Resolució de 4 de novembre de 2016, d'estimació de la Reclamació 149/2016
Expedients de llicència d'obres d'un cobert en una parcel·la rústica.
El tràmit de trasllat a tercers s'ha obert de manera extemporània, fora del termini legal de què disposa l'Administració per resoldre.
Aquest retard de l'Administració en el compliment diligent del deure de trasllat no es pot oposar a l'admissibilitat de la reclamació, que s'hauria interposat vàlidament davant del silenci administratiu recaigut en relació amb la sol·licitud i amb caràcter previ a que l'Administració acordés i li notifiqués l'inici del tràmit de trasllat.
La reclamació, doncs, en ser prèvia a l'inici del tràmit de trasllat a tercers realitzat per l'Administració, no és prematura i és admissible a tràmit.
En l'accés a expedients relatius a llicències urbanístiques cal ponderar com a prevalent l'interès públic en la divulgació de la informació que permeti un control de la seva legalitat.
Pel que fa a les dades personals que s'hi contenen, seran accessibles aquelles que identifiquen els empleats públics que, en exercici de les seves funcions, han intervingut en els expedients i les que identifiquen els arquitectes responsables dels projectes d'obra, mentre que es limitarà l'accés a les dades identificatives o de contacte de les persones titulars de les llicències en la mesura en què no siguin necessàries per a la finalitat de l'accés.
En els casos en què la cessió de dades personals es fa en el marc del dret d'accés a informació pública, la sola expressió de la manca de consentiment per part de la persona afectada només és oposable per sí sola a l'accés si es tracta de dades especialment protegides.
La finalitat del trasllat i de les al·legacions que es formulin durant aquest tràmit no és l'obtenció del consentiment o de la constància de l'oposició de la persona afectada, sinó permetre que aquesta aporti elements específics del cas que siguin rellevants per a la ponderació de drets o circumstàncies personals que siguin desconegudes per l'Administració o per al GAIP, i que hagin de ser tingudes en compte perquè comporten un dany o perjudici addicional i especial en aquell cas, més enllà del que és obvi i inherent a l'accés.
Les al·legacions només són rellevants si afloren i justifiquen la concurrència al cas d'elements nous que calgui tenir en compte en la ponderació prevista per l'article 24.2 LTAIPBG.
L'escrit demana accés amb vista als expedients, així com dels projectes tècnics d'obres que són objecte d'aquests.
D'acord amb això, l'APDCAT conclou que: "La normativa de protecció de dades personals no impedeix lliurar a la persona reclamant la informació relativa als títols administratius de les edificacions respecte de les quals es demana l'accés, així com el projecte tècnic i la resta de documentació necessària a efectes de control de la legalitat urbanística, sense perjudici d'ometre aquelles dades personals dels sol·licitants o titulars de les llicències que no siguin necessàries per assolir la finalitat perseguida".
L'Administració reclamada rau dins l'àmbit d'aplicació de l'LTAIPBG i, per tant està obligada a facilitar l'accés a la informació pública de què disposi, i de conformitat amb els articles 72 i s LTAIPBG, la GAIP és competent per atendre les reclamacions que s'adrecin contra ella en matèria d'accés a informació pública.
L'article 31 LTAIPBG preveu que si la sol·licitud d'informació pública pot afectar drets o interessos de tercers, se'ls doni trasllat de la sol·licitud per a què puguin presentar-hi al·legacions dins del termini de deu dies si aquestes poden resultar determinants del sentit de al resolució.
Disposa que el tràmit d'al·legacions suspèn el termini de què disposa l'Administració per a resoldre fins que s'hagin rebut les al·legacions o hagi transcorregut el termini per presentar-les, havent d'informar la persona sol·licitant d'aquesta circumstància i dels efectes que té en relació amb el termini per resoldre.
Es tracta, doncs, d'un trasllat que es preveu previ i dins del termini de què disposa l'Administració per resoldre, d'un mes.
Però l'Administració reclamada no ha realitzat el trasllat en aquest termini, sinó més tard, el 30 d'agost, un cop s'havia produït silenci administratiu en relació amb la sol·licitud de 22 de juny i després que s'havia presentat reclamació davant la GAIP (26 de juliol) i aquesta havia estat traslladada a l'Ajuntament (29 de juliol).
El fet que la reclamació s'hagi formalitzat abans que l'Administració hagi resolt la sol·licitud, i considerant que el termini per resoldre hauria quedat interromput pel tràmit de trasllat a terceres persones, podria generar dubtes sobre si la reclamació hauria de ser inadmesa per prematura.
Però s'ha de descartar la inadmissió per aquesta circumstància ja que el tràmit de trasllat a tercers s'ha obert de manera extemporània, fora del termini legal de què disposa l'Administració per resoldre.
Aquest retard de l'Administració en el compliment diligent del deure de trasllat no es pot oposar, doncs, a l'admissibilitat d'una reclamació que s'hauria interposat vàlidament davant del silenci administratiu recaigut en relació amb la sol·licitud de 20 de gener i la reiteració de 13 de juny, i amb caràcter previ a que l'Administració acordés i li notifiqués iniciar el tràmit de trasllat a les persones afectades per l'accés.
La reclamació, doncs, no és prematura i és admissible a tràmit.
En l'informe emès arran de la reclamació (antecedent 5) es diu que l'Ajuntament resoldrà un cop finalitzat el tràmit d'al·legacions i a la vista d'aquestes.
Aquest tràmit hauria finalitzat amb la rebuda de la darrera al·legació, datada el 9 de setembre de 2016 i traslladada a la GAIP el 18 d'octubre, però no consta a la GAIP, malgrat haver-la reclamat, que l'Ajuntament hagi emès la Resolució final de la sol·licitud a la vista de les al·legacions rebudes en tràmit de trasllat, ni tampoc li ha estat tramès l'informe en què es concreti la posició final de l'Ajuntament.
En tot cas, fins i tot si l'Administració desestimés l'accés per motius derivats dels drets de terceres persones, el trasllat realitzat per l'Administració en fase de tramitació del procediment de reclamació faria innecessari que la Comissió realitzés el trasllat de la reclamació previst a l'article 42.3 LTAIPBG ja que aquests ja haurien pogut al·legar i la GAIP ha pogut disposar ja les al·legacions abans de resoldre.
Tot seguit es fa la valoració de les al·legacions rebudes, identificant-les anonimitzadament pel número de registre:
Aquestes dues al·legacions, que es centren en expressar la manca de consentiment en l'accés, una d'elles emparant-se expressament en la normativa de protecció de dades, semblen fonamentar-se implícitament en l'article 11.1 de la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal (LOPD), que estableix, amb caràcter general, que les dades personals només poden ser comunicades a un tercer per al compliment de la finalitat directament relacionada amb les funcions legítimes del cedent i cessionari, amb el consentiment previ de l'interessat.
No obstant això, cal tenir en compte que el mateix article 11.2 a) LOPD estableix que és procedent la cessió de dades personals sense comptar amb el consentiment de la persona afectada quan aquesta cessió estigui emparada per una norma amb rang de llei, com ho és l'LTAIPBG.
Per tant, en els casos en què la cessió de dades personals es fa en el marc del dret d'accés a informació pública, no seria d'aplicació l'article 11.1 LOPD, sinó l'article 11.2.a) LOPD, de manera que la comunicació de dades personals a la persona sol·licitant d'informació pública no requeriria el consentiment de la persona afectada, sinó que seria d'aplicació del règim legal previst per a l'accés a dades personals per l'LTAIPBG.
Aquesta regulació de l'LTAIPBG només exigeix el consentiment de la persona afectada si l'accés es pretén de dades especialment protegides, enumerades per l'article 23 LTAIPBG en concordança amb l'article 7 LOPD.
Per contra, determina el principi general d'accés a dades personals dels empleats públics que intervenen en procediments o expedients en exercici de les seves funcions sense necessitat de consentiment (art. 24.1 LTAIPBG), i en la resta de casos (dades personals no especialment protegides de persones que no són empleades públiques en exercici de les seves funcions) entre els que cal situar les al·legacions que ara analitzem, tampoc s'exigeix en consentiment de les persones afectades sinó que s'encomana a l'Administració, o a la GAIP en revisió, que ponderi raonadament l'interès públic en la divulgació de la informació i els drets de les persones afectades (art. 24.2 LTAIPBG) i en base a la prevalença d'un o altre determini l'accés, l'impedeixi o el restringeixi.
Per tant, la finalitat del trasllat i de les al·legacions que es formulin durant aquest tràmit, no és l'obtenció del consentiment o de la constància de l'oposició de la persona afectada, sinó permetre que aquesta aporti elements específics del cas que siguin rellevants per a la ponderació de drets o circumstàncies personals desconegudes per l'Administració o per al GAIP que hagin de ser tingudes en compte en la mesura en què comportin un dany o perjudici addicional, més enllà del dany a la intimitat que és obvi i inherent a l'accés.
Les al·legacions, doncs, només són rellevants si afloren i justifiquen la concurrència al cas d'elements nous que calgui tenir en compte en la seva ponderació prevista per l'article 24.2 LTAIPBG, i aquestes no ho fan.
Els expedients als quals es reclama l'accés és previsible que continguin dades de caràcter personal diverses: les relatives als empleats públics que hi hagi intervingut; les relatives als professionals que visin o signin els projectes d'obres; i les relatives a les persones titulars o sol·licitants de les llicències.
Pel que fa a les dades personals relatives als empleats públics, la GAIP coincideix en assenyalar, com ho fa també l'APDCAT (antecedent 8), que l'article 24.1 LTAIPBG empara l'accés a les dades merament identificatives dels empleats públics que hi figurin per haver-hi actuat en exercici de les seves funcions.
Igualment, la GAIP coincideix amb l'APDCAT en que cal prioritzar el dret d'accés en relació amb les dades identificatives dels arquitectes que signin els projectes d'obres que s'hi contenen, ja que en la ponderació efectuada d'acord amb l'article 24.2 LTAIPBG no s'aprecia que l'accés a la seva identitat ocasioni un dany cert i directament derivat de l'accés en el dret a la privacitat dels arquitectes, tenint en compte que la seva identitat com a professional signant del projecte ja havia estat divulgada anteriorment durant la seva tramitació, i que es va divulgar aquesta dada personal sense expectativa de privacitat, tenint en compte que es tracta de la participació i rúbrica professional en el marc d'un procediment d'intervenció administrativa com és l'obtenció de llicències de construcció o rehabilitació.
Quant a les dades personals relacionades amb les persones sol·licitants o titulars de les llicències, l'accés suposaria, certament, un dany atès que quedarien exposades dades identificatives i relacionades amb la seva esfera privada.
Cal, doncs, ponderar si ha de prevaldre el dret d'accés en relació amb el dret a la protecció de dades personals.
En aquesta ponderació, la GAIP té molt en compte que la mateixa persona reclamant ha manifestat que l'accés a les dades identificatives de les persones titulars de les llicències no li resulta necessari per a la finalitat de l'accés que, i d'acord amb això, aquestes dades (nom, cognoms, DNI), així com altres dades de contacte que puguin constar als expedients, com el telèfon i l'adreça electrònica d'aquestes persones, en no resultar necessàries per a la finalitat de l'accés concretada en el control de la legalitat dels expedients, hauran de ser excepcionades de l'accés de manera que, prèviament a la vista dels expedients, l'Ajuntament haurà d'eliminar o tapar les dades relatives al nom, cognoms i DNI i les dades de contacte de les persones sol·licitants de llicència o titulars de les llicències concedides, garantint que en tot cas que es puguin identificar les finques a les que fa referència cada expedient amb l'accés al seu números de registre cadastral o número de parcel·la cadastral.
L'accés es formula en relació un expedient de llicència d'obres d'un cobert d'una parcel·la rústica, en relació amb el qual es demana conèixer:
Igualment, es demana accés amb vista dels expedients municipals de tramitació d'aquestes llicències o títols administratius habilitants o de la seva legalització, amb inclusió dels projectes tècnics d'obres.
La finalitat invocada per la persona reclamant és el control de la legalitat de les llicències concedides.
Com ja va afirmar aquesta Comissió en la Resolució sobre la Reclamació 143/2016, "[l]'urbanisme és un àmbit on les limitacions a l'accés a la informació han de ser molt restrictives.
I això, si més no, perquè la legislació preveu una acció pública que legitima qualsevol persona a exigir davant de l'Administració o dels òrgans judicials l'observança de la legislació urbanística i dels instruments d'ordenació territorial i urbanística (article 12 del Decret legislatiu 1/2010, de 3 d'agost, pel qual s'aprova el Text refós de la Llei d'Urbanisme, en endavant TRLU).
Aquesta legitimació universal a qualsevol persona, sense requerir d'un interès personal o legítim (article 19.1.h de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa) es fonamenta precisament en la consideració que l'interès general emparat per l'acció és l'ordre urbanístic. (...) ".
L'accés als projectes d'obra es considera necessari i justificat per a la finalitat de l'accés, és a dir, la comprovació de la legalitat de les llicències concedides, i el fet que l'accés s'hagi sol·licitat en format de vista, i no de còpia, evita que s'hi puguin oposar eventuals danys a la propietat intel·lectual resultants d'una apropiació indeguda dels projectes.
En aquests termes, doncs, el dret d'accés ha de resultar prevalent a eventuals límits derivats de la propietat intel·lectual, que d'altra banda no han estat oposats.
Quant a les dades personals que s'hi contenen, i d'acord amb el FJ3, seran accessibles aquelles que identifiquen els empleats públics que, en exercici de les seves funcions, han intervingut en els expedients i les que identifiquen els arquitectes responsables dels projectes d'obra, mentre que es limitarà l'accés a les dades identificatives o de contacte de les persones titulars de les llicències.