projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Des del primer moment de l'esclat del conflicte, els bombers, desbordats, van haver de fer front als incendis provocats per la violència anticlerical i revolucionària en propietats i béns de l'Església i també a les masses encolerides.
A principis de juliol i fins a finals de setembre del 1936, els cossos de bombers catalans van estar sota comandament dels Comitès de Milícies Antifeixistes de Catalunya fins a la seva integració en el Govern de la Generalitat, concretament en les conselleries d'Obres i Serveis Públics.
Als municipis, el cos de bombers va passar a formar part de les Juntes de Defensa Passiva, creades per protegir la població civil dels atacs aeris i de la guerra química.
A la capital catalana, el 1936 es van instal·lar les primeres sirenes per advertir dels bombardeigs.
El 9 de juny de 1937 la Generalitat va crear la Junta de Defensa Passiva de Catalunya, sota el control del Departament de Treball, com a entitat màxima responsable de la protecció civil contra els bombardeigs.
Les competències van passar a la Junta Nacional de Defensa Pasiva del govern espanyol el novembre de 1938.
Amb el reclutament forçós a l'Exèrcit Popular imposat per la Generalitat, els bombers van intentar evitar marxar al front per poder fer tasques de suport a la població civil, molt castigada pels bombardeigs sobretot a partir de 1938.
Va ser una època en què bombers i brigades de desenrunament no donaven a l'abast per socórrer les nombroses víctimes.
A petició de la Federació Nacional Catalana de Bombers, diversos bombers catalans van anar el 1937 a Madrid, ciutat permanentment assetjada i bombardejada llavors.
Els bombers catalans van millorar el seu equipament amb l'entrada de segle amb la introducció de la bomba de vapor aplicada als incendis.
Molts cossos de bombers també van comprar cavalls per poder-les transportar.
Els anys 1920, les bombes van passar a ser de motor d'explosió o de combustió.
I es van introduir en els automòbils, les autobombes.
A Barcelona van arribar el 1922.
Una de les innovacions d'aquesta època és el ràcord Barcelona, inventat el 1917 pel fabricant sabadellenc de boques de rec i incendis Teodoro Sanmartí.
Permet, encara avui, unificar les connexions entre llances i mànegues.
La coordinació dels bombers va millorar amb la creació dels cornetes, els bombers que donaven senyals amb una sèrie de tocs de corneta o xiulets combinats curts i llargs.
Però un dels problemes més greus que hi havia en aquesta època era la manca d'aigua, problema que se solucionà amb la construcció de boques d'incendi a tot el territori català.
Els problemes d'organització als parcs de bombers eren habituals, molts es van dissoldre i tornar a crear per conflictes amb l'autoritat municipal.
Va possibilitar la creació de nous cossos i la reorganització i millora d'alguns i la celebració d'un congrés de bombers espanyols el 1920 a Barcelona i la creació de la Federació Nacional de Bombers Espanyols.
El 1934, els bombers catalans van crear la Federació Nacional Catalana de Bombers.
En les primeres dècades del segle XX, els empresaris del tèxtil, víctimes de molts incendis –alguns de provocats-, van començar a instal·lar sistemes per apagar les flames abans no arribin els bombers (canalització d'aigua, extintors manuals, sistemes de detecció de flames...).
Un d'aquests sistemes el va inventar Joan Vila Forns: l'aparell elèctric Fènix, un avisador d'incendi que mesura temperatures a distància.
L'arribada del telèfon va ser cabdal per a la resposta ràpida dels serveis de bombers.
L'any 1914, Barcelona va establir el primer número d'emergència, el 3000, substituït el 1928 pel 12.345 i estès a la resta de poblacions catalanes.
L'origen de les primeres companyies de bombers cal cercar-lo al segle XVIII en els estaments militars, amb la creació de les unitats de tropa de sapadors-bombers i després (1834) en els batallons de sapadors de la Milícia Nacional.
En períodes de govern liberal, d'aquestes tasques també s'ocupaven les milícies urbanes.
A Catalunya, la implantació de companyies de bombers es va fer tard respecte d'Europa a causa del context bèl·lic –les Guerres carlines- i de conflicte social i polític.
Amb la industrialització i el creixement de les ciutats, la societat burgesa va instaurar mecanismes de protecció i seguretat.
La creació de les primeres companyies de bombers va ser paral·lela a la creació d'altres cossos de seguretat específicament urbans per a la vigilància i la protecció de les propietats, com ara vigilants nocturns o serenos i les guàrdies urbanes.
Una de les principals dificultats que es trobaven era el pagament de les despeses generades per les tasques d'extinció, que requeia en els afectats, i que comportava que els bombers tinguessin dificultats per invertir en material o pagar-se el sou.
Els grans propietaris i la nova classe burgesa emergent van constituir societats d'assegurances mútues contra incendi que gestionaven les seves companyies de bombers.
Aquest model organitzatiu va portar els legisladors a reformar la Llei municipal 1845, aprovada el 1866, segons la qual l'únic ens amb capacitat jurídica en el camp de l'extinció dels incendis era l'ajuntament.
Un dels principals impulsors de les companyies municipals de bombers i modernitzador del sistema va ser l'arquitecte municipal Antoni Rovira i Trias (Barcelona 1816-1889), cap dels bombers de Barcelona durant més de quaranta anys i autor del Tratado de extinción de incendios, on recomanava l'ús de la bomba hidràulica per a l'extinció d'incendis urbans i industrials.
Rovira també va inventar un sistema de cordes i arnesos de cuir que permetien l'ús en tirolina per al salvament de víctimes.
La lluita contra els incendis arrenca de les civilitzacions més antigues, com ho proven les ordenances preventives contra incendis que hi havia a Egipte, Grècia i Roma o les bombes d'aigua de l'antiguitat localitzades pels arqueòlegs.
A Catalunya s'han trobat evidències arqueològiques i documents de l'existència d'organitzacions d'extinció d'incendis a les ciutats de Tàrraco i Barcino.
Van ser precisament els romans els que van perfeccionar la bomba hidràulica d'Heró -inicialment per extreure aigua- reconvertint-la en una bomba per llançar aigua a pressió ( siphos ).
Després de diverses innovacions els segles XVI i XVII, la contribució més decisiva en l'extinció d'incendis la va fer el pintor i inventor holandès d'origen alemany Jan van der Heyden, que va dissenyar una mànega de cuir d'uns 15 metres amb connexions de bronze que la permetien allargar i va projectar una bomba hidràulica on connectar-la.
El manual Brandspuitenboek, publicat el 1690, descriu els invents, exposa els seus criteris per extingir incendis i la seva experiència en una organització de bombers.
Va servir per fomentar a tot arreu la creació d'organitzacions de bombers.
A partir d'aquí les innovacions van ser constants, com ara la inclusió de les bombes en els carros, fins a aplicar el vapor a les bombes hidràuliques i a altres ginys, al segle XIX.
A Catalunya, les primeres bombes hidràuliques contra incendis van ser fabricades per la Maquinista Terrestre y Marítima a mitjan segle XIX.
Imatge d'una font radiactiva abandonada en situació irregular o font radiactiva òrfena.
El Pla especial per a emergències radiològiques de Catalunya (RADCAT) constitueix un pla especial amb la finalitat de disposar d'una planificació d'emergències que permeti afrontar i gestionar eficaçment les incidències i emergències radiològiques que es donin dins l'àmbit territorial de Catalunya.
Ha d'establir l'estructura de resposta, l'operativa i els procediments necessaris per gestionar qualsevol emergència radiològica, amb la finalitat de minimitzar el risc, garantir la seguretat de les persones i la protecció dels béns, les infraestructures i el medi ambient.
Què fer en cas d'accident radiològic?
Enllaç a la pàgina web del CSN al seu apartat de protecció radiològica on trobarem normativa i altres documents.
Enllaç a la pàgina web de l'IAEA a la part de protecció radiològica.
L'IAEA elabora normes de seguretat per a protegir la salut i reduir al mínim el perill per a la vida de les persones i els bens associats a aquesta utilització.
Per saber més sobre la gestió radiològica a Catalunya.
Enllaç al Departament d'empresa i Coneixement on es duen a terme funcions que són competència de la Generalitat de Catalunya i altres que el Consell de Seguretat Nuclear (CSN) ha encomanat a la Generalitat a l'àmbit de Seguretat i protecció radiològica.
pel qual s'aprova la revisió del Pla especial per a emergències radiològiques de Catalunya.
Document informat favorablement per la Comissió de Protecció Civil de Catalunya i pendent d'aprovació per acord de Govern.
Ja podeu consultar el pla PLASEQTA, informat favorablement per la Comissió de Protecció Civil de Catalunya i pendent d'aprovació per acord de Govern.
Què cal fer en cas d'emergència per accident per risc químic?
Enllaç al Mapa de Protecció Civil de Catalunya (riscos tecnològics > risc químic en establiments industrials)
pel qual s'aprova la revisió del Pla especial d'emergència exterior del sector químic de Catalunya (PLASEQCAT).
Pla d'Emergència Exterior del Sector Químic de Tarragona
Pla d'Emergència Exterior del Sector Químic de Catalunya
Què cal fer en cas de nevada o glaçada?
Enllaç a la pàgina web de divulgació del Servei Meteorològic de Catalunya on s'expliquen els llindars d'avis per a cada meteor i els avisos de Situació Meteorològica de Perill o SMP
pel qual s'aprova la revisió del Pla especial d'emergències per nevades a Catalunya.
Imatge dels danys ocasionats al litoral de Malgrat de Mar durant el temporal Glòria al gener de 2020.
El Pla especial d'emergències per inundacions de Catalunya (INUNCAT) constitueix un pla especial amb finalitat de disposar d'una planificació d'emergències que permeti afrontar i gestionar eficaçment les incidències i emergències que es puguin produir per inundacions que es donin dins l'àmbit territorial de Catalunya.
Estableix l'estructura de resposta, l'operativa i els procediments necessaris per a gestionar qualsevol emergència associada a les inundacions, amb la finalitat de minimitzar el risc, garantir la seguretat de les persones i la protecció dels béns, infraestructures i el medi ambient.
Què cal fer en cas d'aiguats, inundacions, tempestes i llamps?
Enllaç a l'informe elaborat pel Servei Meteorològic de Catalunya
Situació dels embassaments i els rius de les conques internes en temps real
Enllaç a la pàgina web de la CHE
Enllaç a la pàgina web del Meteo.cat.
Enllaç a la pàgina web de divulgació del Servei Meteorològic de Catalunya on s'expliquen els llindars d'avis per a cada meteor i els avisos de Situació Meteorològica de Perill o SMP
pel qual s'aprova la revisió del Pla especial d'emergències per inundacions de Catalunya (INUNCAT)
L'objectiu d'aquest projecte és establir una sinergia de cooperació regional mitjançant la millora del coneixement i les capacitats dels professionals i voluntaris en el camp de la contaminació marina
Enllaç a la pàgina web de la Sociedad de Salvamento y Seguridad Marítima
pel qual s'aprova la revisió del Pla especial d'emergències per contaminació de les aigües marines de Catalunya (CAMCAT)
Enllaç a les bases cartogràfiques de la pàgina web del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació on hi ha la ubicació dels emissaris submarins.
Què cal fer en cas de risc d'allaus?
El visualitzador Geoíndex Allaus integra tota la informació nivològica i d'allaus recopilada des de l'any 1986 dels episodis majors d'activitat d'allaus al Pirineu català fent les tasques de seguiment i cartografia d'allaus (Base de dades d'allaus de Catalunya, BDAC)
pel qual s'aprova la revisió del Pla especial d'emergències per allaus a Catalunya (ALLAUCAT).
Consells d'autoprotecció per a nens sobre el risc químic
Ajornada la prova de sirenes prevista pel 31 de març de 2020
Catalunya aplega un important teixit industrial que és un motor econòmic del país.
Algunes d'aquestes indústries són del sector químic i, encara que són molt segures, inevitablement comporten un cert risc.
Els accidents per risc químic requereixen una resposta molt ràpida i eficaç, per això és molt important que seguiu els consells d'autoprotecció.
Si un accident us pot afectar es declararà l'alerta
Podríeu detectar que s'ha produït un accident químic pel so de les sirenes.
L'alarma sonarà a través de les sirenes, són tres senyals d'un minut de durada separats per silencis de cinc segons.
També el podríeu detectar pel soroll d'una explosió o per molèsties respiratòries.
Si sou al carrer, refugieu-vos en el primer edifici que trobeu.
Tanqueu portes i finestres, és preferible que us tanqueu a les habitacions més interiors.
Atureu els sistemes de climatització i ventilació.
Si viviu amb gent gran, amb infants o amb malalts amb problemes respiratoris, feu un seguiment intens del seu estat de salut, especialment en el cas de fuita tòxica.
Eviteu accedir als soterranis i parts baixes dels edificis i habitatges, sempre que no es recomani el contrari a través dels mitjans.
Estigueu atents a les possibles restriccions en el consum d'aigua de l'aixeta que es puguin establir.
No aneu a buscar els nens a l'escola, els educadors ja tenen instruccions de com actuar.
No us quedeu dins del cotxe, els vehicles no són espais segurs per refugiar-s'hi.
Confineu-vos a l'edifici més pròxim.
Eviteu utilitzar el telèfon, les línies de telèfon i la xarxa de mòbils es poden col·lapsar si tothom comença a fer trucades.
Si hi ha risc per fuita inflamable o explosiva, cal anar a la part oposada al lloc on s'espera el sinistre
Durant l'emergència informeu-vos
Escolteu la vostra emissora local de ràdio o una emissora de notícies, seguiu el twitter de Protecció Civil ( ) i d'altres mitjans de comunicació per informar-vos de l'evolució de l'emergència i de les accions a seguir.
Per si es produeixen problemes amb el subministrament elèctric, cal que tingueu preparat a casa un transistor i piles de recanvi, així podreu rebre la informació i els consells d'actuació.
El fi de l'alarma sonarà a través de les sirenes, és un senyal continu de 30 segons de durada.
Un cop declarat el fi del confinament ventileu bé l'habitatge.
La prova de sirenes de risc químic programada per al 31 de març s'ajorna sense data prevista en motiu de la revisió de l'estratègia de gestió d'emergències químiques que actualment s'ha iniciat.
La població que viu a prop d'indústries del sector químic ha d'estar preparada per un possible accident per risc químic.
El primer pas quan es produeix un accident és emetre un senyal d'alerta mitjançant les sirenes instal·lades als nuclis propers a polígons i indústries químiques.
A Catalunya hi ha 89 sirenes a la xarxa d'avís per risc químic, situades en 39 municipis.
Les darreres, a Sant Vicenç de Castellet (el Bages) i Puig-reig (Berguedà).
Per assegurar que el sistema d'alerta funciona correctament, dos cops l'any, Protecció Civil porta a terme proves per comprovar-ne l'efectivitat del so i la cobertura sobre el territori.
L'objectiu de les proves és verificar el funcionament correcte de les sirenes (si sonen bé i si arriba al radi de població afectat), així com familiaritzar la ciutadania amb el so de l'avís per risc químic i conscienciar-la dels consells que han de seguir si es produeix una emergència real.
El so d'alerta consta de tres senyals d'un minut de durada, separats per silencis de cinc segons.
El so de final d'alerta és un senyal continu de 30 segons de durada.
Les sirenes s'activen en els 9 sectors de risc químic que hi ha a Catalunya i en diferents fases.
Protecció Civil compta amb col·laboradors que durant les proves vetllaran per assegurar el funcionament correcte de totes les sirenes.
També es recull la informació que aporta la ciutadania (des d'on truca, si s'escolta bé la sirena...) quan truca al telèfon d'informació 012 o al d'emergència 112.
Així mateix, s'enviaran missatges a través de l' app de Protecció Civil (SMS, en el cas de les persones sordes) quan s'activen les sirenes, com en una emergència real.
La ciutadania es pot informar a través del Twitter amb l'etiqueta.
Llistat de comarques amb la data d'homologació del seu pla d'assistència i suport.
La Direcció General de Protecció Civil posa a disposició dels ens supramunicipals el document guia per ajudar-los en les tasques de redacció del Pla d'assistència i suport.
El Pla d'assistència i suport no s'ha d'entendre com un pla d'emergència; és un pla d'ajuda i suport als municipis, abans, durant o després d'una emergència.
Per tant, el pla d'assistència i suport no substitueix els plans municipals, sinó que és el pla que estipula com es portarà a terme l'ajut i el suport als municipis que l'integren.
Enllaç al Mapa de Protecció Civil de Catalunya.
En la capa Planificació i serveis municipals, es pot veure la cobertura temàtica dels municipis de Catalunya en la que es representa l'obligació o recomanació del municipi per elaborar el Pla d'Actuació Municipal (PAM) per cadascú dels riscos, així com l'estat de vigència.
D'acord amb el Decret 155/2014, s'ha elaborat la guia i la plantilla del Document únic de Protecció Civil municipal (DUPROCIM) per facilitar la redacció dels plans de protecció civil municipals
pel qual s'aprova el contingut mínim per a l'elaboració i l'homologació dels plans de protecció civil municipals i s'estableix el procediment per a la seva tramitació conjunta.
Llistat de municipis ordenats per àmbit territorial, amb la data d'homologació del corresponent pla.
També podreu trobar el document "Estat de la Planificació Municipal Obligatoria" amb:
per a cada municipi, ordenats alfabèticament.
El Pla territorial de protecció civil de Catalunya PROCICAT es pot aplicar per emergències generals i per incidències greus en el subministrament de serveis bàsics; així com per emergències associades a riscos no especials que es puguin produir en l'àmbit de Catalunya, llevat del risc bèl·lic i de les centrals nuclears de potència.
També es podrà aplicar en àmbits territorials inferiors, quan es valori com no suficient la capacitat de resposta de l'administració local competent o de el titular de l'equipament amb pla d'autoprotecció i/o quan aquests ho sol·licitin a l'òrgan competent en protecció civil, de la Generalitat de Catalunya.
Així mateix, el document del pla inclou dos annexos amb les especificitats en cas d'incidències greus en el transport de béns i serveis bàsics a la població i les aplicables a fenòmens de fort onatge.
Hi ha però, alguns riscos que disposen d'un pla d'actuació propi dins del pla PROCICAT, degut a les seves peculiartiats i a les de l'organització prevista per la seva gestió.
Lògicament, en cas d'emergències associades a aquests riscos, entrarà en funcionament el pla d'actuació concret vinculat al PROCAT.
Actualment hi ha quatre plans d'actuació:
El Pla d'actuació del PROCICAT per emergències per risc de subsidències en el barri de l'Estació de Sallent permet una resposta organitzada i suficientment eficaç per part de les autoritats de protecció civil en cas que es produeixin emergències derivades del risc per les subsidències (bàsicament l'enfonsament del sòl i subsòl i la possibilitat d'esfondrament d'habitatges) en el barri de l'Estació del municipi de Sallent.
El Pla d'actuació del PROCICAT per emergències per episodis de contaminació a l'Ebre aigües avall de l'embassament de Flix defineix les actuacions que han de dur a terme els diferents organismes per poder fer front i gestionar eficaçment els episodis de contaminació de les aigües del riu Ebre, des de l'embassament de Flix fins a la seva desembocadura, que es puguin produir durant les operacions de descontaminació de l'embassament de Flix i que puguin afectar la població i el medi ambient.
El P la d'actuació del PROCICAT per emergències en el transport de viatgers per ferrocarril defineix l'estructura de resposta, l'operativa i els procediments per a la gestió de les emergències associades al transport ferroviari de viatgers que té com a objectiu la protecció de les persones, els béns i infraestructures i el medi ambient.
La Direcció General de Protecció Civil està organitzant, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Cardona i l'Associació de Voluntaris de Protecció Civil d'aquest municipi, la setena edició del Dia del Voluntariat de Protecció Civil, que enguany tindrà lloc a l'Auditori Valentí Fuster de Cardona.
Foto de grup del Dia del Voluntariat de Protecció Civil a Cardona (2019).
Aquesta jornada s'adreça a les associacions de voluntaris de protecció civil inscrites al Registre especial de la Direcció General de Protecció Civil i als representants dels seus municipis.
L'objectiu és fomentar la relació entre les associacions i també entre aquestes associacions i la DGPC, creant un espai per compartir experiències i coneixements.
En el marc d'aquest acte, es lliuraran felicitacions i mencions a les associacions de voluntaris de protecció civil.
10.00 h Inici del Dia del Voluntariat de Protecció Civil de Catalunya 2019
Parlament de benvinguda a càrrec de l'Il·lm.
Isabel Ferrer, directora general de Protecció Civil
10.20 h Ponència de la Fundació AMPANS
10.50 h Lliurament de distincions
11.15 h Paraules d'agraïment en representació de les associacions que han rebut felicitació
Manel Roca, president de l'AVPC de Cardona, com a representant dels felicitats de Protecció Civil
11.25 h Cloenda de l'acte a càrrec de l'Hble.
Miquel Buch, conseller d'Interior de la Generalitat de Catalunya
Interpretació de l'Himne Nacional de Catalunya
11.45 h Foto de família dels voluntaris de Protecció Civil de Catalunya
Es demana confirmar assistència abans del 14 de març, trucant als telèfons 93 551 23 89/26 55 o bé escrivint un correu electrònic a [EMAIL]
A l'hora de formalitzar la inscripció cal detallar el nom, els cognoms, el document acreditatiu de la identitat, el telèfon de contacte, l'entitat i el càrrec.
Després de l'acte institucional, hi haurà un dinar de germanor de les associacions, que tindrà lloc al Restaurant La Bauma ( plaça de la Fira, 19 ).
També després de l'acte institucional, s'oferirà una visita gratuïta al barri antic de Cardona per a tots els assistents i, en acabat de dinar, a la tarda, una visita a la muntanya de sal (preu de la visita: 5 €).
És imprescindible apuntar-s'hi prèviament enviant un correu a: [EMAIL]
Per al dinar i la visita a la Muntanya de Sal, cal fer pagament previ.
En temporada de bany aneu a platges vigilades, consulteu els rètols informatius i localitzeu el personal de vigilància.
És molt important que consulteu l'estat de la bandera abans de ficar-vos a l'aigua.
Aquest any, atesa la situació excepcional, els ajuntaments podran establir limitacions tant d'accés com d'aforament per tal d'assegurar que es respecta la distància interpersonal.
I també ens podrem trobar ajuntaments que estableixin límits en els temps de permanència a les platges.
Seguint aquests consells, amb el compromís i la coresponsabilitat ens protegim.
A la platja, què vol dir el color de la bandera?
Si observeu alguna persona amb problemes dins de l'aigua aviseu immediatament el socorrista o truqueu al 112.
No us llanceu a rescatar ningú si no sou experts en rescat aquàtic.
Respecteu sempre la normativa de cada esport i compliu les normes de seguretat.
Practiqueu els esports nàutics a les zones permeses, vigilant sempre els altres usuaris.
En les activitats subaquàtiques:
A la conca mediterrània es poden donar tempestes i forts vents que agiten el mar i poden provocar a les costes grans onades que poden afectar el litoral amb violència.
Encara que no hi hagi indicis de perillositat, sigueu prudents, el temporal marítim pot fer que sigueu arrossegats per un cop de mar.
Si observeu alguna persona amb problemes dins de l'aigua o algun familiar o amic triga a tornar, truqueu immediatament al 112.
Si és possible tireu-li un flotador però no us llanceu a rescatar ningú si no sou experts en rescat aquàtic.