Ministeri de Planificació del Desenvolupament
Vigilància de la qualitat de l'aire
Règim especial a les zones d'atmosfera contaminada
Eficàcia jurídica de l'annex IV
Disposició derogatòria primera - Disposició derogatòria cinquena
Normes tècniques de nivells d'immissió
Catàleg d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera
Relació dels principals contaminants de l'atmosfera
Nivells d'emissió de contaminants a l'atmosfera per a les principals activitats industrials potencialment contaminadores de l'atmosfera
La Llei 38/1972, de 22 de desembre, de protecció de l'ambient atmosfèric, estableix les línies generals d'actuació del Govern i serveis especialitzats de l'Administració pública per prevenir, vigilar i corregir les situacions de contaminació atmosfèrica, qualssevol que siguin les causes que la produeixin.
No obstant això, cal posar de manifest que l'esperit de la Llei esmentada és garantir la continuïtat del procés de desenvolupament sense detriment dels imperatius sanitaris a què té dret la població.
Atesa la complexitat del problema de la contaminació i les seves implicacions tècniques, econòmiques, socials i sobre l'ordenació del territori, resulta necessari desenvolupar gradualment la Llei esmentada per aconseguir la major eficàcia de la seva posada en pràctica, mitjançant disposicions reglamentàries que, en interès d'una economia legislativa desitjable, han de ser reduïdes al mínim sense perjudici de la diversitat o especialitat indispensable.
Com s'assenyala en l'exposició de motius de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric, el problema de la contaminació atmosfèrica té dues vessants: la de les immissions (qualitat de l'aire) i la de les emissions de contaminants procedents de l'exercici de certes activitats.
En aquest sentit, el desplegament de la Llei haurà de constar de dues parts ben diferenciades, la primera atén als aspectes higienicosanitaris i la segona, als aspectes tecnicoeconòmics.
Dins de la primera vessant abans esmentada, aquest Decret estableix els nivells d'immissió (normes de qualitat de l'aire), en aplicació del que estableix l'article 2n de la Llei, i determina les característiques i funcions de la Xarxa Nacional de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica prevista a l'article 10 de la Llei, amb detall suficient per fixar les esferes de responsabilitat.
També es dedica una atenció especial a la primera part del Decret a la caracterització de les zones d'atmosfera contaminada, d'acord amb el que preveu l'article 5è de la Llei, i les situacions d'emergència, així com el procediment per arribar a declaracions d'aquesta naturalesa.
L'aspecte de les emissions és previst a la segona part d'aquest Decret.
Amb aquesta finalitat, en compliment del que estableix l'article 3r, número 3, s'inclou un «Catàleg d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera».
D'altra banda, en aplicació del que disposa l'article 3r, número 1, es fixen els nivells d'emissió de contaminants a l'atmosfera de les principals activitats industrials potencialment contaminadores, que els titulars de focus emissors estan obligats a respectar.
Els nivells d'emissió no poden ser uniformes per a totes les activitats, atès que les característiques de procés, matèries primeres utilitzades, condicions de la instal·lació i, en conseqüència, la composició dels efluents, difereixen notablement, així com els costos de depuració necessaris i suportables.
Els nivells d'emissió fixats s'han de considerar com a provisionals i subjectes a futures revisions, atès que aquests -en aplicació del principi que hi ha darrere de l'esperit de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric sobre l'adopció dels millors mitjans pràctics disponibles- són funció dels processos de fabricació utilitzats, dels avenços de la tecnologia anticontaminació, de l'evolució del mercat internacional de productes manufacturats i de les solucions que es donin a la crisi energètica i de proveïment de matèries primeres.
D'altra banda, en el moment actual no existeix un consens internacional sobre la fixació d'aquests nivells, si bé és previsible que, a mitjà termini, els organismes internacionals competents puguin aprovar algunes recomanacions sobre això.
La fixació dels nivells d'emissió ha de preveure diverses situacions com és el tracte diferent que cal donar a les noves indústries i a les ja existents, però, al mateix temps, han de projectar-se a diversos horitzons per tal de forçar la tècnica a trobar solucions cada vegada millors, sense que necessàriament hagin de ser més costoses.
La política ambiental ha de tenir per objectiu la fixació de límits cada vegada més exigents, comptant sempre amb el fet que la tecnologia és un factor summament dinàmic.
Finalment, dins de la segona part d'aquest Decret, s'estableixen les normes sobre instal·lació, ampliació, modificació, localització i funcionament de les activitats industrials potencialment contaminadores de l'atmosfera.
Aquestes normes comprenen els aspectes de sol·licitud d'autorització administrativa, control de posada en marxa i vigilància de funcionament.
Finalment, es fa referència al règim sancionador per incompliment de les condicions exigides, i es desenvolupen, amb la ponderació possible, les previsions establertes en la Llei esmentada per conjugar la defensa del medi ambient amb la continuació del procés de desenvolupament dins d'uns límits justos.
Aquesta normativa ha de ser necessàriament completada amb altres disposicions que, per la seva complexitat, especialització i règim particular, requereixen un tractament especial per part dels ministeris i organismes competents.
Entre aquestes disposicions escau citar el Reglament sobre instal·lacions de combustió des del punt de vista d'emissió de contaminants, les normes d'homologació de cremadors, les normes de qualitat i condicions d'utilització dels combustibles i carburants per reduir la contaminació atmosfèrica, les normes de càlcul d'alçària de les xemeneies industrials per aconseguir la dispersió adequada dels contaminants i les normes sobre mètodes unificats per a l'anàlisi de contaminants.
Les emissions gasoses procedents dels vehicles automòbils han estat ja regulades pel Decret 3025/1974, de 9 d'agost, que desplega la Llei 38/1972, de 22 de desembre, de protecció de l'ambient atmosfèric, quant a la contaminació produïda pels vehicles de motor.
El funcionament de les calefaccions, quant a la contaminació atmosfèrica, es regeix per la seva normativa específica.
Tot això, tanmateix, resultaria d'aplicació difícil si no es disposés dels mitjans econòmics i humans necessaris així com dels instruments jurídics adequats per a la defensa dels interessos socials.
Amb aquesta finalitat, la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric preveu la instrumentació del procediment d'urgència per aplicar la legislació laboral al personal afectat per la suspensió o clausura d'activitats industrials o equivalents, així com el dictat de les disposicions necessàries per a l'efectivitat dels beneficis que podrà atorgar el Govern a les activitats que resultin afectades per les disposicions de la Llei referida.
Així mateix, la Llei es refereix a altres aspectes importants i assenyala explícitament que, en tot cas, s'ha de procurar dotar de personal i mitjans suficients els departaments i organismes competents en matèria de contaminació atmosfèrica.
En virtut d'això, a iniciativa de la Comissió Interministerial del Medi Ambient, amb l'informe de l'Organització Sindical, d'acord amb el dictamen del Consell d'Estat, a proposta del ministre de Planificació del Desenvolupament i amb la deliberació prèvia del Consell de Ministres en la seva reunió del dia 24 de gener de 1975,
L'eficàcia jurídica de l'annex IV és la que estableix la disposició derogatòria única del Reial decret 100/2011, de 28 de gener, pel qual s'actualitza el catàleg d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera i s'estableixen les disposicions bàsiques per a la seva aplicació.
L'esmentat annex IV no és aplicable a les activitats incloses a l'annex 1 del text refós de la Llei de prevenció i control integrats de la contaminació, les quals es regeixen pel que disposa l'esmentat text refós i pel Reglament d'emissions industrials i de desplegament de la Llei 16/2002, d'1 de juliol, de prevenció i control integrats de la contaminació, aprovat pel Reial decret 815/2013, de 18 d'octubre.
Sempre que no es tracti d'activitats incloses estrictament a l'annex 1 del text refós de la Llei de prevenció i control integrats de la contaminació, encara que sí que estiguin incloses formalment dins de l'àmbit de l'autorització ambiental integrada concreta de què es tracti, les comunitats autònomes els poden aplicar els límits d'emissió d'acord amb els paràmetres fixats a l'esmentat annex IV.
El que disposa el paràgraf anterior s'entén sense perjudici del que disposi el règim definitiu de les emissions d'aquestes activitats que s'aprovi amb motiu de l'actualització del contingut i abast de l'annex esmentat o del desplegament de la Llei 34/2007, de 15 de novembre, de qualitat de l'aire i protecció de l'atmosfera.
Les indústries en projecte les obres de les quals no hagin estat iniciades, encara que hagin estat autoritzades, han d'ajustar els seus nivells d'emissió als establerts en l'annex IV d'aquest Decret per a les noves indústries.
En el cas que hagin compromès en ferm un 20 per 100, almenys, del cost total de la instal·lació autoritzada, exclosos els terrenys necessaris per a aquesta, han de disposar d'un termini de dos anys, a partir de la data de l'entrada en vigor d'aquest Decret, per ajustar-se als nivells d'emissió que s'hi estableixen.
Perquè sigui vàlida aquesta circumstància, l'interessat ha de justificar documentalment, en el termini d'un mes des de l'entrada en vigor del Decret esmentat, aquest punt en la delegació provincial del ministeri competent per raó de l'activitat.
Les indústries que es trobin en muntatge a l'entrada en vigor d'aquest Decret han d'adaptar els seus projectes als límits d'emissió establerts en l'annex IV, per a les noves indústries, si bé disposen per a això del termini de dos anys, a partir de la seva posada en marxa.
Les indústries incloses en els grups A i B del catàleg d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera, en funcionament amb anterioritat a l'entrada en vigor d'aquest Decret i que estiguin situades en zones d'atmosfera contaminada, disposen del termini d'un any, comptat a partir de la data de declaració de zona d'atmosfera contaminada, per estudiar i avaluar les seves emissions de contaminants a l'atmosfera i presentar un projecte de les instal·lacions correctores necessàries.
Atesos els resultats de l'avaluació i control realitzats sobre les emissions de les indústries previstes en el paràgraf precedent, el ministeri competent per raó de l'activitat ha de dictar la resolució que sigui procedent.
En la resolució esmentada s'han de fixar els terminis en què han d'entrar en funcionament les mesures correctores que hagin d'aplicar-se.
Sense perjudici dels terminis que amb caràcter general s'estableixin per a cada tipus d'activitat, pot establir-se en cada cas particular un programa específic per a la millora progressiva de la qualitat dels abocaments a l'atmosfera, així com els terminis per a la seva execució.
Amb caràcter general i sense perjudici del que estableix l'article 48, apartat 2, les indústries existents han d'adaptar-se a les seves prescripcions i disposicions complementàries abans de l'1 de juliol de 1976.
Les indústries que, per diverses raons degudament justificades i acceptades per l'Administració, no puguin ajustar-se als terminis establerts requereixen una autorització especial per continuar en funcionament.
1 Els ministeris competents han d'elaborar en un termini màxim de dos anys un inventari nacional dels focus contaminadors de l'atmosfera sota la seva jurisdicció, que s'ha de mantenir actualitzat a cada moment.
Els ministeris competents han de dictar les disposicions complementàries oportunes per al millor desplegament del que disposa aquest text legal, i n'han de donar compte a la Comissió Interministerial del Medi Ambient.
Queden derogades totes les disposicions de rang igual o inferior que s'oposin a aquesta i en particular el Decret 2861/1968, de 7 de novembre, sobre mesures per evitar la contaminació atmosfèrica produïda per partícules sòlides en suspensió en els gasos abocats a l'exterior per fàbriques de ciment, i l'Ordre del Ministeri d'Indústria de 17 de gener de 1969, per la qual es crea la Comissió Tècnica Assessora de Problemes de la Contaminació Atmosfèrica d'Origen Industrial.
Els ministeris competents han d'elaborar en un termini màxim de dos anys un inventari nacional dels focus contaminadors de l'atmosfera sota la seva jurisdicció, que s'ha de mantenir actualitzat a cada moment.
Els ministeris competents han de dictar les disposicions complementàries oportunes per al millor desplegament del que disposa aquest text legal, i se n'ha de donar compte a la Comissió Interministerial del Medi Ambient.
Queden derogades les disposicions del mateix rang o inferior que s'oposin a aquesta i en particular el Decret 2861/1968, de 7 de novembre, sobre mesures per evitar la contaminació atmosfèrica produïda per partícules sòlides en suspensió en els gasos abocats a l'exterior per fàbriques de ciment, i l'Ordre del Ministeri d'Indústria de 17 de gener de 1969, per la qual es crea la Comissió Tècnica Assessora de Problemes de la Contaminació Atmosfèrica d'Origen Industrial.