projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La consulta del catàleg permet saber quins documents (llibres, revistes, recursos en línia, etc.) es poden localitzar al CDMA, o als diferents centres de documentació dels espais naturals protegits de la Generalitat de Catalunya.
Podeu fer la cerca per títol, autor, paraula clau o matèria.
El catàleg del CDMA es pot consultar a través del catàleg únic de la xarxa BEG (Biblioteques Especialitzades de la Generalitat), que permet la consulta dels fons de 35 biblioteques i centres de documentació de diversos Departaments i organismes de la Generalitat de Catalunya, i també es pot consultar des del Catàleg Col·lectiu de les Universitats de Catalunya (CCUC) del qual en forma part.
Amb l'objectiu d'augmentar la visibilitat dels fons dels centres de documentació, biblioteques i centres amb informació ambiental, fomentar la cooperació i posar en comú experiències i bones pràctiques, el 29 d'octubre es va celebrar a Barcelona la 1a Jornada sobre documentació ambiental a Catalunya, organitzada pels Departaments de Territori i Sostenibilitat i d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural la Generalitat de Catalunya i l'Àrea de Territori i Sostenibilitat de la Diputació de Barcelona.
La Generalitat de Catalunya pren Europa com a referent i defineix les seves actuacions i mesures en matèria de CPV en línia amb les polítiques que estableix la Comissió Europea.
D'acord amb això, desenvolupa la seva pròpia estratègia de foment de l'ambientalització de la contractació administrativa dels seus departaments.
La Direcció General de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic és qui promou l'ambientalització de la contractació, i actua en diferents àmbits:
En la contractació centralitzada la Direcció General de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic treballa estretament amb la Comissió Central de Subministrament (CCS) per tal d'incloure en les licitacions dels acords marc els aspectes ambientals rellevants en el contracte.
Els acords marc que han estat ambientalitzats són: energia, paper, mobiliari d'oficina, material d'oficina, serveis de neteja d'edificis, serveis postals i missatgeria, vehicles, i serveis de vigilància i seguretat.
Tots els documents els poden consultar al web de la Comissió Central de Subministraments (CCS).
La contractació descentralitzada s'aborda amb una aproximació múltiple, i opera en tres sentits:
Qualsevol persona responsable de contractació de l'Administració Pública pot consultar les Guies d'ambientalització elaborades o bé adreçar-se directament a la Direcció General de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic des de la qual se li facilita la informació necessària i, si és pertinent, l'assistència corresponent.
La CCPV és un instrument que se suporta i es complementa amb altres instruments ambientals de caràcter voluntari però, alhora, molt rellevants en l'impuls de l'economia verda, i que estan en mans i són promoguts i gestionats o tutelats també per la Generalitat de Catalunya.
La Direcció General de Qualitat Ambiental (DGQA) gestiona:
L'Agència de Residus de Catalunya (ARC), entitat de dret públic dependent del Departament de Territori i Sostenibilitat gestiona:
El Consell Català de la Producció Agrària Ecològica (CCPAE), corporació de dret públic, tutelat pel Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural:
L'any 2001 la Comissió Europea va emetre una comunicació interpretativa amb l'objectiu d'estudiar i determinar les possibilitats que presentava la legislació comunitària per a una integració òptima de la protecció del medi ambient en els contractes públics de manera que els poders adjudicataris contribuïssin al desenvolupament sostenible (COM (2001) 274 final).
El document seguia les diferents fases del procediment d'adjudicació i estudiava en cadascuna d'aquestes fases les modalitats d'integració dels aspectes mediambientals.
Així mateix, el sisè Programa d'acció en matèria de medi ambient de la Comunitat Europea (període del 2001 al 2010) remarca que la contractació pública presenta un potencial considerable per introduir en el mercat la dimensió mediambiental si els poders adjudicataris utilitzen el rendiment ecològic com a criteri d'adjudicació.
L'impuls definitiu sobre la contractació pública verda va ser materialitzat per la Directiva 2004/18/CE del Parlament europeu i del Consell de 31 de març de 2004, sobre coordinació dels procediments d'adjudicació dels contractes públics d'obres, de subministrament i de serveis, i per la Directiva 2004/17/CE del Parlament europeu i del Consell de 31 de març de 2004, sobre coordinació dels procediments d'adjudicació dels contractes en els sectors de l'aigua, de l'energia, dels transports i dels serveis postals.
Les consideracions de caràcter ambiental d'aquestes directives es van incloure a la Llei 30/2007, de 30 d'octubre, de contractes del sector públic.
L'any 2003, la Comissió Europea, mitjançant la Comunicació sobre política integrada de producte (COM (2003) 302 final) encoratjava els estats membres a adoptar plans nacionals d'acció per ambientalitzar la seva contractació pública.
Amb l'Ordre PRE/11/2008 es va aprovar el Pla de contractació pública verda de l'Administració General de l'Estat (2008-2010).
L'Estratègia de desenvolupament sostenible renovada de juny de 2006 establia que els països de la Unió Europea havien d'assolir l'any 2010 el grau d'ambientalització de la contractació pública dels set països més avançats en la matèria, els set verds: Àustria, Dinamarca, Finlàndia, Alemanya, Holanda, Suècia i el Regne Unit.
El Pla europeu de recuperació econòmica del 2008 (COM/2008/0800 final) té com a part dels seus objectius estratègics: accelerar la transició cap a una economia amb baix nivell d'emissions de carboni i la creació de nous llocs de treball "verds" per tal de reforçar la capacitat d'Europa de beneficiar-se de la globalització.
El Pla insta a l'adopció de mesures urgents per millorar l'eficiència energètica d'habitatges i d'edificis públics, així com el foment de productes "verds".
El mateix any 2008, el Pla d'acció de producció i consum sostenible i política industrial sostenible (COM (2008) 397 final) considerava la contractació pública com un element clau per desenvolupar el mercat de productes i serveis "verds".
La comunicació sobre "contractació pública per a un millor medi ambient" (COM (2008) 400), que acompanya el Pla d'acció, establia ja un objectiu concret als estats membres: que el 2010 el 50% de les contractacions públiques fossin ambientalitzades.
Posem a la disposició dels usuaris el mapa de la Xarxa de Centres amb Documentació Ambiental de Catalunya, que compta amb més de 100 biblioteques i centres de documentació amb fons ambientals que faciliten el treball col·laboratiu i promouen activitats per millorar els serveis als usuaris.
També es pot descarregar un punt de llibre amb les temàtiques dels Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS).
Són 17 objectius estratègics que aborden una sèrie de necessitats socials com l'educació, la salut, la protecció social i les oportunitats laborals, a més del canvi climàtic i la protecció mediambiental.
13 de març de 9 a 14 hores a la seu del COBDC
21 de juny al Departament de Territori i Sostenibilitat (Avinguda Josep Tarradellas, 2-6, Barcelona)
19 de setembre al Recinte de l'Escola Industrial, Diputació de Barcelona
11 de desembre al Departament de Territori i Sostenibilitat (Avinguda Josep Tarradellas, 2-6, Barcelona)
30 de març de 10 a 14 hores a la seu del COBDC
25 de maig de 10 a 14 hores a la Biblioteca de la Facultat de Biologia de la Universitat de Barcelona
30 de novembre a la seu del COBDC
Els objectius de les Jornades sobre Documentació Ambiental a Catalunya són augmentar la visibilitat de la documentació relacionada amb el medi ambient i fomentar la cooperació entre centres de documentació, biblioteques i centres amb informació ambiental d'arreu de Catalunya.
Data: 25 de març de 2020 | Lloc: Institut d'Estudis Catalans
Data: 31 de maig de 2018 | Lloc: Institut d'Estudis Catalans
Data: 26 de maig de 2016 | Lloc: Institut d'Estudis Catalans
Data: 29 d'octubre de 2014 | Lloc: Institut d'Estudis Catalans
A través d'aquest servei, el personal del Centre de Documentació, intentarà resoldre qualsevol qüestió relacionada amb la biblioteca, el funcionament dels seus serveis i la recerca bibliogràfica i documental.
Podeu utilitzar aquest servei adreçant-vos al personal de la Biblioteca, per correu electrònic [EMAIL] o per telèfon (93 444 50 42), de dilluns a divendres dins de l'horari habitual del Centre de Documentació.
Recordeu que, per saber si tenim un document o informació sobre un tema puntual, podeu realitzar directament la cerca al catàleg.
La biblioteca és d'accés lliure però s'ha de concertar visita per qualsevol dels mitjans indicats anteriorment.
Disposa d'un espai de lectura per a la consulta.
El personal de la biblioteca us informarà de com utilitzar els catàlegs i les bases de dades i de com localitzar documents.
També us assessorarà sobre qualsevol informació que necessiteu.
El servei de préstec personal està disponible per al personal del Departament i per a tots els usuaris externs.
El servei de préstec interbibliotecari té com a objectiu l'intercanvi i obtenció de documents entre diferents biblioteques.
Així, el personal del Departament pot accedir al fons bibliogràfic d'altres centres, i les persones usuàries externes poden demanar documents del CDMA a través del seu centre.
Les persones interessades poden sol·licitar els documents per correu electrònic a la següent adreça: [EMAIL]
S' ofereixen consultes a mida per als investigadors, estudiants, docents i tècnics, facilitant el préstec de material bibliogràfic.
Per fer més accessible la informació ambiental, el CDMA elabora productes documentals com el butlletí de novetats i aparadors virtuals sobre temes monogràfics.
També es posen a disposició de col·lectius i escoles, pacs de material bibliogràfic sobre temes monogràfics que interessi treballar a les classes.
Consulteu des d'aquí la ubicació del centre, els horaris d'accés i com arribar-hi
NOTA: el Centre romandrà tancat del 19 de desembre al 9 de gener.
El Centre de Documentació de Medi Ambient té la missió de donar suport documental a les activitats i els estudis de les diverses àrees relacionades amb el medi ambient, i oferir assistència a professionals i investigadors per tal de satisfer les seves necessitats d'informació.
El CDMA és un centre de documentació especialitzat en temes de medi ambient que depèn del Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya.
Va començar a funcionar el 1991, quan es va crear el Departament de Medi Ambient.
Fins a finals del 1997, va ser d'ús restringit al personal intern del Departament de Medi Ambient, i prèvia cita concertada, d'ús públic.
A principis de l'any 1997 s'inicia un procés de canvi, amb l'objectiu principal de potenciar el servei al públic extern, atès que el medi ambient és un tema de creixent interès a la societat.
Aquest procés va comportar canvis de personal, canvis de local, i l'augment de recursos tecnològics, entre d'altres.
L'any 1998 es va incorporar el catàleg del CDMA al CCUC (Catàleg Col·lectiu de les Universitats de Catalunya) i a partir de l'any 2002 està integrat al catàleg BEG (Biblioteques Especialitzades de la Generalitat).
El CDMA forma part de la xarxa de centres de documentació ambiental de Catalunya (DocAmbCat) i també està integrat a la Red de Centros de Información y Documentación Ambiental (RECIDA), xarxa estatal creada l'any 2002 que promou la coordinació i col·laboració entre centres de documentació ambiental.
L'Observatori Català de la Mobilitat és un instrument d'avaluació i seguiment creat a partir de la Llei 9/2003, de 13 de juny, de la mobilitat, aprovada pel Parlament de Catalunya.
El seu objectiu és l'anàlisi de la mobilitat de les persones i del transport de mercaderies, adreçada a la sostenibilitat i la seguretat, i l'avaluació dels instruments de planificació i els seus efectes, mitjançant un recull de la informació més rellevant en matèria de mobilitat i el seu grau de sostenibilitat.
Objectiu: incrementar l'oferta del transport públic urbà.
A grans trets, en l'evolució entre 2001 i 2010 s'observa un augment de quilòmetres de línia per habitant fins 2006 que posteriorment presenta una disminució i l'oferta del parc d'autobusos es manté.
Font: informe anual i estadístiques dels transports a Catalunya.
Direcció General de Transports i Mobilitat i elaboració pròpia.
Dades: estan calculades en base als municipis de Catalunya que tenen transport públic urbà de superfície.
Les dades d'habitant amb mobilitat s'extreuen de l'Enquesta de mobilitat obligada de l'any corresponent, i fan referència a la mobilitat obligada intramunicipal dels municipis amb transport urbà.
Tant a Catalunya com al conjunt de l'Estat els vehicles en circulació que tenen una antiguitat de menys de 4 anys representen un 13,2%.
Els vehicles de més de 15 anys d'antiguitat representen entre un 24% i un 25,4% a Catalunya i al conjunt de l'Estat, respectivament.
Distribució dels vehicles per anys d'antiguitat, 2010
Font: Servei Català de Trànsit i Direcció General de Trànsit
Dades: en el cas d'Espanya les dades són de l'Anuari Estadístic General de la Direcció General de Trànsit a partir de l'actualització del Parc nacional de vehicles, i en el cas de Catalunya provenen de l'Anuari d'accidents del Servei Català de Trànsit.
Objectiu: dimensionar la xarxa per a garantir la mobilitat de persones i mercaderies.
La longitud de xarxa de carreteres a Catalunya s'ha mantingut pràcticament estable des de l'any 2005 al 2010.
En canvi, el transport de viatgers/eres ha presentat una tendència de creixement continuat i el transport de mercaderies s'ha reduït durant el mateix període.
Aquests indicadors evidencien que les infraestructures a Catalunya, no pot absorbir l'evolució del moviment de mercaderies i viatgers/eres a la xarxa.
Font: Anuari del Ministeri de Foment, Departament de Territori i Sostenibilitat (Direcció General de Carreteres) i diputacions.
Dades: la xarxa de carreteres de Catalunya inclou la xarxa de la Generalitat, de l'Estat i de les diputacions.
La xarxa d'alta capacitat inclou els km d'autopistes, autovies i carreteres de doble calçada tant de titularitat estatal, de la Generalitat com de les diputacions.
Per calcular les dades per habitant, la població de referència correspon al padró municipal d'habitants a data 1 de gener de cada any, llevat per als anys 1990 i 1995, que s'ha fet servir el cens de població de 1991 i 1996 respectivament.
Les dades de transport de viatgers/eres i de mercaderies són referents al transport per carretera.
Font: Anuari del Ministeri de Foment i del Departament de Territori i Sostenibilitat.
Dades: corresponen a la inversió realitzada pel Departament de Territori i Sostenibilitat i pel Ministeri de Foment en infraestructures.
La població de referència correspon al padró municipal d'habitants a data 1 de gener de cada any.
Per calcular la inversió/PIB s'ha fet servir el PIB a preus de mercat (moneda constant de 2008).
Font: Annex d'inversions reals dels pressupostos generals de l'Estat i pressupost del Departament de Territori i Sostenibilitat(capítol 6 consolidat).
Dades: les dades de població de referència corresponen al padró municipal d'habitants a data 1 de gener de cada any.
Per calcular la inversió/PIB s'ha fet servir el PIB a preus de mercat (moneda constant de 2006).
Els indicadors estan calculats a partir de la població i del PIB del any corresponen.
Dades: corresponen al transport de vehicles autoritzats per la Direcció General de Transport per Carretera del Ministeri de Foment per a realitzar transport de mercaderies per carretera, amb una capacitat de càrrega útil superior a 3,5 tones i un pes màxim autoritzat superior a 6 tones.
Les dades de població de referència corresponen al padró municipal d'habitants a data 1 de gener de cada any.
Dades: es refereixen al transport dels vehicles autoritzats per la Direcció General de Transport per Carretera del Ministeri de Foment per a realitzar transport de mercaderies per carretera amb una capacitat de càrrega útil superior a 3,5 tones i un pes màxim autoritzat superior a 6 tones.
Les dades de població de referència corresponen al padró municipal d'habitants a data 1 de gener de cada any.
Dades: Anuari estadístic de l'Idescat (Generalitat de Catalunya.
Departament d'Innovació, Universitats i Empresa.
Direcció General de Turisme, a partir de l'enquesta Viatges dels catalans).
(1) Turistes residents a Catalunya de 15 anys o més amb destinació a Catalunya i fora de Catalunya que no fan ús de segona residència.
* Els números de la taula representen milers.
Dades: Enquesta de mobilitat de persones residents a Espanya.
Desplaçament: moviment d'una persona des d'un lloc d'origen a un lloc de destí realitzat amb una finalitat o motiu.
El canvi de motiu comporta un nou desplaçament.
Les dades de població provenen de l'Institut Nacional d'Estadística i corresponen a les estimacions de la població de 2006 a partir del cens de 2001.
Objectiu: reduir la tendència de creixement dels desplaçaments
Dades: Enquesta de mobilitat de persones residents a Espanya.
Desplaçament: moviment de una persona des d'un lloc d'origen a un lloc de destí realitzat amb una finalitat o motiu.
El canvi de motiu comporta un nou desplaçament.
Les dades de població provenen de l'Institut Nacional de Estadística i corresponen a les estimacions de la població de 2006 a partir del cens de 2001.
Font: Enquesta de mobilitat quotidiana.
Dades: les dades de l'Enquesta de mobilitat quotidiana (EMQ 2006) no inclouen els desplaçaments realitzats pels residents de Catalunya amb origen i destinació fora de Catalunya.
Dia feiner: mitjana diària de dilluns a divendres
Cap de setmana i festiu: mitjana dissabte, diumenge i festiu
* L'autocontenció municipal correspon al percentatge de desplaçaments intramunicipals respecte del total de desplaçaments realitzats en cadascun dels àmbits territorials de Catalunya.
Objectiu: reduir la tendència de creixement de la distància mitjana de viatge intermunicipal.
Tant la distància mitjana de viatge intermunicipal interior a Catalunya per mobilitat obligada com el nombre de persones que es desplacen han augmentat significativament entre 1981 i 2001, sobre tot els desplaçaments per raó de estudi.
Inclou la mobilitat obligada per estudi i per treball.
S'han considerat només els viatges de distància a vol d'ocell inferior a 100 km amb origen i destinació a l'interior de Catalunya.
Objectiu: anàlisi del pes de la producció del sector dels transports a l'economia
El sector dels transports ha anat disminuint el seu pes tant sobre el conjunt de la indústria com dels serveis.
No obstant, representa un percentatge força elevat d'aquests grans sectors.
Font: Idescat a partir de les dades de l'INE.
Comptabilitat regional d'Espanya.
Dades: Idescat i Comptabilitat regional d'Espanya de l'Institut Nacional d'Estadística (INE).
Objectiu: reduir els costos del transport públic.
Els costos presenten una lleugera pujada al llarg dels anys en el cas de Transports de Barcelona i metro, en canvi, el cost de Ferrocarrils de la Generalitat s'ha mantingut durant el període 2002-2010.
Font: Indicadors del transport urbà de viatgers de superfície; Indicadors de transport públic de l'Autoritat del Transport Metropolità.
Dades: el cost considerat és el cost d'explotació segons el Pla general comptable.
Objectiu: El Pla català de seguretat viària 2002-2004 pretén reduir un 15% el nombre de TCA de la xarxa de carreteres catalanes.
Segons el Programa de reducció dels TCA 2003-2006 es preveuen dos grans objectius:
1.Reducció d'un 53% dels accidents en els trams detectats (1.690 accidents menys)
Reducció d'un 57% de víctimes mortals (175 víctimes mortals menys)
Dels 275 trams de concentració d'accidents a tota la xarxa de carreteres de Catalunya, 159 corresponen a la xarxa de titularitat de la Generalitat (58%.
En els 275 TCA es van produir 418 víctimes mortals.
El fet que aquest indicador s'obtingui a partir d'un estudi quinquennal dificulta el seu anàlisi.
Font: Servei Català de Trànsit.
Dades: un TCA és un tram viari d'un quilòmetre de longitud on, segons les dades recollides en un període de cinc anys, es produeix una quantitat d'accidents anormalment elevada si es compara amb la resta de trams de característiques de trànsit i traçat similar.
Objectiu: augmentar la proporció de viatgers/eres amb mobilitat que fan ús del transport ferroviari.
La proporció de viatges fets amb ferrocarril en relació amb la mobilitat total augmenta a les àrees urbanes.
Font: Informe anual i estadístiques dels transports a Catalunya (Direcció General de Transports i Mobilitat), Memòria de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya i Memòria de Transports Metropolitants de Barcelona.
Dades: es calculen d'acord amb les consideracions següents:
* Les dades dels habitants amb mobilitat de l'any 2001 s'extreuen de l'Enquesta de mobilitat obligada i per als anys següents són una estimació a partir del percentatge dels habitants amb mobilitat i la població de 2001.
Objectiu: augmentar l'ús del transport públic urbà.
A la demanda s'observa una estabilització de l'ocupació dels autobusos.
Font: Direcció General de Transport i Mobilitat (antiga Direcció General del Transport Terrestre) Departament de Territori i Sostenibilitat i elaboració pròpia.
Dades: els indicadors estan calculats en base als municipis de Catalunya que tenen transport públic urbà de superfície.
Les dades d'habitants amb mobilitat corresponen a l'Enquesta de mobilitat obligada de l'any corresponent i fan referència a la mobilitat obligada intramunicipal dels municipis amb transport urbà.
Per als anys posteriors a 2001, les dades dels habitants amb mobilitat s'han calculat a partir del percentatge dels resultats de mobilitat de 2001 sobre la població del any en qüestió.
Augmentar les persones usuàries del transport regular de viatgers per carretera.
S'observa un increment en el nombre de viatgers.
En relació amb els habitants es manté i disminueix en el cas de habitants amb mobilitat.
El recorregut mitjà dels mateixos disminueix.
(a) Com a conseqüència de la integració tarifària a partir de l'any 2009 no es pot obtenir la dada Viatgers/eres *km
(b) La dada Viatgers/eres/km, fa referència al recorregut de les expedicions dels viatgers/eres
Font: Informe anual i estadístiques dels transports a Catalunya.
Direcció General de Transport i Mobilitat (antiga DG de Transport Terrestre).
Dades: s'obtenen en relació amb la població i els habitants de mobilitat de l'Enquesta de mobilitat obligada de l'any corresponent.
* Per calcular els indicadors dels anys següents a l'any 2003, es pren d'una estimació a partir dels habitants amb mobilitat de l'any 2001 i la població de 2001.
Objectiu: Estabilització del parc de vehicles.
El parc de vehicles de Catalunya ha crescut de manera continuada durant el període 2003-2010, amb un increment del 19%.
Tanmateix la taxa de motorització per al conjunt de Catalunya s'ha situat en 667 vehicles per cada 1.000 habitants l'any 2010.
Els turismes també han presentat la mateixa tendència de creixement en els darrers anys ja s'han crescut un 12%.
Aquests representen a l'any 2010 un 67% del total de vehicles de Catalunya.
Font: Direcció General de Trànsit
Dades: el parc de vehicles recull el nombre de turismes, furgonetes, autobusos i autocars, tractors industrials, motos i altres.
La taxa de motorització és el nombre de vehicles per cada 1.000 habitants, prenent com a població de referència el padró municipal d'habitants a data 1 de gener de cada any.
A partir de l'any 2003 no s'inclouen al parc els vehicles en baixa temporal.
Font: Renfe, Direcció General d'Aviació Civil, Port de Barcelona, Port de Tarragona, Ports de la Generalitat i Ministeri de Foment.
Dades: les dades de transport de mercaderies a Catalunya inclouen el transport per carretera, per ferrocarril (FGC i Renfe), transport marítim (Port de Barcelona, Port de Tarragona i Ports de la Generalitat) i aeri (aeroport de Barcelona, Girona i Reus).