projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Aquest projecte és una continuació lògica de la investigació realitzada durant l'any 2005.
Ha consistit en l'aplicació del programa a un conjunt de joves infractors de les terres de Lleida i el seu seguiment per conèixer la possible reincidència en el delicte.
L'objectiu general era disposar d'un instrument d'intervenció eficaç en Medi Obert per al tractament de menors amb mesures judicials, de manera que els menors es vegin beneficiats pel contingut d'un programa que augmenta la competència i autoestima prosocial.
L'estudi s'ha fet amb 10 menors, 5 en el grup experimental i 5 en el grup de control, dintre de la població que al començament de 2006 es trobava sota mesura imposada pel jutge de llibertat vigilada o sota mesura de realització de tasques socioeducatives.
Els resultats del seguiment dels menors que han realitzat el programa porta als autors a concloure que la taxa de reincidència en el delicte és molt inferior en els joves que han seguit el programa que en els que no l'han seguit.
Aquesta taxa també és inferior a la mitjana de reincidència per mesures de medi obert de Lleida i Catalunya.
delinqüència juvenil / educació / joves / justícia juvenil / llibertat vigilada / medi obert
En el marc de la intervenció penitenciària amb agressors sexuals, té una especial rellevància la predicció de risc del seu comportament futur, atenent les greus repercussions que poden arribar a tenir les reincidències, tant per a les possibles víctimes com des de la perspectiva de l'impacte mediàtic i pànic moral que generen.
En el context internacional, gran part de l'esforç investigador en aquesta matèria ha anat adreçat a l'estandardització de protocols per avaluar el risc de reincidència d'aquests subjectes i orientar la presa de decisions envers ells i la seva vida fora del règim penitenciari.
Un dels instruments més novedosos per a la predicció del risc d'agressió sexual és el Sexual Violence Risc – 20 (SVR-20) desenvolupat per un equip d'investigadors canadencs.
El treball que aquí es presenta s'inscriu en el marc de l'aplicació pràctica d'aquests procediments predictius al nostre país.
L'objectiu principal és aplicar l'SVR-20, de manera retrospectiva, a una mostra d'agressors sexuals per avaluar la capacitat predictiva d'aquest instrument i, així, poder anticipar la possible reincidència dels subjectes.
Per aconseguir aquest objectiu, la puntuació total del SVR-20 ha estat correlacionada amb la reincidència veritable, considerant el tractament com una variable a tenir en compte.
La regressió logística ha estat utilitzada per examinar el calibratge del model.
Aquesta anàlisi avalua el grau de correspondència entre les probabilitats predites (de reincidència) i la reincidència esdevinguda.
L'SVR-20 prediu correctament el 55% dels no-reincidents i el 16% dels reincidents.
Podem afirmar que aquest model prediu molt millor la reincidència que la no-reincidència.
A més, la predicció millora quan hi incloem la variable de tractament.
Aquest estudi és el primer a Catalunya que avalua la validesa predictiva d'un instrument d'avaluació del risc de violència sexual.
Futures recerques haurien de centrar-se a estimar un punt de tall per a l'SVR-20 que permeti classificar els subjectes de risc de reincidència dels subjectes segurs.
Recerca en català [PDF, 575 KB]
Recerca en castellà [PDF, 448 KB]
Agressors sexuals / avaluació, / predicció / valoració risc / reincidència / tractament penitenciari / delictes sexuals / presons
La recerca vol complimentar l'encàrrec de la Secretaria de Serveis Penitenciaris, Rehabilitació i Justícia juvenil, feta al Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada respecte al coneixement de la problemàtica de les persones sotmeses a sancions penals que pateixen algun tipus de trastorn mental.
L'interès de la recerca es centra en conèixer l'abast del fenomen de la salut mental en l'execució penal a nivell quantitatiu i conèixer més a fons les característiques i particularitats del col·lectiu afectat, per tal de poder millorar la seva atenció des dels serveis d'execució penal i la seva derivació un cop finalitzat el compliment de la pena o mesura.
En la primera part de l'estudi s'aproxima al col·lectiu de persones afectades de trastorns mentals que es troben complint una pena de presó o una mesura de seguretat a Catalunya durant un període determinat de temps.
Concretament la mostra la composen els interns penitenciaris de les presons ubicades a les comarques de Barcelona que durant l'any 2005 van passar com a mínim un dia per una unitat de psiquiatria dels centres penitenciaris: CP Homes Barcelona, CP Quatre Camins, CP Brians 1 i la Unitat Hospitalària Penal Penitenciària.
També formen part de l'estudi les persones sotmeses a mesures de seguretat de les comarques de Barcelona que estaven d'alta durant l'any 2005.
S'analitzen nombroses variables que descriuen aquest col·lectiu i la manera en que s'adapten al compliment de la pena.
També es compara aquest grup de persones amb altres col·lectius de penats sense problemes mentals declarats.
La segona part de l'estudi recull mitjançant la tècnica Delphi, l'opinió de professionals i experts vinculats al tema de la salut mental i l'execució de penes, a qui s'ha preguntat sobre diverses qüestions clau.
Concretament se'ls ha preguntat pel diagnòstic de les persones penades amb trastorns mentals, el seu tractament, les propostes de derivació i les perspectives de futur en aquest tema.
S'ha posat especial èmfasi en les previsions i estimacions que fan eles experts sobre les possibilitats futures de la sanitat penitenciària i les propostes de solució i millora dels principals problemes detectats per ells mateixos.
salut mental / execució penal / mesures de seguretat / presons / presos / Sanitat penitenciària / tractament penitenciari
La recerca és un estudi comparatiu, descriptiu i transversal que pretén conèixer alguns trets diferencials de la població adolescent infractora en relació al sentiment de culpa, les dimensions de la personalitat, el nivell d'ira, les estratègies d'afrontament i la gestió dels esdeveniments vitals.
La metodologia i el material utilitzat en la recerca són entrevistes personalitzades (en el cas del grup d'infractors), o bé de petits grups (en la resta).
Es van administrar cinc qüestionaris (SC-35, EPQ-R, STAXI, ACS i AVIA) a una mostra conformada per 128 adolescents (39 estudiants de batxillerat, 47 estudiants de cicles formatius i 42 infractors, tots ells de 16 a 18 anys i residents a la província de Barcelona), procedint a l'anàlisi posterior de les dades obtingudes, mitjançant el paquet estadístic SPSS 14.0.
Les principals conclusions mostren que els joves infractors presenten nivells més elevats de sentiments de culpa, de neuroticisme, de psicoticisme i d'ira.
Així mateix, tendeixen a reprimir l'ira o, pel contrari, a expressar-la verbalment i físicament.
Acostumen a emprar estratègies d'afrontament passives o de caràcter evitatiu i computen major nombre tant d'esdeveniments vitals negatius com d'esdeveniments vitals positius.
Finalment, tendeixen a positivar esdeveniments vitals negatius dels àmbits relacional i de salut, mentre que tendeixen a negativitzar esdeveniments vitals positius de l'àmbit familiar.
Recerca en català [PDF, 667 KB]
adolescència / delinqüència juvenil / diagnòstic / educació / psicologia / educadors
Els objectius de l'estudi són determinar els efectes de la mediació penal sobre la reincidència, establir els criteris de satisfacció de les víctimes i imputats, conèixer els efectes del procés de mediació penal en el canvi motivacional de les parts implicades i elaborar un registre valoratiu del grau de satisfacció dels participants en la mediació.
Es van analitzar els fonaments teòrics de la mediació penal i les investigacions més destacables sobre el procés, i el seus efectes sobre la reincidència i la satisfacció de les víctimes i imputats.
En segon terme, es va dur a terme un treball de camp dividit en quatre etapes, una primera amb el buidatge dels 888 expedients relatius als casos de mediació penal atesos.
A continuació es va analitzar la reincidència a la informàtica judicial del imputats.
En tercer lloc, es va construir l'escala de valoració de la satisfacció i, finalment, es va aplicar la mateixa per via telefònica a una mostra de 213 subjectes.
Els resultats demostren com les dades obtingudes pel Servei de Mediació són concordants amb les d'altres països (grau d'acords, sessions realitzades, etc.), té un efecte reductor de la reincidència i mostra uns nivells de satisfacció elevats dels seus participants.
Malgrat aquests resultats, no es va poder establir una relació directa entre la reincidència i la satisfacció.
La proposta d'emfatitzar la rellevància de la mediació penal adulta com a eina reductora de la reincidència delictiva posterior permet establir un volum elevat d'acords i garanteix un nivell de satisfacció elevat en els membres participants.
Els resultats obtinguts obliguen a continuar la recerca de la mediació per conèixer més a fons els seus efectes.
Recerca en català [PDF, 586 KB]
mediació penal / reincidència / justícia reparadora / victimologia
Aquest treball segueix la trajectòria dels joves que han passat pel centre de compliment de mesures judicials de Justícia juvenil Oriol Badia, un cop han estat desinternats del centre, per tal de saber el seu grau d'integració social. �
Per fer-ho s'ha seguit a tots aquells menors que han superat els sis mesos d'internament en el període comprès entre l'agost de 1992 i el juny de 2004 i se'ls ha passat un qüestionari, on se'ls pregunta respecte alguns aspectes del que fan a l'actualitat.
Del total de població possible a estudiar (99 menors) ha estat possible contactar i obtenir resposta en 76 casos.
L'estudi és continuïtat d'un altre que es va plantejar objectius molt similars en un període anterior, i que va ser realitzat l'any 1994.
Els àmbits d'estudi que s'han tingut en compte són la situació laboral del jove, la seva situació socioeconòmica, la salut, l'estat emocional-relacional i l'àmbit social.
Aquests 5 àmbits s'han valorat en quatre categories d'indicadors: molt acceptable, acceptable, regular i desfavorable.
Finalment els resultats, expressats en forma de puntuació permet agrupar els nois en tres categories, on es valora si la integració social ha estat favorable, regular o desfavorable, i les relaciona amb les característiques de perfil que presenten els joves.
Les principals diferències amb l'estudi anterior es troben amb l'augment de població immigrada i l'aplicació de la Llei 5/2000, reguladora de la responsabilitat penal dels menors, que va entrar en vigor l'any 2001.
Recerca en català [PDF, 386 KB]
delinqüència juvenil / justícia juvenil / educació / centres de menors / reinserció social
La Llei Integral de Mesures contra la Violència de Gènere estableix una sèrie de mesures legislatives que tenen per objecte el reconeixement dels drets de les víctimes de la violència, enfortir la sensibilitat ciutadana davant de la violència de gènere, instaurar un sistema de serveis socials d'atenció i de recuperació de les víctimes, garantir els seus drets econòmics i laborals, instaurar un sistema institucional de tutela, determinar un marc penal i processal i garantir la coordinació de tots aquells recursos que es dediquen a aquesta qüestió.
Conscients de la importància d'aquesta Llei, de les dificultats que deriven de la seva aplicació, així com de la nostra experiència en la pràctica forense en casos de violència domèstica i de gènere, neix la idea de realitzar la recerca d'aquest estudi.
Una recerca que pretén establir, a partir de l'anàlisi dels relats de dones víctimes de violència de gènere en la relació de parella, criteris de credibilitat que permetin validar les seves declaracions.
Criteris obtinguts a partir de les mateixes paraules de les víctimes.
Partint d'una metodologia mixta, quantitativa i qualitativa, hem obtingut uns resultats que ens han permès definir un sistema de criteris de credibilitat genuïns i discriminadors.
Una discriminació obtinguda a partir de la comparació de les declaracions de dues mostres: víctimes reals i víctimes simulades.
I, fruit d'aquesta comparació, la discontinuïtat narrativa, els detalls estranys, la reproducció de converses, les correccions espontànies, l'ambivalència i ambigüitat vers l'agressor, la violència indirecta, suscitant por i terror, la por a les represàlies, la imposició i intimitat del secret, la indefensió, l'evolució de la violència i progressió de la asimetria de poder, la dualitat de la conducta domèstica / imatge social de l'home, el control ampli masculí cognitiu-conductual, la descripció contextualitzada de microviolències, les estratègies de supervivència de la dona i el relat inhibit amb vergonya, han resultat criteris de credibilitat de les dones víctimes de violència de gènere que ens permetran validar el seu relat.
Recerca en català [PDF, 571 KB]
Recerca en castellà [PDF, 719 KB]
violència de gènere / victimologia / diagnòstic forense / maltractaments / psicologia jurídica / dones maltractades
Visualitza la presentació pública de la recerca que es va fer el 25 d'abril de 2017
Amb el contingut d'aquest estudi es pretén obrir una finestra més al camp de la violència filioparental, la qual definim com qualsevol tipus de violència exercida dels fills cap als pares.
La finalitat principal d'aquesta recerca és aportar llum a la problemàtica per plantejar solucions des del coneixement.
Un que ha denunciat als seus fills per violència filioparental (n=35), i que s'ha seleccionat a través dels Equips de Medi Obert de Justícia Juvenil al Vallès Occidental, i un altre que no han patit violència filioparental (n=35), seleccionat a la mateixa zona geogràfica a través dels instituts d'ensenyament secundari.
Es comparen les diferències a nivell descriptiu de les dues mostres en les variables sociodemogràfiques, educatives, d'àmbit familiar, variables de personalitat i psicopatològiques, així com variables relacionades amb situacions de violència prèvia.
La intenció és detectar els factors que fan que unes mares puguin ser més vulnerables a patir violència per part dels seus fills que d'altres.
Per últim, es busca entendre la problemàtica des de l'òptica de les pròpies mares, per tal de valorar el nivell de responsabilitat que reconeixen i la intenció de canvi que tenen respecte al problema, per tal de poder enfocar possibles tractaments amb les dues parts del conflicte, d'una manera més especialitzada.
Entre les conclusions cal destacar que existeixen variables que diferencien significativament a ambdós grups.
El Grup d'Estudi ha patit més situacions de violència prèvia, menys coordinació educativa entre progenitors o més tendència a estils educatius inconsistents que es relacionen amb els resultats de personalitat.
Recerca en català [PDF, 1,21 MB]
Recerca en castellà [PDF, 1,10 MB]
Violència filioparental / factors de vulnerabilitat / tractament amb famílies
Visualitza la presentació pública de la recerca que es va fer el 25 d'abril de 2017
La Direcció General d'Execució Penal a la Comunitat i de Justícia Juvenil va posar en marxa, el mes de novembre de 2014, el Projecte pilot d'Atenció a Víctimes de Menors Infractors amb l'objectiu d'atendre les eventuals necessitats de les víctimes i de donar-les suport, contactant amb elles de manera proactiva, personalitzada i individualitzada.
Aquest estudi presenta els resultats de l'avaluació d'aquest Projecte durant els primers anys de la seva aplicació.
La recerca dona informació sobre les característiques de les víctimes de menors que van ser ateses entre novembre de 2015 i juny de 2016 i sobre la valoració que fan del suport rebut, a partir de les dades recollides a través de qüestionaris dissenyats ad hoc per a la recerca i d'enquestes telefòniques fetes a les víctimes després de la intervenció.
Es recull, també, l'opinió dels professionals que les atenen.
L'estudi treballa amb informació relativa a 1.347 víctimes, i més en concret amb les 935 (69,4%) que es van contactar telefònicament per saber si tenien alguna necessitat d'intervenció.
Amb 329 d'elles (una de cada quatre) efectivament es van fer d'altres intervencions que s'expliquen a l'estudi.
L'estudi avalua l'eficàcia d'aquestes intervencions a partir dels objectius definits en el projecte pilot i valora la reducció de la victimització de la persona atesa a partir de mesurar el seu nivell d'afectació a conseqüència del delicte abans de la intervenció dels professionals i després de la intervenció.
Les conclusions obtingudes permetran optimitzar els recursos i ajustar les actuacions professionals en el projecte definitiu.
Resum executiu en català [PDF, 476 KB]
Resum executiu en castellà [PDF, 1,18 MB]
Annexos 2 i 3 en català [PDF, 1,05 MB]
Annexos 2 i 3 en castellà [PDF, 514 KB]
Victimologia / violència juvenil / justícia juvenil / justícia reparadora / atenció a la víctima
L'estudi analitza la victimització com a conseqüència de la generalització de les noves tecnologies i la seva accessibilitat.
Examina també el patró d'usos problemàtics que en fa la població que atén la justícia juvenil, alhora que relaciona la influència del ciberassetjament en aquest context judicial que és creixent i preocupant.
Per assolir aquests propòsits s'han analitzat per una banda, un total de 245 expedients d'adolescents d'entre 14 i 18 anys respecte als quals la Fiscalia de Menors ha oficiat a l'equip tècnic de Barcelona l'elaboració d'un informe tècnic.
D'altra banda s'ha analitzat la percepció sobre la temàtica dels investigats en aquesta jurisdicció –a partir d'instruments de mesura- així com també l'opinió de 64 professionals que intervenen amb adolescents, mitjançant les respostes a un qüestionari.
Els principals resultats obtinguts ens mostren una prevalença d'un 12,3 %.
La victimització resultant d'aquest tipus de comportament està més present en la població autòctona de Catalunya, majoritàriament en les noies, i en la franja d'edat d'inici de l'adolescència.
Els resultats posen de manifest el creixement exponencial de la problemàtica i l'agreujament en els processos de victimització de les persones que la pateixen, entre d'altres, el temps d'assetjament, la relació propera amb el victimari i els constants avenços tecnològics i de les noves plataformes comunicatives.
Es conclou com a prioritària la sensibilització i prevenció, i una especialització en l'abordatge del fenomen per la victimització que comporta en un col·lectiu doblement vulnerable degut al seu moment evolutiu.
Recerca en català [PDF, 2,53 MB]
Ciberassetjament / sexting / victimització / justícia juvenil / intervenció
En la present investigació hem realitzat una anàlisi psicològica dels perfils de dones denunciants de violència de gènere (avaluades mitjançat el MCMI-III i el SCL-90-R) amb la finalitat de poder valorar si existeixen característiques clíniques i de personalitat concretes i la seva relació amb diferents variables sociodemogràfiques.
Alhora, també s'ha volgut comprovar la relació de les sentències dels organismes judicials amb els informes pericials psicològics emesos per l'EAT Penal de Barcelona sobre valoració de credibilitat psicològica, avaluada a través del GAT-VIG-R (Revisió de la Guia d'Avaluació del Testimoni en Violència de Gènere).
Les principals conclusions d'aquest estudi han estat la constatació de la importància de l'avaluació dels antecedents de violència anterior viscuda per la dona, atesa la seva repercussió en les puntuacions obtingudes en les proves psicomètriques, en els casos de violència de gènere.
Com a segona conclusió es destaca la correspondència entre la valoració de la credibilitat del testimoni feta a través del GAT-VIG-R i les sentències judicials en una concordança del 100% en els casos en què no s'atorga credibilitat.
Finalment s'han obtingut perfils psicomètrics diferenciats segons la credibilitat atorgada, la qual cosa ens porta a tenir-los en compte com a un element més per valorar la credibilitat del testimoni en violència de gènere dins d'una avaluació global i integrada.
Recerca en castellà [PDF, 1,32 MB]
Credibilitat / Violència de gènere / GAT-VIG-R / MCMI-III / SCL-90-R / Sentències / Psicologia Forense
En aquesta Sessió es presenten els resultats de dues investigacions relacionades amb projectes concrets que treballen la intervenció en violència de parella.
El primer en mesures penals alternatives i el segon en centres penitenciaris.
En concret la primera investigació que es presenta, feta amb el suport econòmic del CEJFE mitjançant les beques de col·laboració per a la recerca, mostra els resultats obtinguts en el treball amb agressors de parella condemnats a fer un programa formatiu en mesures d'execució a la comunitat a la demarcació de Girona.
S'explicaran els resultats i l'avaluació de l'eficàcia del programa aplicat.
La segona presentació abasta dues temàtiques: per un costat la presentació dels resultats d'un estudi sobre l'impacte de l'empresonament en els condemnats per un delicte de violència de gènere a Barcelona entre els anys 2003/2006.
D'altra, la proposta d'una recerca de continuïtat que treballi enfocaments integrals d'aquest fenomen i estudiar simultàniament les característiques de l'ofensor, de la víctima i de la seva relació, per detectar les intervencions institucionals que millor puguin contribuir en placar aquest problema social.
En aquesta Sessió d'investigació es presentaran dues recerques que tenen com a principal objecte d'estudi comú les víctimes de la violència exercida pels joves: Programa pilot d'atenció a víctimes de menors i Factors de vulnerabilitat en mares que pateixen violència filio-parental.
La primera recerca avalua un programa pilot d'atenció a víctimes de delictes comesos per menors, a partir de la tasca feta pels professionals del Servei de Mediació i Assessorament Tècnic.
Els resultats donen molta informació novedosa respecte les víctimes, la seva afectació i les intervencions que les ajuden.
La segona recerca aborda el camp de la violència filioparental, centrant-se en la mare com a víctima principal.
La recerca compara 2 grups de mares, unes que han denunciat als seus fills per violència contra elles i altres que no.
L'estudi pretén esbrinar quins són els factors que les fan més vulnerables, el nivell de responsabilitat que reconeixen i la intenció de canvi que viuen respecte al problema.
En aquesta Sessió es presenta la primera part de la recerca titulada Programa-Tractament amb Neurofeedback (NFB) per a un grup d'interns del Departament d'Atenció Especialitzada.
El NFB és una tècnica totalment no invasiva que permet al cervell assolir un funcionament amb menys nivell d'activació ( arousal ) i flexibilitzar l'activitat cerebral en casos en què el consum de substàncies, l'activitat delictiva i/o altres circumstàncies l'han portat a una situació d'estrès.
L'estudi, dut a terme a nivell pilot, ha seguit l'aplicació del NFB al CP Brians 2 i ha implicat a un total de 20 interns dels quals la meitat han rebut aquest tractament i l'altra meitat no.
Els resultats demostren que hi ha diferències entre els dos grups i que la tècnica NFB és un bon complement de la tasca dels professionals penitenciaris.
En la sessió es presentaran els resultats i els aspectes en què la tècnica ha resultat ser més efectiva.
La sessió incorporarà una demostració pràctica de com funciona aquesta tècnica.