projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La jornada serà el pròxim divendres 8 de setembre al Cinema Casino de Begur, dins dels actes de la XIV Fira d'Indians
La Jornada planteja com a objectius: la posada en comú dels recursos disponibles per a la recerca de la documentació indiana, tant en els arxius cubans com en els catalans; la presentació de projectes ja existents en el tractament i la difusió de fons; la mostra d'experiències d'usuaris a la rece rca de la petjada catalana a Amèrica, o a la inversa, de familiars a Catalunya; i la generació de debat sobre la situació dels fons documentals relacionats amb els indians i la seva difusió.
La programació de la jornada és:
9.15 Conferència inaugural a càrrec del prof. emèrit de la UAB Jordi Maluquer de Motes
11.30 "Arxius en Línia", eina d'accés universal a la documentació dels arxius, per Erika Serna Coba, directora de l'Arxiu Comarcal de l'Alt Empordà, i Enric Cobo, cap del Servei de Coordinació General d'Arxius del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya
12.00 L'arxiu dels catalans a l'Havana, per Sara Folch d'Arxivers Sense Fronteres ASF
12.30 A l'arxiu he trobat parents d'Amèrica.
Experiències d'usuaris, breu exposició de diferents experiències d'usuaris en relació a la recerca amb documentació i informació relacionada amb els indians
13.15 Taula rodona: la documentació indiana: patrimoni municipal, patrimoni de tots, a càrrec dels arxivers dels municipis que formen part de la Xarxa de Municipis Indians.
Moderada per Anna Castellví, gerent de la Xarxa de Municipis Indians
És organitzada per l'Ajuntament de Begur, amb la col·laboració del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, Arxivers Sense Fronteres ASF i la Xarxa de Municipis Indians.
És una activitat gratuïta i només cal inscriure's a:
El propòsit d'aquest curs és familiaritzar al genealogista o persona que fa recerca en història familiar en les tecnologies, recursos i metodologies que ens ofereix la informàtica i Internet en el procés de recerca genealògica.
El curs està programat en una sola sessió de 3 hores en què s'analitzarà el procés de recerca en genealogia i es presentaran en detall recursos existents a Internet que poden facilitar aquesta tasca.
David Moré Aguirre (Tossa de Mar, 1974) és llicenciat en història, màster en gestió cultural i arxiver.
Descendent d'una nissaga de cinc generacions de faroners, ha publicat nombrosos estudis sobre història local tossenca, història social, genealogia i arxivística, però destaquen els seus estudis sobre fars i faroners catalans.
És membre de diversos centres d'estudis i col·laborador de nombroses publicacions periòdiques.
Arxiu Comarcal de l'Alt Empordà- 972670178 (telèfon)- [EMAIL]
Arxiu Comarcal de l'Alt Empordà
Sala de Formació del Consell Comarcal de l'Alt Empordà
L'Arxiu Comarcal de la Conca de Barberà ha publicat un audiovisual sobre la festa de Sant Joan de Solivella de l'any 1983.
Es tracta d'un muntatge que resumeix el vídeo que l'ajuntament de Solivella va encarregar a Nou Estudi per enregistrar la festa de Sant Joan.
És habitual que el consistori solivellenc s'ocupés d'enregistrar les festes més típiques i representatives de la vila, com ara la festa de Sant Joan o la festa del Sagrat Cor.
De fet, el fons de l'ajuntament de Solivella és un dels fons de l'administració local conservats a l'Arxiu Comarcal de la Conca de Barberà que conté més documentació audiovisual.
Concretament, aquest vídeo és un resum d'uns sis minuts de durada d'una pel·lícula més llarga.
En les imatges recordarem la festa de l'any 1983 en la qual també hi hagué una trobada comarcal i s'inaugurà la reforma de la plaça Sant Joan de Solivella.
Aquest audiovisual s'emmarca en el projecte Catalunya des dels Arxius, impulsat per la Xarxa d'Arxius Comarcals de Catalunya, en la que els centres d'arxiu ofereixen un seguit de propostes digitals a la ciutadania amb l'objectiu principal de portar els documents a casa.
Aquest projecte va néixer a l'inici del confinament i de l'Estat d'Alarma causat per la COVID-19 amb la prioritat de tenir una estratègia comuna a tots els arxius.
Amb aquest capítol, dedicat a la festivitat del solstici d'estiu, es dóna finalitzat l'esmentat projecte atès que els arxius ja romanen oberts a la consulta pública presencial.
Foguera de Sant Joan ubicada a la riera davant de la platja Gran, 2012.
L'encesa de fogueres és a casa nostra encara prou present.
Fem fogueres individuals, familiars i col·lectives durant la revetlla de Sant Joan.
S'encenen per les cruïlles dels carrers amb llenya recaptada i estris vells per la mainada del veïnat que, uns dies abans, van per les cases aplegant andròmines per la pira.
Ha estat costum general de coronar les pires amb un ninot de palla de faisó masculina, o amb un barret o simplement amb un cove.
Hom no hauria comprès una foguera sense un d'aquests acabaments.
A Cadaqués el ninot pren el nom de 'Gori-gori Mata-puces' i corona una muntanya piramidal de troncs, fustes i materials de fusta de diferents trastos vells que formen part de la foguera; aquesta immensa pira queda protegida per tanques metàl·liques, ja que crema durant moltes hores i fins ben bé passada la mitja nit.
Encara es creu que les fogueres de Sant Joan són posseïdes de gràcies i de dons, generalment de caràcter remeier, purificador i fertilitzador, i per això donen lloc a diverses creences i pràctiques relacionades amb la salut de l ́home i del bestiar i amb la prosperitat dels conreus.
Amb motiu de Sant Joan volem mostrar un reportatge fet per Joan Vives Rovira d'una revetlla celebrada a la Casa Nova (Vallirana) l'any 1962
Ballant twist a la revetlla de Sant Joan, a la Casa Nova de Vallirana.
La Casa Nova es troba al municipi de Vallirana, a tocar el terme municipal de Cervelló.
És una finca limitada per dues rieres, la de Vallirana i la de Campderrós, que ve de la Vall d'Arús, i pel camí de Campderrós i la plaça de la Casa Nova, des d'on s'accedeix a l'entrada principal de la llar.
Actualment la casa està envoltada de les urbanitzacions La Soleia i La Llibre Casa Nova de Vallirana, i Santa Rosa de Cervelló.
La Casa Nova era una residència d'estiueig i també una explotació ramadera i agrícola que actuava sota la raó social d'Explotaciones Industriales Ganaderas y Agrícolas Casanovas S.A. El reportatge que us presentem mostra com celebrava una revetlla una família benestant barcelonina i els seus convidats durant els anys 60.
Aleshores la casa era d'Antoni Brugarola Rocamora (1915 ca.-1989), nebot d'Isabel Rocamora, la primera propietària de la Casa Nova.
Antoni Brugarola Rocamora, era un advocat barceloní i estava casat amb Montserrat Masllorens i Puiggalí (1915-1988).
Es possible que entre els joves que apareixen en aquestes fotografies hi haguessin els fills de la parella i els seus amics, captats tots ells per la càmera del fotògraf local Joan Vives Rovira.
Aleshores, l'any 1962, acabava d'arribar el twist a Espanya, un ball basat en el rock and roll, molt popular a començaments de la dècada dels seixanta.
Els joves ballaven al ritme de "The Twist" (1961), un tema que Chubby Checker s'encarregà de popularitzar.
Va ser llavors quan grups i solistes van començar a fer versions i crear nous twist.
Podeu consultar el reportatge de la revetlla de Sant Joan a la Casa Nova a ritme de twist en aquest enllaç https://youtu.be/tLzJUiT1Jdo
Haig d'agrair la informació a Francesc Ollé de l'associació Amics de Vallirana.
Departament: Ciències Socials Curs: 2n batxillerat B "La Casa Nova.
Un patrimoni històric." [s.d.].
Foguera a davant del Sindicat de Marçà (1977).
En el marc del projecte Esdeveniments i festes populars digitals a Catalunya promogut per la Xarxa d'Arxius Comarcals, aquesta setmana l'Arxiu Comarcal del Priorat participa amb la celebració de la festa de Sant Joan.
La festivitat té arrels molt antigues a la comarca i tradicionalment ha estat relacionada tant amb l'aigua com amb el foc.
Són molts els testimonis orals que parlen de la recollida d'andròmines per les cases per encendre les fogueres, la crema de ninots i l'habitual salt de les fogueres.
En moltes poblacions del Priorat les fogueres encara s'anomenen gales, com ja trobem documentat a la Crònica de Porrera de Josep Simó el 1865, entre d'altres fonts.
Després del foc, se seguia amb el costum de mullar-se amb aigua.
Podeu llegir un interessant article sobre la tradició de Sant Joan a la zona del Montsant a la revista La Carxana, d'Albarca, que trobareu en format digital acompanyant aquest article.
A partir dels anys setanta es va anar consolidant la tradició d'anar a buscar la flama del Canigó a Reus per encendre les fogueres de les poblacions del Priorat, costum que al 1975 ja seguien les poblacions de Cabacés, Capçanes, El Masroig, El Molà, Els Guiamets, Gratallops, la Bisbal de Falset, La Figuera, El Lloà, Margalef, Marçà, Porrera, la Torre de Fontaubella, Torroja, la Vilella Alta i La Vilella Baixa.
Més tard, s'hi uniren altres poblacions de la zona del Montsant, seguint la iniciativa de la població d' Ulldemolins als anys 80.
El repartiment de la flama pels pobles del Priorat es realitzava a través d'una població que actuava com a cap de comarca.
Us aportem una petita selecció fotogràfica i el cartell de festes de Sant Joan de Marçà de l'any 1977, quan va ser designada cap de comarca.
Finalment, podeu consultar digitalitzat el número 12 del periòdic quinzenal Priorat, on trobareu un poema de Salvador Estrem i Fa sobre la festivitat de Sant Joan.
Al número 37, a la informació local de la comarca, hi trobareu breus notícies de la celebració a Marçà, Capçanes, Bellmunt i Els Guiamets l'any 1930.
Anunci publicitari de la Pirotècnia Espinós de l'any 1899
Els elements pirotècnics formen part de les revetlles i festes majors, però què en sabem dels homes i les dones que es dediquen a aquest ofici.
Accidente ocurrido en el taller de pirotecnia sito en la carretera de Castellvell propiedad de la Vda de Emilio Espinós' del fons de l'Ajuntament de Reus, dipositat a l'Arxiu Comarcal del Baix Camp, conté una relació dels sinistres en tallers pirotècnics a Reus del 1903 al 1917.
En aquest breu expedient es detallen el nombre de difunts en explosions, la problemàtica dels tallers clandestins, la manca de mesures de seguretat i el treball infantil en una industria prohibida a menors.
Projecte "Catalunya des dels arxius: Esdeveniments i festes populars digitals" (6)
Amb motiu del centenari del nom Costa Brava, l'Arxiu Comarcal del Baix Empordà (ACBE) va organitzar una exposició titulada La Costa Brava dels bisbalencs entre el 14 i el 29 de juny de 2008.
Fou instal·lada al Mundial on també tingué lloc la projecció del documental Costa Brava, la mirada del viatger, de Videoplay Serveis i la conferència de Joan Cals, catedràtic emèrit del Departament d'Economia Aplicada de la UAB.
L'exposició presentava la participació dels bisbalencs i bisbalenques en el descobriment d'un paisatge litoral únic a Catalunya a partir de les imatges que van immortalitzar les seves sortides i de les cròniques i anuncis dels diaris de l'època.
La gran majoria de les imatges són anteriors a la Guerra Civil i totes d'abans de l'arribada del turisme massiu a les nostres costes, són el testimoni gràfic dels dies de lleure a unes platges que presentaven un aspecte idíl·lic.
Recuperem el catàleg editat amb motiu de l'exposició, i si voleu veure les imatges de l'exposició, la presentació de l'audiovisual i la conferència, cliqueu aquí.
Es tradició, que cada any, el dia de Sant Joan, es celebri la Xolla d'ovelles amb tisora i la fireta de productes artesans al Parc del Riuet de Sort.
Sort celebra el dia de Sant Joan amb diferents activitats, la primera d'elles i la més antiga, és la fira artesanal on el Parc del Riuet s'omple amb paradetes de productes artesanals i agroalimentaris.
També es fa una exhibició en viu dels oficis tradicionals com la xollada que és com s'anomena a l'acte d'esquilar ovelles.
Per retre homenatge a aquest acte i a l'hora per mostrar a les noves generacions aquest dur treball, anualment, en aquesta exhibició es xollen les ovelles amb tisora, però, en els darrers anys, també s'esquilen a màquina, perquè els assistents, puguin observar les dos maneres de xollar i veure els avantatges i inconvenients que presenten cadascuna d'elles, des de la més antiga a la més moderna.
La xollada, es realitza entre el maig i el juny, quan comença a fer calor i els ramats es desplacen de la plana a l'alta muntanya.
Al llarg del dia, a més es van realitzant diverses activitats relacionades amb les tradicions de muntanya.
Enguany, aquest dia es viurà de manera diferent, no només a la capital de la comarca sinó a tots els indrets d'aquesta i de Catalunya en general.
És per aquest motiu, que hem volgut fer una petita presentació de fotografies que conservem a l'Arxiu Comarcal del Pallars Sobirà, per tal de recordar aquesta celebració.
Podreu veure, cartells de les edicions de 1991, 1992, 1993 i 1998 de la Fira i la Xolla i també fotografies de 1998, 2002 i 2006.
Només heu de clicar al següent enllaç; http://calaix.gencat.cat/noticies/?q=ca/content/sant-joan-2020
Moltes gràcies a tots i esperem que us agradi!
Recull d'imatges conservades a l'Arxiu Comarcal del Ripollès que fan referència a aquesta festa que se celebra a la ciutat de Berga
Ball de l'Àliga, Berga, 1907-1912.
La Patum de Berga, una de les festes tradicionals i populars més apreciades dins el calendari festiu i que enguany s'havia de celebrar entre el dimecres 11 i el diumenge 14 de juny, ha quedat temporalment suspesa per les mesures preventives de la Covid-19.
La Patum de Berga se celebra un cop l'any, la data de celebració és variable pel fet de coincidir amb la festivitat cristiana del Corpus, això fa que la Patum se celebri entre finals del mes de maig i finals del mes de juny.
La festa consisteix en diferents representacions al carrer, durant la festivitat de Corpus, la participació ciutadana és multitudinària i la presència del foc i els elements religiosos en són la base.
Destaquem les comparses o entremesos de la Patum; el Tabal, els Turcs i Cavallets, les Maces i Àngels, les Guites, l'Àliga, els Nans Vells, els Gegants, els Nans Nous, els Plens i Els Tirabols.
La festa, pròpiament dita, té 5 dies de durada i comença sempre en dimecres (dia anterior al dijous de corpus) i acaba el diumenge.
El dimecres els actes són Passades al migdia i al vespre en honor a les autoritats.
El dijous la Patum de lluïment al migdia i Patum completa al vespre.
El divendres la Passada infantils.
Dissabtes, Passada al Vespre i el diumenge la Patum de lluïment al migdia i Patum completa al vespre.
L'Arxiu conserva un clixé, datat aproximadament de l'any 1888, amb un fotografia de la Patum.
Ducloux, fou entregat a l'Arxiu-Museu Folklòric de Ripoll, per la seva vídua, Fanny Illa.
També disposem de la col·lecció de 7 postals de la Patum de Berga, donatiu de Tomàs Raguer, que es troben dins l'àlbum del " Costumari d'altres comarques " del fons Arxiu Històric de Santa Maria de Ripoll (provinent de l'Arxiu-Museu Folklòric de Ripoll).
El fotògraf local que va retratar els actes de la vida social i la gent de Vallirana al llarg de les diferents etapes de la vida
Pas de la processó de Corpus per una zona dels afores de Vallirana, on a primer terme es veuen tres homes amb una bandera.
Us mostrem un recull d'imatges dels Corpus Cristi de Vallirana del període de 1945 a 1974 des de l'objectiu de la càmera de Joan Vives Rovira (1898-1978), el fotògraf local que va retratar els actes de la vida social i la gent de Vallirana al llarg de les diferents etapes de la vida.
A través d'aquestes imatges podem veure com els habitants d'una vila petita, de 1.300 a 3.400 persones, celebraven aquesta festa religiosa.
Veiem els capellans sota pali portant l'eucaristia i alçant la custòdia; els homes i dones desfilant amb ciris, penons i banderes; els infants vestits d'àngels amb lliris i paneres amb pètals de flors, les monges i els nens i nenes de Primera Comunió.
Fileres de persones que recorren el carrer de l'Església, s'aturen a l'església de Sant Mateu i avancen per la carretera de Vallirana.
Un seguici que desfila entre les muntanyes de l'Ordal i el massís del Garraf i camina vorejant els edificis de les primeres urbanitzacions.
Unes instantànies en les quals la religió impregnava el dia a dia dels vilatans.
És una comitiva que s'atura per veure els altars decorats amb catifes de flors i per resar davant les creus, les Mares de Déu i els Sagrats Cors.
Són records d'una festa desapareguda que torna amb nosaltres gràcies l'evocació d' aquest recorregut fotogràfic.
Amb motiu de la festa del Corpus us mostrem una exposició virtual sobre el Corpus a Sant Feliu de Llobregat
Tarja postal de l'arribada de la processó de Corpus a la plaça de la Vila de Sant Feliu de Llobregat, pel carrer de la Rectoria.
Catifes florals i instal·lació d'una bassa i sortidors per a l'ou com balla per la festa de Corpus en el carrer de Sant Llorenç de Sant Feliu de Llobregat.
Es conserven testimonis gràfics de la celebració del Corpus Christi de Sant Feliu de Llobregat des de principis del segle XX.
Aleshores les processons es feien entorn a la plaça de la Vila, els carrers de la Rectoria i de Falguera i la Carretera de Laureà Miró.
A partir de 1957 la processó va deixar de passar per la Carretera perquè aquesta via començava a ser més transitada.
Sant Feliu de Llobregat no va tenir gegants abans de la Guerra Civil.
Es van introduir a la ciutat a partir de la dècada dels quaranta, vinculats als aspectes més populars de la festa del Corpus.
Al principi es van llogar una parella de gegants i 6 capgrossos en una botiga del carrer Petritxol de Barcelona, a més de tamborinos i un timbal per fer l'acompanyament.
Van participar per primera vegada en el seguici de la processó del Dijous de Corpus de l'any 1948 i el diumenge següent també ho van fer a la processó de Sant Just.
Els van impulsar Jaume Amigó Mata, Bartomeu Sigalés i Josep Ferrer i Pi.
La colla la integraven els tramoistes del Centre Parroquial i nens i nenes.
Es finançaven amb la recaptació que aconseguien els capgrossos quan passaven les gorres en acabar la processó.
L'any 1955, es va comprar una parella de gegants: el Llorenç i la Mercè.
El disseny del vestuari i del tocat va ser a càrrec de l'arquitecte municipal Ignasi Serra Goday i la confecció dels vestits de la modista Francisca Sans.
La roba la van comprar a l'empresa Textil Hijos de Gabriel Vila Coll i la pelleteria la va cedir gratuïtament l'empresa Martín-Barceló.
Sant Feliu també va incorporà l'ou com balla, una tradició barcelonina que es feia en patis particulars o davant d'algunes cases, com cal Bausili, a la Carretera de Laureà Miró, o bé davant de la porta de la foneria de Josep Ribas Cañameras, al carrer de Sant Llorenç.
Se'n desconeix l'origen, per algunes persones fa referència al cicle de vida, al temps i al moviment continu, mentre que per altres només un joc d'entreteniment de l'època medieval.
Entre finals dels anys cinquanta i principis dels seixanta, associacions de veïns i veïnes de diferents carrers van impulsar la festa.
Feien catifes de flors, altars i capelles als carrers de Joan Maragall, Sant Llorenç, Vidal i Ribas i a la plaça Catalunya.
El 1963, i durant uns anys, la festa es va repetir al barri de Roses Castellbell, entorn a la capella Nord de les monges mercedàries.
A partir de finals de la dècada dels seixanta la processó de Corpus es va celebrar només a l'entorn de la plaça de la Vila i la colla de geganters es va desfer.
Els gegants es van guardar en uns magatzems i finalment durant la dècada dels setanta es va deixar de fer la festa de Corpus.
Durant la postguerra Bellver era una població plena de soldats que participaven activament en els esdeveniments públics i especialment en els de caràcter religiós com la festa de Corpus.
Bonaventura Isern va fotografiar aquests moments de fervor religiós en què la població hi anava de grat o per força.
Pas de la processó per l'altar a la plaça del Portal, davant de Cal Epifanio, 1953.
Sortida de la processó de Corpus de la plaça Major.
Mossen Antòn amb la custòdia, 1949.
Processó de Corpus, a la pujada de Ca l'Alay, Bellver de Cerdanya.
Els dos nens de la segona fila són, d'esquerra a dreta, Peret Soms i Pere Elias, 1943.
Nenes vestides de Primera Comunió per la festa del Corpus.
La madre Victorina amb un grup de nenes pujant pel convent de Ca les Monjes, 1950.
Aquestes fotografies de Bonaventura Isern, el nen Mixela, ens recorden com era la festa de Corpus a Bellver de Cerdanya durant la postguerra.
El rector Mossèn Anton, presidia la processó sota el tàlem que portaven nois del poble, mentre resseguien els altars instal·lats a diferents punts del recorregut seguits de les autoritats, militars i població devota.
A la processó també hi participaven les monges i les nenes amb el vestit de la comunió.
Ens ho expliquen Joan Pous i Salvador Vigo a "Bellver de Cerdanya 1879-1979, cent anys d'història gràfica" Editorial Farell, 2000.
El capítol de la festa del Corpus abraça el conjunt de comarques catalanes i es presenta dins la Setmana Internacional dels Arxius
Dins del projecte de Catalunya des dels arxius: esdeveniments, festes populars i altres actes, impulsat pels arxius comarcals de Catalunya, es publica un nou capítol referent a la festa del Corpus, aquest cop com a projecte que abarca el conjunt de comarques catalanes.
En aquest capítol, l'Arxiu Comarcal del Montsià hi participa amb un document que inclou un petit context històric de la festa del Corpus a les Terres de l'Ebre a partir dels estudis realitzats per part de l'antropòloga del Museu de les Terres de l'Ebre.
El document inclou també imatges cedides per l'Ajuntament de Masdenverge, també de dos fons personals del municipi de Godall i finalment un article publicat al primer número revista canareva Terra Nostra (1928) procedent d'un fons familiar d'aquesta població.
599 anys de Corpus Christi documentats
Festivitat del Corpus Christi a Tremp, anys 60
L'Arxiu Comarcal del Pallars Jussà disposa diversos fons amb diferents documents relacionats amb la Festivitat del Corpus Christi que enguany celebra els 700 anys de tradició.
La primera notícia documental de la qual tenim constància a l'arxiu comarcal, i a la comarca del Pallars Jussà, data dels llibres de comptes de clavaria de Tremp de l'any 1421.
Documents ingressats per la Casa de Vilamolat de Mur a l'Arxiu Comarcal.
Aquest llibres esmenen cada any les despeses per a la preparació d'aquesta processó, entre les que destaca una elevada partida a la compra de tela i a la confecció dels flamants vestits granats dels cònsols de la vila.
Segons ens explica l'historiador Pau Castell Granados al seu article "La festa a Tremp en època Medieval", BIM de Tremp, 2014, pàgines 24 a 26.
Un altre document del mateix fons de l'1 de maig de 1510, ens narra, que essent Pere Riquer i Antoni Tallada, cònsols de la vila de Tremp, els quals fan inventari dels ornaments, vestiments, argent, joies i llibres de la sagristia i església de Tremp.
Cinc-cents noranta nou anys després d'aquest document, l'Arxiu Comarcal del Pallars Jussà us proposa fer un viatge en la recerca de notícies sobre la festivitat del Corpus Christi, una de les més antigues i celebrades de la nostra comarca.
Mitjançant l'àlbum interactiu amb el títol: La festivitat del Corpus Christi al Pallars Jussà (1421-1981), podreu veure els resultats de la cerca feta als cercadors d'Arxius en línia, XAC Premsa, al llibre de Miquel Lledós i Mir, cronista de la ciutat de Tremp de l'any 1917 i un recull de fotografies del fons d'Andreu Gelabert i Magret de la celebració de la festivitat del Corpus a la ciutat de Tremp, datades entre els anys 1960-70.
Desitgem que us agradi i us ajudi a conèixer molt més la celebració de la festivitat del Corpus Christi a la nostra comarca.
La festivitat del Corpus Christi al Pallars Jussà (1421-1981)