L'impacte econòmic mundial dels incidents i esdeveniments adversos relacionats amb l'atenció sanitària és considerable i els autors d'aquest informe suggereixen la necessitat de polítiques i lideratges per dissenyar i implementar estratègies de millora de la seguretat del pacient.
La Organització per a la Cooperació i el Desenvolupament Econòmics (OCDE) ha publicat recentment un informe sobre l'Economia de la Seguretat del Pacient a l'Atenció Primària i Ambulatòria basant-se en l'evidència científica existent en aquest àmbit què no és tant amplia com a l'atenció hospitalària, especialment en l'anàlisi econòmic.
L'informe amplia una anàlisi realitzat prèviament el 2017 i aporta una millor comprensió de l'impacte dels errors mèdics a l'atenció primària a través d'una enquesta que van respondre 29 països (inclòs Espanya).
A partir d'aquesta anàlisi s'han elaborat 8 punts clau sobre les prioritats a tenir en compte i les mesures que cal adoptar:
L'atenció primària i ambulatòria és el fonament i la clau per aconseguir sistemes sanitaris d'alt rendiment, sostenibles i sòlids.
La majoria de l'activitat sanitària té lloc en aquests entorns, i només en els països membres de l'OCDE es fan 8 bilions de visites anuals.
Assegurar una assistència primària i ambulatòria segura és una política prioritària i fonamental per a tots els països.
Cal invertir en estratègies per garantir la qualitat dels recursos sanitaris; ara per ara, els incidents de seguretat del pacient suposen càrregues socials i econòmiques significatives, i resten valor a la disponibilitat de recursos sanitaris.
Invertir en estratègies en seguretat garantirà un bon retorn i incrementarà el valor del sistema sanitari.
Els errors de seguretat són comuns a l'atenció primària i ambulatòria, i molts es poden evitar.
Al voltant del 20% de la població de països desenvolupats i el 25% dels ciutadans de països en desenvolupament pateixen algun tipus de lesió en aquest entorn.
Els perjudicis més severs són errors relacionats amb el diagnòstic, la prescripció i l'ús dels medicaments.
Fins el 80% dels danys a l'atenció primària i ambulatòria són evitables.
La meitat de la càrrega de malalties globals que es generen en el pacient a causa d'errors s'originen en l'atenció primària i ambulatòria.
Tot i que els danys produïts en aquest entorn són menys visibles que els de l'entorn hospitalari, la quantitat d'incidents que s'originen a causa del volum de serveis oferts a l'atenció primària i ambulatòria no es pot ignorar.
Les necessitats sanitàries de la població s'estan tornant més complexes i, en conseqüència, s'han de prendre accions concretes per evitar l'augment d'incidents de seguretat.
La despesa econòmica dels errors de seguretat són alts.
Els estudis disponibles estimen que els costos directes dels danys (les proves addicionals, els tractaments i l'atenció sanitària) a l'atenció primària i ambulatòria se situen al voltant del 2,5% de la despesa total en salut; tot i que, probablement, aquesta aproximació subestima les xifres reals.
Cada any, les lesions generades per errors de seguretat resulten en un 6% de dies d'estada hospitalària i en més de 7 milions d'ingressos en els països de L'OCDE.
Això, sumat al 15% de cures intensives per danys originats durant l'hospitalització.
Sense una millora de les polítiques en atenció primària i ambulatòria i un increment de la responsabilitat, és probable que el problema s'estengui encara més.
Cal vèncer la fragmentació del sector i la manca d'informació adequada.
Els processos fragmentats, la coordinació i els sistemes d'informació són reptes clau per millorar la seguretat en atenció primària i ambulatòria.
Això es pot aconseguir mitjançant la digitalització, que té un gran potencial.
Implementar una infraestructura d'informació integrada ha de ser una prioritat.
Ha de permetre enregistrar els danys ocorreguts, aprendre dels errors de seguretat i assegurar la circulació d'informació entre tots els agents sanitaris i els seus pacients i entre els diferents entorns.
Els països desenvolupats i les economies emergents cal que instaurin sistemes electrònics inter-operatius de registres sanitaris per tal de facilitar-ho.
Aquests sistemes han de garantir la privacitat i seguretat de les dades.
Cal enfortir la gestió i la vigilància.
Els sectors d'atenció primària i ambulatòria requereixen regulacions de seguretat unificades a nivell nacional, vinculades a l'acreditació dels proveïdors de salut, infraestructures i organitzacions.
Aquestes han d'estar alineades amb la gestió de sistemes de salut més amplis.
Cal encoratjar i incentivar la coordinació i la col·laboració entre proveïdors de salut, establir una comunicació clínica integrada entre diferents centres i implicar els pacients.
Per aconseguir-ho, s'ha d'invertir en el capital humà; especialment, en la educació i la formació del personal sanitari.
Una major implicació del pacient és clau per obtenir una atenció primària i ambulatòria més segura.
Com a receptors finals dels processos sanitaris, cal educar i apoderar els pacients per tal que s'impliquin com a agents actius en l'atenció sanitària i en el sistema de notificació d'incidents de seguretat.
Algunes intervencions pràctiques en països desenvolupats són els protocols de presa de decisions compartida, la història clínica compartida i l'accés del pacient al seu historial clínic electrònic.
Aquestes intervencions no representen una despesa important i, per contra, poden arribar a evitar fins un 15% dels danys anuals en seguretat, a més d'estalviar milers de milions cada any.
Es necessita lideratge a tots els nivells del sistema sanitari.
Independentment de l'estat de desenvolupament d'un país, l'aplicació de cap dels 7 punts anteriors és possible sense una cultura de seguretat positiva i optimista, enfocada en la millora col·lectiva i en el treball en equip.
Això només es pot aconseguir mitjançant el lideratge a tots els nivells del sistema sanitari, així com de suport a nivell polític.
Pots consultar l'informe complet mitjançant aquest enllaç.