerir un informe de caràcter vinculant al departament competent en la matèria.
L'òrgan competent en matèria d'accidents greus ha d'emetre els informes en el termini de trenta dies a comptar de la data de la sol·licitud.
L'ajuntament, en el termini màxim de trenta dies a comptar de la data de la sol·licitud, ha de trametre a l'òrgan ambiental un informe preceptiu i vinculant de tots els aspectes ambientals sobre els quals té competència i, específicament, sobre sorolls i vibracions, escalfor, olors i abocaments al sistema públic de sanejament o al clavegueram municipal.
L'ajuntament, quan el sistema públic de sanejament del municipi en què es vol exercir l'activitat és a càrrec d'un ens diferent del mateix ajuntament o de l'administració hidràulica de Catalunya, sol·licita directament a aquest ens l'informe sobre l'abocament d'aigües residuals a aquest sistema de sanejament o al clavegueram municipal.
L'informe s'ha d'emetre en un termini màxim de trenta dies.
S'han de sol·licitar tots els altres informes que són preceptius per la naturalesa de l'activitat i els que són necessaris per a resoldre el procediment.
Aquests informes s'han d'emetre en un termini de trenta dies.
Els informes requerits d'acord amb els articles 20 a 23 s'han de sol·licitar simultàniament, per a evitar que hi hagi desajustos temporals en tramitar-los o en emetre'ls.
Transcorreguts els terminis establerts sense que s'hagin tramès els informes corresponents, es poden prosseguir les actuacions, sens perjudici que els informes emesos fora de termini, però rebuts abans que es dictés la resolució, s'han d'incorporar a l'expedient.
A la vista de les al·legacions efectuades en el tràmit d'informació pública, dels informes emesos i de l'avaluació de l'impacte ambiental que comporta l'activitat, la Ponència Ambiental formula la declaració d'impacte ambiental, que s'incorpora a la proposta de resolució provisional que elabora la mateixa Ponència.
La declaració d'impacte ambiental ha de tenir el contingut mínim següent:
a) Descripció succinta del projecte i de l'estudi d'impacte ambiental.
b) Relació dels tràmits efectuats.
c) Relació de les entitats, les institucions, les organitzacions i les persones que han participat en el procediment.
d) Relació dels escrits de les al·legacions formulades a l'expedient i la consideració corresponent que en fa la Ponència Ambiental.
e) Descripció dels impactes significatius sobre el medi i la població apreciats per l'òrgan que formula la declaració d'impacte ambiental.
f) Qualificació de l'impacte ambiental.
g) Recomanació sobre l'autorització del projecte en un sentit favorable o desfavorable.
h) Mesures correctores o compensatòries que cal aplicar.
En la proposta de resolució provisional s'inclouen els continguts determinats per l'article 29, i també els que es poden establir per reglament.
Si la proposta de resolució provisional determina la necessitat de fer modificacions significatives en el projecte i en la resta de documentació presentada, s'ha de requerir a la part sol·licitant que presenti un projecte o altres documents reformats en els termes i en el termini indicats en la proposta de resolució atenent les característiques de la documentació requerida.
En cas que no es compleixi el requeriment en el termini fixat s'ha de declarar la caducitat de l'expedient.
S'ha d'informar de la proposta de resolució provisional les persones interessades que consten en l'expedient, les administracions afectades i l'ajuntament del municipi on es projecti emplaçar l'activitat, i donar-los audiència i vista de l'expedient, perquè en el termini màxim de quinze dies hi facin les al·legacions que considerin oportunes.
A la vista de les al·legacions rebudes en el tràmit d'audiència i, si és procedent, del projecte o els documents modificats, la Ponència Ambiental ha de demanar informe, si escau, als òrgans competents per a emetre informes vinculants perquè en un termini màxim de quinze dies s'hi pronunciïn.
Finit aquest tràmit, l'informe s'eleva a l'òrgan del departament competent en matèria de medi ambient perquè n'elabori la proposta de resolució definitiva.
Si no es presenten al·legacions a la proposta de resolució provisional o no s'han introduït modificacions en el projecte, aquesta proposta de resolució esdevé definitiva automàticament i s'eleva a l'òrgan competent perquè la resolgui.
La resolució que dicta l'òrgan ambiental del departament competent en matèria de medi ambient sobre la sol·licitud d'autorització, amb el contingut establert per l'article 29, posa fi al procediment.
La resolució del procediment d'autorització ambiental de les activitats de l'annex I.1 s'ha de dictar i notificar en un termini màxim de deu mesos.
La resolució del procediment d'autorització ambiental de les activitats de l'annex I.2 s'ha de dictar i notificar en un termini màxim de vuit mesos.
El termini per a resoldre resta suspès en cas que es demani una esmena o una millora de la documentació, ja sigui en els tràmits de la verificació formal i de la suficiència o en la fase de la proposta de la resolució provisional.
El còmput del termini es reprèn un cop les esmenes de documentació es presenten a l'Administració.
La no-resolució i la notificació en el termini establert en aquest article permeten a la persona sol·licitant entendre desestimada la sol·licitud d'autorització i li permeten d'interposar el recurs administratiu o el contenciós administratiu que sigui procedent.
L'Administració ha d'informar en tot moment de l'estat de la tramitació del procediment administratiu.
L'autorització ambiental té el contingut mínim següent:
a) Els valors límit d'emissió de substàncies contaminants, determinats de conformitat amb els paràmetres definits per l'article 9, les prescripcions de les normes europees i, si escau, els paràmetres o les mesures tècniques equivalents que els complementen o els substitueixen.
b) Les determinacions de la declaració d'impacte ambiental.
c) Els sistemes de tractament i control de les emissions, i, si escau, d'autocontrol, amb l'especificació del règim d'explotació i de la metodologia de mesurament, la freqüència, el procediment d'avaluació dels mesuraments i l'obligació de comunicar a l'òrgan ambiental competent, amb la periodicitat que es fixi, el control amb les dades que calgui per a comprovar el compliment del contingut de l'autorització.
d) La determinació de les mesures relatives a les condicions d'explotació diferents de les normals que poden afectar el medi ambient, com són, entre d'altres, la posada en funcionament, les fuites, les errades de funcionament, les aturades momentànies i el tancament definitiu de l'explotació.
e) La determinació, si cal, de les prescripcions que garanteixen la protecció del sòl i de les aigües subterrànies, i les mesures relatives a la gestió de les aigües residuals i dels residus generats per l'activitat.
f) La fixació, si escau, de mesures per a minimitzar la contaminació a llarga distància.
g) L'import de la garantia que cal constituir, d'acord amb la magnitud i les característiques de la instal·lació, per a respondre de les obligacions derivades de l'activitat autoritzada, de conformitat amb les normatives de responsabilitat ambiental o altres normatives específiques.
h) Qualsevol altra mesura o condició que, d'acord amb la legislació, sigui adequada per a protegir el conjunt del medi ambient afectat per l'activitat.
En el cas que la normativa ambiental requereixi condicions més rigoroses que les que es puguin assolir mitjançant les millors tècniques disponibles, l'autorització ha d'exigir l'aplicació de condicions complementàries.
L'autorització ambiental pot incloure excepcions temporals als requeriments especificats per la lletra a de l'article 29.1 per als valors límit d'emissió, sempre que la persona titular acrediti documentalment que el medi receptor les pot assumir.
A aquest efecte la persona titular de l'activitat ha de presentar alguna de les mesures que s'indiquen a continuació, les quals han d'ésser aprovades per l'òrgan ambiental del departament competent en matèria de medi ambient i han d'ésser incloses en l'autorització:
a) Un pla de rehabilitació que garanteixi el compliment dels valors límit d'emissió en el termini que fixi l'autorització, amb un màxim de sis mesos.
b) Un projecte que impliqui una reducció de la contaminació, en un termini màxim de sis mesos.
En el cas d'activitats subjectes a la Llei de l'Estat 1/2005, del 9 de març, per la qual es regula el règim del comerç de drets d'emissió de gasos amb efecte d'hivernacle, l'autorització ambiental no ha d'incloure valors límit per a les emissions directes de diòxid de carboni (CO 2 ), llevat que calgui per a garantir que no es provoca contaminació local significativa.
S'inclouen en l'autorització ambiental les determinacions preceptives sobre sorolls, vibracions, escalfors, olors, o els condicionants referents als abocaments al sistema de clavegueram i sanejament, o altres mesures ambientals, sobre les quals té competència, que hagi establert l'ajuntament, o bé les que, si escau, estableix la Ponència Ambiental per manca d'un informe municipal.
L'autorització ambiental també inclou els informes emesos pels òrgans competents en matèria d'accidents greus, amb les condicions, les mesures correctores i el règim específic de controls periòdics.
La resolució per la qual s'atorga o es denega l'autorització ambiental es notifica a les persones interessades, i es comunica a l'ajuntament del terme municipal en el qual es projecta emplaçar l'activitat i a les administracions que hagin emès un informe.
La part dispositiva de la resolució per mitjà de la qual s'atorga o es modifica l'autorització ambiental de les activitats de l'annex I i també, en tots els casos, la declaració d'impacte ambiental es publiquen en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya i s'incorporen a la base de dades ambientals d'activitats, amb la informació determinada per reglament.
El contingut íntegre de les autoritzacions ambientals és d'accés públic, amb les limitacions establertes sobre el dret d'accés a la informació en matèria de medi ambient i altra normativa aplicable.
a) La persona o l'empresa sol·licitants, prèviament a la presentació de la sol·licitud de l'autorització davant l'òrgan del departament competent per a atorgar l'autorització substantiva, pot requerir a la Ponència Ambiental que es pronunciï sobre el contingut mínim de l'estudi d'impacte ambiental, i sobre l'amplitud i el nivell de detall que ha de tenir, del projecte i de la informació bàsica necessària per a dur-ne a terme l'avaluació ambiental.
Si la declaració d'impacte ambiental fixa limitacions pel que fa a les emissions, les prescripcions tècniques i els controls periòdics, l'òrgan del departament competent per raó de la matèria les ha d'incorporar en l'atorgament de l'autorització substantiva.
A l'efecte de la declaració d'impacte ambiental de les activitats extractives, els plans de restauració establerts per la legislació específica formen part dels documents d'avaluació d'impacte ambiental que s'han de presentar amb l'informe d'impacte ambiental.
En aquest cas cal presentar l'informe urbanístic que té en compte aquesta llei.
La persona o l'empresa titulars de les activitats o de les instal·lacions no incloses en l'annex I, i que estan classificades en els annexos II, III o IV, han de formular una consulta prèvia a l'Administració respecte al fet de sotmetre-les a una avaluació d'impacte ambiental, en aplicació dels criteris fixats en l'annex V, quan aquestes activitats afectin directament els espais naturals amb una sensibilitat ambiental elevada, inclosos en el Pla d'espais d'interès natural (PEIN), aprovat pel Decret 328/1992; en els espais naturals de protecció especial, declarats d'acord amb la Llei 12/1985; en les zones humides i les àrees designades en aplicació de les directives 79/409/CE i 92/43/CE (Xarxa Natura); en zones humides incloses en la llista del Conveni de Ramsar, i en altres espais protegits que es determini legalment.
Així mateix, s'ha de formular aquesta consulta prèvia a l'Administració respecte al fet de sotmetre les activitats de l'annex II a una avaluació d'impacte ambiental, quan es determina específicament en l'epígraf del dit annex.
a) La persona o l'empresa titulars de l'activitat ha d'adreçar la sol·licitud a l'OGAU del territori on s'emplaça l'activitat projectada, acompanyada de l'informe municipal de compatibilitat urbanística i d'una memòria tècnica descriptiva de l'emplaçament de l'activitat i de les característiques ambientals bàsiques que té, amb el contingut mínim següent:
1) La definició, les característiques i la ubicació del projecte.
2) Les principals alternatives estudiades i la justificació de la solució adoptada.
3) Una anàlisi d'impactes potencials al medi ambient.
4) Les mesures preventives, correctores o compensatòries per a protegir adequadament el medi ambient.
5) La manera de fer el seguiment que garanteixi el compliment de les indicacions i les mesures protectores.
b) La Ponència Ambiental de la Generalitat, havent fet les consultes prèvies a l'ajuntament i a altres administracions, persones i institucions afectades, i amb els informes ambientals, emet la resolució sobre la consulta, i també sobre l'amplitud i el nivell de detall de l'estudi d'impacte ambiental, si escau, en el termini màxim de tres mesos.
c) La resolució que determina que no cal sotmetre el projecte a l'avaluació d'impacte ambiental s'ha de publicar en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
L'estudi d'impacte ambiental s'ha d'acompanyar amb el contingut mínim determinat per l'article 18, en fer la sol·licitud de la llicència ambiental, si així ho resol prèviament la Ponència Ambiental de la Generalitat.
L'ajuntament ha de trametre a l'OGAU corresponent l'expedient de sol·licitud de la llicència ambiental una vegada ha conclòs el tràmit d'informació pública.
Aquest tràmit ha d'ésser, com a mínim, de trenta dies.
Cal trametre a l'OGAU les consultes i les al·legacions presentades.
La Ponència Ambiental ha de formular la declaració d'impacte ambiental corresponent en el termini màxim de tres mesos i l'ha de comunicar a l'ajuntament perquè la integri en la resolució de la llicència ambiental.
Aquesta tramitació suspèn el termini per a resoldre la llicència ambiental.
La resolució de la llicència ambiental de l'ajuntament, que incorpora la declaració d'impacte ambiental, s'ha de publicar en el butlletí oficial corresponent.
Se sotmeten al règim de llicència ambiental l'activitat o les activitats ubicades en un mateix centre o en un mateix establiment i que pertanyen a la mateixa persona o empresa titulars, i que es relacionen en l'annex II.
Els objectius de la llicència ambiental són:
a) Prevenir i reduir a l'origen les emissions contaminants a l'aire, l'aigua i el sòl que produeixen les activitats i que són susceptibles d'afectar el medi ambient, a més a més de prendre en consideració el consum de recursos naturals i energia.
b) Garantir que les activitats sotmeses a la Llei en compleixen l'objecte mitjançant un procediment que asseguri la coordinació de les distintes matèries, inclosa l'autorització dels abocaments al sistema públic de sanejament d'aigües residuals existent, i la participació de les altres administracions públiques que han d'intervenir en l'atorgament de la llicència ambiental.
La sol·licitud de la llicència ambiental se sotmet als tràmits següents:
b) Anàlisi de la suficiència i la idoneïtat del projecte bàsic amb estudi ambiental.
c) Informació pública i veïnal.
En els municipis de 50.000 habitants o més s'ha de constituir un òrgan tècnic ambiental amb la funció d'avaluar les sol·licituds i els expedients de llicència ambiental i formular la proposta de resolució.
Els municipis de menys de 50.000 i de més de 20.000 habitants poden constituir un òrgan tècnic ambiental per a exercir aquestes funcions.
En cas contrari, aquestes funcions corresponen a l'òrgan tècnic ambiental competent del consell comarcal.
En els municipis de menys de 20.000 habitants, correspon a l'òrgan tècnic ambiental del consell comarcal o, si escau, a l'òrgan tècnic de l'ajuntament, avaluar les sol·licituds i els expedients i formular l'informe integrat.
La Ponència Ambiental de la Generalitat, amb l'informe previ del consell comarcal, pot habilitar els ajuntaments de municipis de menys de 20.000 habitants per a constituir aquest òrgan tècnic ambiental propi, sempre que justifiquin una capacitat tècnica i de gestió suficients.
L'informe integrat de l'òrgan tècnic ambiental competent del consell comarcal és vinculant per a l'ajuntament tant si és desfavorable com si proposa mesures correctores.
L'informe també és vinculant si requereix la persona o l'empresa sol·licitants a redactar un projecte o altres documents reformats.
Prèviament a la redacció del projecte i a la sol·licitud de la llicència ambiental es pot sol·licitar l'informe urbanístic de l'ajuntament del terme municipal on s'ha d'ubicar l'activitat, acreditatiu de la compatibilitat de l'activitat amb el planejament urbanístic, regulat per l'article 60.
La sol·licitud de la llicència ambiental ha d'anar acompanyada de la documentació següent:
a) El projecte bàsic amb estudi ambiental, signat pel personal tècnic competent, amb el contingut de les lletres a, c, d, f i g de l'article 18 que sigui necessari en cada cas, atenent les característiques i la incidència de l'activitat en el medi ambient.
b) Les característiques del sòl en el qual s'emplaça l'activitat projectada, sempre que la normativa específica aplicable defineixi aquesta activitat com a potencialment contaminant del sòl.
c) La designació del personal tècnic responsable d'executar el projecte.
d) La declaració de les dades que, segons la persona sol·licitant, gaudeixen de confidencialitat d'acord amb la legislació.
e) Qualsevol altra documentació que es determini per reglament o que sigui exigible per la legislació ambiental aplicable a l'activitat.
En el cas d'activitats que, tot i que no estan incloses en la legislació d'accidents greus, projecten tenir alguna de les substàncies químiques o categoria de substàncies tòxiques o molt tòxiques, de conformitat amb els llindars que s'estableixin en la normativa de seguretat industrial, és preceptiu l'informe que ha d'emetre el departament competent en aquesta matèria segons estableix l'article 60.
En el cas d'una modificació substancial en una activitat ja autoritzada, la sol·licitud i la documentació s'han de referir a la part o a les parts de l'activitat que es modifica amb relació a tota l'activitat i als aspectes del medi afectats per la modificació, sempre que la modificació parcial permeti una avaluació ambiental diferenciada del conjunt de l'activitat, perquè no es produeixin efectes additius en el conjunt de les emissions.
La documentació necessària per a sol·licitar la llicència o les modificacions posteriors de l'activitat s'han de presentar en el format i el suport informàtics que fixi l'ajuntament competent.
La sol·licitud s'ha d'adreçar a l'ajuntament del terme municipal en el qual es projecta dur a terme l'activitat.
En el cas que l'activitat se situï en un espai natural protegit, està sotmesa al procés de consulta prèvia respecte a la necessitat d'avaluació d'impacte ambiental en els termes establerts per l'article 33.1.
Un cop rebuda la sol·licitud, l'òrgan tècnic ambiental municipal o comarcal, segons que correspongui, procedeix a comprovar formalment la documentació presentada.
L'òrgan tècnic ambiental municipal o comarcal, segons que correspongui, s'ha de pronunciar sobre la suficiència i la idoneïtat del projecte bàsic amb estudi ambiental i la resta de documentació presentada.
En el cas d'activitats sotmeses als informes preceptius establerts pels articles 42 i 43, els organismes del departament competent en matèria de medi ambient, en l'àmbit de llurs competències, s'han de pronunciar sobre la suficiència i la idoneïtat del projecte bàsic amb estudi ambiental.
Es pot acordar la insuficiència o la no-idoneïtat del projecte bàsic amb estudi ambiental, o dels altres documents presentats, si es considera que:
a) El projecte bàsic amb estudi ambiental o la documentació presentada, a causa de les insuficiències o les deficiències detectades, ha d'ésser objecte d'una formulació nova.
b) El projecte no és idoni per a tramitar-se, perquè no s'adequa a l'objecte o a les finalitats de la llicència sol·licitada, o bé quan la sol·licitud no és admissible per raons legals o de planificació sectorial, territorial o per la incompatibilitat urbanística.
La resolució que acordi la insuficiència o la no-idoneïtat del projecte s'ha d'adoptar d'una manera motivada i amb l'audiència prèvia a la part interessada.
Aquesta resolució posa fi al procediment administratiu i es procedeix a arxivar les actuacions.
En cas que en el projecte o en la documentació presentada es detectin insuficiències o deficiències que siguin esmenables, se n'ha d'informar la persona o l'empresa sol·licitant perquè les esmeni.
Transcorregut el termini de tres mesos sense que s'hagin resolt les insuficiències o les deficiències, s'ha de declarar la caducitat de l'expedient i s'han d'arxivar les actuacions.
Un cop verificada la suficiència i la idoneïtat de l'estudi ambiental, i la resta de documentació presentada, s'ha de sotmetre a informació pública per a un període de trenta dies i, simultàniament, s'ha de sotmetre a informació veïnal en un termini de deu dies.
En tots els casos, en la publicació hi ha constar el dret dels ciutadans a accedir a la informació sobre el procediment concret.
Les dades de la sol·licitud i la documentació que l'acompanyi, emparades pel règim de confidencialitat, s'exceptuen de la informació pública.
Cal un informe preceptiu de l'administració hidràulica i de l'administració de residus de Catalunya, i també del departament competent en matèria de protecció del medi ambient, en l'àmbit de les competències respectives, per a les activitats enumerades en l'annex VI.
Quan el sistema públic de sanejament del municipi on es pretén exercir l'activitat sigui a càrrec d'un altre ens gestor diferent de l'ajuntament o de l'administració hidràulica de Catalunya, l'informe sobre l'abocament d'aigües residuals a aquest sistema o al clavegueram municipal l'ha de sol·licitar l'ajuntament, directament, a l'ens gestor.
S'han de sol·licitar també tots els altres informes que siguin preceptius per la normativa sectorial ambiental.
S'ha de sol·licitar un informe als òrgans competents amb relació a les mesures de prevenció d'incendis forestals per a les activitats situades a una distància de la massa forestal inferior a cinc-cents metres, i també per a les activitats situades als municipis declarats d'alt risc d'incendis forestals.
Els informes regulats pels articles 42 i 43 s'han d'emetre en un termini màxim de trenta dies, i tenen caràcter vinculant si són desfavorables o imposen condicions.
Transcorregut el termini establert sense que s'hagin tramès els informes preceptius, poden prosseguir les actuacions, sens perjudici que s'hagi de considerar, per a atorgar la llicència ambiental, els informes emesos fora de termini, però rebuts abans que es dicti la resolució.
A la vista de les al·legacions efectuades en el tràmit d'informació pública, dels informes emesos i de l'avaluació de la incidència ambiental o, si escau, del que resulti de la declaració d'impacte ambiental, l'òrgan tècnic ambiental municipal o comarcal emet l'informe integrat i l'òrgan competent municipal elabora la proposta de resolució provisional.
En la proposta de resolució provisional s'inclouen continguts que es determinen en l'article 49, i també els que es puguin establir per reglament.
Si la proposta de resolució provisional determina la necessitat de modificar significativament el projecte i la resta de documentació presentada, s'ha de requerir a la part sol·licitant que presenti un projecte o altres documents modificats en els termes i el termini indicats en la proposta de resolució.
En cas que el requeriment no es compleixi en el termini fixat s'ha de declarar la caducitat de l'expedient.
S'ha d'informar les parts interessades sobre la proposta de resolució provisional, perquè en el termini màxim de quinze dies puguin presentar les al·legacions, els documents i les justificacions que considerin oportuns.
L'ajuntament, si escau, ha d'informar els òrgans competents sobre les al·legacions rebudes en el tràmit d'audiència per a emetre informes preceptius perquè en el termini màxim de quinze dies s'hi pronunciïn.
Finit aquest tràmit s'ha d'elaborar la proposta de resolució definitiva, que s'eleva a l'òrgan municipal competent perquè n'emeti la resolució.
En el cas que no es presentin al·legacions o no s'hagin introduït modificacions en el projecte, la proposta de resolució provisional esdevé definitiva automàticament i s'eleva a l'òrgan municipal competent perquè n'emeti la resolució.
La resolució que dicta l'ajuntament sobre la sol·licitud de llicència ambiental posa fi al procediment.
La resolució es dicta i es notifica en un termini màxim de sis mesos a comptar de la data de presentació de la sol·licitud.
El termini per a resoldre resta suspès si es demana una esmena o una millora de la documentació, ja sigui en la fase de verificació formal i suficiència o en la fase de proposta de resolució provisional.
El còmput del termini es reprèn un cop esmenada o millorada la documentació.
La no-resolució i la notificació en el termini establert en aquest article permet a la persona sol·licitant entendre desestimada la sol·licitud de llicència, i li permet d'interposar el recurs administratiu o el contenciós administratiu que sigui procedent.
L'Administració ha d'informar en tot moment de l'estat de tramitació del procediment administratiu.
La llicència ambiental ha de detallar:
a) Els valors límit d'emissió de substàncies contaminants, que es determinen de conformitat amb els paràmetres definits per l'article 9, i, si escau, els paràmetres o les mesures tècniques equivalents que els complementen o que els substitueixen.
b) Les determinacions de la declaració d'impacte ambiental, si escau.
c) Els sistemes de tractament i control de les emissions i, si escau, d'autocontrol, amb l'especificació del règim d'explotació i de la metodologia de mesurament, la freqüència, el procediment d'avaluació dels mesuraments i l'obligació de comunicar a l'òrgan ambiental municipal competent, amb la periodicitat que es fixi, els controls amb les dades que calguin per a comprovar el compliment del contingut de la llicència.
d) La determinació de les mesures relatives a les condicions d'explotació diferents de les normals que poden afectar el medi ambient, com són, entre altres, la posada en funcionament, les fuites, les errades de funcionament, les aturades momentànies i el tancament definitiu de l'explotació.
e) La determinació, si cal, de les prescripcions que garanteixin la protecció del sòl i de les aigües subterrànies, i les mesures relatives a la gestió de les aigües residuals i dels residus que genera l'activitat.
f) La determinació de la garantia suficient, en funció de la magnitud i les característiques de la instal·lació, per a respondre de les obligacions derivades de l'activitat autoritzada, de conformitat amb les normatives específiques en aquesta matèria.
g) Qualsevol altra mesura o condició que, d'acord amb la legislació vigent, sigui adequada per a protegir el conjunt del medi ambient afectat per l'activitat.
La llicència ambiental es pot tramitar simultàniament i, si escau, atorgar conjuntament amb la resta de llicències sectorials de competència municipal.
La resolució que posa fi al procediment s'ha de notificar a la persona o l'empresa sol·licitant i s'ha de comunicar a l'òrgan ambiental del consell comarcal, si és aquest l'òrgan que ha formulat la proposta de resolució, i als òrgans del departament competent en matèria de medi ambient que han emès els informes preceptius.
Per a fer publicitat de la resolució, s'ha d'incorporar a una base de dades de llicències ambientals d'activitats accessible telemàticament.
L'exercici de les activitats compreses en l'annex III resta sotmès a comunicació de la persona o l'empresa titulars.
La comunicació presentada a l'ajuntament, amb la documentació que estableix aquesta llei i el desplegament reglamentari, acredita el compliment del règim d'intervenció ambiental d'aquestes activitats.
La comunicació s'ha de formalitzar un cop acabades les obres i les instal·lacions necessàries, les quals han d'estar emparades per la llicència urbanística corresponent o, si escau, per la comunicació prèvia d'obres no subjectes a llicència, i també per la resta de llicències sectorials necessàries, fixades per llei o pel desplegament reglamentari d'una llei, per a dur a terme l'activitat.
Si es vol utilitzar per a un ús concret edificacions existents construïdes sense ús específic, cal un informe previ favorable de compatibilitat urbanística de l'ajuntament, en els termes que regula l'article 60.
Si aquest informe no s'ha lliurat en el termini de vint dies es pot procedir a executar-lo.
La comunicació ha d'anar acompanyada de la documentació següent:
a) La descripció de l'activitat mitjançant un projecte bàsic amb memòria ambiental, excepte en els casos en què per reglament es determini que només cal una memòria ambiental.
b) La certificació lliurada pel personal tècnic competent que, si escau, ha d'ésser el director o la directora de l'execució del projecte que acrediti que l'activitat i les instal·lacions s'adeqüen a l'estudi ambiental i al projecte o a la documentació tècnica presentats i que es compleixen tots els requisits ambientals.
En els casos que es determini per reglament, atenent la necessitat de comprovar emissions de l'activitat a l'atmosfera, com ara sorolls, vibracions, lluminositat i d'altres, i a l'aigua, o la caracterització de determinats residus, cal acompanyar també la comunicació d'una certificació lliurada per una entitat col·laboradora de l'Administració ambiental o pels serveis tècnics municipals.
Un cop efectuada la comunicació, l'exercici de l'activitat es pot iniciar sota l'exclusiva responsabilitat de les persones titulars i tècniques que hagin lliurat les certificacions, els mesuraments, les anàlisis i les comprovacions als quals es refereixen els apartats anteriors, sens perjudici que per a iniciar l'activitat s'ha de disposar dels títols administratius habilitants o controls inicials que, d'acord amb la normativa sectorial no ambiental, són preceptius.
En el cas que l'activitat inclogui abocament d'aigües residuals a la llera pública o al mar, resta sotmesa al règim d'autorització d'abocaments.
En el cas que l'activitat se situï en un espai natural protegit, està sotmesa al procés de consulta prèvia respecte a la necessitat d'avaluació d'impacte ambiental.
La comunicació no atorga, a la persona o l'empresa titulars de l'activitat, facultats sobre el domini públic, el servei públic o els béns col·lectius.
La certificació lliurada per una entitat col·laboradora de l'Administració ambiental o pels serveis tècnics municipals, en els casos establerts per l'article 52.4, acredita que es compleixen els requeriments, les emissions i les condicions tècniques determinades per la normativa ambiental.
Si aquesta certificació no és favorable no es pot presentar la comunicació a l'Administració ni exercir l'activitat.
Les activitats mòbils i de caràcter temporal de l'annex II, associades a obres d'infraestructures públiques o privades, o a activitats de tractament de residus o similars, que, com a activitat independent i per les característiques que tenen, no estan associades a un emplaçament fix ni tenen la condició d'activitats estables, resten sotmeses al règim de comunicació amb el procediment i les garanties específiques determinades per reglament.
La pràctica de les actuacions dirigides a investigar, desenvolupar i experimentar productes i processos nous s'ha de comunicar al departament competent en matèria de medi ambient, per a determinar les condicions, els requeriments i els controls ambientals que calguin.
Les activitats que ja estan subjectes a un règim de llicència o comunicació de conformitat amb la legislació d'espectacles públics i activitats recreatives, amb caràcter general, no estan sotmeses al règim de llicència ni al règim de comunicació ambiental.
Tampoc no estan subjectes al règim de llicència o comunicació ambiental les activitats d'espectacles públics i activitats recreatives que estan exemptes de llicència municipal de conformitat amb l'article 29.7 de la Llei 11/2009, del 6 de juliol, de regulació administrativa dels espectacles públics i les activitats recreatives.
La intervenció ambiental d'aquestes activitats s'integra en el procediment d'atorgament de les llicències sectorials mitjançant un informe ambiental de l'òrgan tècnic municipal o comarcal o, si escau, en les condicions establertes per al règim de comunicació.
L'informe ambiental ha de contenir les determinacions establertes per l'article 49, i també el control ambiental inicial i, si escau, els controls ambientals periòdics de l'activitat.
Únicament les activitats que específicament es determinen en l'annex IV, que en la normativa administrativa dels espectacles públics i les activitats recreatives no estan subjectes a un règim de llicència, a l'efecte d'aquesta llei, estaran subjectes al règim de llicència ambiental del títol III.
Les activitats regulades per la legislació d'espectacles públics i activitats recreatives que estan incloses en altres activitats o establiments que figuren en altres annexos d'aquesta llei, o que en formen part, resten sotmeses al règim d'intervenció ambiental determinat per aquest article.
Les activitats de l'annex II, de titularitat municipal subjectes a l'aprovació d'un projecte, no estan sotmeses al règim de llicència ambiental.
L'avaluació ambiental de l'equipament o l'activitat que duu a terme l'òrgan tècnic municipal o comarcal s'integra en la tramitació del projecte corresponent.
En la resolució d'aprovació del projecte s'hi ha d'incorporar les determinacions fixades en l'avaluació ambiental.
En les ordenances municipals reguladores del procediment d'aprovació del projecte hi ha de figurar un tràmit d'informació pública, i l'ajuntament hi pot incorporar un tràmit d'informació veïnal.
L'autorització i la llicència ambientals tenen caràcter operatiu en matèria ambiental per al funcionament de les activitats i no generen drets més enllà dels que s'estableixen en l'autorització o la llicència mateixes i en aquesta llei.
Se sotmeten a una intervenció administrativa les modificacions substancials de les activitats ja autoritzades, i també les modificacions no substancials amb efectes sobre el medi ambient.
S'han de definir, per reglament, els paràmetres per a qualificar les modificacions com a substancials o no substancials, tenint en compte la major incidència de la modificació projectada i segons els criteris següents:
La modificació substancial d'activitats de l'annex I està subjecta a l'autorització i a la declaració d'impacte ambiental.
La modificació substancial d'activitats incloses en l'annex II està subjecta a la llicència ambiental.
La persona o l'empresa titulars d'una activitat que pretén dur a terme alguna modificació no substancial que té efectes sobre les persones o el medi ambient ho ha de comunicar a l'òrgan ambiental competent per a atorgar l'autorització o la llicència ambientals, o bé a la Ponència Ambiental si es tracta de les activitats dels annexos I.3 i IV.
Aquesta modificació es pot dur a terme si l'òrgan ambiental la considera no substancial, o si aquest òrgan no manifesta el contrari en el termini d'un mes.
Si l'òrgan ambiental competent, o bé la persona o l'empresa titulars, considera substancial la modificació projectada, no es pot dur a terme fins que no s'hagi atorgat una nova autorització, llicència ambiental o autorització substantiva, de conformitat amb el procediment determinat per aquesta llei.
Les modificacions no substancials que no tenen conseqüències per a les persones ni per al medi ambient han de figurar en les actes de controls periòdics.
S'ha d'informar l'ajuntament de les modificacions de les activitats sotmeses al règim de comunicació, llevat del cas de modificacions que comportin un canvi d'annex de l'activitat, les quals resten sotmeses al que estableix aquest article.
L'informe urbanístic establert per aquesta llei s'ha de sol·licitar a l'ajuntament presentant la documentació fixada per reglament.
L'ajuntament ha de lliurar l'informe urbanístic, en el termini màxim d'un mes, amb el contingut que es determini per reglament.
En el cas que no s'hagi lliurat en el termini indicat, qui sol·licita l'autorització ambiental ho pot justificar amb una còpia de la sol·licitud de l'informe urbanístic i de la documentació presentada a l'ajuntament amb constància de la data de presentació, per a continuar la tramitació de l'expedient.
Si l'informe urbanístic és desfavorable, independentment del moment en què s'ha emès, sempre que s'hagi rebut abans que s'atorgués l'autorització ambiental, l'òrgan ambiental del departament competent en matèria de medi ambient ha de dictar una resolució que posi fi al procediment i arxivar les actuacions.
En els casos d'activitats subjectes a la legislació d'accidents greus o que tenen algunes de les substàncies químiques o categoria de substàncies tòxiques o molt tòxiques incloses en aquesta legislació d'accidents greus, de conformitat amb els llindars que estableix la normativa de seguretat industrial, la sol·licitud ha de contenir la informació que determini aquesta legislació.
En el cas de l'article 60.4, l'ajuntament ha de demanar un informe al departament competent en matèria de seguretat industrial.
Aquest informe, que ha d'acompanyar l'informe urbanístic, s'ha d'emetre en un termini màxim de quinze dies.
En el cas que es vulgui ubicar l'activitat en sòl no urbanitzable, l'informe urbanístic s'ha de pronunciar sobre la possibilitat d'autoritzar l'activitat de conformitat amb la legislació d'urbanisme i el planejament urbanístic aplicables.
L'ajuntament ha de fer constar en l'informe si el projecte urbanístic, o el pla especial corresponent, ha estat aprovat o no, per a condicionar l'eficàcia de l'autorització ambiental a l'aprovació esmentada.
L'informe urbanístic caduca en el termini que es fixa en el mateix informe, amb un mínim de sis mesos, i, si no n'hi ha, al cap de dos anys d'haver estat expedit, per a presentar la sol·licitud o la comunicació corresponents.
L'autorització i la llicència ambientals caduquen quan l'activitat no se sotmet a un control ambiental inicial:
a) En el termini establert per l'autorització o la llicència ambientals.
b) Si l'autorització o la llicència ambientals no estableixen el termini, transcorreguts quatre anys des de la data en què es va atorgar.
La persona o l'empresa titulars d'una autorització o llicència ambiental té dret a obtenir una pròrroga del termini de control ambiental inicial i la posada en funcionament, si en justifica els motius i la necessitat.
Un cop caducada l'autorització o la llicència ambientals, l'òrgan ambiental competent ha de declarar i ha d'acordar l'arxivament de les actuacions, amb l'audiència prèvia a la persona o l'empresa titulars.
L'autorització ambiental, a l'efecte de renovar-la, resta subjecta a una revisió periòdica cada vuit anys, en el cas de les activitats de l'annex I.1, i cada dotze anys en el cas de les activitats de l'annex I.2.
Aquesta revisió periòdica es pot fer coincidir, si per motius d'eficàcia i economia resulta possible, amb el control periòdic immediatament anterior a la data màxima fixada per a revisar l'autorització.
La llicència ambiental de les activitats de l'annex II està subjecta a les revisions periòdiques que determini la legislació sectorial en matèria d'aigua, aire o residus.
En el cas de les activitats amb la certificació del sistema d'ecogestió i ecoauditoria de la Unió Europea (EMAS), la revisió periòdica ha de coincidir amb la renovació del registre de l'EMAS.
S'ha de revisar anticipadament l'autorització i la llicència ambientals i modificar-les en els supòsits següents:
a) Si la contaminació produïda per l'activitat fa convenient revisar els valors límit d'emissió fixats en l'autorització o la llicència, o incloure'n de nous.
b) Si hi ha una variació important del medi receptor respecte de les condicions que presentava en el moment que es va atorgar l'autorització o la llicència.
c) Si l'aparició de modificacions importants en les millors tècniques disponibles, validades per la Unió Europea, fa possible reduir significativament les emissions sense imposar costos excessius.
d) Si la seguretat de funcionament de l'activitat fa necessari utilitzar altres tècniques.
e) Si així ho exigeix la normativa ambiental aplicable.
La revisió periòdica de l'autorització i de la llicència ambientals s'inicia a instància de part, i la revisió anticipada s'inicia d'ofici o a instància de part, si així ho disposa la norma sectorial ambiental que estableix aquesta revisió.
El procediment de revisió periòdica ha d'atendre les especificacions següents:
a) La sol·licitud de la revisió de l'autorització ambiental s'ha de presentar amb una antelació mínima de deu mesos abans de la data de finiment de la vigència de l'autorització.
b) La sol·licitud de revisió de la llicència ambiental s'ha de presentar sis mesos abans de la data de caducitat dels permisos regulats per la legislació sectorial que afecti l'activitat.
c) La sol·licitud de la revisió de l'autorització o de la llicència ambientals ha d'anar acompanyada d'una avaluació ambiental, total o parcial, de l'activitat, amb el contin-gut determinat per reglament, verificada per una entitat col·laboradora de l'Administració ambiental degudament acreditada, que es pot substituir per la darrera acta de control ambiental periòdic en la part que correspongui, sempre que s'hagi dut a terme amb una antelació màxima de sis mesos a comptar de la data de presentació de la sol·licitud de revisió.
En la resolució dels procediments de revisió es poden modificar els valors límit d'emissió i la resta de condicions específiques de l'autorització o la llicència ambientals, i afegir-n'hi de noves, sense que això generi cap dret a indemnitzar la persona titular de l'activitat.
L'autorització i la llicència ambientals són transferibles amb la comunicació, dirigida a l'òrgan ambiental competent, en què s'acrediti subrogar els titulars nous en els drets i els deures derivats de l'autorització o la llicència ambientals.
El canvi de titularitat de les activitats incloses en l'annex III s'ha de comunicar a l'ajuntament corresponent.
Un cop produïda la transmissió, les responsabilitats i les obligacions dels titulars antics són assumides pels titulars nous.
Si es produeix la transmissió sense efectuar la comunicació corresponent, tant els titulars antics com els titulars nous resten subjectes d'una manera solidària a totes les responsabilitats i les obligacions derivades de l'autorització ambiental, de la llicència ambiental o de la comunicació.
L'òrgan competent per a atorgar les activitats, amb la instrucció prèvia del procediment administratiu corresponent, pot clausurar les activitats que s'exerceixen sense l'autorització ambiental, la llicència ambiental o la comunicació exigibles en aplicació d'aquesta llei.
Aquest procediment és independent de la instrucció de l'expedient sancionador que correspongui.
Iniciat el procediment establert per l'article 65.1, en el cas que es constati que, d'una manera imminent, hi ha afecció o risc d'afecció per al medi i per a les persones, l'òrgan competent pot acordar de suspendre provisionalment l'activitat d'una manera immediata, tenint en compte que s'ha de confirmar o aixecar aquesta mesura cautelar un cop escoltada la persona titular de l'activitat.
El cessament definitiu o temporal de les activitats incloses en els annexos I, II i III s'ha de comunicar a l'òrgan ambiental competent, llevat que el reguli la legislació sectorial.
En la comunicació, la persona titular de l'activitat ha d'acreditar que ha pres les mesures necessàries per a evitar qualsevol risc de contaminació i que la incidència ambiental en el lloc on es portava a terme l'activitat ha quedat reduïda al mínim.
Per a elaborar aquest informe, quan el pla de gestió de les dejeccions afecta zones vulnerables per a la contaminació de nitrats procedents de fonts agràries, es té en compte el programa d'actuació corresponent que es desenvolupi per reglament.
d) S'ha de determinar, per reglament, un procediment simplificat, a més del contingut del projecte i, si escau, de l'estudi d'impacte ambiental adaptat a les particularitats a les quals es refereixen les lletres a, b i c de l'article 67.1.
Les activitats ramaderes de l'annex III subjectes al règim de comunicació han de presentar, a més de la documentació establerta per l'article 52.3, el pla de dejeccions ramaderes, d'acord amb les prescripcions i a l'efecte que es determini per reglament.
Les activitats estan sotmeses a un control ambiental inicial previ a la posada en funcionament i a controls ambientals periòdics posteriors, per a garantir-ne l'adequació permanent a les determinacions ambientals legals i a les determinacions fixades específicament en l'autorització o llicència ambientals.
L'autorització i la llicència ambientals o, si escau, l'autorització substantiva dels annexos I.3 i IV, estableixen el règim del control inicial i la modalitat, els terminis i els continguts dels controls periòdics a què se sotmet l'exercici de l'activitat.
S'han de desenvolupar per reglament la inscripció i el seguiment de les activitats subjectes al règim de comunicació, i també els règims de control específics de les activitats ramaderes i altres activitats que ho requereixin.
b) La conformitat del compliment de les condicions de l'autorització o la llicència ambientals, mitjançant l'acta de control d'una entitat col·laboradora de l'Administració ambiental, llevat que, per a les activitats dels annexos II i IV, l'ajuntament encomani els controls inicials als serveis tècnics municipals.
L'acta de control ambiental inicial verifica el compliment de les condicions de l'autorització o la llicència ambientals.
L'acta de control, que ha d'ésser presentada a l'Administració competent en el termini màxim d'un mes a comptar del finiment del control, habilita per a l'exercici de l'activitat i comporta la inscripció d'ofici en els registres ambientals corresponents.
Les activitats s'han de sotmetre als controls periòdics que fixen l'autorització o la llicència ambientals, o l'autorització substantiva corresponent.
Si no hi ha un termini fixat per l'autorització o la llicència, s'estableixen, amb caràcter indicatiu, els terminis següents:
a) Les activitats de l'annex I.1, cada dos anys.
b) Les activitats dels annexos I.2 i I.3, cada quatre anys.
c) Les activitats dels annexos II i IV, cada sis anys.
La conformitat del compliment de les condicions de llicència ambiental o sectorial es duu a terme, per a les activitats dels annexos II i IV, mitjançant una entitat col·laboradora de l'Administració ambiental, llevat que en la llicència ambiental o sectorial l'ajuntament encomani els controls periòdics als serveis tècnics municipals, d'acord amb les ordenances municipals.
Així mateix, les ordenances municipals poden establir que sigui innecessari efectuar controls periòdics de determinades tipologies d'activitats.
Els contaminants mesurats en continu i que estan connectats, per a llur seguiment, amb l'òrgan del departament competent en matèria de medi ambient resten exempts de controls.
Els controls periòdics es poden dur a terme per mitjà d'alguna de les modalitats següents:
a) Control extern: l'executa un ens col·laborador de l'Administració ambiental o l'ajuntament, els quals han de comprovar l'adequació de les activitats al projecte autoritzat i dur a terme les actuacions de presa de mostres, anàlisi i mesurament de les emissions i altres proves necessàries.
b) Control intern: l'executa la persona titular de l'activitat mitjançant l'establiment d'un sistema d'autocontrols.
c) Mixta: si el sistema d'autocontrols és parcial, s'ha de completar amb un control extern dut a terme per una entitat col·laboradora de l'Administració ambiental.
El sistema d'autocontrols de les activitats de l'annex I ha d'estar verificat per una entitat col·laboradora de l'Administració ambiental degudament acreditada, per a certificar la idoneïtat, la suficiència i la qualitat dels autocontrols.
Les activitats incloses en l'annex III es poden sotmetre al règim d'autocontrols periòdics, atenent la necessitat de comprovar emissions de l'activitat a l'atmosfera, com ara sorolls, vibracions, lluminositat i d'altres, i a l'aigua, o la caracterització de determinats residus, el resultat dels quals es verifica de conformitat amb el que estableix l'ordenança municipal.
Les activitats que regula aquesta llei resten subjectes a l'acció inspectora de l'ens corresponent del departament competent en matèria de medi ambient o de l'ajuntament, de conformitat amb les competències que té, sens perjudici de l'aplicació del principi de col·laboració interadministrativa.
Sens perjudici de les atribucions que la normativa sectorial atorga a l'òrgan competent per a emetre l'autorització substantiva, el departament competent en matèria de medi ambient pot inspeccionar el compliment de les condicions ambientals fixades en la declaració d'impacte ambiental, i també les accions de restitució o restauració que hagin estat incloses en l'autorització substantiva.
En tots els casos és preceptiva una inspecció en finir les accions de restitució o restauració.
L'acció inspectora es pot dur a terme en qualsevol moment, amb independència de les accions específiques de control inicial i periòdic de les activitats, de revisió de les autoritzacions o de les llicències ambientals i de la funció inspectora regulada per la legislació ambiental sectorial.
Les persones o empreses titulars de les activitats han de prestar l'assistència necessària al personal degudament habilitat de l'Administració que dugui a terme l'actuació inspectora per a facilitar-los el desenvolupament de llurs tasques, especialment pel que fa a la recollida de mostres i a l'obtenció de la informació necessària.
En el cas que la persona titular de l'activitat no permeti l'accés a les seves instal·lacions, l'Administració ha d'adoptar les actuacions necessàries per a entrar-hi.
Els resultats de les actuacions inspectores tenen valor probatori, sens perjudici d'altres proves que pugui aportar la persona interessada.
El personal que inspecciona i el personal tècnic que exerceix les tasques inspectores, en l'exercici de llurs funcions, són considerats agents de l'autoritat i són autoritzats a:
a) Accedir, en qualsevol moment i sense avisar prèviament, als establiments de les empreses a les quals es desenvolupa l'activitat, i romandre-hi.
b) Fer-se acompanyar en les visites d'inspecció per la persona titular o la persona representant de l'activitat i pel personal expert i tècnic de l'empresa o l'establiment.
c) Fer-se acompanyar pel personal habilitat oficialment que estimi necessari per a desenvolupar més bé la funció inspectora.
d) Practicar qualsevol diligència d'investigació, examen o prova que consideri necessaris per a comprovar que s'observen correctament les disposicions legals i reglamentàries.
e) Practicar les mesures que resulten del funcionament de les instal·lacions que integren l'activitat.
f) Prendre les mostres dels agents contaminants que produeix l'activitat.
g) Assistir, amb altres agents de l'autoritat competent, al precintament, al tancament o a la clausura d'instal·lacions i d'activitats, ja sigui d'una manera parcial o total.
h) Requerir tota la informació de la persona titular o del personal de l'empresa, sols o davant de testimonis, que es jutgi necessària amb la intenció d'aclarir els fets que són objecte d'inspecció.
i) Aixecar acta, per exemplar triplicat, de les actuacions practicades, la qual s'ha d'emetre, sempre que sigui possible, davant la persona titular o la persona representant de l'activitat afectada.
Les persones que duen a terme les tasques d'inspecció, per a accedir als establiments o a les activitats en els quals han d'exercir llurs tasques, han d'acreditar llur condició mitjançant un document lliurat amb aquesta finalitat per l'Administració competent.
El personal que inspecciona està obligat a guardar secret sobre els assumptes que conegui per raó de la funció que exerceix.
El personal que inspecciona ha d'observar, en compliment de les obligacions que té, el respecte i la deferència deguts, i ha de facilitar a les persones inspeccionades la informació que necessitin per a complir la normativa aplicable a les activitats que són objecte de les inspeccions.
La responsabilitat és solidària quan no es pot determinar el grau de participació de les diferents persones que han intervingut en la comissió d'una infracció.
Constitueixen infraccions administratives les accions i les omissions que contravenen a les obligacions que estableix aquesta llei.
Les infraccions es classifiquen en molt greus, greus i lleus, de conformitat amb la tipificació establerta pels articles 80, 81 i 82.
L'aplicació del règim sancionador és independent del tancament de l'activitat per manca d'autorització o llicència regulat per l'article 65.
a) Exercir l'activitat o fer-hi una modificació substancial sense l'autorització ambiental preceptiva, o, finit el termini del control inicial, si no és favorable, sempre que s'hagi produït un dany o un deteriorament greu per al medi ambient o s'hagi posat en perill greu la seguretat o la salut de les persones.
b) Incomplir les condicions establertes en l'autorització ambiental, sempre que s'hagi produït un dany o un deteriorament greu per al medi ambient o s'hagi posat en perill greu la seguretat o la salut de les persones.
c) Incomplir les obligacions derivades de les mesures provisionals que estableix aquesta llei.
d) Exercir l'activitat incomplint les obligacions fixades en les disposicions que hagin establert l'exigència de notificació, sempre que s'hagi produït un dany o un deteriorament greu per al medi ambient o s'hagi posat en perill greu la seguretat o la salut de les persones.
a) Exercir l'activitat o fer-hi una modificació substancial sense l'autorització ambiental preceptiva o finit el termini del control inicial si no és favorable, sense que s'hagi produït un dany o un deteriorament greu per al medi ambient o sense que s'hagi posat en perill greu la seguretat o la salut de les persones.
b) Incomplir les condicions establertes en l'autorització ambiental, sense que s'hagi produït un dany o un deteriorament greu per al medi ambient o sense que s'hagi posat en perill greu la seguretat o la salut de les persones.
c) Amagar o alterar maliciosament la informació exigida en els procediments que regula aquesta llei.
d) Transmetre la titularitat de l'autorització ambiental sense comunicar-ho a l'òrgan competent per a atorgar-la.
e) No comunicar a l'Administració competent les modificacions efectuades en la instal·lació, sempre que no tinguin el caràcter de substancials.
f) No informar immediatament l'Administració competent de qualsevol incident o accident que afecti d'una manera significativa el medi ambient.
g) Impedir, endarrerir o obstruir l'activitat d'inspecció o de control.
h) No dur a terme la revisió periòdica de l'autorització ambiental.
i) No sotmetre l'activitat inclosa en el règim d'autorització ambiental als controls periòdics preceptius.
j) Falsejar, per acció o omissió, els certificats tècnics i altres actes de control o de verificació ambientals.
a) No efectuar les notificacions preceptives a les administracions competents, establertes en les normes corresponents, sense que s'hagi produït cap tipus de dany o de deteriorament per al medi ambient ni s'hagi posat en perill la seguretat o la salut de les persones.
b) No complir les prescripcions que estableixen aquesta llei o les normes aprovades d'acord amb aquesta, quan no estigui tipificat com a infracció molt greu o greu.
c) No informar l'Administració competent de qualsevol situació anòmala que sorgeixi en l'execució o en el desenvolupament d'un projecte d'activitat sotmesa a la declaració d'impacte ambiental.
a) Iniciar l'execució del projecte d'activitat que s'ha de sotmetre a avaluació d'impacte ambiental, d'acord amb l'annex I, sense haver obtingut prèviament la declaració d'impacte ambiental corresponent.
b) Iniciar l'execució del projecte d'activitat inclosa en l'annex II que s'hagi de sotmetre a l'avaluació d'impacte ambiental, sense haver obtingut prèviament la declaració d'impacte ambiental corresponent o sense sotmetre's a l'avaluació d'impacte ambiental.
a) Ocultar, falsejar o manipular dades d'una manera maliciosa en el procediment d'avaluació d'impacte ambiental.
b) Incomplir les ordres de suspendre l'execució del projecte de l'activitat.
És una infracció lleu incomplir qualsevol de les obligacions o dels requisits continguts en aquesta llei referits a la declaració d'impacte ambiental, quan no estigui tipificat com a molt greu o greu.
Un cop iniciat el procediment sancionador per incompliments relacionats amb la declaració d'impacte ambiental, l'òrgan competent per a resoldre pot, en qualsevol moment i mitjançant un acord motivat, disposar la suspensió de l'execució del projecte d'activitat i adoptar altres mesures de caràcter provisional que assegurin l'eficàcia de la resolució final que pogués recaure.
Les infraccions tipificades per l'article 80 poden donar lloc a la imposició de les sancions següents:
a) En el cas d'infracció molt greu:
2) Clausura definitiva, total o parcial, de les instal·lacions, o bé clausura temporal, total o parcial, de les activitats per a un període no inferior a dos anys ni superior a cinc.
3) Inhabilitació per a exercir l'activitat per a un període no inferior a un any ni superior a dos.
4) Revocació o suspensió de l'autorització per a un temps no inferior a un any ni superior a cinc.
5) Publicació, servint-se dels mitjans que es considerin oportuns, de les sancions imposades, una vegada hagin adquirit fermesa per procediment administratiu o, si escau, jurisdiccional, i també del nom, els cognoms o la denominació o la raó social de les persones físiques o jurídiques responsables i l'índole i la naturalesa de les infraccions.
2) Clausura definitiva, total o parcial, de les instal·lacions, o bé clausura temporal, total o parcial, de les activitats per a un període màxim de dos anys
3) Inhabilitació per a exercir l'activitat per a un període màxim d'un any.
4) Revocació o suspensió de l'autorització per a un període màxim d'un any.
Les infraccions tipificades per l'article 81 poden donar lloc a la imposició de les sancions següents:
a) En cas d'infraccions molt greus, multa de 240.405 euros a 2.404.049 euros.
c) En cas d'infraccions lleus, multa de fins a 24.041 euros.
d) Un cop iniciat el procediment sancionador, l'òrgan competent per a resoldre pot, en qualsevol moment i mitjançant un acord motivat, disposar la suspensió de l'execució del projecte d'activitat i adoptar altres mesures de caràcter provisional que assegurin l'eficàcia de la resolució final que pogués recaure.
Les infraccions tipificades per l'article 82 poden donar lloc a la imposició de les sancions següents:
a) Les infraccions molt greus són sancionades amb multes de 50.001 euros a 150.000 euros.
b) Les infraccions greus són sancionades amb multes de 5.001 euros a 50.000 euros.
c) Les infraccions lleus són sancionades amb multes de 500 euros a 5.000 euros.
Si la quantia de la multa és inferior al benefici obtingut per haver comès la infracció, s'ha d'augmentar la sanció, com a mínim, fins al doble de l'import amb què s'ha beneficiat la persona infractora.
Sens perjudici de la sanció que s'imposi, la persona que comet una infracció està obligada a reposar o a restaurar les coses a l'estat anterior a la infracció comesa, i també, si escau, a abonar la indemnització corresponent pels danys i els perjudicis causats de conformitat amb la legislació de responsabilitat ambiental.
La indemnització pels danys i els perjudicis causats a les administracions públiques s'ha de determinar i recaptar per via administrativa.
Quan la persona infractora no compleixi l'obligació de reposar o restaurar establerta per l'article 83.5, l'òrgan de l'Administració competent pot acordar d'imposar multes coercitives la quantia de les quals no pot superar un terç de la multa establerta per al tipus d'infracció comesa.
Quan s'hagi iniciat un procediment sancionador, si l'òrgan de l'Administració competent per a imposar la sanció constata el risc d'una afecció greu per al medi ambient, la seguretat o la salut de les persones, pot acordar, entre d'altres, algunes de les mesures provisionals següents:
a) Mesures de correcció, seguretat o control per a impedir la continuïtat en la producció del risc o del dany.
b) Precintament d'aparells o equips.
c) Clausura temporal, parcial o total de les instal·lacions.
d) Aturada de les instal·lacions.
e) Suspensió temporal de l'autorització ambiental per a exercir l'activitat.
Les mesures fixades per l'article 84.1 poden ésser acordades abans que s'iniciï el procediment administratiu sancionador, en les condicions que estableix l'article 72.2 de la Llei de l'Estat 30/1992, del 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
En la imposició de les sancions s'ha d'adequar la gravetat del fet constitutiu de la infracció amb la sanció aplicada.
Per a graduar la sanció, s'han de tenir en compte, d'una manera especial, els aspectes següents:
a) L'existència d'intencionalitat o de reiteració.
b) Per a les activitats de l'annex I.1, segons els danys causats al medi ambient o a la salut de les persones o el perill creat per a llur seguretat.
c) La reincidència per haver comès més d'una infracció tipificada en aquesta llei, quan així hagi estat declarat per resolució ferma.
d) El benefici obtingut per haver comès la infracció.
e) El grau de participació en el fet per un títol diferent que el d'autor o autora.
La potestat sancionadora per a les infraccions tipificades en aquesta llei correspon a l'òrgan del departament competent en matèria de medi ambient i dels ens locals, segons l'àmbit de les competències respectives atribuïdes per aquesta llei.
En cas que s'hagi produït un dany real o potencial, un deteriorament greu per al medi ambient o s'hagi posat en perill greu la seguretat o la salut de les persones, tal com estableix la lletra a de l'article 80.1, i també la vulneració de les emissions o de les condicions imposades en l'autorització ambiental establertes per les lletres b i d de l'article 80.1, la lletra b de l'article 80.2 i la lletra c de l'article 80.3, l'exercici de la potestat sancionadora correspon a l'òrgan específic de l'Administració que determini la legislació ambiental reguladora en matèria d'aigües, de residus, de contaminació atmosfèrica, acústica, de fauna, de flora o la que correspongui segons el medi afectat.
Les conductes tipificades d'infracció administrativa per aquesta llei també poden ésser sancionades en aplicació d'altres normes sectorials, llevat que s'apreciï identitat de subjectes, fets i fonaments.
En aquest darrer cas, s'ha d'aplicar el règim que sancioni amb més gravetat la conducta infractora.
Les administracions públiques, perquè es compleixin els actes dictats en aplicació d'aquesta llei, a més dels altres mitjans d'execució forçosa legalment establerts, poden imposar multes coercitives amb una quantia màxima de 3.000 euros i amb un màxim de tres multes consecutives.
La prestació dels serveis administratius relatius als procediments d'autorització ambiental, declaració d'impacte ambiental, llicència ambiental i comunicació, i també els relatius als procediments de modificació de les activitats i revisió de l'autorització i la llicència ambientals, merita les taxes corresponents.
De conformitat amb la legislació tributària aplicable a cada Administració pública, l'import de les taxes ha de tendir a cobrir el cost del servei que en constitueixi el fet imposable.
De conformitat amb les ordenances fiscals corresponents, l'import de les taxes per als serveis prestats pels ens locals, en aplicació d'aquesta llei, no pot excedir, en conjunt, del cost real o previsible del servei o de l'activitat de què es tracti o, en cas que hi manqui, del valor de la prestació rebuda.
La intervenció dels ens locals en l'obertura d'activitats per raons de seguretat i salut de les persones és compartida amb l'Administració de la Generalitat i s'exerceix en els termes que en cada cas estableixi la legislació sectorial aplicable, d'acord amb els principis de no-concurrència, simultaneïtat i coordinació.
El Govern ha de promoure, en els casos que sigui possible, les modificacions normatives necessàries per a garantir que es tramitin simultàniament les diverses autoritzacions de competència dels departaments que concorrin sobre l'exercici d'una mateixa activitat.
En els casos en què, prèviament a l'inici d'una activitat o de la posada en funcionament d'un establiment, s'hagi de dur a terme un control inicial segons les determinacions d'aquesta llei i, alhora, s'hagi de fer una actuació de comprovació prèvia d'acord amb la normativa de prevenció i seguretat en matèria d'incendis en establiments, activitats, infraestructures i edificis, la persona titular de l'autorització o de la llicència ambiental pot sol·licitar una única actuació de control d'una entitat col·laboradora de l'Administració en la qual s'acrediti el compliment dels requisits exigibles en matèria de prevenció i seguretat pel que fa a incendis, i també les determinacions ambientals exigibles.
Es crea la Comissió d'Avaluació i Seguiment per a l'aplicació d'aquesta llei adscrita al Departament de Medi Ambient i Habitatge.
La composició, el funcionament i el règim jurídic de la Comissió s'han d'establir per reglament.
El nombre de membres de la Comissió, no superior a vint, ha d'ésser representatiu dels diferents departaments, dels ens locals, de les agrupacions empresarials, sindicals i organitzacions professionals agràries més representatives, dels col·legis professionals, i de les enginyeries i consultories ambientals, i s'ha de procurar la paritat entre dones i homes.
La Comissió ha de formular una memòria anual que contingui els resultats de l'avaluació i el seguiment de l'aplicació de la Llei, i també les propostes de correcció i millora de l'execució de la Llei que consideri necessàries.
La Comissió del Govern local, en exercici de les seves funcions, està facultada per a elaborar propostes de procediments administratius, criteris tendents a la unificació en l'aplicació de les taxes i ordenances fiscals tipus reguladores de les taxes per tal d'harmonitzar el règim jurídic i fiscal de les llicències.
La legislació i les ordenances que regulin les taxes establertes per l'article 89 han de fixar l'atorgament d'una bonificació específica a les empreses que disposin del certificat del sistema d'ecogestió i ecoauditoria de la Unió Europea (EMAS).
Als efectes del que estableix la lletra a, paràgraf segon, de l'article 7.1, s'entén que quan es produeix la modificació de les legislacions d'origen en resten modificats automàticament els annexos.
Els procediments iniciats abans de l'entrada en vigor d'aquesta llei relatius a les activitats incloses en els annexos I i II de la Llei 3/1998, del 27 de febrer, de la intervenció integral de l'Administració ambiental, que continuen inclosos en els annexos I i II d'aquesta llei, se sotmeten al règim legal vigent en el moment que s'inicia el procediment.
Els procediments de llicència ambiental o d'obertura d'establiments compresos en els annexos II i III de la Llei 3/1998, del 27 de febrer, iniciats amb anterioritat a l'entrada en vigor d'aquesta llei, però que en aquesta resten subjectes al règim de comunicació de l'annex III, es resolen mitjançant la notificació a la persona interessada que l'activitat queda sotmesa al règim de comunicació segons determina aquesta llei.
Per a fer efectiu el principi d'harmonització de la legislació reguladora dels diferents sectors materials de l'acció pública que atribueixen competències específiques d'intervenció administrativa als ens locals en àmbits relacionats amb el control preventiu de les activitats que no disposin de procediment específic per a exercir aquest control, cal dur a terme un únic procediment marc.
Mentre la normativa de règim local no articuli el procediment marc i a fi d'aplicar el que determina aquesta llei, i en tot allò que no la contradigui, s'ha de seguir els procediments establerts pel Reglament d'obres, activitats i serveis dels ens locals, aprovat pel Decret 179/1995, del 13 de juny, o la norma que el substitueixi pel que fa a la regulació de l'activitat local d'ordenació i intervenció administrativa, respecte a les atribucions que per a l'obertura d'activitats fixi l'esmentada legislació sectorial i la potestat normativa i d'autoorganització que correspon als ens locals.
Les remissions de l'article 92.1 del dit reglament al règim d'activitats classificades com a molestes, nocives, insalubres i perilloses s'han d'entendre fetes als règims d'intervenció establerts per aquesta llei i per les legislacions sectorials en matèria de seguretat, prevenció d'incendis i salut.
Pel que fa a l'article 92.3 del Reglament, s'han de verificar les condicions dels locals en les matèries en què s'atribueixi la competència als ens locals, de conformitat amb el principi de no-concurrència amb altres administracions.
Mentre no es disposi del procediment marc, els ens locals, en exercici de llurs competències, han de facilitar:
a) Que les persones interessades a obrir o modificar una activitat puguin presentar una única sol·licitud davant de l'Administració competent, que ha d'ésser suficient per a instar les diverses intervencions administratives concurrents en l'activitat de què es tracti.
b) Informació a les persones interessades sobre l'estat de la tramitació de llurs sol·licituds.
c) Que els diferents tràmits administratius que concorren en una mateixa activitat es puguin dur a terme d'una manera simultània.
Mentre no s'aprovi la regulació general de les entitats col·laboradores de l'Administració establerta en aquesta llei, els és aplicable el Decret 170/1999, del 29 de juny, pel qual s'aprova el Reglament provisional regulador dels ens ambientals de control.
Per a les activitats de l'annex I i II amb autorització o llicència ambientals existents en la data d'entrada en vigor d'aquesta llei, i classificades en l'annex I o II.1 de la Llei 3/1998, regeixen els terminis fixats per a les actuacions de controls específics de l'autorització o la llicència ambientals.
Per a les activitats de l'annex II que disposen de llicència ambiental en la data d'entrada en vigor d'aquesta llei, i classificades en l'annex II.2 de la Llei 3/1998, s'apliquen els terminis de controls periòdics fixats per a les actuacions de controls específics de la llicència ambiental, amb l'excepció de les activitats existents amb anterioritat a la Llei 3/1998, subjectes a la Llei 4/2004, de l'1 de juliol, reguladora del procés d'adequació de les activitats d'incidència ambiental, per a les quals l'inici dels controls es fixa segons els requeriments i els terminis establerts per la Llei 17/2007, del 21 de desembre, de mesures fiscals i financeres, i sempre que la llicència no determini controls específics en l'àmbit de les competències ambientals de control dels ens locals.
Per a les activitats de l'annex III d'aquesta llei, se segueixen les determinacions de l'article 73.
a) La Llei 3/1998, del 27 de febrer, de la intervenció integral de l'Administració ambiental.
b) La Llei 1/1999, del 30 de març, de modificació de la disposició final quarta de la Llei 3/1998, del 27 de febrer.
S'habilita la persona titular del Departament de l'Administració de la Generalitat competent en matèria de medi ambient per a incorporar noves tipologies d'activitats en els annexos I.2, II, III i IV o per a adaptar les existents.
Aquestes incorporacions o modificacions s'han de dur a terme a proposta de la Comissió d'Avaluació i Seguiment per a l'aplicació d'aquesta llei regulada per la disposició addicional cinquena.
Les quanties de les sancions fixades per aquesta llei s'han d'actualitzar d'acord amb el que estableixen la Llei de pressupostos o la Llei de mesures fiscals i administratives o una disposició del Govern dictada a aquest efecte.
Aquesta Llei entra en vigor al cap de vuit mesos d'haver estat publicada en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Els valors llindar establerts en aquests annexos es refereixen, amb caràcter general, a capacitats o a rendiments de producció.
Si un mateix titular exerceix diverses activitats de la mateixa categoria en la mateixa instal·lació o en el mateix emplaçament, s'han de sumar les capacitats respectives.
També s'inclouen en l'àmbit d'aquesta llei les instal·lacions de processos secundaris compresos en els annexos de la mateixa llei.
Els annexos I, II i III s'estructuren en dotze grups d'activitats.
Cada grup s'ha desenvolupat en diversos nivells de desagregació quan aquest grau de detall és necessari per a identificar clarament l'activitat que s'ha de tractar.
El codi que correspon a cada activitat apareix al marge esquerre del text i es manté en tots els annexos; com a conseqüència de l'absència d'activitats, en alguns casos hi ha salts de numeració.
Instal·lacions per a la combustió amb una potència tèrmica de combustió superior a 50 megawatts (MW).
S'hi inclouen les instal·lacions de producció d'energia elèctrica en règim ordinari o en règim especial en les quals es produeix la combustió de combustibles fòssils, residus o biomassa, i també les instal·lacions de cogeneració, calderes, forns, generadors de vapor o qualsevol altre equipament o instal·lació de combustió existent en una indústria, tant si aquesta és llur activitat principal com si no ho és.
Instal·lacions per al tractament de superfície de metalls i materials plàstics mitjançant un procediment electrolític o químic, quan el volum de les cubetes o de les línies completes destinades al tractament utilitzat és superior a 30 metres cúbics (m 3 ).
Instal·lacions per a la fabricació de productes ceràmics mitjançant l'enfornada, en particular, de teules, maons refractaris, rajoles, gres ceràmic o porcellanes amb una capacitat de producció superior a 75 tones per dia, o una capacitat d'enfornar de més de 4 m 3 i de més de 300 kg/m 3 de densitat de càrrega per forn.
Activitats sotmeses al règim d'avaluació d'impacte ambiental i d'autorització ambiental, no subjectes a la Directiva 96/61/CE, del Consell, del 24 de setembre de 1996, de prevenció i control integrats de la contaminació
Instal·lacions industrials, i d'altres tipus, per a la producció d'electricitat, vapor i aigua calenta, amb una potència tèrmica superior a 100 MW, que no estiguin incloses al codi 1.1 de l'annex I.1.
Instal·lacions o bancs de prova de motors, turbines o reactors que estiguin situades fora de polígons industrials o a menys de 500 metres d'una zona residencial.
Instal·lacions per a l'eliminació de residus perillosos, amb una capacitat fins a 10 tones per dia.
Instal·lacions ramaderes per a la cria intensiva que tinguin:
11.1.d) Per sobre de 600 places de vacum d'engreix.
11.1.f) Per sobre de 2.000 places d'oví i de cabrum.
11.1.i) Places per a més d'una de les espècies animals especificades en qualsevol dels annexos d'aquesta llei, o places de la mateixa espècie d'aptituds diferents, la suma de les quals sigui superior a 500 unitats ramaderes procedimentals (URP) i no estigui inclosa a l'apartat 11.1.c.iii de l'annex I.1, definides a partir de les equivalències de procediment entre instal·lacions que estableix la Directiva 96/61/CE, i prenent com a base de referència el vacum de llet (1 URP = 1 plaça de vacum de llet).
La capacitat d'aquestes explotacions, per a classificar-les a cadascun dels annexos, es calcula proporcionalment als períodes en què els animals romanen a les instal·lacions, i d'una manera genèrica equival al 33 % de la capacitat de les instal·lacions de cria intensiva.
11.1.n) Per sobre de 55.000 places de pollastres d'engreix (i per sota de 85.000).
Instal·lacions per a l'aqüicultura intensiva, amb una capacitat de producció superior a 1.000 tones per any.
Activitats i instal·lacions afectades per la legislació d'accidents greus.
Instal·lacions per a l'emmagatzematge de productes petrolífers, amb una capacitat superior a 100.000 tones.
Parcs eòlics amb un nombre d'aerogeneradors superior a 5 o de potència instal·lada superior a 10 MW, o bé que estiguin a menys de 2 quilòmetres d'un altre parc eòlic.
Instal·lacions fotovoltaiques de superfície superior a 6 hectàrees ubicades en sòl no urbanitzable.
Explotacions ubicades en terreny de domini públic hidràulic per a extraccions superiors a 20.000 m 3 /any o en zona de policia de llera la superfície de les quals superi les 3 hectàrees.
Instal·lacions per a la combustió amb una potència tèrmica de combustió superior a 2 MW i fins a 50 MW.
S'hi inclouen les instal·lacions de producció d'energia elèctrica en règim ordinari o en règim especial, en les quals es produeix la combustió de combustibles fòssils, residus o biomassa, i també les instal·lacions de cogeneració, calderes, forns, generadors de vapor o qualsevol altre equipament o instal·lació de combustió existent en una indústria, tant si aquesta és llur activitat principal com si no ho és.
Foneries de metalls ferrosos, amb una capacitat de producció superior a 2 tones per dia i de fins a 20 tones per dia.
Instal·lacions per al tractament de superfície de metalls i matèries plàstiques per un procediment electrolític o químic, quan el volum de les cubetes emprades o de les línies completes destinades al tractament sigui de fins a 30 m 3.
Fabricació d'automòbils, motocicletes, autocars i similars i de motors per a vehicles, amb una superfície total fins a 30.000 m 2.
Fabricació de material ferroviari mòbil, amb una superfície total fins a 30.000 m 2.
Instal·lacions per a la construcció i la reparació d'aeronaus, amb una superfície total fins a 30.000 m 2.
Fabricació de productes ceràmics per a construcció, refractaris, porcellana, gres, argila plàstica i similars en forns amb una capacitat de fins a 75 tones per dia.
7.2.a) Matèria primera animal (que no sigui la llet), amb una capacitat d'elaboració de productes acabats de fins a 75 tones per dia i superior a 10 tones per dia.
7.2.b) Matèria primera vegetal, amb una capacitat de producció de productes acabats de fins a 300 tones per dia (mitjana trimestral) i superior a 5 tones per dia.
Instal·lacions per al tractament de dejeccions ramaderes líquides (purins).
Instal·lacions per al tractament mecànic biològic de residus municipals no recollits selectivament.
Instal·lacions per al tractament biològic de residus d'alta fermentabilitat.
11.1.a) Emplaçaments per a aviram, entenent que es tracta de gallines ponedores, o del nombre equivalent per a altres espècies d'aus, amb una capacitat de fins a 40.000 i superior a 2.000 caps de bestiar.
11.1.b.i) Places de porc d'engreix (de més de 30 kg), amb una capacitat de fins a 2.000 i superior a 200 caps de bestiar.
11.1.b.ii) Places de porc d'engreix (de més de 20 kg), amb una capacitat de fins a 2.500 i superior a 200 caps de bestiar.
11.1.c.i) Places de truges reproductores, amb una capacitat de fins a 750 i superior a 50 caps de bestiar.
11.1.c.ii) Places de truges reproductores en cicle tancat, amb una capacitat de fins a 530 i superior a 50 caps de bestiar.
11.1.d) Places de vacum d'engreix, amb una capacitat de fins a 600 i superior a 50 caps de bestiar.
11.1.e) Places de vacum de llet, amb una capacitat de fins a 300 i per sobre de 50 caps de bestiar.
11.1.f) Places d'oví i de cabrum, amb una capacitat de fins a 2.000 i per sobre de 500 caps de bestiar.
11.1.g) Places d'equí, amb una capacitat per sobre de 50 caps de bestiar.
11.1.h) Places per a qualsevol altra espècie animal, no especificades en els annexos d'aquesta llei, equivalents a 50 unitats ramaderes (UR) o més, prenent com a base de referència el vacum de llet (1 UR = 1 plaça de vacum de llet).
11.1.j) Places de bestiar porcí i boví, de diferents aptituds, tant si tenen places per a altres espècies animals com si no, excepte si disposen de places d'aviram, la suma de les quals sigui superior a 33 i fins a 500 URP, definides a partir de les equivalències de procediment entre les instal·lacions que estableix la Directiva 96/61/CE, i prenent com a base de referència el vacum de llet (1 URP = 1 plaça de vacum de llet).
11.1.k) Places d'aviram i d'altres espècies animals, inclosos el bestiar porcí i el boví, la suma de les quals sigui superior a 25 i fins a 500 URP, definides a partir de les equivalències de procediment entre instal·lacions que estableix la Directiva 96/61/CE, i prenent com a base de referència el vacum de llet (1 URP = 1 plaça de vacum de llet).
11.1.l) Instal·lacions ramaderes per a la cria semiintensiva, entenent com a tal el sistema en què l'alimentació es fa fonamentalment en pastura, però els animals estan estabulats durant un cert període de l'any, normalment l'hivern, o bé durant la nit.
La capacitat d'aquestes explotacions per a classificar-les en cada un dels annexos es calcula proporcionalment als períodes en què els animals s'estiguin a les instal·lacions, i d'una manera genèrica equival al 33 % de la capacitat de les instal·lacions de cria intensiva.
11.1.m) Places de conills, amb una capacitat per sobre de 1.000 i fins a 20.000 caps de bestiar.
11.2 Instal·lacions d'aqüicultura:
11.2.a) Intensiva, amb una capacitat de producció de fins a 1.000 tones per any i superior a 5 tones per any.
11.2.b) Extensiva, amb una capacitat de producció de fins a 1.000 tones per any i superior a 5 tones per any.
Instal·lacions per a l'eliminació o l'aprofitament de canals o restes d'animals, amb una capacitat de tractament de fins a 10 tones per dia i superior a 1 tona per dia.
Assecatge de gra i altres matèries vegetals per mitjà de procediments artificials, amb una superfície superior a 500 m 2.
Desmuntatge del cotó, amb una superfície superior a 500 m 2.
Instal·lacions per al tractament de superfície de materials, objectes o productes, amb la utilització de dissolvents orgànics, en particular per a aprestar-los, estampar-los, revestir-los i desgreixar-los, impermeabilitzar-los, encolar-los, lacar-los, pigmentar-los, netejar-los o impregnar-los, amb una capacitat de consum de fins a 150 kg de dissolvent per hora i de fins a 200 tones per any, amb una superfície superior a 500 m 2.
Aplicació de vernissos no grassos, pintures, laques i tints d'impressió sobre qualsevol suport, i la cuita i l'assecat corresponents, quan la quantitat emmagatzemada d'aquestes substàncies en els tallers és superior a 1.000 kg i/o la superfície és superior a 500 m 2.
Dipòsit i emmagatzematge de productes perillosos (productes químics, productes petrolers, gasos combustibles i altres productes perillosos), amb una capacitat superior a 50 m 3, a excepció de les instal·lacions expressament excloses de tramitació en la reglamentació de seguretat industrial aplicable.
Construcció i reparació naval en drassanes i escars, amb una superfície total fins a 20.000 m 2.
Laboratoris d'anàlisi i de recerca amb una superfície superior a 75 m 2 (excloent-ne despatxos, magatzems i altres àrees auxiliars).
Centres d'assistència primària i hospitals de dia amb una superfície superior a 750 m 2.
Establiments hotelers en tots els grups, modalitats, categories i especialitats amb un nombre d'habitacions superior a 400.
Instal·lacions per a la neteja en sec, amb una superfície superior a 500 m 2.
12.44.a) Instal·lacions per a la radiocomunicació emplaçades en demarcació urbana o en espais inclosos en el Pla d'espais d'interès natural, o que, d'acord amb el planejament urbanístic municipal, són qualificats de protecció especial.
Instal·lacions de combustió amb una potència tèrmica de combustió de fins a 2 MW.
Instal·lacions fotovoltaiques amb una superfície inferior a 6 hectàrees i una potència superior a 100 kW.
Foneries de metalls ferrosos amb una capacitat de producció de fins a 2 tones per dia.
7.2.a) Matèria primera animal (que no sigui la llet), amb una capacitat d'elaboració de productes acabats de fins a 10 tones per dia.
7.2.b) Matèria primera vegetal, amb una capacitat de producció de 5 tones per dia (mitjana trimestral) de productes acabats.
11.1.a) Places, per sobre de 30 i fins a 2.000, per a aviram, entenent que es tracta de gallines ponedores o del nombre equivalent per a altres espècies d'aus.
11.1.b) Places de porcs d'engreix, per sobre de 10 i fins a 200.
11.1.c) Places de truges, per sobre de 5 i fins a 50.
11.1.d) Places de vacum d'engreix, per sobre de 5 i fins a 50.
11.1.e) Places de vacum de llet, per sobre de 5 i fins a 50.
11.1.f) Places d'oví i de cabrum, per sobre de 10 i fins a 500.
11.1.g) Places d'equí, per sobre de 5 i fins a 50.
11.1.h) Places de qualsevol altra espècie animal no especificades en cap dels annexos d'aquesta llei, per sobre de 5 unitats ramaderes (UR) i fins a 50, prenent com a base de referència el vacum de llet (1 UR = 1 plaça de vacum de llet).
11.1.j) Places de bestiar porcí i/o boví, de diferents aptituds, tant si tenen places per a altres espècies animals com si no en tenen, excepte si disposen de places d'aviram, la suma de les quals sigui per sobre de 3 URP i fins a un màxim de 33 URP, definides a partir de les equivalències de procediment entre instal·lacions que estableix la Directiva 96/61/CE, i prenent com a base de referència el vacum de llet (1 URP = 1 plaça de vacum de llet).
11.1.k) Places d'aviram i d'altres espècies animals, inclosos el bestiar porcí i/o el boví, la suma de les quals sigui superior a 1 i fins a 25 URP, definides a partir de les equivalències de procediment entre instal·lacions que estableix la Directiva 96/61/CE, i prenent com a base de referència el vacum de llet (1 URP = 1 plaça de vacum de llet).
La capacitat d'aquestes explotacions a l'efecte de classificar-les en cada un dels annexos es calcula proporcionalment als períodes en què els animals romanen a les instal·lacions; d'una manera genèrica, equival al 33 % de la capacitat de les instal·lacions de cria intensiva.
11.2.a) Intensiva, amb una capacitat de producció de fins a 1 tona per dia.
11.2.b) Extensiva, amb una capacitat de producció de fins a 1 tona per dia.
Instal·lacions per a l'eliminació i l'aprofitament de canals o restes d'animals, amb una capacitat de tractament de fins a 1 tona per dia.
Assecat de gra i altres matèries vegetals per procediments artificials, amb una de superfície de fins a 500 m 2.
Desmuntatge del cotó, amb una superfície de fins a 500 m 2.
Instal·lacions per al tractament de superfície de materials, objectes o productes amb la utilització de dissolvents orgànics, en particular per a aprestar-los, estampar-los, revestir-los i desgreixar-los, impermeabilitzar-los, encolar-los, lacar-los, netejar-los o impregnar-los, amb una capacitat de consum de dissolvent de fins a 150 kg per hora i de 20 tones per any i una superfície de fins a 500 m 2.
Aplicació de vernissos no grassos, pintures, laques i tints d'impressió sobre qualsevol suport, i la cuita i l'assecat corresponents, quan la quantitat emmagatzemada d'aquestes substàncies en els tallers és de fins a 1.000 kg com a màxim i la superfície de fins a 500 m 2.
Dipòsit i emmagatzematge de productes perillosos (productes químics, productes petrolers, gasos combustibles i altres productes perillosos), amb una capacitat de fins a 50 m 3.
Laboratoris d'anàlisi i de recerca, amb una superfície de fins a 75 m 2 (excloent-ne despatxos, magatzems i altres àrees auxiliars).
Centres d'assistència primària i hospitals de dia, amb una superfície de fins a 750 m 2.
Establiments hotelers en tots els grups, modalitats, categories i especialitats, amb un nombre d'habitacions de fins a 400.
Cases de colònies, granges escola, aules de natura i albergs de joventut.
Instal·lacions per a la neteja en sec, amb una superfície de fins a 500 m 2.
12.44.b) Instal·lacions per a la radiocomunicació emplaçades en una demarcació no urbana.
Instal·lacions per a la radiocomunicació incloses en l'epígraf 12 de l'annex II, quan així ho acordi l'ajuntament en el terme municipal del qual s'emplacen, sempre que en les instal·lacions la potència isòtropa radiada equivalent (PIRE) sigui inferior a 100 watts.
Activitats de garatge i aparcament de vehicles, amb una superfície superior a 100 m 2.
Establiments comercials amb una superfície total superior a 400 m 2.
Establiments de turisme rural en tots els grups i modalitats.
Establiments d'apartaments turístics.
Activitats d'emmagatzematge de productes de roca ornamental.
Activitats d'espectacles públics i activitats recreatives no incloses en la legislació específica que regula aquesta matèria, en els termes que s'estableixi per reglament.
Sales de festes amb espectacle.
b) Activitats de naturalesa sexual:
Locals amb servei de bar i ambientació musical.
Locals que ofereixen actuacions i espectacles eròtics.
c) Activitats i instal·lacions esportives amb una capacitat superior a 150 persones o amb una superfície superior a 500 m 2.
Criteris de selecció del procediment d'avaluació d'impacte ambiental de les activitats de l'annex II
d) Abocaments no domèstics a sistemes de sanejament que siguin a càrrec de l'administració hidràulica de Catalunya, sempre que l'activitat que els genera estigui compresa en les seccions c, d i e del Codi de classificació de les activitats, o siguin potencialment contaminants o el cabal abocat sigui superior a 6.000 m 3 per any.
e) Centrals hidroelèctriques de qualsevol mida.
Se sotmeten a un informe de l'òrgan ambiental del departament competent en matèria de protecció del medi ambient les activitats sotmeses a un règim d'intervenció i control específics per la legislació de referència de qualitat de l'aire i protecció atmosfèrica i en les activitats següents que s'indiquen en l'annex II:
a) Les activitats incloses en els grups A i B del catàleg d'activitats potencialment contaminants de l'atmosfera incloses en l'article 13.2 de la Llei de l'Estat 34/2007, del 15 de novembre, de qualitat de l'aire i protecció de l'atmosfera.
b) Les activitats afectades per la normativa de comerç de drets d'emissió de diòxid de carboni (CO 2 ).
c) Les activitats amb instal·lacions que, segons el Decret 319/1998, del 15 de desembre, sobre límits d'emissió per a instal·lacions industrials de combustió de potència tèrmica inferior a 50 MW i instal·lacions de cogeneració, hagin de disposar d'un pla de vigilància de llurs emissions mitjançant mesurament continu.
d) Les activitats afectades pel Reial decret 117/2003, del 31 de gener, sobre limitació d'emissions de compostos orgànics volàtils causades per l'ús de dissolvents en determinades activitats.
Palau de la Generalitat, 4 de desembre de 2009