Carità, Solé, Tous Caze, Leucade Leon, Naranjo i Porras van ser els pioners
Ramon Carità Cau i Manuel Solé són els dos únics fotògrafs de naixement o ascendència aranesa.
José Tous Caze, Frère Leucade - Léon, Cesáreo Naranjo i José Porras no van néixer a la Val d'Aran, però hi van venir a viure i van centrar en ella la seva producció fotogràfica.
Ramon Carità Cau va néixer el 23 de gener de 1873 en Çò de Paula de Vilac, Val d'Aran.
Dotat d'una gran sensibilitat artística va dedicar el seu temps lliure a la pintura i a la poesia.
Després de participar en la Guerra de Cuba, ingressa al cos de la Guàrdia Civil.
Carità va ser destinat primer a la Aran, a on es va casar, a Pont de Suert, entre 1909 i 1910, i a Esterri d'Àneu a la dècada dels anys vint.
És en aquests indrets quan desenvolupa la seva gran afició a la fotografia.
El boom de les postals a Esterri es produí amb l'obertura de la carretera de la Bonaigua, de forma paral·lela a l'increment del comerç i del turisme que aquesta infraestructura comportà.
Carità fou el fotògraf d'una sèrie de postals numerades, que edità el comerç d' Andrés Roig d'Esterri d'Àneu.
També fou l'autor d'una sèrie de postals, sense numerar, del comerç de casa Masano del carrer major d'Esterri, que foren impreses per la fototípia de J. Roig de Madrid.
En els anys anteriors a la Guerra Civil va fer una sèrie de postals sense numerar editada per l'Hotel Saurat d'Espot.
On predominen en més gran nombre les imatges d'Espot i Sant Maurici, però on es troben també imatges de la carretera de la Bonaigua.
Al mateix temps Ramon Carità Cau realitzava postals a demanda, amb paper fotogràfic que possiblement positivava ell mateix.
En alguns casos es tracta de les mateixes imatges del pont d'Esterri que podem trobar en algunes postals editades en fototípia, en altres, les sorpreses poden ser espectaculars, com una postal-foto personalitzada realitzada el mes de juny de 1922, al cim del port de la Bonaigua a uns senyors de Barcelona de pas cap a la Val d'Aran, amb els guàrdies civils al seu costat.
Sens dubte un producte de les seves rondes de guàrdia, amb la companyia dels altres guàrdies d'Esterri i la càmera fotogràfica.
Habitualment aquestes postals-foto van retolades per ell mateix amb una tinta vermella.
Acabada la Guerra Civil va ser enviat a Barcelona com a sergent de la Guàrdia Civil a on viurà fins a la seva mort.
Manuel Solé Vicens neix a Barcelona dins una família de mare catalana i pare aranès.
De jove arriba a la Val d'Aran i s'instal·la en casa Campà de Vielha.
Aquest nom inicia una edició de postals, la primera feta per un aranès.
Més tard, es desplaça a Bossòst a on viurà en casa Blasi.
Aquí editarà la seva producció fotogràfica com a Manuel Solé de Bossòst.
La seva producció fotogràfica es va centrar en la fotografia d'estudi i de paisatge.
Tan sols queden unes poques postals d'un projecte de dibuix amb sobreexposició, que donen peu a una vista diferent segons s'allunya o s'apropa la imatge.
A Solé se'l recorda també pels seus productes de fabricació local, com el lleixiu, espelmes, perfums i sabons, que ficava en venda en la botiga de casa seva, i per les begudes carbonatades amb sifó, gasosa, taronja i llimonada, que oferia en els partits de futbol del poble.
Les màquines de cosir Singer van arribar a la Val d'Aran a través de la seva botiga, tenint el carnet núm. 3 com a representant d'aquesta marca.
En 1942, va participar en el Concurs Exposició que es va fer a Lleida.
Aquí va exposar unes 250 imatges de la Val d'Aran i del Pallars.
Solé va morir l'any 1944 a Bossòst.
José Tous Caze neix en Izaourt, França, el 21 de setembre de 1865.
La febre tifoide fa que la seva família pensi a traslladar-se a Barcelona.
En el seu viatge, passen per la Val d'Aran i aquesta els agrada tant, que s'instal·len en Vielha en Çò de Saforcada, actual seu administrativa del Conselh Generau d'Aran.
En 1907, José es casa amb Aurelia Redonet Geribàs, natural de la població francesa d'Argut-Dessous, en el Santuari de Santa Maria de Mijaran.
El matrimoni va tenir tres fills.
Interessat en la política, va ser diputat provincial pel districte de Tremp-Vielha i va presidir la visita del rei Alfons XIII a la Val en 1924.
La seva producció fotogràfica sobre la Val d'Aran es realitza entre 1890 i 1910.
Pierre Elie Mayran, conegut com Frère Lecaude Leon, arriba a la Val d'Aran l'any 1906 juntament amb altres religiosos francesos per a formar part de l'escola-pensionat per a nens dels frares de la Doctrina Cristiana amb seu a Les.
L'any 1911, passa a l'escola que aquests frares tenen en Vielha.
A l'inici de la Guerra Civil aquest grop de religiosos va tornar cap a França, a on van continuar amb l'ensenyament.
Alguns d'ells van retornar a la Val, però el germà Lecaude Leon no ho va fer.
El 5 de desembre de 1962, va morir en la casa noviciat de Fonseranes, França, als noranta anys.
La seva producció fotogràfica es centra en fotografies en grup de l'alumnat i en fotografies familiars.
Algunes de les seves imatges, que ell no va firmar, es poden confondre entre les fetes pel seu amic fotògraf Cesáreo Naranjo.
Cesáreo Naranjo, nascut a La Tejeruela (Albacete), arriba a la Val d'Aran amb el cos de Carrabiners.
La seva primera dona moris, quan ell està destinat a la duana de Les.
Es casa en segones núpcies amb l'aranesa Carmen Ané, modista de Vielha.
Es pensa que la seva afició a la fotografia comença per la seva relació amb el fotògraf Manuel Solé Vicens de Bossòst.
Les seves fotografies recullen escenes de la vida i costum dels aranesos.
Cal destacar les seves impressionants imatges de la riuada d'octubre de 1936 a Vielha.
Amb l'arribada de les tropes franquistes a Aran en abril de 1938, s'exilia com a refugiat polític a Normandia a on va morir a l'edat de noranta-cinc anys.
L'any 1942, arriba a la Val d'Aran i comença a treballar com a capatàs a les obres del Túnel de Vielha.
Un temps després s'instal·la amb la seva família en la capital aranesa.
La seva afició a la fotografia va fer, que a la mort del fotògraf Campà, prengués el relleu a l'hora de fer fotografies de carnet i de celebracions familiars i religioses.
També va treballar per a mitjans de comunicació com La Vanguardia i La Mañana i en catàlegs i edicions postals de l'editorial aragonesa Sicilia, des de 1952.
Va continuar fotografiant tots els esdeveniments socials i lúdics de la Val fins a 1985.
En octubre de 1999 va morir a l'edat de vuitanta-sis anys.
Informació extreta del llibre "Aran.
En els fons patrimonials i en les col·leccions de postals i fotografies dipositades a l'Archiu Generau d'Aran es conserven diverses imatges d'aquests primers fotògrafs aranesos.
Les imatges ja es poden consultar a través de l'opció Arxius en línia: cercador de fons i documents de la Xarxa d'Arxius Comarcals de Catalunya.
Fotografia i lletra manuscrita de Ramon Carità Cau.
Pas pel Port de la Bonaigua, juny 1922.
Passeig de Vielha després de la riuada d'octubre de 1937.
Col·lecció Maria Carmen Naranjo