El Decret 103/2000, de 6 de març, desenvolupa els elements essencials i trets generals del cànon de l'aigua, definits en la Llei 6/1999, de 12 de juliol, d'ordenació, gestió i tributació de l'aigua, els preceptes de la qual han estat objecte de refosa mitjançant el Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, pel qual s'aprova el Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya, per tal de permetre la implantació i aplicació pràctica, de manera eficient, d'aquesta figura tributària.
Tanmateix, el transcurs del temps i l'experiència en la gestió, determinen la necessitat de realitzar una reforma parcial del text original, per tal de simplificar i optimitzar alguns dels procediments regulats en l'esmentat reglament, millorant alhora la gestió dels tributs que regula i agilitant la tramitació administrativa en benefici dels ciutadans i ciutadanes, especialment pel que fa al seu dret a obtenir, de manera àgil i simplificada, el reconeixement del seu dret a l'ampliació dels trams de consum d'aigua.
Els canvis en el cànon de l'aigua responen a la voluntat d'implementar una nova política de l'aigua, basada en els principis de garantia dels usos bàsics d'aigua per part dels ciutadans i ciutadanes, de foment dels usos sostenibles de l'aigua, tant pel que fa al seu consum com en relació amb la contaminació que se'n deriva, de modificació de les conductes no sostenibles quant a l'ús de l'aigua, de millora del coneixement i el control del cicle de l'aigua, avançant progressivament en l'adequació del seu finançament i de posar en valor els usos de l'aigua pel que fa a la prioritat de cadascun i del valor afegit que aporten als usuaris i usuàries.
Dins el que cal considerar com a gestió del cànon de l'aigua, s'ha optat per simplificar el procediment de declaració i ingrés del tribut per part de les entitats subministradores, incorporant una sèrie de mesures que simplifiquen i faciliten els tràmits administratius que aquestes han de realitzar front l'administració, i garanteixen que l'Agència Catalana de l'Aigua disposi, amb tota promptitud, dels imports que han satisfet les persones contribuents, i que ha de distribuir en funció dels objectius de protecció del medi ambient als quals s'afecta el tribut, fixats en el Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, pel qual s'aprova el Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya.
En el marc d'aquesta simplificació de procediments, i, amb voluntat d'ajustar-se plenament als principis continguts en la Llei 58/2003, de 17 de desembre, general tributària, s'ha optat, a més a més, per reduir la documentació que les persones usuàries domèstiques d'aigua han de presentar per tal de justificar el seu dret a gaudir d'una ampliació dels trams de consum d'aigua amb un tipus bonificat, en els supòsits de convivència de més de tres persones en un mateix habitatge.
Amb l'objectiu de garantir un bon i àgil servei a la ciutadania, es regula el procediment d'ampliació de trams, a partir de la presentació d'una declaració de dades bé directament a l'entitat subministradora corresponent a l'abonat/abonada, per tal que aquest obtingui una resposta el més ràpida possible, bé a l'Agència Catalana de l'Aigua, a través de qualsevol dels mitjans legalment previstos, inclosa la via telemàtica.
En aquesta direcció, es fomenta la col·laboració amb els ens locals, per tal que l'ampliació de trams es realitzi de la manera més ràpida possible, en funció de les característiques dels procediments que els mateixos ens locals considerin adients.
Quant al sistema de determinació del tribut per als usuaris i les usuàries industrials i assimilables, les modificacions són diverses i encaminades, en la majoria dels casos, a la simplificació i aclariment dels procediments previstos en l'actualitat, generant un benefici tant per l'administrat/l'administrada, que guanya en seguretat jurídica i en simplicitat dels tràmits administratius front l'Agència Catalana de l'Aigua, i generant també un benefici per aquesta darrera, que agilita la seva gestió, fent-la més immediata i transparent.
Una de les modificacions va adreçada a ampliar els terminis de presentació de la declaració d'ús i contaminació de l'aigua bàsica, d'un a quatre anys, i eliminar la possibilitat de ratificació anual.
Es considera més apropiat, tant per millorar i agilitar la gestió que es realitza des de l'Agència com per afavorir el compliment de les obligacions de l'administrat/administrada, ampliar la vigència d'aquests tipus de declaració a quatre anys, que, en les condicions actuals de desenvolupament industrial i atès l'increment d'exigències relatives a millores ambientals, es considera un termini raonable per tal que un establiment pugui declarar les mateixes condicions de procés productiu o el mateix règim d'abocaments.
Tanmateix, es manté la possibilitat que la introducció de qualsevol canvi que afecti les condicions de consum o abocament d'aigües residuals, i que pugui modificar el tribut a satisfer, es declari en les condicions vigents fins el moment.
Així mateix, s'estableix la facturació, directament des de la mateixa Agència Catalana de l'Aigua, del cànon de l'aigua corresponent a usuaris/usuàries industrials, als quals s'aplica la tarifa individualitzada, independentment que l'aigua que consumeixin procedeixi de fonts pròpies o els sigui subministrada per una entitat subministradora.
Es desenvolupa el procediment d'intercanvi d'informació per dur a terme la liquidació directa.
Finalment, davant els diversos canvis que s'han produït en la normativa tributària de general aplicació, encapçalats per l'entrada en vigor, el juliol de 2004, de la Llei 58/2003, de 17 de desembre, general tributària, i dels seus reglaments de desenvolupament s'ha optat per suprimir els articles reguladors del procediment inspector i mantenir només els relatius a les especificitats pròpies dels tributs gestionats per l'Agència, aplicant-se per la resta d'aspectes la normativa general aplicable a la resta de tributs de la Generalitat de Catalunya.
En la mateixa línia d'adaptació a les novetats legislatives i reglamentàries produïdes en l'àmbit tributari en el darrer any, es potencia la utilització de les noves tecnologies en relació amb la gestió del tribut i pel que fa a les relacions dels ciutadans i les ciutadanes amb l'administració.
Per tant, d'acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora, a proposta del conseller de Medi Ambient i Habitatge i amb la deliberació prèvia del Govern,
S'introdueixen les següents modificacions en el Decret 103/2000, de 6 de març, pel qual s'aprova el Reglament dels tributs gestionats per l'Agència Catalana de l'Aigua:
-1 Amb la finalitat d'adequar l'objecte del Reglament al nou règim economicofinancer de l'Agència Catalana de l'Aigua, es modifica l'article 1 que queda redactat de la manera següent:
"És objecte d'aquest Reglament, el desenvolupament normatiu dels tributs que formen part del règim economicofinancer del cicle de l'aigua a Catalunya."
-2 Amb l'objectiu d'adaptar la posició jurídica de les entitats subministradores a les determinacions del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, pel qual s'aprova el Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya, i de facilitar a aquelles la gestió del cànon de l'aigua de tal manera que mitjançant conveni puguin efectuar el pagament del cànon per compte del seus abonats/abonades i després traslladar-lo a aquests/es, es modifica l'apartat 4 de l'article 9, i s'hi introdueixen els apartats 5 i 6, quedant redactat l'article 9 de la manera següent:
"Subjecte actiu, subjecte passiu i obligats tributaris
"9.1 És subjecte actiu del cànon de l'aigua l'Agència Catalana de l'Aigua.
"9.2 Són subjectes passius del cànon de l'aigua en concepte de contribuents les persones físiques o jurídiques, públiques o privades, i les entitats previstes a l'article 33 de la Llei general tributària, usuàries de l'aigua en baixa que la rebin per mitjà d'una entitat subministradora o que la captin mitjançant instal·lacions pròpies o en règim de concessió de proveïment.
Als efectes d'aquest article, es considera usuari de l'aigua en baixa:
"a) Quan es tracti d'aigua subministrada per una entitat, el titular de la pòlissa o contracte de subministrament,
"b) Quan es tracti d'una concessió de proveïment, el titular de la concessió,
"c) Quan l'aigua provingui d'una captació mitjançant instal·lacions pròpies, el titular d'aquestes instal·lacions.
"9.3 Tanmateix, en els supòsits previstos en els punts b) i c) de l'apartat anterior, es considera que és usuari de l'aigua qui efectivament en realitzi el consum, sempre i quan l'interessat acrediti documentalment aquesta condició.
"9.4 Les entitats subministradores tenen encomanada la gestió i la recaptació del cànon de l'aigua en els termes establerts pel Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre.
Així mateix, han de respondre solidàriament de l'ingrés de les quantitats que, en concepte de cànon de l'aigua, haguessin hagut d'exigir a les persones usuàries, en els termes establerts pels articles 75 i 77.4 del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre.
"9.5 Les entitats subministradores poden fer efectiu l'import del tribut per compte de les persones contribuents que en siguin abonades, en els termes establerts mitjançant un conveni entre l'Agència Catalana de l'Aigua i l'Administració local competent i amb dret al rescabalament mitjançant el trasllat d'aquest cost a través de la factura del servei domiciliari de subministrament d'aigua.
"9.6 Als efectes del previst en l'apartat anterior, els Convenis han d'expressar:
"a) Les condicions generals de determinació i ingrés dels imports del cànon de l'aigua que l'entitat subministradora ha d'autoliquidar a l'Agència Catalana de l'Aigua i el sistema de càlcul dels crèdits necessaris per fer front a les despeses de gestió que derivin de l'exercici de l'opció prevista en l'article 66 del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre.
"b) El sistema de traslació a les persones abonades de l'import satisfet a l'Agència.
"c) El termini de vigència del Conveni.
"d) Els mitjans de resolució d'aquest".
-3 Per tal de fer efectiu el dret d'ampliació de trams es regula el procediment que, d'una manera àgil i simplificada, ha de permetre a les persones usuàries domèstiques de l'aigua obtenir el reconeixement d'aquest dret i gaudir així de l'ampliació dels trams de consum de l'aigua.
A tal fi, l'article 16 queda redactat de la manera següent:
"16.1 En els usos domèstics de l'aigua, el tipus de gravamen aplicable a consums iguals o inferiors a la dotació bàsica per habitatge definida en la disposició addicional primera del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, és de 0,3167 euros per metre cúbic.
"16.2 El tipus de gravamen aplicable al volum d'aigua consumit que excedeix de l'esmentada dotació bàsica per habitatge és, amb caràcter general, de 0,3228 euros per metre cúbic, afectat dels coeficients següents:
"16.3 En el cas que el nombre de persones per habitatge sigui superior a tres, el volum corresponent al primer i segon tram es determina a partir de les dotacions esmentades als apartats 1 i 2, incrementats en tres metres cúbics per persona addicional.
Aquestes ampliacions s'efectuen segons el procediment que es desenvolupa en l'apartat 4 i següents.
"Així, la base imposable mensual és la següent:
"Aquests tipus poden variar segons el municipi d'aplicació, d'acord amb el que preveu l'article 69 del Decret legislatiu 3/2003.
"16.4 L'exercici del dret a gaudir de l'ampliació dels trams a què fa referència l'apartat anterior correspon a qui és titular del contracte de subministrament d'aigua, en tant que subjecte passiu del cànon de l'aigua, i no afecta als habitatges que siguin segona residència.
"16.5 Per gaudir del dret a l'ampliació dels trams previstos en els apartats anteriors, s'estableix el següent procediment, que s'ha de dur a terme d'acord amb la tramitació que es detalla a continuació, llevat dels casos de persones usuàries domèstiques d'aigua que se subministrin de fonts pròpies de proveïment, respecte dels quals és l'Agència qui ha de realitzar les actuacions escaients:
"a) Amb caràcter general, el procediment s'inicia amb la presentació, davant de l'entitat subministradora, d'una declaració de dades ajustada al model que consta en l'annex A1.
La persona declarant pot, de manera opcional, aportar un certificat/volant de convivència vigent, emès per l'Ajuntament del municipi corresponent, en el supòsit que les seves dades personals no coincideixin amb les que consten en els registres oficials.
"b) La declaració ha de ser realitzada i signada per qui és titular del contracte de subministrament qui, a la vegada, ha de ser un dels membres de la unitat de convivència.
"c) Si l'entitat considera correctament formalitzada la declaració, ha d'aplicar directament l'ampliació de trams en la primera factura del servei de subministrament domiciliari d'aigua que emeti a partir d'aquesta data.
"d) L'entitat subministradora ha de comunicar trimestralment a l'Agència Catalana de l'Aigua les declaracions de dades d'ampliació acceptades i aquelles que, havent estat presentades, no han estat tramitades per no considerar-se correctament emplenades d'acord amb el que estableix l'annex del Decret 103/2000.
El traspàs de la informació corresponent a aquestes declaracions s'ha de realitzar en suport informàtic i de manera ajustada a les prescripcions formals i tècniques que es determinin.
"e) Addicionalment, la declaració de dades es pot presentar davant l'Agència Catalana de l'Aigua, en els altres registres oficials, i a través de qualsevol dels mitjans legalment previstos, inclosa la via telemàtica, en les condicions previstes en la normativa aplicable a aquests supòsits.
Si l'Agència Catalana de l'Aigua aprecia la concurrència en la declaració de les circumstàncies previstes per gaudir de l'ampliació de trams, comunica a l'entitat subministradora d'aigua les dades identificatives de la pòlissa de subministrament d'aigua, per tal que aquesta pugui aplicar en les seves factures les ampliacions que pertoquin, o bé, si s'escau, aplica directament en les seves liquidacions l'ampliació que pertoqui a la persona declarant.
"f) En tot cas, l'Agència Catalana de l'Aigua ha de notificar a les persones abonades que no tinguin dret a l'ampliació de trams, la corresponent resolució, en el termini de 6 mesos comptadors des de l'endemà de la presentació de la seva declaració, la qual podrà ser objecte de recurs, segons el règim d'impugnació previst per als actes administratius tributaris de la Generalitat de Catalunya.
La manca de notificació de la resolució en el termini establert comporta l'estimació de la sol·licitud.
"g) L'Agència Catalana de l'Aigua ha de verificar les dades declarades, als efectes de la correcta aplicació del tribut, d'acord amb el que preveu la legislació general aplicable a la comprovació dels tributs de la Generalitat de Catalunya.
"16.6 Qualsevol canvi en el nombre de persones per habitatge que impliqui la pèrdua o modificació del dret a l'aplicació de l'ampliació dels trams de consum ha de ser comunicada a l'entitat subministradora o a l'Agència Catalana de l'Aigua, en el termini de dos mesos a partir del moment en què es va produir.
El nou tipus és d'aplicació a partir de la factura immediatament posterior a la data de comunicació de la modificació.
"16.7 Les entitats titulars de la competència de subministrament domiciliari d'aigua poden fer un conveni amb l'Agència Catalana de l'Aigua la tramitació pròpia del procediment d'ampliació de trams previst en l'apartat anterior, d'acord amb les especificitats i procediments que s'ajustin més a les seves necessitats, fins i tot, l'aplicació automàtica de l'ampliació, d'acord amb les dades de què disposen, obviant el requisit de la declaració prèvia."
- 4 Amb l'objectiu de simplificar el procediment de determinació del tipus de gravamen específic del cànon de l'aigua per als usuaris i les usuàries industrials de l'aigua, es redueix la documentació que s'ha de presentar, ja que s'amplia el termini de vigència de les seves declaracions.
Conseqüentment, es modifica l'article 20 que resta redactat de la següent manera:
"Obligació de declaració de les persones usuàries industrials i assimilables d'aigua
"20.1 Les persones usuàries industrials i assimilables d'aigua, subjectes passius del cànon, amb un consum d'aigua superior a 1.000 m3 anuals i que tinguin per objecte una activitat inclosa en la divisió 05.02 de la secció B i les seccions C, D i E de la CCAE-93, aprovada pel Decret 97/1995 (DOGC núm. 2034, de 4.4.1995), resten obligades a la presentació davant l'Agència Catalana de l'Aigua d'una declaració tributària relativa al volum i a la qualitat del seu abocament d'aigües residuals, que ha de contenir totes les dades necessàries per a la determinació dels elements del tribut.
En aquest cas cal diferenciar dos tipus d'establiments:
"a) Usuaris i usuàries industrials d'aigua, que tinguin per objecte una activitat inclosa en la divisió 05.02 de la secció B i les seccions C, D, i E de la CCAE-93 i amb consums d'aigua superior a 7.000 m3/any.
"b) Usuaris i usuàries industrials d'aigua, que tinguin per objecte una activitat inclosa en les divisions de la CCAE-93 esmentades en l'apartat anterior, i amb un consum anual d'aigua d'entre 1.000 i 7.000 m3.
"20.2 Les persones usuàries industrials i assimilables d'aigua que no estiguin incloses en l'apartat anterior, només estan obligades a la presentació de la declaració en el cas que l'Agència els requereixi de manera expressa.
"20.3 A l'efecte d'establir els límits de cabal de 1.000 i 7.000 m3/any es considera el valor mitjà dels dos darrers anys, quan es disposi de dades mesurades per comptador, i, cas contrari, es consideren les estimacions que efectuïn els serveis tècnics en base a les dades de què disposin dels elements de mesura instal·lats o bé, en el cas que hi manquin, de les mesures d'ofici i/o estimacions indirectes que es realitzin."
-5 Amb l'objectiu de garantir la seguretat jurídica en el procediment de determinació del tipus de gravamen específic per als usuaris i les usuàries industrials, se sistematitzen els tipus de declaració d'ús i contaminació de l'aigua existents i els terminis de presentació i validesa d'aquestes.
A tal fi, es modifica l'article 21 que resta redactat de la manera següent:
"Tipus de declaració de l'ús i la contaminació de l'aigua (DUCA)
"21.1 S'estableixen els tipus següents de declaració de l'ús i la contaminació de l'aigua:
"Declaració abreujada, ajustada al model que s'incorpora en l'annex B2, que han de presentar, amb caràcter general, els establiments previstos en l'article 20.1.b), i la resta d'establiments, sempre que no estiguin obligats a presentar la DUCA bàsica, als quals l'Agència els la requereixi.
"La presentació d'aquesta declaració dóna lloc a l'aplicació del cànon de l'aigua segons el sistema ordinari de tarifació per volum.
"Declaració bàsica, ajustada al model que s'incorpora a l'annex B2 d'aquest Decret, i que han de presentar els establiments a què fa referència l'apartat 1 a) de l'article 20, els establiments que l'agència els ho requereixi, i els previstos en l'apartat 1 b) només en els següents dos supòsits:
"Quan l'Agència els ho requereixi,
"O sense necessitat de previ requeriment, quan es compleixin els següents tres requisits:
Quan superin alguns dels valors de contaminació següents:
Quan disposin d'un sistema de depuració propi, d'acord amb les condicions fixades en l'annex B6.
Quan la incorporació d'aigua als productes, les aigües no abocades, les pèrdues per evaporació, i/o els usos per refrigeració, representin més d'un 50 per cent del consum total de l'aigua utilitzada.
"La presentació d'aquesta declaració dóna lloc a l'aplicació del cànon de l'aigua segons el sistema individualitzat, basat en la càrrega contaminant efectivament abocada per l'establiment.
"21.2 Els abocaments efectuats a un sistema de sanejament públic mitjançant cisternes es declaren de forma equivalent al de qualsevol conducte d'evacuació i amb el model B3 pertinent.
En el cas que aquest tipus d'abocament superi els 100 m3/any i es constati que no ha estat declarat, l'Agència, previ el requeriment oportú, pot procedir a la determinació de la contaminació abocada en base a la informació de què disposin dels corresponents comprovants de recepció de les cisternes a la depuradora pública en qüestió.
"21.3 En la presentació dels diferents tipus de declaracions cal ajustar-se als requeriments següents:
"a) Els establiments de l'apartat 20.1.b) que presentin la DUCA bàsica, d'acord amb el que disposa l'apartat 1 de l'article 21, han d'acreditar, si s'escau, que disposen dels comptadors o elements de mesura interns necessaris per tal de poder mesurar i comprovar el percentatge del cabal abocat i del no abocat.
"b) En els casos en què es declari més d'un abocament, i un dels abocaments representi més del 25% del total de l'aigua abocada o més de 7.000 m3/any, l'Agència podrà exigir a l'interessat/la interessada la instal·lació dels comptadors d'aigua i/o totalitzadors necessaris per tal de poder registrar i comprovar el valor del cabal abocat.
Aquesta exigència afecta especialment aquells casos amb abocaments d'aigua de refrigeració o per a reg.
"c) En cas de declarar un Kr inferior a 0,75 o quan la quantitat d'aigua no abocada representi més de 7.000 m3/any, l'Agència pot exigir i obligar l'interessat/la interessada a la instal·lació dels elements de mesura i/o totalitzadors necessaris per tal de poder registrar i comprovar el valor del cabal d'aigua no abocat.
"Si es produeix un incompliment d'aquests requisits l'Agència pot determinar el coeficient segons el sistema d'estimació indirecta si es disposa de les dades o antecedents necessaris per al seu establiment.
Cas contrari, i mentre no es compleixin els requeriments esmentats, el considerarà un Kr d'1.
"d) Els aparells o elements de mesura a què fan referència els apartats anteriors s'han d'ajustar a les especificacions tècniques fixades en l'annex B7.
"e) Als efectes de procedir a la declaració dels valors mitjans de contaminació de cada paràmetre, s'entendrà que per a les declaracions bàsiques, aquests valors mitjans representen el valor mitjà anual de les aigües abocades corresponents a un conducte d'evacuació o tipus d'abocament, sent aquest valor resultant i/o representatiu d'un període mínim equivalent a vuit hores d'abocament."
-6 Amb l'objectiu de garantir la seguretat jurídica en el procediment de determinació del tipus de gravamen específic per als usuaris i les usuàries industrials, se sistematitzen els tipus de declaració d'ús i contaminació de l'aigua existents i els terminis de presentació i validesa de les mateixes.
A tal fi, es modifica l'article 22 que resta redactat de la següent manera:
"Períodes de presentació i validesa de les declaracions
"22.1 El procediment per determinar el tipus industrial, d'acord amb el sistema individualitzat, mitjançant una declaració, s'inicia des de la data de finalització del termini per presentar la citada declaració.
"22.2 La declaració inicial d'ús i de contaminació bàsica i l'abreujada, s'ha de presentar, dins el termini de tres mesos comptats des de l'entrada en funcionament de l'establiment, i tindrà efectes des de la data d'inici d'activitat.
"22.3 Les dades consignades en la declaració vigent sigui bàsica o abreujada, s'han d'actualitzar periòdicament, tenint present que el seu termini de validesa és de quatre anys i que la nova declaració, ha de ser presentada en el darrer trimestre de l'any en què es compleixen els quatre anys de la presentació de la declaració anterior.
"22.4 Una vegada a l'any, es pot presentar una declaració d'ús i contaminació abans de finalitzar el termini de validesa de quatre anys, per tal d'actualitzar les dades d'ús i de contaminació de l'establiment, en aquells casos en què s'ha produït un canvi substancial en el procés productiu o en el tractament de les aigües residuals de l'establiment.
"La citada declaració ha de venir acompanyada de la justificació documental que acrediti el canvi produït perquè pugui ser acceptada per l'Agència.
Aquesta declaració produeix efectes, si és acceptada, el trimestre natural següent al de la seva presentació, i serà vigent fins el darrer trimestre de l'any en què es compleixi els 4 anys de la declaració.
"22.5 Si es produeix algun canvi en les dades de l'establiment que no afecti directament a la determinació del tipus aplicable, l'obligat tributari pot actualitzar la seva declaració en qualsevol moment i amb independència del que preveuen els apartats 2 i 3 d'aquest article.
"22.6 La DUCA, en totes les seves modalitats, es considera una declaració tributària en tant que document presentat a l'administració per part del/de la contribuent on es reconeix i es posa de manifest la realització de fets rellevants per l'aplicació del cànon de l'aigua."
-7 Amb la finalitat d'adaptar les obligacions de les entitats subministradores, als nous trams de consum previstos a l'article 69 i als coeficients establerts a la disposició addicional cinquena i sisena del Decret legislatiu 3/2003, l'article 37 queda redactat de la següent manera:
"Obligacions de les entitats subministradores
"37.1 Les entitats subministradores d'aigua que desenvolupin la seva activitat dins el territori de Catalunya estan obligades a cobrar dels seus abonats l'import del cànon de l'aigua mitjançant la seva inclusió en la factura, incorporant-lo com un cost més del cicle hidràulic de manera diferenciada de qualsevol altre concepte.
"37.2 A aquest efecte, les entitats subministradores han d'adaptar el format de les seves factures de manera que hi figurin, de forma diferenciada, les dades següents:
"a) El nombre de metres cúbics facturats en el període, amb expressió, en el cas d'usos domèstics d'aigua, dels metres cúbics facturats compresos en cadascun dels trams de consum previstos en l'article 69 del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, i, en cas d'usos industrials d'aigua, dels trams previstos en l'article 71 de la mateixa norma.
En el cas de consums domèstics, cal expressar els coeficients sobre el tipus de gravamen a què fa referència l'esmentat article 69 del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre.
En el cas d'usos industrials, d'una banda, el valor del tipus de gravamen general i del tipus de gravamen específic, si s'escau, i, d'altra banda, els coeficients sobre el tipus de gravamen general que preveu l'apartat 6 de l'article 71 de la mateixa norma.
"En l'àmbit territorial de la part catalana de les conques dels rius Ebre, Xúquer i Garona, i de les rieres que desguassen al mar entre el barranc del Codolar i la desembocadura del riu Sénia, s'ha de fer constar el coeficient indicat en les disposicions addicionals cinquena i sisena del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre.
"c) L'import final facturat pel concepte de cànon de l'aigua, especificant-ne que es tracta d'un tribut de la Generalitat de Catalunya.
La part de l'import de la factura que correspon al cànon de l'aigua no es pot desglossar dels rebuts de l'aigua pendents de cobrament fins que no hagin estat documentats a l'Agència Catalana de l'Aigua en la forma i terminis previstos en l'article 41 d'aquesta norma.
"37.3 En els supòsits d'aparells de mesura col·lectius, per tal de determinar el volum d'aigua consumit comprès en els trams de consum establerts en l'article 69 del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, es consideren tots els habitatges que hi siguin connectats.
"37.4 L'ampliació dels trams de consum a què fa referència l'article 69 del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, en relació amb usos domèstics en què el nombre de persones per habitatge sigui superior a 3, només és d'aplicació en els casos de comptadors individuals.
"37.5 En el cas que dins un mateix període de facturació es modifiqui el tipus de gravamen del cànon de l'aigua, cadascun dels tipus serà aplicat al volum facturat en proporció al nombre de dies de vigència respectiva dins el període.
"37.6 Els consums propis de les entitats subministradores, mesurats per comptadors o facturats a la mateixa entitat resten subjectes al pagament del tribut i, a aquest efecte, les entitats han de complir les obligacions previstes en els apartats anteriors quant a l'emissió de factures amb les especificacions en ells contemplades, com a mínim, una vegada a l'any.
La mateixa obligació els afecta quan es tracta d'altres proveïments especials, domèstics i industrials, efectuats per qualsevol entitat subministradora, no facturats als usuaris i les usuàries, i que restin subjectes al cànon de l'aigua.
"37.7 Les entitats subministradores d'aigua estan obligades al pagament de les quantitats corresponents al tribut que no han facturat als seus abonats i les seves abonades.
El naixement de la seva obligació de pagament coincideix amb la data en què, d'acord amb l'article 39, han de presentar la declaració de la seva facturació a l'Agència.
"37.8 Les entitats subministradores resten obligades al compliment del que preveu el Reial decret 1496/2003, 28 de novembre, pel qual s'aprova el Reglament que regula les obligacions de facturació, i es modifica el Reglament de l'Impost sobre el Valor Afegit."
-8 Per tal d'adequar les relacions entre l'Agència Catalana de l'Aigua i les entitats subministradores a les modificacions introduïdes, en concret al fet que l'Agència porti a terme, en tots els casos, les liquidacions de cànon de l'aigua dels usuaris i de les usuàries industrials amb tipus específic, l'article 38 resta redactat de la següent manera:
"Comunicació de dades a les entitats subministradores
"38.1 En els supòsits d'usos industrials i assimilables d'aigua, l'Agència Catalana de l'Aigua comunica a les entitats subministradores les dades que es detallen a continuació:
"Si són activitats de caràcter estacional de les previstes en l'article 67.4 del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, es comuniquen els mínims de facturació que són aplicables.
"En el cas d'usos industrials d'aigua, en què el tipus específic es determini segons el sistema individualitzat, basat en la càrrega contaminant abocada, i en el cas de subministraments mixtos corresponents a usuaris als quals s'aplica el cànon d'acord amb un sistema de quota, es comunica que la liquidació del cànon l'efectua directament l'Agència Catalana de l'Aigua.
"38.2 En el cas que en alguna persona usuària hi concorrin les circumstàncies objectives i subjectives, degudament acreditades davant l'Agència, per tal d'incloure'l dins alguns dels supòsits d'exempció de pagament previstos en l'article 64.2 del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, l'Agència comunica aquesta circumstància a l'entitat subministradora per tal que no inclogui en la seva factura la inclusió del cànon.
"Tanmateix, la mateixa entitat subministradora pot aplicar directament l'exempció en el cas que disposi de la totalitat de les dades necessàries per fer-ho, i l'Agència pot efectuar el control de legalitat d'aquesta situació.
"38.3 Correspon a l'Agència el control i el seguiment de les diferents situacions fàctiques amb transcendència fiscal, que, d'acord amb la vigent normativa reguladora del cànon poden afectar les persones usuàries.
"38.4 L'Agència comunica a les entitats subministradores qualsevol variació de les circumstàncies que afecti la fixació de la base imposable o del tipus del tribut, als efectes que incorporin les modificacions necessàries en la primera factura que emetin a partir de la notificació d'aquestes variacions."
-9 Amb la finalitat d'agilitar el procediment de recaptació del cànon de l'aigua a través de les entitats subministradores, s'unifica el procediment de gestió per a totes les entitats subministradores i a la vegada es redueixi el nombre de declaracions que aquestes han de presentar a l'Agència Catalana de l'Aigua, quedant l'article 39 redactat de la manera següent:
"39.1 Les entitats subministradores d'aigua estan obligades, d'acord amb el que preveu l'article 75.4 del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, pel qual s'aprova el Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya, a declarar a l'Agència, els imports que, en concepte de cànon de l'aigua, han inclòs en les factures que emeten pel subministrament d'aigua.
"39.2 Als efectes del que preveu l'apartat anterior, totes les entitats subministradores resten obligades a presentar a l'Agència, com a data límit el 10 de març de cada any, per a cadascun dels seus municipis de subministrament, una declaració resum de la facturació neta realitzada l'any natural anterior, ajustada al model que s'incorpora en l'annex A3.
Aquesta declaració s'ha de presentar, llevat d'impossibilitat tècnica o organitzativa per a fer-ho, en suport informàtic.
"39.3 A més, les entitats subministradores amb una facturació superior a un milió de metres cúbics anuals, han de presentar una relació detallada de totes les factures i documents equivalents emesos l'any anterior per cadascun dels seus abonats, amb expressió de la totalitat de les dades resultants de l'aplicació del cànon de l'aigua i també, les exigides pel Reial decret 1496/2003, 28 de novembre, pel qual s'aprova el Reglament que regula les obligacions de facturació, i es modifica el Reglament de l'Impost sobre el Valor Afegit.
Aquesta relació s'ha de presentar, en tot cas, en suport informàtic, i si s'escau, via telemàtica, i de manera ajustada a les prescripcions formals i tècniques que fixi l'Agència."
-10 Amb l'objectiu de garantir la recepció, per part de l'Agència Catalana de l'Aigua, dels imports recaptats a través de les entitats subministradores en concepte de cànon de l'aigua, amb la màxima promptitud per poder-los destinar a les finalitats de la política hidràulica de l'Agència, s'avança el termini d'ingrés d'aquests imports mitjançant el règim d'autoliquidació.
A tal fi, l'article 40 resta redactat de la següent manera:
"40.1 Les entitats subministradores d'aigua, resten obligades al compliment de l'obligació d'ingrés del cànon de l'aigua que els imposa l'article 75.4 del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, pel qual s'aprova el Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya.
Aquest ingrés s'efectua en règim d'autoliquidació en l'Agència Catalana de l'Aigua o en les entitats col·laboradores que aquesta determini.
"40.2 A aquests efectes, totes les entitats subministradores han d'efectuar el pagament de les quantitats recaptades, corresponents a les factures emeses durant un any natural, d'acord amb el calendari següent:
"L'ingrés s'ha de realitzar mitjançant un únic model d'autoliquidació per entitat, ajustat al model que s'incorpora en l'annex A4.
Una vegada realitzat l'ingrés, cal trametre un dels exemplars de l'autoliquidació a l'Agència Catalana de l'Aigua, adjuntant fitxer amb el detall per cadascun dels municipis de subministrament.
"40.3 No obstant el que preveu l'apartat anterior, les entitats subministradores amb un volum de facturació inferior a un milió de metres cúbics anuals, han d'emplenar un model d'autoliquidació per cada municipi de subministrament.
Una vegada realitzat l'ingrés han de trametre un dels exemplars de cada autoliquidació a l'Agència Catalana de l'Aigua."
-11 Per tal d'agilitar i delimitar temporalment el procediment de recaptació del cànon de l'aigua a través de les entitats subministradores, s'avança el moment de declaració dels rebuts impagats, quedant redactat l'article 41 de la següent manera:
"41.1 Les entitats subministradores no resten obligades al pagament dels imports inclosos en les factures que emeten pel servei de subministrament domiciliari d'aigua, i que hagin esdevingut impagats, sempre que, d'acord amb el que preveu l'article 75.7 del Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, aquests imports hagin estat comunicats i documentats a l'Agència, per tal que aquesta els notifiqui a les persones interessades per al seu ingrés en període voluntari, abans de procedir-ne, si s'escau, a l'exacció en via de constrenyiment.
"41.2 La documentació del saldo pendent de cobrament de cada any s'ha d'efectuar com a data límit el 20 de novembre de l'exercici següent a aquell al qual fan referència.
Tanmateix, la documentació pot efectuar-se abans d'aquesta data, sempre que la factura tingui una antiguitat superior a 6 mesos.
"41.3 Si resta algun import no documentat d'acord amb el que especifica l'apartat primer, es considera deute tributari líquid de l'entitat subministradora i és reclamat per l'Agència, amb els recàrrecs i interessos previstos en la normativa vigent en matèria de recaptació i liquidació dels tributs de la Generalitat.
"41.4 La documentació dels rebuts impagats s'ha de realitzar mitjançant una relació d'aquests ajustada al model que s'incorpora en l'annex A6.
"41.5 Totes les entitats subministradores, llevat d'aquelles què per raons organitzatives o tècniques hagin de ser excusades de fer-ho, han de presentar la documentació dels rebuts impagats en suport informàtic i/o via telemàtica, d'acord amb les prescripcions tècniques que determini l'Agència."
.12 Per coherència amb les modificacions portades a terme i en tant que únicament existeix un procediment d'ingrés es suprimeix la lletra e) de l'apartat 1 de l'article 43 d'aquest Decret, quedant aquest apartat 1 de l'article 43 redactat de la manera següent:
"43.1 L'Agència pot practicar liquidacions provisionals complementàries a les declaracions autoliquidacions presentades per les entitats subministradores per tal de:
"a) Corregir errors aritmètics o de concepte.
"b) Rectificar autoliquidacions en funció de les dades de què prèviament disposi.
"c) Liquidar recàrrecs i interessos de demora quan l'ingrés s'hagi produït fora de termini.
"d) Liquidar els imports de cànon de l'aigua repercutits als seus abonats/abonades i que no han estat declarats a l'Agència en el termini reglamentàriament previst per fer-ho, amb els recàrrecs legalment previstos.
Aquesta liquidació s'efectua d'acord amb les dades, antecedents i altres elements de què disposi l'Agència respecte de la facturació de l'entitat.
-13 Per coherència amb les modificacions portades a terme i per garantir que les remissions siguin coherents es modifica la remissió de l'apartat 2 de l'article 44, lletra a), quedant redactat l'article 44 de la següent manera:
"44.1 L'ingrés dels deutes tributaris s'ha d'efectuar en el Tresor de la Generalitat al compte corrent obert a nom de l'Agència, i, en el cas que aquest ho autoritzi, en comptes oberts al seu nom en entitats privades de crèdit i estalvi de Catalunya.
"44.2 Els terminis d'ingrés són:
"a) Per als deutes autoliquidats, els previstos a l'article 40 d'aquesta norma.
"b) Per als deutes liquidats per l'agència, els previstos, amb caràcter general, en la legislació aplicable a la percepció de la resta de tributs de la Generalitat."
-14 Amb l'objectiu de compensar els costos que suposa a les diferents entitats subministradores la gestió del cànon de l'aigua, l'article 45 queda redactat de la següent manera:
"45.1 Les declaracions i autoliquidacions a què fan referència els articles 39, 40, i 41 d'aquest Decret, han de ser presentades en la forma i els terminis reglamentàriament previstos, i, en tot cas, en suport informàtic, i, si s'escau, via telemàtica, d'acord amb les prescripcions tècniques i formals que estableixi l'Agència, llevat que es tracti d'entitats subministradores amb un volum de facturació inferior a 100.000 metres cúbics anuals, que acreditin degudament que no disposen dels mitjans tècnics i personals necessaris per al compliment d'aquesta obligació.
"45.2 L'Agència Catalana de l'Aigua acorda, en favor de les entitats subministradores d'aigua, indemnitzacions, com a compensació dels costos que els produeixi el compliment, en les condicions esmentades en l'apartat anterior, de les obligacions formals i materials que el Decret legislatiu 3/2003, i aquest reglament els imposen.
Els criteris d'aplicació i l'import d'aquesta indemnització es determinen, mitjançant acord del Consell d'Administració de l'Agència.
"Aquesta indemnització té la consideració d'ingrés aliè a l'activitat de l'entitat subministradora, als efectes de l'establiment de la tarifa corresponent al servei de subministrament domiciliari d'aigua, en el supòsit que no hagi estat prèviament deduïda dels costos globals vinculats a la prestació d'aquest servei."
-15 Per evitar disfuncions en el contingut de les factures de les persones usuàries industrials de l'aigua a les quals s'aplica el sistema de tarifa individualitzada i que s'abasteixen per entitats subministradores, es modifica l'article 46, que resta redactat de la següent manera:
"46.1 Totes les persones contribuents que disposin d'aigua procedent de fonts pròpies de subministrament, aquelles que, essent usuàries industrials d'aigua, se'ls aplica el cànon de manera individualitzada en funció de la càrrega contaminant abocada; i totes aquelles a les quals els hi requereixi l'Agència Catalana de l'Aigua, han de presentar davant l'Agència, dins els vint dies naturals primers de cada trimestre i de manera ajustada al model B6, que s'incorpora en l'annex B-2, una declaració dels volums d'aigua consumits o utilitzats en el trimestre immediatament anterior, amb el consum mesurat per qualsevol dels aparells de mesura acceptats i verificats per l'Agència.
"46.2 A més, les persones contribuents que utilitzen aigua procedent de fonts pròpies han de presentar també una declaració inicial de dades, ajustades als models B1 (1) i B1 (2), que consten en l'annex B-2, dins el termini de tres mesos comptats des de la data d'inici d'activitat, o des de la data d'entrada en vigor d'aquest Decret, en el cas que no hagin declarat amb anterioritat les dades contingudes en els models esmentats."
-16 Amb l'objectiu de fomentar la reutilització d'aigües residuals es modifica la disposició addicional primera, que queda redactada de la següent manera:
"En la determinació del tipus de gravamen general, el coeficient fixat en l'apartat 5 de l'article 71 del TRLMAC, s'aplica, si s'escau, de forma ponderada al percentatge d'aigua consumida, sempre que aquest percentatge, en relació amb el total del consum, superi el 50 per cent.
Així mateix, també és pot procedir a l'aplicació ponderada d'aquest coeficient de reutilització directa d'aigües residuals quan el volum d'aigua reutilitzada supera els 7.000 m3 a l'any.
En tots aquests casos, l'Agència Catalana de l'Aigua pot imposar la presentació de la DUCA bàsica i la instal·lació d'aparells de mesura diferenciats per a mesurar l'aigua emprada en cada cas."
-17 Com a conseqüència de la nova regulació de l'ampliació de trams de l'article 16 del Decret 103/2000, de 6 de març, es modifica l'annex A-1.
-18 Com a conseqüència de la unificació de procediments de declaració d'ingressos, se suprimeix l'annex A-2.
-19 Com a conseqüència de la nova declaració única establerta a l'article 39.2 del Decret 103/2000, es modifica l'annex A-3.
-20 Com a conseqüència de la nova redacció de l'article 40.2 del Decret 103/2000, es modifica l'annex A-4.
-21 Com a conseqüència de la simplificació de procediment se suprimeix el resum anual regulat a l'annex A-5.
-22 Com a conseqüència de la nova regulació del procediment de determinació del tipus de gravamen específic del cànon aplicable als usuaris i a les usuàries industrials, segons que resulta de l'article 21 del Decret 103/2000, es modifica el model B1 (2) contingut en l'annex B.2.
.23 Com a conseqüència de la nova regulació del procediment de determinació del tipus de gravamen específic del cànon aplicable als usuaris i a les usuàries industrials, segons que resulta de l'article 21 del Decret 103/2000, es modifica el model B6 de l'annex B.2.
.24 Com a conseqüència de la nova regulació del procediment de determinació del tipus de gravamen específic del cànon aplicable als usuaris i a les usuàries industrials, segons que resulta de l'article 21 del Decret 103/2000, s'afegeix l'annex B.7.
Les entitats subministradores que, amb posterioritat a l'entrada en vigor d'aquesta norma, emetin factures que incloguin períodes afectats per normatives diferents, han de prorratejar els consums d'un i altre període.
Tanmateix quan el prorrateig no sigui possible, però puguin ser diferenciats els consums meritats a l'empara de cada norma, han de diferenciar el règim fiscal aplicat en cada cas.
En aquest cas, s'estableix com a data límit per a la finalització de tots els procediments regulats pel Decret 103/2000, inclosa la documentació de rebuts impagats, el 31 de desembre de 2005.
.1 Es deroguen els articles 42, 55 a 57 i 59 a 74 del Decret 103/2000, de 6 març, pel qual s'aprova el Reglament dels tributs gestionats per l'Agència Catalana de l'Aigua.
.2 Es deroga el capítol cinquè del títol tercer i el títol quart del Decret 103/2000, de 6 de març, pel qual s'aprova el Reglament dels tributs gestionats per l'Agència Catalana de l'Aigua.