Resolució 502/2019, de 4 de setembre
Administració: Departament de la Vicepresidència i d'Economia i Hisenda
Relació de béns amb saldo de quatre expedients de successió abintestat incoats per la Generalitat.
Però no és menys cert que el dret d'accés reconegut per l'LTAIPBG només pot projectar-se sobre la informació prèviament existent, essent inadmissible la sol·licitud d'informació de futur, les consultes o les peticions d'elaboració d'informes o dictàmens a l'empara d'aquest procediment d'accés.
L'Administració no justifica la inadmissibilitat en la càrrega de treball desproporcionada que li pugui comportar reelaborar una informació per proporcionar-la a la reclamant (aquest seria el cas d'inadmissió per tasca de reelaboració de l'article 18 LTAIPBGE i 29.1. c LTAIPBG) sinó que argumenta que no disposa de la relació de béns i saldos de les tres herències intestades objecte de reclamació perquè serà durant el procediment incoat fins a la declaració d'hereva de la Generalitat quan es coneixerà, i encara llavors, serà provisional fins a l'aprovació de la liquidació per la Junta d'Herències.
Si la informació que es reclama (relació de béns amb saldo de les herències intestades de MID, ALRA i JMTL), com afirma l'Administració, no existeix elaborada prèviament a la sol·licitud i només s'obtindrà al final del procediment actualment en tràmit, el dret d'accés no pot projectar-se sobre aquesta informació que encara no és en poder de l'Administració.
Nombre d'expedient de la reclamació: 359/2019
Sentit de la resolució: Desistiment parcial i desestimació
D'acord amb aquests preceptes, la GAIP és competent per tramitar i resoldre aquesta Reclamació, ja que deriva d'una sol·licitud d'informació pública adreçada a la Generalitat de Catalunya, a qui li és d'aplicació l'LTAIPBG (article 3.1 LTAIPBG).
L'article 42 LTAIPBG estableix que les reclamacions es poden tramitar mitjançant un procediment de mediació, durant el qual se suspèn el còmput del termini de què disposa la GAIP per resoldre.
L'acord de les parts sobre l'accés a la informació suposa la finalització del procediment.
Si aquest acord entre les parts no s'aconsegueix, o és parcial, la Comissió ha de resoldre sobre el fons de la discrepància jurídica en la part que es mantingui.
D'acord amb el que disposa l'article 42.6 LTAIPBG i en l'Apartat 15.d del Manual de Mediació de la GAIP, al no haver arribat a un acord en el procediment de mediació, procedeix continuar amb la tramitació de la Reclamació fins a la Resolució d'aquesta Comissió sobre el fons de la qüestió.
La sol·licitud i la reclamació es presentaven en relació a quatre expedients de successió intestada incoats per la Generalista de Catalunya, que s'han identificat en els antecedents per les sigles de les persones traspassades.
Pel que fa al relatiu al causant JTA, la Generalitat va desestimar-ne l'accés considerant que la difusió de la informació perjudicaria els drets privats legítims dels hereus que durant el procediment han aparegut i han acreditat millor dret per succeir intestadament al causant que la Generalitat.
Tot i que la presentació de la reclamació no exclou l'expedient esmentat de forma expressa, el cert és que durant el procediment de mediació la persona reclamant ha manifestat de forma expressa que es dona per satisfeta amb aquesta informació i que, per tant, no manté la reclamació d'accés a l'expedient esmentat, fet que comporta que se la tingui per desistida de la reclamació en aquesta part.
Es manté, doncs, com a objecte del procediment únicament la reclamació d'accés a "la relació de béns (immobles i financers, amb saldos)" que integren els expedients d'hereu abintestat de MID, ALRA i JMTL, i a ells es referirà aquesta Resolució.
La discrepància de les parts es centra en la procedència d'aplicar al cas la causa d'inadmissibilitat prevista en l'article 29.1.c LTAPBG, invocada per l'Administració, que la faculta per no admetre la sol·licitud en el supòsit que la informació que es demani estigui en fase d'elaboració i s'hagi de fer pública dins el termini de tres mesos.
L'Administració ha justificat l'adequació del cas a aquest supòsit legal d'inadmissibilitat en què no existeix en la fase del procediment en què es troben aquests expedients un inventari o relació dels béns immobles i financers que la integren, en dos casos, ni es coneix el saldo final, en un altre cas.
Ho justifica informant que la incoació de l'expedient és només l'inici del procediment que ha de permetre, precisament, conèixer els actius i passius que integren el cabal relicte, i que, en cas dels actius financers, les entitats bancàries no informen del saldo final fins a la declaració d'hereva de la Generalitat i la seva acceptació de l'herència a benefici d'inventari, i aleshores correspon fer-hi el detriment de les despeses corresponents.
Per això, considera que s'ha de considerar que la relació de béns que integren la massa hereditària i el seu saldo, objecte de sol·licitud i reclamació, s'ha de considerar informació en fase d'elaboració.
Es compliria, igualment, el requisit del supòsit legal de l'article 29.1.c considerant que, un cop aprovada per la Junta d'Herències la liquidació que fixa el saldo del cabal relicte adjudicat abintestat a la Generalitat, es publica al Diari Oficial de la Generalitat i a la pàgina web de l'DVEH.
La persona reclamant discrepa i rebat que l'accés a la informació que ha sol·licitat pugui incloure's en el supòsit d'inadmissió per tasca de reelaboració de la informació de l'article 18 LTAIPBGE (precepte de la legislació estatal que manté diferències en la seva formulació respecte de l'article 29 LTAIPBG, que és amb base al qual s'ha d'enjudiciar a aquest cas, atès que aquesta és la legislació aplicable aquí).
Afirma que, atès que s'ha fet pública la incoació dels expedients, ha de constar a l'Administració la relació de béns i el seu saldo, ja que no és creïble que a la Generalitat li pugui interessar la declaració com a hereva d'una herència de la qual no tingui constància prèvia de què el passiu no superi l'actiu.
Per això, afirma que facilitar la relació de béns i el seu saldo no requereix una tasca de reelaboració, sinó una simple recopilació de la informació que ja obra en aquests tres expedients, i que el fet de que el procediment de declaració de l'hereva intestada no hagi finalitzat no significa que pugui catalogar-se d'informació en fase d'elaboració als documents prèviament elaborats que ja estan en els expedients en tràmit esmentats.
Cal dir, d'entrada, que ambdues parts han aportat nombrosos precedents de pronunciaments d'altres òrgans de garantia o instància judicials, que encara que no resultin vinculants per aquesta Comissió, podrien tenir valor orientatiu en el supòsit -que no concorre en aquest cas- de què es tractés de pronunciaments interpretant la mateixa legislació aplicada a casos semblants.
Però no és així, perquè, d'una banda, s'està interpretant quin ha de ser l'abast admissible del concepte de reelaboració de l'article 18 LTAIPBGE, que no és aplicable al cas i difereix de la formulació de l'article 29.1.c LTAIPBG aplicat; i de l'altra, responen a supòsits fàctics diferents (documents prèviament elaborats i finalitzats incorporats a expedients en tràmit, informació que requereix una simple operació matemàtica de suma de la informació preexistent com a tasca de reelaboració), quan el que aquí s'està discutint és si existeix aquesta informació prèviament a la sol·licitud, o si encara s'està elaborant.
Efectivament, en aquest cas l'Administració no invoca per justificar la inadmissibilitat de la sol·licitud que reelaborar la informació per proporcionar-la a la persona reclamant li ocasioni una càrrega de treball desproporcionada (aquest seria el cas d'inadmissió per reelaboració de l'article 18 LTAIPBGE i 29.1.c LTAIPBG), sinó que ho fonamenta en què no té encara elaborada la relació de béns i saldos de les tres herències intestades objecte de reclamació, perquè serà durant el procediment incoat fins a la declaració d'hereva de la Generalitat quan es coneixerà, i encara llavors, serà provisional fins a l'aprovació de la liquidació per la Junta d'Herències.
Per tant, el que l'Administració discuteix no és quant d'esforç requereix reelaborar la informació que prèviament estigués a les seves mans per oferir-la satisfent la sol·licitud d'accés, ni si aquest esforç és proporcionat i li pugui ser exigit, sinó que allò que l'Administració al·lega és que no disposa d'aquesta informació amb caràcter previ a la sol·licitud, i que és al llarg del procediment que es seguirà posteriorment a la sol·licitud d'accés que s'elaborarà l'inventari de béns relictes i el seu saldo.
Però no és menys cert que el dret d'accés reconegut per l'LTAIPBG només pot projectar-se sobre una informació prèviament existent, essent inadmissible la sol·licitud d'informació de futur, les consultes o les peticions d'elaboració d'informes o dictàmens a l'empara d'aquest procediment d'accés.
La Generalitat ha argumentat àmpliament -i de la normativa aplicable a la successió intestada a Catalunya es desprèn així-, que la incoació de l'expedient no es promou a partir de la investigació prèvia de la relació de béns i saldo del cabal relicte, sinó a partir de la notícia de la mort sense disposició testamentària, i que durant el procediment i sobretot a partir de la declaració d'hereva de la Generalitat i la conseqüent acceptació de l'herència, sempre a benefici d'inventari, és quan es coneixen els actius i passius de l'herència i el saldo relicte.
I, en concret i en relació als expedients objecte de reclamació, afirma que no consta ni es coneix encara la relació de béns, excepte en el cas de MID, en què s'informa que només integra l'herència un compte bancari, del qual se'n desconeix el saldo atès que no s'ha aprovat encara la liquidació de les despeses que han de carregar-s'hi.
La persona reclamant, en fase de mediació, insisteix que l'Administració ha de tenir ja la relació de béns i saldo de les herències a data de la defunció de la persona causant, sense perjudici de la liquidació definitiva, i insisteix que és informació que simplement ha de recopilar i no reelaborar, ja que ha de constar en les diligències prèvies d'investigació de cada expedient, i justifica l'accés a que "amb aquestes dades es podria calcular el cost que suposa a l'administració la tramitació d'aquests expedients, cosa que sembla voler ocultar ".
Però l'Administració nega que disposi d'aquesta relació de béns relictes i saldo que es demana i, pel que fa a la finalitat de l'accés de permetre conèixer el cost que suposa a l'Administració tramitar aquests expedients, ho rebat afirmant que en cap cas la gestió de les herències intestades suposa un cost per a l'Administració atès que s'aplica el principi d'autonomia econòmica, de forma que cada herència respon amb el seu actiu de les despeses d'administració i gestió, i aporta un 10% al Fons de Garantia amb càrrec al qual es cobreixen les despeses de gestió i de tramitació de les herències intestades que temporalment no disposen de líquid suficient, fins que puguin rescabalar-se amb càrrec a les herències esmentades.
Si la informació que es reclama (relació de béns amb saldo de les herències intestades de MID, ALRA i JMTL), com afirma l'Administració, no existeix elaborada prèviament a la sol·licitud i només s'obtindrà al final del procediment actualment en tràmit, el dret d'accés no pot projectar-se sobre aquesta informació que encara no està en poder de l'Administració.
I en el procediment no ha quedat acreditat que, com afirma la reclamant, aquesta informació sí que consti en els expedients reclamats, ni pot presumir-se'n la seva existència conforme a la normativa aplicable a Catalunya, contràriament a altres regulacions, per exemple, la valenciana, que sí que preveuen la realització de diligències prèvies d'investigació del cabal relicte prèvies a la incoació del procediment de successió intestada i, fins i tot, imposen l'obligació d'aportar-la als particulars que informin d'una defunció intestada optant com a premi al 10% dels béns que hagin identificat (Decret 20/2019, de 15 de febrer, del Consell pel que es regula el procediment per a la tramitació d'expedients d'herències intestades a favor de la Generalitat Valenciana).
D'acord amb el que s'ha exposat, es desestima la reclamació.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 4 de setembre, resol per unanimitat: