projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Intentant reduir l'impacte de les emissions de CO 2 de l'autopista Eisenhower, els arquitectes Danny Mui i Benjamin Sahagun, dins el projecte "Hi-Rise, Lo-Carb" de l'Illinois Institute of Technology, proposen la creació d'un nou portal d'entrada al centre de la ciutat, que consistiria en dues torres independents, unides per un pont, que anirien convergint en alçada.
Els edificis estarien coronats amb sistemes de captació i filtració del carboni dels vehicles que hi passessin per sota.
Aquest carboni serviria per alimentar les algues que es conrearien a les torres i que intervindrien en el procés de producció de biocombustibles per als vehicles dels residents.
Val a dir que les CO 2 ngress Towers són ara com ara un exercici teòric, que busca sobretot fer augmentar la conscienciació ambiental dels habitants de la ciutat i oferir un seguit de possibles solucions als problemes concrets de l'indret.
La formulació del projecte ha consistit en les fases que es descriuen gràficament més avall: en dues parcel·les independents s'alçarien dues torres, sense bloquejar mai les vistes de l'entorn, lleument inclinades en alçada per crear l'efecte d'arc d'entrada a la ciutat; les irregularitats originades per les caixes d'ascensors, verticals, resultarien en terrasses exteriors d'ús comunal tancades pels tubs dels bioreactors on creixerien les algues; com a detall final, les torres es comunicarien mitjançant un pont inclinat.
A la imatge següent es veu com podria ser la secció de CO 2 ngress Towers, amb els habitatges, els tubs dels bioreactors d'algues i la façana de dues capes: el sistema de doble finestra serviria per reduir el soroll del trànsit viari i permetria la creació de balconades tancades.
La façana, practicable, faria possible la ventilació creuada natural a través dels atris verticals centrals.
Pel que fa al cicle energètic de CO 2 ngress Towers, constaria de les fases següents.
1: captació del CO 2 dels vehicles passants; 2: alimentació i recol·lecció de les algues (tubs de la dreta i de l'esquerra, respectivament); 3: processament de les algues per fer-ne biocombustible; 4: el biocombustible abastiria els vehicles dels residents, aparcats al mateix edifici, i el romanent serviria per generar electricitat; 5: la captura de l'energia del moviment dels vehicles passants també s'encaminaria a la generació elèctrica.
Les rampes dels accessos a l'autopista Eisenhower queden cobertes per espais i connexions per a vianants, amb un tractament paisatgístic que intenta fer oblidar el protagonisme dels cotxes a l'indret.
CANOPEA és un projecte innovador d'habitatges ecològics, desenvolupat a l'Ecole Nationale Supérieure d'Architecture de Grenoble sota la direcció de Pascal Rollet, professor d'un equip multidisciplinar d'estudiants de Roine-Alps i que ha guanyat el concurs internacional Solar Decathlon Europe 2012.
El desenvolupament dels projectes va començar el 2011 en 19 universitats de 12 països (Alemanya, Brasil, Xina, Dinamarca, Egipte, Espanya, França, Hongria, Itàlia, Japó, Portugal, i Romania)i ha conclòs a Madrid aquest setembre passat amb la participació de divuit equips universitaris.
Iniciat el 2002 pel Departament d'Energia dels Estats Units, la competició Solar Decathlon internacional es celebra cada dos anys.
El seu objectiu és el desenvolupament de la investigació científica en el camp de les energies renovables, inclosa l'energia solar.
El desafiament que afronten diferents universitaris de tot el món consisteix en dissenyar i construir un prototip d'habitatge d'uns de 70 m2 amb una font d'energia única: el sol.
Els projectes es valoren segons deu criteris establerts pel concurs corresponents a: qualitat de l'arquitectura, qualitat de la construcció, l'eficiència energètica, equilibri elèctric, confort, funcionalitat, comunicació, posada en obra, innovació i durabilitat.
El projecte guanyador és aquell que combina, com al decatló olímpic, el màxim de punts dels deu criteris de la competició.
Després d'obtenir el primer premi d'arquitectura, el primer premi a la Innovació, el primer premi de les condicions de confort, el primer premi per al funcionament del prototip, el segon premi a la comunicació i el segon premi en la industrialització.
Roine-Alps va proclamar-se l'equip amb més puntuació i guanyador del certamen Solar Decathlon Europe 2012.
L'equip de Roine-Alps incorpora estudiants de diferents disciplines com enginyeria, escoles de negocis, de ciència i la tecnologia, diferents companys d'arreu de França, junt amb estudiants de les escoles superiors d'arquitectura de Grenoble i de Lió.
CANOPEA® s'ha inspirat en la franja superior dels boscos (la capçada dels arbres canopée), on es captura el 95% de l'energia solar i el 30% de les precipitacions, i s'ha construït i desenvolupat en els tallers de l'Isle d'Abeau, després de dos anys de preparació i dues setmanes de proves.
El projecte té quatre característiques pròpies dels entorns urbans: confort individual dins un món col·lectiu, obertura visual al seu entorn, posada en comú dels recursos energètics i el procés de construcció i, finalment, la integració en l'espai urbà.
Socis de l'àmbit industrial, com ara Schneider Electric i EDF i una àmplia xarxa de fabricants ubicats a la regió de Roine-Alps, que també han contribuït a aquest èxit.
ELIH MED – MARIE – PROFORBIOMED celebren una reunió de treball: "Estratègia eficiència energètica d'edificis a Espanya.
Capitalització de projectes del Programa MED"
El proppassat 1 de març va tenir lloc, a la seu de l'Institut Valencià de l'Edificació, la reunió sobre capitalització dels tres projectes del Programa Med estratègics sobre eficiència energètica en edificis: ELIH MED, MARIE i PROFORBIOMED.
L'objectiu de la reunió va ser constituir el nucli central del Grup de treball 5E a escala nacional amb els socis espanyols dels tres projectes MED estratègics, amb la intenció de compartir accions pilot (conèixer el que fa l'altra part) i esdevenir un suport al desenvolupament del Document estratègic conjunt (Policy Paper).
El Policy Paper és un document que té com a objectiu proposar a l'Autoritat de Gestió del programa MED i al conjunt d'autoritats europees implicades en la matèria, una sèrie de recomanacions consensuades per contribuir a la preparació del pròxim període dels programes i donar resposta als desafiaments relacionats amb l'eficiència energètica i compartits amb els països de la Mediterrània.
Aquest document es pot consultar a:
A l'agenda del dia hi va haver una visita a un dels edificis de l'acció pilot de rehabilitació energètica que ha dut a terme l'Institut Valencià de l'Edificació a València, en el marc del projecte ELIH MED i amb el suport del Govern regional.
Assistents a la reunió i socis dels tres projectes estratègics.
Visita a un dels edificis de l'acció pilot de rehabilitació energètica.
A més, es van tractar aspectes concrets sobre diverses qüestions:
Com aportar desenvolupament a les 14 línies del Policy Paper des de les accions pilot dels 3 projectes.
Com aportar al Policy Paper les accions pilot de capitalització en l'àmbit estatal: jornades, seminaris, actes de difusió, etc.
Preparar una ponència espanyola per a la jornada de posada en comú dels estats MED que se celebrarà a Eslovènia (setembre 2013)
Fer de suport a la producció de la 2a. versió del Policy Paper, a finals de 2013.
A més dels assistents a la reunió i socis dels tres projectes estratègics esmentats, van assistir-hi representants, a més de l'Institut Valencià de la Edificació, dels organismes següents: l'Observatorio de Medio Ambiente Urbano de Màlaga (OMAU), l'Institut de Recerca en Energia a Catalunya (IREC), el Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya, l'Agència de l'Habitatge de Catalunya, l'Associació LIMA (Low Impact Mediterranean Architecture Association), el Centre Tecnològic Forestal de Catalunya (CTFC), la Conselleria d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient de la Generalitat Valenciana, l'Ajuntament d'Enguera, la Dirección General de Medio Ambiente de la Consejería de Murcia, l'empresa pública VAERSA, la Agencia de la Energía de Murcia (ARGEM) i EUROVÉRTICE.
TERCER SEMINARI DE FORMACIÓ I QUARTA REUNIÓ DE COORDINACIÓ A SARDENYA
Els dies 19 i 20 de març d'enguany va tenir lloc a Sardenya el tercer seminari de formació interna per als socis del projecte transfronterer RELS, adreçat als tècnics involucrats en els set projectes pilot de renovació energètica d'edificis que preveu el dit projecte: un d'Itàlia, quatre de Tunísia i dos de Catalunya.
La formació és coordinada per la Universitat Politècnica de Catalunya, responsable del desenvolupament d'un model per a la diagnosi, avaluació i selecció de mesures de renovació energètica que cal implantar d'acord amb els projectes esmentats.
L'objectiu del model i del projecte s'alinea amb les finalitats que fixa la UE, d'un 20% d'estalvi d'energia i d'una quota de renovables del 20% en l'horitzó 2020.
En aquest tercer seminari es van revisar els continguts dels dos seminaris anteriors (explicació del model proposat i eines per implantar-lo) i es va plantejar un model multicriteri per a la selecció de mesures de millora.
Així mateix, s'hi van presentar exemples de bones pràctiques i estudis existents sobre la mateixa temàtica en altres països de la riba nord i la riba sud de la Mediterrània.
I, finalment, es va fer una visita a l'edifici pilot a Villamar, Sardenya.
Seminari de formació i reunió de coordinació
L'Agència de l'Habitatge de Catalunya, a més de ser la coordinadora del projecte RELS, desenvolupa dos projectes pilot per a la millora de l'eficiència energètica en promocions de lloguer a Taradell i Barcelona.
Aquests dos projectes, mitjançant l'aplicació del model dissenyat per la UPC, defineixen i seleccionen les mesures d'eficiència energètica i d'implantació d'energies renovables en els edificis analitzats.
D'altra banda, els dies 21 i 22 de març es va reunir el Comitè de Coordinació de RELS, amb presència de l'Autoritat de Gestió del Programa IEVP MED, a Sardenya.
El projecte RELS, signat el 21 d'octubre de 2011, té una durada prevista de quaranta mesos i està subvencionat al 90% pel Programa de Cooperació Transfronterera IEVP CTMED.
És coordinat per l'equip d'R+D+i de l'Agència de l'Habitatge de Catalunya, a través del personal de Desenvolupament Internacional i de la Direcció de Qualitat de l'Edificació i Rehabilitació de l'Habitatge.
Hi participen, també, tècnics d'altres direccions i unitats.
El web oficial del projecte encara és en fase d'elaboració, però se'n pot trobar informació a l'apartat corresponent del web de l'Agència.
L'aspecte de la casa amfíbia de Marlow, segons el projecte de Baca Architects
A Marlow (Buckinghamshire, Anglaterra), a la vora del Tàmesi, l'estudi d'arquitectes Baca ha fet realitat l'encàrrec d'un particular: una casa amfíbia, un edifici que reposa sobre el terra, amb fonaments ferms, però que és capaç de surar dins la seva dàrsena, com una boia, quan es produeix una inundació.
La casa amfíbia de Marlow va ser autoritzada pels organismes locals atès que s'ubica en una parcel·la que ja havia acollit construccions anteriors, raó per la qual s'entén que el risc d'inundació, malgrat existir-hi, hi és limitat (la categoria concreta de l'indret és de plana funcional d'inundació).
La lleugera estructura de fusta reposa en una base flotant de formigó emmarcada pels fonaments fixos de la resclosa.
En cas d'inundació, la base de formigó s'eleva, fent les funcions de pontó flotant, de manera que, subjecta en tot moment a quatre guies verticals, la casa sura sobre les aigües que van omplint la resclosa.
La base de formigó té una vida útil d'aproximadament cent anys.
Aquest sistema es complementa amb altres mesures que ajuden a gestionar l'amenaça de les inundacions: per exemple, en un exercici de paisatgisme intuïtiu, el jardí de la casa s'ha dissenyat amb quatre nivells que, arribat el cas, es van negant successivament, de manera que actuen alhora com a alarma davant inundacions i com a mesurador de nivell de les aigües, com s'aprecia a la imatge:
Val a dir que, ara com ara, els preus d'aquesta mena de construccions són de l'ordre d'un 25% més alts que els de les convencionals (a tall d'exemple, la casa amfíbia de Marlow va costar 1,5 milions de lliures).
Malgrat això, és de preveure que la generalització eventual d'aquest tipus de sistemes en permetrà futures baixades de costos.
El mateix estudi Baca, de fet, desenvolupa actualment més projectes amfibis, com el de Vitry-sur-Seine (França), amb 37 ha, o diverses edificacions amb resiliència davant les inundacions a Norwich (Anglaterra).
Baca és també responsable dels projectes LifE (Long-term Initiatives for Flood-Risk Environments) i CAN (Climate Adaptive Neighbourhoods).
La formació es va centrar en la revisió de les eines desenvolupades per la UPC per a la implementació del model RELS, així com el seguiment de l'estat d'implementació dels projectes pilots en marxa.
Així mateix, la UPC va presentar l'eina simplificada d'avaluació i priorització de mesures de millora energètica.
Aquesta eina incorpora, per una banda, els resultats de les dades recollides en la fase de diagnosi energètica dels edificis: enquestes usuaris, seguiment de consums, facturació, diagnòstic edificis, termografies, etc.; i per l'altra criteris d'avaluació econòmics, tècnics, ambientals i socials, integrant aspectes com la pobresa energètica.
Els projectes pilots de Catalunya i Itàlia es troben en la fase d'implementació d'aquesta matriu i els de Tunísia es troben encara en fase de diagnosi prèvia.
La formació va concloure amb la visita al darrer edifici pilot incorporat per un dels socis tunisià, l'ANME (Agence Nacional de Matrise de l'Energie), així com la visita de la delegació d'aquesta agència a la regió d'Sfàx, on es varen mostrar els aparells de monitoratge que es preveu instal·lar abans de final de mes, així com exemples de material de difusió per la promoció de l'eficiència energètica i l'energia solar a Tunísia, dirigit a usuaris i mantenidors.
La Société d'Études et d'Aménagement des Côtes Nord de la ville de Sfax (SEACNVS), soci amfitrió, va mostrar les obres de la seva propera seu en construcció, que incorpora dos habitatges, que seran monitoritzats seguint el model que s'implanta als edificis pilot RELS.
Les següents passes per a l'Agència d'Habitatge de Catalunya són la priorització i selecció definitiva de les mesures de renovació per als dos edificis pilot i l'inici de les obres de rehabilitació.
Un cop l'obra acabada, es preveu el monitoratge i validació final del model.
Informació bàsica del projecte.
El pressupost definitiu aprovat per al desenvolupament del projecte RELS és de 1.991.590 € (486.713,40 € dels quals corresponen al pressupost adjudicat a l'Agència per a la coordinació del projecte i el desenvolupament dels projectes pilot).
Aquest projecte rep una subvenció d'un 90% (equivalent a 1.792.431 €) per part del Programa de Cooperació Transfronterera IEVP CTMED.
La propera reunió de seguiment del projecte es preveu al març de 2014 a Sfax, Tunísia.
La web oficial del projecte es troba en elaboració.
Per a més informació podeu consultar la web de l' Agència de l'Habitatge de Catalunya.
Els materials fotocatalitzadors serveixen per reduir la contaminació d'òxids de nitrogen (NO x ) amb la participació de la llum solar.
Habitualment, aquests materials s'apliquen a les superfícies de calçades i voreres: vegeu, per exemple, el Butlletí núm. 4.
Un equip de la Facultat Bourns d'Enginyeria de la UCR porta a terme un projecte d'un any de durada (d'agost de 2013 a agost de 2014), amb 15.000 $ de pressupost, per tal d'avaluar les reduccions de NO x aconseguides amb l'aplicació de diòxid de titani (TiO 2 ) a les teules.
Els fabricants de teules recobertes de TiO 2 no han demostrat fins ara quines reduccions de NO x podien proporcionar els seus productes.
Per analitzar-ho, els estudiants s'han servit de teules ceràmiques convencionals a les quals han aplicat recobriment amb quantitats diferents de TiO 2.
Els assajos s'han portat a terme en una minicambra atmosfèrica feta amb fusta, tefló i PVC, amb controls de temperatura i d'humitat, que està connectada a una font de NO x i disposa d'aparells de mesura de les concentracions.
La cambra Té a més una làmpada de llum ultraviolada per simular la llum solar, que és la que activa les molècules de TiO 2 per descompondre les de NO x.
Els resultats del projecte han estat concloents: les teules recobertes de TiO 2 eliminen, efectivament, entre un 88% i un 97% dels NO x.
I s'ha demostrat que el rendiment de les teules és el mateix independentment de la quantitat de fotocatalitzador que se'ls apliqui, tot i que n'hi havia que tenien dotze vegades més TiO 2 que d'altres.
Sembla més aviat que els factors rellevants són la superfície recoberta i les condicions atmosfèriques.
Segons els càlculs de l'equip de la UCR, la instal·lació de teules fotocatalitzadores en un milió de llars podria eliminar 21 t de NO x cada dia (per comparar, a Califòrnia sud, que comprèn Los Angeles, se n'emeten unes 500 t diàries).
I pel que fa al cost per als residents, recobrir les teules d'una casa mitjana amb pintura fotocatalitzadora suposaria una despesa de només 5 $.
La recerca de la UCR prosseguirà per avaluar la viabilitat de l'aplicació d'aquesta mena de pintures a materials com el formigó i a elements com parets i divisòries de carreteres.
Edificació.Sostenibilitat, Qualitat de l'aire i salut.Contaminació atmosfèrica i protecció de l'ambient atmosfèric, Tècniques de disseny, construcció i manteniment d'infraestructures.Nous materials i sistemes auxiliars.
El projecte ENPI RELS va organitzar el passat 29 d'octubre 2014 una sessió en el marc del congrés internacional World Sustainable Building 2014 (WSB14), plantejant-se la següent qüestió: A quins desafiaments s'enfronta la metodologia RELS?
El projecte RELS, que promou la renovació energètica i la implementació d'energies renovables dels habitatges en les regions mediterrànies, persegueix dos objectius principals: desenvolupar una metodologia per la renovació energètica dels habitatges on s'inclou el factor de comportament humà com a valor afegit innovador, i crear una base de dades de bones pràctiques transfrontereres (Regions del ENPI-CBC MED) dins l'àmbit mediterrani.
A més d'aquests objectius, es crea una estructura de cooperació on compartir els coneixements adquirits (SBAC)per aquelles parts amb responsabilitat en la matèria que estiguin interessades.
A banda de la sessió, durant el Congrés WSB14, RELS va presentar els recents resultats del projecte en el seu propi espai expositiu, amb pòsters, reproducció d'un vídeo i experts explicant els resultats obtinguts i els objectius del projecte.
Fotografies de l'estand i la sessió en el marc del SB14.
Font: Agència de l'Habitatge de Catalunya.
Per saber-ne més: Anna Mestre Massa
Recull de treballs de recerca d'alumnes de segon de Batxillerat de l'Alt Pirineu i Aran
Les jornades Invesjove, Investigació i Recerca a l'Educació Secundària, formen part d'un projecte iniciat l'any 2008 pels serveis educatius de les diferents comarques de l'Alt Pirineu i Aran amb la finalitat de donar visibilitat i reconeixement a la bona feina realitzada pels estudiants pirinencs en el camp de la recerca i que ha tingut en tot moment el suport incondicional de l'IDAPA.
Invesjove té per objectiu potenciar la investigació i la recerca entre els alumnes de segons de batxillerat, proporcionar pautes estratègiques per dissenyar-la i posteriorment comunicar els resultats.
Aquests es presenten en forma de llibre amb els texts-resum de les produccions seleccionades pels respectius centres educatius.
El Pirineu de Catalunya presenta un escenari demogràfic caracteritzat per un augment de l'esperança de vida, un índex d'envelliment clarament superior a la mitjana catalana, un medi advers que dificulta la mobilitat i una gran dispersió de la població.
Aquesta situació, tanmateix, pot generar noves ocupacions i oportunitats laborals, convertint-se en un important factor de desenvolupament local.
La capacitat d'adaptació de les empreses proveïdores de serveis a les noves necessitats d'aquests col·lectius, la coparticipació público-privada, la col·laboració entre empreses per a millorar la eficiència en el servei i la utilització de les noves tecnologies de la informació, són temes claus per afrontar amb garanties aquests reptes, convertint allò que es pot percebre com una amenaça en una oportunitat empresarial i un factor de creixement de l'economia pirinenca.
L'objectiu de la jornada és posar a l'abast de tots els actors implicats en aquest sector (emprenedors, empresaris, tècnics i professionals que treballen amb l'atenció a les persones) els coneixements necessaris per gestionar una cartera de serveis territorialment cada cop més complexa i especialitzada.
Organitzada per la Fundació Món Rural i l'IDAPA, aquesta jornada té per objectiu principal reflexionar i debatre sobre els beneficis que poden suposar les pastures comunals per al desenvolupament socioeconòmic dels nuclis de població que tradicionalment n'han estat beneficiaris.
Gran part de la ramaderia extensiva catalana pastura en superfícies comunals i, per tant, cal que la realitat d'aquests béns comuns s'adapti a les necessitats actuals.
Volem posar damunt de la taula la seva situació actual, com ha estat la seva evolució i com s'adapta la seva gestió a la societat actual, tenint en compte que molts d'ells encara es basen en un règim jurídic molt antic, proper a l'Edat Mitjana.
De la gestió dels camins a la comercialització de productes de senderisme
Seguint els treballs en el marc del desplegament del Pla Estratègic de Senderisme de l'Alt Pirineu i Aran, l'Institut per al Desenvolupat i la Promoció de l'Alt Pirineu i Aran (IDAPA) organitza accions formatives i divulgatives per donar suport a les iniciatives que han anat apareixent al territori en matèria de gestió de camins, senderisme i mobilitat.
En aquesta ocasió s'ha organitzat una sessió de treball per divulgar les experiències impulsades al Pallars Sobirà, compartir el coneixement entre tots els actors que hi treballen i propiciar el debat col·lectiu i la cooperació territorial entre els diferents actors públics i privats que participen en aquests projectes.
Era capacitat d'adaptacion des enterpreses provedidores de servicis as naui besonhs d'aqueri collectius, era coparticipacion publicoprivada, era collaboracion entre enterpreses entà melhorar era eficiéncia en servicis e era utilizacion des naues tecnologies dera informacion, son tèmes clau entà afrontar damb garanties aqueri enjòcs, en tot transformar çò que se pòt percéber coma ua menaça en ua oportunitat enterpresariau e un factor de creishença dera economia pirenenca.
Enes darrèri ans, en encastre des diferentes jornades de camins e senderisme organizades per Institut entath Desvolopament e era Promocion deth Naut Pirenèu e Aran (IDAPA), eth tèma des inventaris municipaus de camins a sorgit de manèra recurrenta, e tanben eth besonh de trobar formules entà impulsar-ne era elaboracion, que hè concurréncia logicaments as ajuntaments, e especificaments era demana d'un document sintetic que pogue dar responsa as qüestions mès basiques sus era elaboracion des inventaris municipaus, des beneficis e obligacions que ne deriven o des protocòus que cau seguir entà aprovar-les.
Com ho fem per atreure senderistes al Pirineu?
Guiatge i allotjaments, dos sectors clau
El senderisme no és aliè al procés d'especialització que està vivint el sector del turisme.
Al Pirineu, els professionals vinculats al sector ja fa temps que treballen per elaborar i orientar els seus productes a les necessitats i motivacions de la demanda, cada cop més exigent amb la qualitat dels serveis de la destinació.
Dos d'aquests sectors, el guiatge i l'allotjament, tenen un paper clau en el repte d'atraure senderistes dels mercats estrangers.
La jornada tècnica "Com ho fem per atreure senderistes al Pirineu?
Guiatge i allotjaments, dos sectors clau", té un doble objectiu: per una banda, conèixer quines són les característiques i exigències d'aquests segments el mercat senderista, i per l'altra, debatre si les pràctiques i les estratègies que actualment utilitzen els professionals del sector al Pirineu, estan ben orientades per aprofitar aquests mercats.