projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Durant l'etapa dels 3 als 6 anys, els nens i nenes, amb la supervisió dels adults, ja poden començar a practicar, de manera autònoma i sense ajut, aquelles habilitats que s'han treballat durant la primera infància.
És un bon moment perquè es rentin sols les mans, s'eixuguin després d'anar al lavabo, es moquin sols, agafin l'habilitat manual de rentar-se les dents, assistits i supervisats pels pares, etc. També poden començar a prendre consciència de la necessitat de mantenir els espais de la casa nets i endreçats: portar la roba bruta per rentar, ajudar en petites tasques de neteja de la llar o col·laborar en la neteja de les mascotes, en són alguns exemples.
Els infants d'aquestes edats, a més de reforçar i fer les rutines que els permetran tenir una higiene saludable, han de saber per què ho fan i en quin moment ho han de fer.
Així, per exemple, l'ordre d'anar a rentar-se les mans pot anar acompanyada d'una justificació: "ara dinarem", "has anat al lavabo", "has estat jugant al carrer...".
D'aquesta manera, facilitarem que comencin a observar el propi cos i prenguin la iniciativa o s'adonin que necessiten rentar-se.
Els polls són una de les infeccions més habituals durant la infantesa.
En cas que els fills n'agafin, és cabdal seguir les recomanacions dels professionals de salut per eliminar-los.
A més de fer servir productes específics de seguida que us adoneu de la infecció, cal també passar la llemenera de manera regular i netejar tot allò que està en contacte amb els cabells (raspall, roba de llit, coixins, etc.).
La revisió freqüent és la millor estratègia
Si bé durant l'etapa dels 0 als 3 anys els fills tenen una gran dependència de l'adult per mantenir una higiene adequada, cal començar a incorporar unes rutines d'higiene que, amb el temps, esdevindran hàbits.
Per aconseguir-ho, a partir dels dos anys, una estratègia és relacionar les tasques de neteja personal amb activitats lúdiques i atractives per als infants: rentar-se les mans amb sabons de diferents formes i colors, fer escuma al bany per ensabonar-se sols, raspallar-los les dents durant l'estona que dura una cançó infantil, pentinar els pares, etc.
Dedicar el temps necessari a les rutines d'higiene diàries, sense presses, ajudant-los o bé invitant-los que les facin sols, farà que assoleixin els hàbits d'higiene més aviat.
Per això, podeu adequar el bany i els estris que utilitzeu a l'edat dels fills; per exemple, col·locar un tamboret davant el lavabo perquè s'hi enfilin i es puguin rentar sols o veure's al mirall, tenir raspalls de dents adequats a la seva dentició, etc.
És imprescindible que des de ben petits els nostres fills aprenguin a valorar i a mantenir unes rutines i hàbits d'higiene adaptats a la seva edat.
Cal que comprenguin que amb una higiene adequada estan menys exposats a patir infeccions i malalties.
Aquests hàbits de netedat s'han de treballar a casa amb tots els membres de la família, però també es poden reforçar des dels centres escolars.
També cal que entenguin que mantenir una correcta higiene té una gran importància en les relacions interpersonals.
Com a membres d'una societat en què ens relacionem i interactuem, cal tenir cura de la higiene.
Mantenir un aspecte acurat i net fa sentir-nos més bé i més segurs en les relacions, alhora que transmetem millors sensacions als qui estan al nostre voltant.
En general, per ajudar a transmetre l'hàbit d'higiene als vostres fills, convé que:
En aquesta etapa, els vostres fills experimenten grans canvis físics i psicològics que els porten a qüestionar-se fins i tot l'alimentació.
El creixement físic i el gran desgast intel·lectual propi d'aquesta edat fa que necessitin més aportació de nutrients per assegurar el seu creixement.
Per aquest motiu, en la seva dieta no poden faltar les proteïnes (carn, peix i ous) per al desenvolupament muscular; els greixos saludables (oli d'oliva i fruits secs) i els hidrats de carboni (cereals, llegums, patates i fruita) els aporten energia.
Cal que evitin el consum en excés de greixos saturats (brioixeria i menjar ràpid), ja que augmenten el nivell de colesterol i el risc d'obesitat.
Cal evitar també que consumeixin begudes energètiques amb alt contingut en cafeïna i altres substàncies excitants que poden provocar trastorns com nerviosisme, irritabilitat, insomni, falta de concentració, etc. Convé no confondre-les amb les begudes isotòniques que es prenen per restaurar els líquids i les sals minerals durant la pràctica esportiva.
Per garantir la varietat d'aliments i les seves necessitats, és aconsellable fer una planificació setmanal amb la seva col·laboració.
Aquesta hauria d'incloure tots els àpats i tenir en compte l'activitat física i el temps d'estudi previst.
L'esmorzar és molt important per començar la jornada perquè garanteix un bon rendiment escolar.
Per aquest motiu és recomanable que facin un esmorzar complet a casa abans d'anar al centre educatiu.
Convé que prenguin també alguna cosa a mig matí.
Encara que en aquesta etapa és possible que els horaris familiars siguin diversos, continua sent important fer un àpat al dia en família.
A més de potenciar la comunicació i els vincles afectius amb els fills, també us permetrà supervisar els seus hàbits alimentaris.
La inseguretat i insatisfacció personal que es donen en aquestes edats, els porten a tenir, de vegades, una idea poc real sobre el seu pes i figura.
En aquests casos, poden aparèixer conductes preocupants amb relació a l'alimentació.
Cal estar alerta davant l'aparició de senyals que indiquin un possible trastorn alimentari que podria derivar en anorèxia o bulímia.
Per prevenir-ho, convé que segueixin uns horaris regulars, que no mengin entre hores, que evitin eliminar àpats o substituir-los per menjar ràpid, que no segueixin dietes sense supervisió, etc. En cas que aparegui algun senyal d'alarma en la seva conducta, cal que consulteu el metge.
En aquesta etapa, els vostres fills són més autònoms en molts àmbits de la seva vida i assoleixen cada cop més responsabilitats.
En relació amb l'alimentació, han de saber quins aliments formen part d'una dieta equilibrada i quins perjudiquen la salut.
Quant als hàbits alimentaris, ja han de ser capaços de preparar-se l'esmorzar, el berenar, algun àpat senzill, etc.
En aquesta etapa els vostres fills realitzen un important desgast intel·lectual (més hores d'estudi, més concentració, etc.).
D'altra banda és un moment de desenvolupament físic i de participació en activitats físiques o esportives.
Per aquest motiu, cal reforçar la seva dieta amb aliments rics en minerals, com el iode i el magnesi, necessaris per desenvolupar el cervell i els ossos.
Aquests minerals són presents en el peix, els vegetals de fulla verda, la fruita, els llegums i els cereals integrals, entre d'altres.
Cal garantir que els vostres fills facin cinc àpats repartits al llarg del dia.
L'esmorzar és molt important per començar la jornada, perquè garanteix un bon rendiment escolar.
És recomanable que facin un esmorzar complet a casa abans d'anar al centre educatiu.
Convé que prenguin també alguna cosa a mig matí.
En cas que dinin al menjador escolar, és interessant que planifiqueu el sopar de forma equilibrada amb el dinar de l'escola.
És convenient que feu com a mínim un àpat plegats en família.
Procureu que sigui un espai tranquil de comunicació i afectivitat, sense la presència de la televisió, ràdio o altres elements que pertorbin aquest ambient.
També és un bon moment per mantenir els hàbits alimentaris apresos en altres etapes i introduir-ne de nous (acabar-se el menjar del plat, esperar que tothom estigui servit per començar a menjar, utilitzar correctament els coberts, no tenir a taula ni el mòbil ni la tauleta, etc.).
Procureu fer activitats relacionades amb el menjar conjuntament amb els vostres fills com anar a comprar, fer menús, mirar les etiquetes dels productes per conèixer els seus ingredients, col·laborar amb vosaltres a l'hora de cuinar, etc. D'aquesta manera afavorireu actituds que els ajudaran a consolidar uns hàbits alimentaris sans alhora que adquireixen responsabilitats.
Al llarg d'aquesta etapa cal explicar-los com ha de ser una dieta equilibrada i els efectes negatius d'alguns aliments i begudes.
De la mateixa manera, cal explicar-los la importància d'evitar els mals hàbits en l'alimentació, com picar entre hores, saltar-se un àpat, etc. El foment de bons hàbits és important per prevenir conductes que poden donar lloc a trastorns de la conducta alimentària.
En aquest període, els vostres fills incrementen l'activitat física a través del joc i del moviment.
Per aquest motiu necessiten una alimentació variada i equilibrada que els aporti l'energia que necessiten per al seu desenvolupament.
Heu de garantir que els vostres fills facin cinc àpats repartits al llarg del dia.
L'esmorzar és molt important per començar la jornada.
Ha d'incloure làctics, fruites o suc natural i cereals, que aportaran al seu cos els nutrients i l'energia que necessiten.
En el cas que dinin al menjador escolar, és interessant que planifiqueu el sopar de forma equilibrada amb el dinar de l'escola.
És convenient que feu com a mínim un àpat plegats en família.
Procureu que sigui un espai tranquil de comunicació i afectivitat, sense la presència de la televisió, ràdio o altres elements que destorbin aquest ambient.
També és un bon moment per mantenir els hàbits apresos en altres etapes i introduir-ne de nous (no parlar amb la boca plena, començar a utilitzar el ganivet, aixecar-se de taula només quan tothom ha acabat de menjar, no jugar a taula mentre mengen, etc.).
Animeu-los a participar amb vosaltres en activitats relacionades amb l'alimentació com anar a comprar, parar taula o col•laborar en la preparació de plats senzills.
Això farà que es familiaritzin amb diferents tipus d'aliments alhora que adquireixen responsabilitats.
Hi ha nens que en aquestes edats no volen menjar.
Si és el cas, convé no dramatitzar ni forçar-los en excés, per evitar que visquin l'alimentació com un càstig.
De la mateixa manera, no cal premiar-los si s'ho acaben tot perquè el menjar no és un instrument de premi o càstig.
Cal parlar-ne amb el pediatra i seguir les seves orientacions.
Cada nen té el seu ritme de menjar, per això és important respectar el temps que necessitin; tot i així es recomana que un àpat no s'allargui més de 45 minuts.
En l'etapa de zero a tres anys l'alimentació és especialment important.
Els vostres fills estan en un període de creixement físic i de desenvolupament.
L'alletament matern cobreix les seves necessitats energètiques i nutricionals fins als sis mesos.
A partir d'aquest moment, cal incorporar a l'alimentació del lactant nous aliments.
Si ho feu de manera lenta i progressiva, seguint les indicacions del pediatra, podreu anar detectant possibles problemes de tolerància o al·lèrgies a nous aliments en els vostres fills.
El desenvolupament del gust pels nous aliments pot ser un procés lent que demana constància i paciència per part vostra.
Durant els primers mesos de vida, el nadó estableix una relació amb el menjar que pot influir en etapes posteriors.
Per exemple, la persistència, sense necessitat, del biberó o del menjar triturat pot fer que aprengui a mastegar tard, i la manca de moviment de les mandíbules podria originar dificultats de pronunciació en la parla.
La introducció forçada d'algun aliment pot produir futures manies o fòbies que el poden portar a rebutjar-lo.
És important que l'hora dels àpats tingui lloc en un ambient tranquil.
Cal evitar la presència de televisió, ràdio o joguines, per fer, d'aquest moment, un espai de comunicació i afecte.
També és el moment d'ajudar-los a adquirir hàbits d'higiene (rentar-se les mans, manipular aliments), destreses manuals (beure d'un got o tassa, menjar amb cullera, punxar amb la forquilla) i de saber estar a taula (menjar assegut, no aixecar-se fins que hagi acabat, menjar sense jugar, etc.).
Cal aprofitar totes les ocasions per desenvolupar aquests hàbits alimentaris i cívics.
La família és el nucli on els vostres fills, seguint el vostre exemple, aprenen hàbits i costums que condicionaran el seu comportament alimentari en el futur.
Convé assegurar-se que els fills facin com a mínim tres àpats consistents al dia (esmorzar, dinar i sopar) i dos més lleugers (a mig mati i per berenar).
És convenient també que esmorzin abans de sortir de casa, així afrontaran el dia amb energia.
Està demostrat científicament que els nens que esmorzen bé a casa milloren el seu rendiment acadèmic.
El model actual de vida familiar, amb horaris de feina molt atapeïts, fa que cada vegada hi hagi més nens que es queden a dinar als centres educatius.
Per aquest motiu, els pares han de conèixer de molt a prop les condicions nutricionals i educatives d'aquests serveis per poder complementar l'alimentació de casa amb la de l'escola.
En general, perquè els vostres fills tinguin una alimentació sana i equilibrada és convenient que:
El lleure és el temps que dediquem a fer activitats que ens produeixen satisfacció, tant a nivell individual, com familiar o en grup.
Les activitats de lleure s'escullen lliurement i poden anar canviant segons l'edat i els propis interessos, proporcionant diversió, descans i desenvolupament personal.
És un temps ideal per gaudir en família.
És un espai de la vida que permet aprendre a compartir, a respectar, a crear, a riure i a comunicar-nos.
Per tant, va més enllà de simplement passar l'estona; és un temps ideal per compartir experiències, escoltar, parlar i conèixer millor els fills.
L' acció tutorial compartida és el conjunt d'accions educatives que els tutors i tutores, junt amb la resta de l'equip docent, fan de manera coordinada amb cada família.
Té com a finalitat l'acompanyament dels vostres fills, el seguiment del seu procés d'aprenentatge i l'orientació acadèmica i professional, per afavorir-ne el desenvolupament personal i social.
Els responsables del malbaratament no som només els consumidors finals, sinó també els productors quan rebutgen productes perquè no compleixen unes mides determinades o no tenen bon aspecte, les botigues i supermercats quan acumulen més aliments dels que poden vendre per tenir una àmplia oferta de productes i caduquen o els restaurants quan per oferir un menú variat compren molts aliments que després llencen, o quan les racions d'aliments dels plats són massa grans.
El malbaratament és un problema propi de les societats desenvolupades que ocasiona la pèrdua de milers de tones d'aliments.
A més a més, en un context de crisi econòmica com l'actual on prop de mil milions de persones pateixen gana, el malbaratament alimentari suposa un greu impacte social i ètic.
A Catalunya es malbaraten més de 260.000 tones d'aliments a l'any, mentre que el 22 % de la població catalana viu sota el llindar de la pobresa.
Amb el menjar que es llença durant un any es podrien alimentar 500.000 persones.
En diferents estudis s'ha comprovat que més de la meitat dels aliments que es llencen prové de les llars (81 kg a l'any en una família de dos adults i dos infants).
Per això és tan important que vosaltres, pares i mares, amb el vostre exemple, feu conscients els fills que amb petits canvis de comportament i actitud tothom pot fer un consum més responsable que eviti el malbaratament i que ajudi a millorar les condicions socials i ambientals de l'entorn.
Per educar els vostres fills a fer un consum responsable i a no malbaratar els aliments, és convenient que a casa tingueu presents aquestes consideracions:
L'adolescència és una etapa que es troba entre la infància i la vida adulta i que comporta una forta inestabilitat emocional.
Nois i noies viuen les emocions de manera molt intensa i sobrevalorada; poden passar d'una emoció a una altra de contradictòria en poc temps i els és difícil controlar els seus impulsos.
Per aquest motiu, els vostres fills necessiten del vostre suport i d'una educació socioemocional que els ajudi a fer que les seves conductes no siguin massa impulsives o descontrolades.
En aquesta etapa es produeixen també grans canvis fisiològics que fan que l'adolescent hagi d'assumir i acceptar la seva nova imatge corporal i la seva identitat.
És un moment en què el grup d'amics és molt important i pot influir en molts aspectes: el vestit, la música, el pensament, la seva conducta...
Per aquest motiu és molt necessari que aprenguin a resistir-se a la pressió social del grup i dels mitjans que l'envolten, reflexionant i valorant les possibles alternatives que poden tenir davant de diferents situacions.
Alhora, les activitats compartides i d'estil cooperatiu els ajuden a millorar les seves relacions personals i socials.
En aquests moments de crisi i d'incertesa necessiten que els pares estigueu al seu costat, encara que en alguns moments us rebutgin i us mostrin desconfiança.
Vosaltres els heu d'oferir afecte, comprensió i comunicació, sense oblidar-vos, però, de marcar els límits i exigir responsabilitat sobre els seus actes.
En general, per desenvolupar l'educació socioemocional en els vostres fills és convenient que:
A partir dels sis anys el nen comença l'etapa del pensament lògic.
Pot comprendre molt millor el que li passa i expressar les seves emocions i sentiments.
No tots els nens tenen la mateixa capacitat per expressar les seves emocions.
N'hi ha que els costa més; és important respectar el seu ritme.
Els pares els podeu ajudar amb el diàleg explicant-los situacions similars que hagueu viscut.
Amb confiança i paciència podran parlar també del que senten i expressar i posar noms a les seves emocions i sentiments.
En aquesta edat el nen també és capaç de reconèixer emocions i sentiments de les persones que l'envolten; per això és l'etapa ideal per educar-los en l'empatia, que és la capacitat de posar-se en el lloc dels altres i d'adaptar-se a opinions diverses.
També és una etapa adient per afavorir les activitats compartides amb els altres i per desenvolupar la capacitat de cooperació, és a dir, la capacitat de col·laborar amb els altres per aconseguir objectius comuns.
En general, per desenvolupar l'educació socioemocional en els vostres fills és convenient que:
L'educació socioemocional consisteix a ensenyar els fills a ser capaços de reconèixer les seves emocions i les dels altres, a saber-les expressar, utilitzar i controlar de manera positiva.
És així que podran adquirir unes adequades actituds personals que els ajudaran a mantenir unes bones relacions amb els altres i a viure en societat.
És important que els vostres fills sàpiguen que una emoció és una reacció que sorgeix de manera espontània i automàtica davant d'alguns fets, imatges... i que sovint va acompanyada de reaccions corporals com el canvi de l'expressió facial, suor...
En principi, no hi ha emocions bones ni dolentes; totes són útils i necessàries, ja que tenen la seva funció i aporten informació valuosa sobre un mateix.
El que és important és saber-les gestionar.
Cal aprendre a regular i modificar les emocions, ja que aquestes, quan són negatives, poden derivar també en sentiments negatius.
Aquests sentiments, al contrari que les emocions, perduren en el temps i guien la conducta habitual dels vostres fills.
Per exemple, en el cas d'una discussió amb ells en la qual viuen una emoció d'enuig, aquesta es podria transformar en un sentiment de ràbia, rancúnia, insatisfacció..., que es podria manifestar en un comportament de tancament cap a vosaltres.
Per controlar i modificar aquestes emocions, quan són negatives, podeu potenciar tècniques com la relaxació, l'exercici físic, activitats divertides que els produeixin plaer (llegir, passejar, estar amb amics, cuidar el seu aspecte físic...), ajudar els altres, estar pendents del que necessiten o qualsevol altra activitat que els faci sentir bé amb ells mateixos.
D'altra banda, és necessari educar els nens i els joves a ser conscients que les emocions i sentiments també intervenen en les relacions personals i socials.
Si saben reconèixer les pròpies emocions i sentiments i aprenen a anomenar-los podran identificar més fàcilment els dels altres i establir relacions positives amb ells.
És important desenvolupar les habilitats socials en els fills, pautes que regulen la seva conducta quan es relacionen amb els altres i que poden servir per resoldre satisfactòriament els problemes que puguin tenir.
Algunes d'aquestes habilitats poden ser:
En general, per educar socioemocionalment els vostres fills és convenient que:
En néixer, el nadó comunica emocions relacionades amb les seves necessitats bàsiques: plora quan té gana o dorm i està relaxat quan se sent bé..., és capaç d'expressar plaer, patiment, sorpresa o disgust.
Més tard, cap als 2 mesos, apareix l'alegria, el somriure i la capacitat de resposta a les abraçades i a d'altres estímuls externs.
És capaç de reconèixer les cares dels pares o mostrar l'ansietat enfront dels estranys, comença a discriminar expressions facials de disgust, alegria o sorpresa i a expressar tristesa, pena, por, tendresa i vergonya.
De mica en mica va ampliant el cercle de relacions i comença a jugar amb els altres, encara que li costa compartir les seves coses amb ells.
En el seu camí cap a l'autonomia, en parlar, menjar, caminar, pensar... comença a manifestar altres emocions, com la ràbia, el plaer, la por o l'alegria, segons si aconsegueix el que es proposa o no.
Amb la vostra actitud, reforçant o corregint les seves reaccions, podeu ajudar-los a prendre consciència de les seves emocions i sentiments i a establir les primeres relacions.
En general, per desenvolupar l'educació socioemocional en els vostres fills és convenient que:
L'adolescència és una etapa en la qual els vostres fills estan buscant i construint la seva personalitat.
Sovint s'oposen als criteris i normes que estableixen els adults perquè necessiten reafirmar-se.
És important comprendre'ls, però cal també mantenir-se ferm en les normes i els límits.
D'altra banda, recordeu que cal mantenir la coherència entre el que dieu i el que feu, per reforçar la vostra autoritat moral.
En aquesta etapa de canvis físics tan evidents, el respecte per ells mateixos comença per aprendre a tenir cura del seu cos amb uns bons hàbits d'higiene, alimentaris, de lleure i descans.
En aquest aspecte, també és important que els pares valoreu i feliciteu els fills pels seus intents i esforços per millorar, ressaltant el que fan bé: endreçar l'habitació, ajudar en feines de casa, progressar en els estudis, tenir cura dels germans...
Una característica pròpia de l'adolescència és el desig de sentir-se respectats.
Noten clarament quan no hi ha aquest respecte cap a ells, però en canvi els costa adonar-se'n quan falten al respecte als altres.
Cal ensenyar-los a tenir en compte les conseqüències de les seves accions en les relacions amb la família, l'escola, els amics.
Han de tenir interioritzades actituds de respecte en els espais comuns com fer servir papereres al carrer, no posar els peus sobre els seients al transport públic, no fer malbé el mobiliari dels parcs...
També han de ser conscients de la necessitat de normes per viure en societat, així com de la seva condició de ciutadans.
Viure dins la comunitat implica respectar els altres i les normes de convivència pròpies de cada entorn: casa, institut, barri, associacions...
L'idealisme propi d'aquesta etapa, els fa sensibles a valors com la conservació de la natura o la defensa dels animals.
Cal aprofitar aquest interès perquè es comprometin realment en aquestes idees i s'impliquin activament en actuacions com reduir el consum d'aigua i llum, reutilitzar objectes o encarregar-se de la classificació de les deixalles per reciclar.
Podeu animar els vostres fills a fer activitats per conservar el medi ambient, participar en campanyes o associacions dedicades a la conservació de la natura...
En general, per desenvolupar el respecte en els vostres fills és convenient que: