D'acord amb el que estableix l'article 54.1.d) de la Llei orgànica 4/2000, d'11 de gener, sobre drets i llibertats de les persones estrangeres a Espanya i la seva integració social, la contractació de persones estrangeres sense haver obtingut, amb caràcter previ, l'autorització de treball corresponent constitueix una infracció qualificada com a molt greu.
En conseqüència, l'empresari/ària incorre en una infracció per cada un dels treballadors estrangers ocupats en situació irregular; cada multa pot variar entre els 10.001 euros fins als 100.000 euros.
L'import en qüestió s'incrementarà en la quantia que resulti de calcular el que hagués correspost ingressar per quotes de Seguretat Social i altres conceptes de recaptació conjunta, des de l'inici de la prestació de serveis del/de la treballador/ora estranger/a fins a l'últim dia en què es constati la prestació, d'acord amb el que disposa l'article 48 de la Llei 62/2003.
Sens perjudici de l'explicació anterior, els articles 55.6 de la Llei orgànica 4/2000 i 245.5 del Reial decret 557/2011, de 20 d'abril, recullen, com a sanció accessòria, la clausura de l'establiment o local de sis mesos a cinc anys.
D'altra banda, com a sanció alternativa a la multa, els articles 57.1 de la Llei orgànica 4/2000 i 242 del Reial decret 557/2011, de 20 d'abril, preveuen l'expulsió del territori espanyol de l'empresari estranger infractor.
L'expedient sancionador s'iniciarà per acta de la Inspecció de Treball i Seguretat Social, d'acord amb les funcions i competències que té atribuïdes en la seva normativa específica, de conformitat amb el que disposa la Llei 23/2015, de 21 de juliol, ordenadora del Sistema d'Inspecció de Treball i Seguretat Social, i les seves normes d'aplicació.
Per últim, cal destacar que la manca de l'autorització de treball, sens perjudici de les responsabilitats empresarials a les quals aquesta doni lloc (incloses les referides a Seguretat Social), no invalidarà el contracte de treball respecte dels drets del treballador estranger, ni serà obstacle per a l'obtenció de les prestacions que li poguessin correspondre.
D'acord amb el que estableixen els articles 52 c), 53.1 b) i 55 de la Llei orgànica 4/2000, d'11 de gener, sobre drets i llibertats dels estrangers a Espanya i la seva integració social, les conseqüències administratives de la manca d'autorització de treball varien en funció de la possessió o no del permís de residència vàlid a l'Estat espanyol.
El primer cas consitueix una infracció lleu sancionable, amb una multa de fins a 500 euros.
El segon cas es qualifica d'infracció greu, amb una multa que oscil·la entre els 501 euros i els 10.000 euros.
Els articles 57.1 de la Llei orgànica 4/2000 i 242 del Reial decret 557/2011, de 20 d'abril, preveuen, com a sanció alternativa a la multa, l'expulsió del territori espanyol de l'estranger/a mancat/ada d'autorització de residència i treball.
La imposició de sancions per les infraccions administratives establertes en la Llei orgánica 4/2000, correspon al subdelegat del Govern o al delegat del Govern en les comunitats autònomes uniprovincials.
Quan una comunitat autònoma tingui atribuïdes competències en matèria d'autorització inicial de treball de persones estrangeres, la imposició de les sancions establertes correspon a la comunitat autònoma i l'exerceix l'autoritat que aquesta comunitat determini, dins l'àmbit de les seves competències.
En aquest cas, s'entén que l'interessat/ada ha comprovat que ha estat treballant durant un determinat període de temps sense que l'empresari/ària hagi sol·licitat la seva alta a la Seguretat Social.
Si aquesta persona continua treballant a l'empresa que ha incomplert l'obligació de sol·licitar la seva alta, pot presentar-ne denúncia a la Inspecció de Treball i Seguretat Social de la província on es trobi domiciliat el centre on presta els serveis.
La Inspecció, un cop presentada i tramesa la denúnia, farà una visita per comprovar, d'una banda, la presència del/de la treballador/ora en el centre i, d'una altra banda, la realitat de la prestació de serveis, a l'efecte de proposar la seva alta d'ofici davant de la Tresoreria General de la Seguretat Social, sens perjudici de les responsabilitats administratives en què hagi incorregut l'empresari/ària per l'incompliment esmentat.
Així mateix, el/la treballador/ora per compte aliè pot sol·licitar directament la seva alta en cas que l'empresari incompleixi la seva obligació (article 100 de la Llei general de la Seguretat Social ).
Si l'interessat/ada ja no presta serveis a l'empresa presumptament incomplidora, la Inspecció de Treball no pot provar l'existència de relació laboral (constatació directa, part d'alta, contracte de treball, rebut de salaris, acte de conciliació o sentència que la reconegui).
En conseqüència, caldrà que l'interessat/ada s'adreci a la jurisdicció de l'ordre social per demanar el reconeixement d'aquesta relació laboral (per a més informació, pot consultar l'article 103 i següents de la Llei 36/2011, de 10 d'octubre, reguladora de la jurisdicció social ).