Resolució 35/2018, de 2 de març
Còpia de la llicència i de l'expedient d'obertura i d'activitat d'una planta de reciclatge.
La informació que aporten les persones privades a les administracions públiques, en el marc de l'exercici de funcions públiques (en aquest cas, d'atorgament de llicències o autoritzacions), esdevé informació pública a partir del moment que és en poder de l'Administració; la possessió de la informació per part de l'Administració és el que determina que es tracti d'informació pública, amb independència del seu origen.
L'al·legació al risc per a la seguretat de l'empresa si es fes un mal ús de la informació obtinguda és extremadament genèrica i no s'aporten dades que justifiquin la concurrència d'algun risc per a la seguretat pública que es pugui vincular al previst per l'article 21.1.a LTAIPBG; si hom té en compte que l'article 20.3 LTAIPBG requereix que per aplicar els límits d'accés a la informació pública cal motivar-ho degudament i raonar les causes que en justifiquen l'aplicació, en aquest cas la motivació requerida és inexistent i, per tant, no procedeix aplicar el límit relatiu als riscos per a la seguretat.
L'informe municipal es fa ressò de què FISL demana expressament la reserva o confidencialitat d'aquesta informació, motiu que considera suficient per denegar l'accés al projecte d'activitat; invoca com a fonament d'aquesta decisió el Dictamen de la GAIP 1/2016, que per aplicar el límit d'accés relatiu a la protecció dels interessos econòmics i comercials cal que els titulars d'aquests interessos ho demanin expressament; és a dir, el que és considerat pel Dictamen 1/2016 com a requisit mínim per poder aplicar el límit (que l'interessat ho demani), per l'informe municipal vindria a ser condició suficient per aplicar-lo, i ho fa invocant l'article 21.1.f LTAIPBG (que es refereix al límit dels "altres drets privats legítims").
Si bé el secret empresarial o la posició de les empreses en una relació de competència amb altres poden ser circumstàncies justificatives de la confidencialitat de part de les seves ofertes contractuals, no n'hi ha prou amb què així ho al·leguin, ni és versemblant que la confidencialitat pugui estar justificada en relació amb la totalitat de l'oferta, i que per aplicar aquest límit cal argumentar les causes concretes per les que una determinada informació constitueix secret empresarial, acreditar que l'empresa acreditada el protegeix com a tal secret i concretar els motius pels quals la divulgació d'aquesta informació pot afectar la seva posició en un entorn de competència (en aquest sentit, cal tenir també en compte que l'empresa reclamant té una activitat industrial que no té res a veure amb la desenvolupada per la planta d'FISL que li és veïna).
Tenint en compte que l'empresa reclamant ha sol·licitat aquesta informació per a la defensa dels seus interessos, i que s'ha tingut en compte que l'accés per part d'ella difícilment podria perjudicar els interessos al·legats d'FISL, cal assenyalar expressament que l'accés que s'atorga amb aquesta Resolució és únicament als efectes de la finalitat invocada per la reclamant, i se l'adverteix que no pot fer pública ni divulgar a terceres persones alienes a aquest procediment la informació obtinguda en base a aquesta Resolució.
Confidencialitat establerta per llei.
Demora en l'accés a la informació.
Número d'expedient de la Reclamació: 4/2018.
Als efectes de fonamentar el punt anterior té interès reproduir el fragment següent de l'informe emès pel secretari municipal del Pla de Santa Maria el 30 de novembre de 2017, inclòs a l'expedient aportat per l'Ajuntament a aquest procediment: "De resultes de les al·legacions presentades, entenem que sí concorre un límit a la informació sol·licitada: els interessos econòmics i comercials, recollit també en la Llei de transparència estatal, si bé no té reproducció explícita en la Llei de transparència catalana.
"En aquest sentit, val a dir que el dictamen 1/2016 de la GAIP estableix que el principal objectiu d'aquest límit és impedir atemptats contra la competència o les posicions de les negociacions, i podria operar en relació amb informació que contingui dades sobre procediments de producció, estratègies comercials, llistes de clients, etc. Es tracta d'un límit estretament vinculat al dret a la competència i a la llibertat d'empresa emparada per l'article 38 de la Constitució, emparat també per l'article 41.2.b de la Carta de Drets Fonamentals de la Unió Europea.
Igualment, la GAIP, en atenció a les característiques dels drets o interessos que es protegeix, estima que per aplicar aquest límit cal que la persona titular dels interessos econòmics o comercials concernits demani expressament la reserva o confidencialitat de la informació que pot perjudicar-los, extrem que sí ha sol·licitat FISL, adduint que el projecte d'activitat conté informació de les característiques de l'empresa i de la seva forma de funcionar que estan subjectes a secret empresarial.
Per tant, s'estima l'al·legació presentada d'acord amb l'article 21.1.f LTAIPBG, en quant el dret d'informació pública pot ser denegat o restringit si el coneixement o la divulgació de la informació comporta un perjudici per a la intimitat i "altres drets privats legítims", entenent que la confidencialitat que es demana troba justificació en les al·legacions presentades.
També es troba recollit en l'article 13.2.d de la Llei 27/2006, que regula el dret d'accés a la informació en matèria de medi ambient, referit a la confidencialitat de dades de caràcter comercial i industrial, quan aquesta confidencialitat està prevista en una normativa amb rang de llei o en la normativa comunitària.
Per tant, d'acord amb les consideracions emeses no es facilitarà l'accés al projecte d'activitat que obra a l'expedient, ja sigui inicial o el presentat per posteriors modificacions".
L'Alcalde resol donar accés parcial, concretament a la documentació relativa a l'acord de la llicència, i denegar la informació relativa al projecte d'activitat presentat per FISL.
Vist que aquesta restricció de l'accés demanat pot dificultar la comprensió de la informació, l'Ajuntament s'ofereix a proporcionar a la reclamant les explicacions necessàries per aclarir-ne la interpretació.
També es preveu expressament que la informació atorgada no es pot facilitar mentre la resolució no sigui ferma i que podrà ser subministrada en format electrònic, ja que és una alternativa més econòmica i no dificulta l'accés a les dades.
En relació amb les al·legacions formulades per FISL (antecedent 4):
En relació amb les observacions formulades per l'Ajuntament (antecedent 5):
En relació amb la ponderació d'interessos, cita resolucions de la GAIP que donen prevalença a l'accés si es justifica en descobrir possibles irregularitats o concorren drets fonamentals.
També afegeix la dada de què l'autorització sol·licitada consta en els registres públics a nom d'Eco Green Palet, tot i que la societat que desenvolupa actualment l'activitat és FISL.
A la vista dels antecedents, la informació sol·licitada que ha estat denegada per l'Ajuntament del Pla de Santa Maria i que, en conseqüència, seria l'objecte d'aquesta Reclamació, és la relativa al projecte de l'activitat indicada a l'antecedent 2, ja que l'accés a l'acord de llicència ha estat estimat per l'Ajuntament i, a més, a les al·legacions formulades per l'empresa reclamant només es fa esment a aquest projecte.
Nogensmenys, aquesta resolució es pronuncia en relació amb els termes de la Reclamació (que demana còpia de la llicència i de l'expedient), amb referència especial al projecte presentat per FISL a aquests efectes.
Tota la documentació inclosa a l'expedient municipal, inclòs el projecte presentat per FISL, és informació pública, ja que l'article 2.b LTAIPBG estableix que té aquesta consideració la informació elaborada per l'Administració i la que té en el seu poder, com a conseqüència de la seva activitat o de l'exercici de les seves funcions.
Per tant, la informació que aporten les persones privades a les administracions públiques, en el marc de l'exercici de funcions públiques (en aquest cas, d'atorgament de llicències o autoritzacions), esdevé informació pública a partir del moment que és en poder de l'Administració.
La possessió de la informació per part de l'Administració és el que determina que es tracti d'informació pública, amb independència del seu origen.
Cal ratificar, per tant, les consideracions fetes en aquest sentit pels informes i resolucions municipals (antecedent 5), desestimant les al·legacions d'FISL.
Per tant, no hi ha dubte que el sol·licitat en el marc d'aquesta Reclamació és informació pública i, per tant, com a principi general s'hi ha de donar accés, llevat que concorrin límits que hagin de prevaldre (articles 18, 20 i 34.2 LTAIPBG).
Cal valorar, per tant, els límits legals que poden concórrer en l'accés a la informació sol·licitada i si han de prevaldre ells o el dret d'accés.
Tot i que les al·legacions formulades per FISL argumenten la concurrència de diversos límits al dret d'accés a la informació (dades personals, secret empresarial i interessos en relació amb la competència i eventual risc per a la seguretat), la resolució municipal descarta la concurrència del límit de la protecció de les dades personals (decisió que no és qüestionada per FISL i que, per tant, s'ha de considerar ferma) i fonamenta la seva denegació parcial d'informació únicament en el límit dels interessos econòmics i comercials (que inclouria també les al·legacions relatives als riscos per a la seguretat, fet que no descarta la conveniència d'una breu consideració sobre ell).
Per tant, aquesta Resolució s'ha de pronunciar sobre la concurrència i eventual prevalença dels límits relatius a la seguretat i als interessos econòmics i comercials d'FISL.
L'al·legació que fa FISL al risc per a la seguretat de l'empresa si es fes un mal ús de la informació obtinguda és extremadament genèrica i no s'aporten dades que justifiquin la concurrència d'algun risc per a la seguretat pública que es pugui vincular al previst per l'article 21.1.a LTAIPBG.
Si hom té en compte que l'article 20.3 LTAIPBG requereix que per aplicar els límits d'accés a la informació pública cal motivar-ho degudament i raonar les causes que en justifiquen l'aplicació, en aquest cas la motivació requerida és inexistent i, per tant, no procedeix aplicar el límit relatiu als riscos per a la seguretat.
Tot i que l'LTAIPBG no inclou a la seva llista de límits legals al dret d'accés a la informació pública el relatiu a la protecció dels interessos econòmics i comercials, aquest límit no pot deixar de ser pres en consideració per les administracions catalanes, com ha argumentat el Dictamen 1/2016 i diverses resolucions de la GAIP, ja que l'article 14 de la Llei 19/2013, de 9 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, que és bàsica, l'inclou a la seva relació de límits legals al dret d'accés, i la seva aplicació pot afectar, com és aquest cas, drets de terceres persones privades, que no es poden desconèixer.
Les al·legacions formulades per FISL afirmen que el seu projecte d'activitat conté informació de les característiques de l'empresa i de la seva forma de funcionar que constitueixen secret empresarial i per tant aquesta empresa no vol que aquesta informació pugui arribar a empreses que siguin de la seva competència directa, que obtindrien així coneixement detallat de la seva forma de detallar.
L'informe municipal, per la seva banda, es fa ressò de què FISL demana expressament la reserva o confidencialitat d'aquesta informació, motiu que considera suficient per denegar l'accés al projecte d'activitat.
Invoca com a fonament d'aquesta decisió el Dictamen de la GAIP 1/2016, que per aplicar el límit d'accés relatiu a la protecció dels interessos econòmics i comercials cal que els titulars d'aquests interessos ho demanin expressament.
És a dir, el que és considerat pel Dictamen 1/2016 com a requisit mínim per poder aplicar el límit (que l'interessat ho demani), per l'informe municipal vindria a ser condició suficient per aplicar-lo, i ho fa invocant l'article 21.1.f LTAIPBG (que es refereix al límit dels "altres drets privats legítims").
Com ja s'ha dit més amunt en relació amb el risc per a la seguretat, l'article 20 LTAIPBG requereix que l'aplicació de límits al dret d'accés a la informació pública sigui motivada en les circumstàncies del cas, raonant detalladament les causes que en motiven l'aplicació.
La Resolució de la GAIP 253/2017, que aprofundeix en l'abast de la confidencialitat declarada pels contractistes com a límit del dret d'accés a la informació pública, considera que si bé el secret empresarial o la posició de les empreses en una relació de competència amb altres poden ser circumstàncies justificatives de la confidencialitat de part de les seves ofertes contractuals, no n'hi ha prou amb què així ho al·leguin, ni és versemblant que la confidencialitat pugui estar justificada en relació amb la totalitat de l'oferta, i que per aplicar aquest límit cal argumentar les causes concretes per les que una determinada informació constitueix secret empresarial, acreditar que l'empresa acreditada el protegeix com a tal secret i concretar els motius pels quals la divulgació d'aquesta informació pot afectar la seva posició en un entorn de competència (en aquest sentit, cal tenir també en compte que l'empresa reclamant té una activitat industrial que no té res a veure amb la desenvolupada per la planta d'FISL que li és veïna).
Ni les al·legacions formulades per FISL, ni els informes i resolucions municipals compleixen els requisits de concreció i motivació que s'acaben d'indicar, de manera que és qüestionable que procedeixi aplicar el límit dels interessos econòmics i comercials o, en general, dels drets privats legítims d'FISL per impedir l'accés a la informació sol·licitada.
S'ha de tenir en compte també que FISL no ha desenvolupat ni concretat més les raons de la seva oposició a l'accés sol·licitat en el tràmit d'al·legacions que li ha ofert la GAIP, en el que ha pogut consultar la documentació aportada a aquest procediment.
En conseqüència de tot l'anterior, procedeix estimar la Reclamació i declarar el dret de l'empresa reclamant a la informació relativa a l'expedient indicat a l'antecedent 2, inclòs el projecte d'activitat.
Nogensmenys, tenint en compte que l'empresa reclamant ha sol·licitat aquesta informació per a la defensa dels seus interessos, i que s'ha tingut en compte que l'accés per part d'ella difícilment podria perjudicar els interessos al·legats d'FISL, cal assenyalar expressament que l'accés que s'atorga amb aquesta Resolució és únicament als efectes de la finalitat invocada per la reclamant, i se l'adverteix que no pot fer pública ni divulgar a terceres persones alienes a aquest procediment la informació obtinguda en base a aquesta Resolució.
L'article 34.3 LTAIPBG estableix que "si la resolució és estimatòria de la sol·licitud i hi ha hagut oposició de tercers, l'accés a la informació només es pot fer efectiu una vegada ha transcorregut el termini per a interposar recurs contenciós administratiu sense que s'hagi formalitzat o, en cas que s'hagi presentat aquest recurs, si no s'ha acompanyat de petició de mesures cautelars de suspensió o s'ha resolt aquest incident mantenint l'executivitat de l'acte administratiu".
Així mateix, l'article 47.2 RGAIP fa extensiva aquesta mateixa cautela a les resolucions de la GAIP.
Atès que en aquest cas FISL ha manifestat la seva oposició a l'accés sol·licitat, cal demorar els efectes de l'estimació d'aquesta Reclamació fins a la seva fermesa, de conformitat amb el previst per les disposicions citades al paràgraf anterior.