projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La Unitat de Recerca Biomèdica i d'Oncologia Translacional i Pediàtrica del Vall d'Hebron Institut de Recerca (VHIR) ha iniciat un projecte innovador per detectar de manera precoç el càncer d'ovari mitjançant mostres de saliva o aspirats uterins.
Aquesta iniciativa, impulsada a través de Transbiomed, la primera empresa constituïda com a spin-off (empresa derivada) del VHIR, disposa de finançament de la fundació Genoma España.
El càncer d'ovari és el cinquè càncer més mortal entre les dones dels països desenvolupats i el més letal d'entre tots els càncers del sistema reproductor femení.
Aquest tumor constitueix el 3 % dels nous casos de càncer arreu del món i es tradueix en uns 25.000 nous casos cada any als Estats Units i uns 2.400 a l'Estat espanyol.
Aquest tipus de tumor té unes característiques molt peculiars i contradictòries.
Si es diagnostica i es tracta en fases molt inicials de la malaltia —estadi I-II—, té un índex de supervivència del 95 %.
Però malauradament la detecció precoç d'aquest tumor és poc freqüent, només en un 10-15 % dels casos.
La complexitat del diagnòstic d'aquest tipus de càncer rau en el fet que no es pot accedir als ovaris si no és per cirurgia.
D'altra banda, no és possible fer una biòpsia, en primer lloc per la dificultat d'accés a l'òrgan i després perquè la punció de l'ovari està contraindicada en aquests casos, ja que si hi ha un tumor, la mateixa punció podria afavorir la sembra de cèl·lules tumorals per tota la cavitat peritoneal.
En conseqüència, davant la sospita d'un càncer d'ovari l'única manera de confirmar el diagnòstic és sotmetre a cirurgia les pacients, amb el perjudici que només en una de cada deu dones intervingudes s'acaba confirmant la presència del tumor.
Per tot plegat, ja fa molt temps que «existeix la necessitat de cercar biomarcadors útils per al diagnòstic del càncer d'ovari, de manera precoç, eficaç i sensible, i que permetin sotmetre únicament a una cirurgia confirmatòria i terapèutica les dones que realment pateixen un càncer d'ovari», afirma el Dr.
Jaume Reventós, cap de la Unitat de Recerca Biomèdica i d'Oncologia Translacional i Pediàtrica del VHIR i president del Consell Científic de Transbiomed.
En aquest sentit, el projecte ideat per Transbiomed té com a objectiu identificar els marcadors moleculars (mRNA) que indiquen càncer d'ovari o bé resposta a la quimioteràpia.
Per aconseguir aquestes dades es compararan les seqüències genòmiques de mostres d'aspirats uterins i de saliva de dones sanes i de dones amb càncer d'ovari, amb l'objectiu de trobar els canvis del genoma susceptibles de ser indicadors de la presència de la malaltia.
El gran avantatge del sistema ideat per Transbiomed és que es tracta d'un mètode mínimament invasiu, en el cas de l'aspirat, i gens invasiu, en el cas de la mostra de saliva.
El projecte es podrà desenvolupar gràcies a una dotació econòmica de la fundació Genoma España a través del programa InnoCash.
Aquest programa impulsa el desenvolupament tecnològic, la transferència de coneixement, resultats i innovació, principalment en el sector biotecnològic, tot i que la seva intervenció s'estén també a moltes altres àrees d'R+D+I.
La biotecnològica catalana Iproteos, spin-off (empresa derivada) de l'Institut de Recerca Biomèdica (IRB Barcelona) i la Universitat de Barcelona, ha dipositat una sol·licitud de patent per al desenvolupament d'un fàrmac per tractar els símptomes de l'esquizofrènia.
L'empresa, creada l'any 2011, rep el suport del Departament d'Empresa i Ocupació a través de les unitats de valorització d'ACC1Ó.
Sorgida del laboratori de pèptids i proteïnes de l'IRB Barcelona, líder en química i farmacologia molecular, i ubicada també al Parc Científic de Barcelona, Iproteos s'especialitza en la investigació sobre malalties del sistema nerviós central i en el desenvolupament de fàrmacs de tercera generació, més eficaços i amb menys efectes secundaris.
El projecte més avançat d'Iproteos, per al qual ja ha obtingut resultats positius en el tractament amb animals, és el desenvolupament d'un nou fàrmac que tractarà els dèficits cognitius dels brots psicòtics, un dels símptomes de la malaltia de l'esquizofrènia.
Actualment ja s'ha presentat la sol·licitud de patent per a aquest nou fàrmac i es preveu que es disposarà de la primera llicència el 2015, segons explica la Dra.
Teresa Tarragó, investigadora de l'IRB Barcelona, CEO i fundadora d'Iproteos.
Aquests resultats confirmen la bona marxa de la jove empresa, que només amb un any de vida ha creat cinc nous llocs de treball.
A més, Iproteos ha tancat recentment una primera ronda de finançament de 110.000 euros a través de l'anomenat mètode 3F ( family, fools & friends ) i aquesta tardor preveu ampliar el seu capital amb una segona ronda d'inversors privats per un valor aproximat de 200.000 euros.
D'altra banda, a finals d'any, l'empresa iniciarà un nou projecte per al tractament de l'Alzheimer, amb l'objectiu d'arribar a tenir cinc línies de recerca simultànies en fase de descoberta.
NTE-SENER, empresa capdavantera en serveis d'enginyeria amb seu a Catalunya, és la contractista principal de MARES (Muscle Atrophy Research and Exercise System), una instal·lació de l'Agència Espacial Europea (ESA) que estudia els efectes que provoca la ingravidesa en els músculs de l'ésser humà.
Aquest projecte forma part del programa de recerca de la NASA Human Research Facility (HRF).
El passat 5 d'abril el sistema MARES va ser llançat amb èxit, a bord del transbordador Discovery, des del centre espacial Kennedy de la NASA a Cap Canaveral (Florida, Estats Units).
MARES viatja en aquests moments cap a l'Estació Espacial Internacional (ISS), on serà instal·lat dins del mòdul europeu Columbus.
La finalitat d'aquesta tecnologia és analitzar i proposar mesures correctores per a l'atròfia de la massa muscular i l'osteoporosi que es produeixen per una exposició prolongada del cos humà a entorns on no hi ha gravetat.
En l'actualitat, els astronautes que passen llargues temporades a l'espai practiquen una sèrie d'exercicis per contrarestar aquests efectes.
Per exemple, els habitants temporals de l'Estació Espacial Internacional (ISS) exerciten els músculs durant dues hores al dia.
A partir dels resultats obtinguts amb MARES, es podran establir protocols efectius d'exercicis correctors.
A més, els resultats de l'experimentació aportaran noves dades sobre els mecanismes de l'atròfia i un major coneixement sobre el sistema neuromuscular, de manera que s'espera que seran d'utilitat en altres àrees com ara la rehabilitació mèdica i esportiva, en les quals s'ha de tractar pacients amb estats d'atròfia muscular produïts per paràlisi, traumatismes o immobilitzacions prolongades.
L'empresa d'alta tecnologia NTE-SENER, amb seu a Lliçà de Munt i pertanyent a SENER Grup d'Enginyeria, ha estat responsable de la gestió del projecte, del disseny global del sistema, d'electrònica de control i de les parts mecàniques i estructurals, així com del programari.
Tant NTE-SENER com SENER estan integrades en el Clúster Aeroespacial de Catalunya BAIE, constituït l'any 2000 com a òrgan representatiu i promotor del sector aeroespacial a Catalunya.
Juntament amb NTE-SENER, les empreses Etel i ABSL i el Centre d'Alt Rendiment (CAR) de Sant Cugat del Vallès han participat com a subcontractistes d'aquest projecte.
L'empresa SENER l'any 2006 va gaudir d'un ajut FIE de la Direcció General de Recerca de la Generalitat de Catalunya.
Són ajuts que cofinancen el contracte d'una persona durant quatre anys per treballar en un projecte d'R+D que li permeti desenvolupar el doctorat
Un equip investigador del Centre de Càncer de Mama de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron ha desenvolupat un programari que calcula la probabilitat de trobar ganglis limfàtics amb cèl•lules tumorals a l'aixella de pacients amb càncer de mama en estadis inicials a les quals s'ha detectat gangli sentinella positiu.
Aquest innovador programa ofereix als professionals una eina més per valorar si cal extirpar tots els ganglis de l'aixella.
En el cas del càncer de mama, cada vegada és més habitual extirpar el tumor sense necessitat de fer una mastectomia (extirpar el pit sencer).
Quant a l'estudi dels ganglis limfàtics, és important analitzar els de l'aixella, en especial el gangli sentinella, ja que, com que es tracta del primer gangli que hi ha entre el tumor i la resta del cos, es considera que si està net no cal extirpar la resta.
En aquest sentit, existeix un grup de pacients amb gangli sentinella positiu en què no és clar si cal treure tots els altres ganglis, i el nou programari desenvolupat per professionals del Centre de Càncer de Mama de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron pot ajudar a determinar-ne la conveniència.
Es calcula que entre un 10 i un 20 % de les pacients amb aquestes característiques es podrien beneficiar d'aquesta nova eina.
Per poder desenvolupar aquest programari, que és accessible per als metges des del web de l'hospital, el personal investigador es va basar en els resultats d'un estudi realitzat sobre 600 pacients en què es va analitzar la càrrega tumoral que tenien els ganglis sentinella.
Després, aquestes dades van ser contrastades amb les de resta de ganglis limfàtics de l'aixella com a factor per predir si aquests ganglis podien estar afectats.
En la recerca, que ha tingut la col·laboració del Vall d'Hebron Institut de Recerca (VHIR), també hi han participat vuit centres de l'Estat espanyol: l'Hospital Arnau de Vilanova de Lleida, l'Institut Valencià d'Oncologia, l'Hospital Universitari Virgen del Rocío de Sevilla, el Complex Hospitalari Universitari de Santiago de Compostel·la, l'Hospital Clínic de Salamanca, l'Hospital 12 de Octubre de Madrid, l'Hospital Dr.
Negrín de Gran Canària, i el Grup Cooperatiu d'Investigació Clínica SOLTI.
Braingaze, una empresa derivada sorgida de la Universitat de Barcelona i la Institució Catalana de Recerca i Estudis Avançats (ICREA), crea una eina informàtica de seguiment ocular (eye tracking) que permet diagnosticar problemes relacionats amb l'atenció i la percepció, com ara el trastorn per dèficit d'atenció amb hiperactivitat (TDAH).
L'empresa ha estat creada pels holandesos Hans Supèr, doctor en neurobiologia i responsable del grup d'investigació de visió i control [URL] del Departament de Psicologia Bàsica de la Facultat de Psicologia de la Universitat de Barcelona (UB), i Laszlo Bax, enginyer industrial, consultor i emprenedor.
Les persones que no pateixen TDAH, per exemple, tenen un moviment reflex dels ulls, pràcticament imperceptible.
Els sistemes actuals no tenen manera d'identificar què és el que capta l'atenció de la persona que mira.
La nova eina desenvolupada per Braingaze permet aportar més informació al mètode de diagnòstic que s'utilitza actualment per al TDAH i que es basa en preguntes formulades pel psicòleg i respostes del pacient.
El biomarcador patentat no és invasiu, però sí precís i ràpid (en qüestió de minuts dóna un resultat) i es pot integrar en els dispositius de seguiment dels ulls que ja existeixen.
Braingaze col·labora amb l'Hospital Sant Joan de Déu i el Consorci Sanitari del Maresme.
De fet, les conclusions sobre el diagnòstic de TDAH es van constatar en un estudi dut a terme a l'hospital de Mataró (Maresme) fet amb nens i adults.
El grup BCN Perceptual Computing Lab de la Facultat de Matemàtiques de la UB, en col·laboració amb l'Hospital Universitari Germans Trias i Pujol i l'empresa nord-americana Boston Scientific, líder mundial en dispositius d'intervencions coronàries, ha desenvolupat una aplicació informàtica que estudia les imatges d'ultrasò intravascular (conegudes com a imatges IVUS) utilitzades en les intervencions de malalties coronàries, i en facilita la interpretació i la quantificació.
Les imatges IVUS s'obtenen mitjançant la introducció d'un catèter a l'interior dels vasos coronaris per tal de veure les artèries per dins.
Aquestes imatges permeten mesurar la placa arterioscleròtica i s'utilitzen per guiar els tractaments intervencionistes coronaris.
No obstant això, sovint presenten ambigüitats que han de resoldre els mateixos metges, i analitzar-les requereix temps per mesurar i quantificar les lesions coronàries i els dispositius de tractament.
En la primera fase del projecte, que va començar l'any 2005, els matemàtics i els professionals de la salut van desenvolupar uns algorismes basats en la visió per ordinador i l'aprenentatge automàtic amb l'objectiu de detectar i de quantificar els contorns de les artèries coronàries.
En la segona fase van desenvolupar una metodologia innovadora amb la finalitat concreta de detectar, en les imatges IVUS, la posició dels stents, els dispositius metàl·lics de forma cilíndrica que s'introdueixen en els vasos sanguinis per evitar que es col·lapsin.
El nou programari permet reduir el temps que tarden els metges a analitzar les imatges i fa possible estudiar-ne moltes més.
D'aquesta manera, es poden fer diagnòstics més acurats i més intervencions.
A Europa, les malalties coronàries representen el 21 % de les causes de mortalitat.
El 80 % de les intervencions coronàries requereixen que s'implantin stents; per tant, és necessari disposar d'eines precises per analitzar de manera ràpida i robusta com s'ha de fer.
HemoPhotonics, SL, la cinquena empresa derivada (spin-off) de l'Institut de Ciències Fotòniques (ICFO), ha desenvolupat i provat un prototip per a la diagnosi mèdica amb tecnologia basada en la llum que permetrà tractar millor les malalties cerebrovasculars a través del monitoratge no invasiu de l'hemodinàmica cerebral i que servirà per a investigacions tant clíniques com científiques.
La tecnologia desenvolupada té aplicacions per a les malalties relacionades amb accidents cerebrovasculars, que es troben entre les principals causes de mortalitat i discapacitat a tot el món.
També és una eina important per entendre millor el funcionament del cervell.
HemoPhotonics és fruit de l'experiència del grup Medical Optics, dirigit pel professor Durduran de l'IFCO.
El doctor Udo Weigel, exinvestigador postdoctoral de l'ICFO, n'és un dels impulsors i director executiu.
La nova spin-off (empresa derivada) ha estat en procés d'incubació durant els darrers dos anys a la plataforma de llançament d'empreses (Launchpad) liderada per l'equip de Transferència Tecnològica (KTT) del mateix ICFO.
Aquesta spin-off, avalada per la Fundació Cellex, ha demostrat l'important paper que la biofotònica pot tenir en tècniques de monitoratge a temps real i ha desenvolupat i provat amb èxit un prototip per monitorar el flux sanguini i els nivells d'oxigen en pacients adults utilitzant tecnologies fotòniques.
La Generalitat de Catalunya, a través del programa Prova't de la Institució CERCA, també ha donat suport a l'empresa perquè pugui fer arribar aquesta innovació tecnològica al mercat.
Per tal d'objectivar el diagnòstic d'un infart o d'una angina de pit i facilitar les possibles intervencions que s'hagin de fer, investigadors del Centre de Visió per Computador (CVC), en col·laboració amb l'Hospital Germans Trias i Pujol de Badalona, han desenvolupat una eina informàtica que processa els resultats radiològics i ofereix una mesura objectiva del nivell d'irrigació dels teixits.
Després d'un infart, els metges acostumen a realitzar una angioplàstia primària per restablir el flux coronari normal.
Aquesta intervenció consisteix a introduir un catèter a través del qual s'injecta al pacient un contrast i, amb les imatges aconseguides amb raigs X, poden determinar el tipus de lesió que s'ha produït i intervenen immediatament en aquell punt, però cal tenir molta experiència i el diagnòstic pot variar en funció de l'especialista.
Passat un temps, molts pacients tornen a recaure en problemes cardíacs perquè, tot i que l'artèria i el flux de sang semblen normals, els danys han passat a capil•lars més fins que acaben destruint el teixit miocàrdic.
En aquests casos, cal una segona prova diagnòstica, generalment una ressonància magnètica, per valorar aquests danys.
Aquesta prova no sempre és possible perquè no s'hi pot sotmetre els pacients greus, ni els malalts amb marcapassos.
Carlo Gatta, investigador del CVC i coordinador d'aquest projecte; Xavier Carrillo, cardiòleg de l'Hospital Germans Trias i Pujol, i Simone Balocco, investigador de la Universitat de Barcelona al CVC, han desenvolupat una eina informàtica anomenada X-PQA per quantificar el mal sofert en teixits miocàrdics.
El programari, després de processar les imatges obtingudes per raigs X, obté «una mesura quantitativa, repetible i més objectiva de la irrigació miocardíaca», explica Gatta, i identifica les regions amb menys reg sanguini.
Aquesta eina permet millorar el diagnòstic i suposa una alternativa a la ressonància magnètica o al TAC, amb l'estalvi consegüent de costos i de temps.
L'empresa derivada de la Universitat Rovira i Virgili iMicroQ ha creat Qfast, un kit de detecció ràpida de la salmonel•la econòmic, lliure de manteniment i que pot fer servir qualsevol persona.
Les malalties bacterianes transmeses pels aliments es propaguen molt ràpidament.
Per aquesta raó, és important que es detectin com més aviat millor, per evitar-ne la propagació.
Amb aquesta idea, Carlos Arias va posar en marxa iMicroQ.
El kit que ha creat aquesta empresa aconsegueix detectar la salmonel·la en 24 hores, quan fins ara s'havia d'esperar entre 2 i 5 dies per tenir-ne els resultats.
L'usuari, a més, no cal que tingui formació específica per fer servir aquesta nova eina.
Qfast és un paquet d'instrumentació i uns consumibles dissenyats segons el tipus de mostra que cal analitzar (femta, pell, carn, embotits, ous...).
També té dues presentacions: llest per fer-se servir, sense haver de preparar solucions; o en pols deshidratada, per a laboratoris amb grans quantitats de mostres i sistemes de preparació de solucions.
En una primera fase, que és la que més temps consumeix, es col·loca la mostra inicial i se li aplica un pretractament que permet inhibir-ne la flora acompanyant i aconsegueix enriquir i aïllar la salmonel·la, si hi és present.
Posteriorment, s'atrapa la salmonel·la, es fixa, i, després d'un procés de rentatge, s'hi agrega una solució de reacció per col•locar-ne una gota en un detector electroquímic i un biosensor.
És aquí on s'identifica una proteïna específica de la salmonel·la.
La detecció final es realitza en un minut i revela tan sols les salmonel·les viables.
iMicroQ, que va començar amb un fons Caixa Capital Micro i una beca Torres Quevedo, ara també treballa en el desenvolupament d'aplicacions de la plataforma per a altres kits de detecció de la Listeria o els estafilococs.
També col·labora amb l'Hospital Joan XXIII de Tarragona, en un projecte INNPACTO del Ministeri d'Economia i Competitivitat, per tal de desenvolupar un sistema de detecció d'infeccions produïdes en les unitats de cures intensives (UCI).
XenOPAT és una empresa derivada (spin-off) de l'Institut Català d'Oncologia (ICO) i de l'Institut d'Investigació Biomèdica de Bellvitge (IDIBELL) que ofereix models personalitzats de ratolí, mitjançant la implantació de petits fragments de tumors humans en l'òrgan corresponent de l'animal.
D'una banda, aquests models permeten avançar en l'elecció de tractaments oncològics personalitzats i, de l'altra, serveixen per al desenvolupament de nous fàrmacs.
Així, per exemple, s'implanta un tumor d'ovari humà en l'ovari del ratolí, de manera que el model animal reprodueix les característiques histològiques, genètiques i epigenètiques dels tumors humans, així com els patrons de disseminació del tumor, cosa que no s'aconsegueix amb altres mètodes d'implantació.
Xenopat posa a disposició d'investigadors, però sobretot d'empreses que estiguin desenvolupant nous fàrmacs, un banc de desenes de models de ratolins ortotòpics (modificats genèticament) que reprodueixen diferents tipus de tumors caracteritzats a escala genètica i amb diferents sensibilitats a diverses quimioteràpies.
Aquest banc, anomenat OrthoXenoBank®, inclou tumors de còlon, pulmó, ovari, endometri, mama, pàncrees, tumors germinals, cap, coll, etc.
D'aquesta manera, XenOPAT ofereix un ampli ventall de possibilitats per testar nous fàrmacs en models molt avançats i permet realitzar la millor preclínica possible, essencial durant el complicat procés de desenvolupament de fàrmacs.
El Centre de Visió per Computador (CVC) i el Grup de Tècniques de Separació en Química (GTS) de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), membres de la xarxa TECNIO— han desenvolupat un nou dispositiu mèdic per a l'anàlisi dels càlculs renals, que oferirà una resposta ràpida al pacient en pocs segons des de la mateixa consulta de l'uròleg.
Dispositiu per a l'anàlisi de càlculs renals: MyStone
El dispositiu, anomenat MyStone, reduirà el cost de l'anàlisi del càlcul renal i, també, el temps d'espera per obtenir els resultats, ja que es pot fer servir a la mateixa consulta de l'uròleg, amb la qual cosa s'evitarà l'enviament de les mostres a un laboratori extern.
La informació sobre el càlcul renal que proporciona aquest dispositiu és més extensa que la de les anàlisis convencionals.
Així, farà possible que el pacient rebi un tractament personalitzat, sovint no disponible actualment, en el mateix moment de la consulta i sense visites addicionals.
Gràcies a guanyar en rapidesa, MyStone també permetrà disminuir la taxa de reaparició dels càlculs renals en un 50 %.
Actualment, la meitat dels pacients amb pedres al ronyó tornen a patir afectacions durant els 5 anys posteriors.
El projecte té el suport de la Generalitat a través d'ACCIÓ —l'agència per a la competitivitat de l'empresa catalana— i del programa Valtec, que té l'objectiu d'impulsar els processos de valorització de la tecnologia per tal que arribi al mercat.
Joan Serrat, investigador del CVC, afirma que mitjançant el programa Valtec «hem accelerat de manera important el ritme de desenvolupament i hem fabricat un prototip que ens permetrà testar l'equip amb usuaris finals».
Segons la investigadora del GTS-UAB, Montserrat López, «el fet de proporcionar un suggeriment de tractament al mateix moment, que s'aplicarà sota prescripció mèdica, permet reduir també el nombre de visites a la consulta i, així, augmentar l'eficiència del centre de salut».
La litiasi renal (malaltia causada per la presència de càlculs o pedres a l'interior dels ronyons o les vies urinàries) es caracteritza per l'alta incidència.
El seu desenvolupament sovint es manifesta en un episodi de còlic nefrític, que ha de ser tractat als serveis d'urgències.
Els pacients litiàsics representen un 6,6 % del total d'admissions d'urgències i un 40 % dels malalts hospitalitzats als serveis d'urologia, segons dades de l'Estat espanyol.
Eodyne Systems, SL, és una empresa derivada (spin off) sorgida del grup SPECS (Synthetic, Perceptive, Emotive and Cognitive Systems) de la Universitat Pompeu Fabra.
El treball del grup SPECS ha derivat en el desenvolupament d'una innovadora eina de realitat virtual per a la rehabilitació del cervell, anomenada Rehabilitation Gaming System (RGS), una solució per al tractament integral dels dèficits a conseqüència d'un accident cerebrovascular, una afecció que pateixen més de 60 milions de persones a tot el món.
L'RGS és una eina de baix cost per a la neurorehabilitació dels dèficits en les capacitats motores, afectives, cognitives i lingüístiques afectades a causa del dany cerebral.
Permet la participació activa del pacient en la seva rehabilitació i personalitza el tractament d'acord amb els seus mitjans i l'estil de vida que porta.
És aplicable tant en les fases aguda i subaguda (es pot fer servir a l'hospital o a la clínica de rehabilitació) com en la fase crònica (al domicili o al centre de salut).
Els socis d'Eodyne Systems, SL, són Paul Verschure, director del laboratori de recerca SPECS i investigador ICREA del Departament de Tecnologies de la Informació i les Comunicacions (DTIC) de la Universitat Pompeu Fabra, a més d'inventor de l'RGS; Catalina Hoffmann, fundadora i directora general de les empreses de salut dins de Catalina Hoffmann Holding Group; la Institució Catalana de Recerca i Estudis Avançats (ICREA), i Carmen Buisan, senior project manager a SPECS i la Universitat Pompeu Fabra.