projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Els medicaments que s'identifiquen amb un triangle negre invertit són aquells als quals s'ha de fer un seguiment addicional
Els medicaments que s'identifiquen amb un triangle negre invertit són aquells als quals s'ha de fer un seguiment addicional.
Aquest seguiment correspon a un requeriment de la legislació europea en matèria de farmacovigilància.
Tot i ser medicaments aprovats per la Unió Europea, les autoritats sanitàries han de fer-ne un seguiment.
L'abril de 2013, l'Agència Europea del Medicament va publicar la primera llista de medicaments subjectes a seguiment addicional (MSSA), la qual es revisa mensualment.
La finalitat és incentivar tant a professionals com a ciutadans perquè notifiquin les sospites de reaccions adverses per avaluar-ne la relació benefici-risc.
Aquest estudi analitza, en concret, els criteris per a la designació de MSSA, els criteris de dispensació que tenen assignats, a quin grup farmacològic pertanyen i els aspectes de la seva seguretat postcomercialització.
La llista de medicaments revisats incloïa 320 MSSA (actualitzada fins a gener 2017).
La majoria dels MSSA (62% ) ho eren perquè contenien un nou principi actiu.
Per a un 16% calia un estudi de seguretat postautorització i un 15% es tractava de biosimilars.
Del total, un 65% s'autoritzaven només en condicions de dispensació restringides, i un 45% eren d'ús hospitalari.
Dels 197 MSSA que contenien un nou principi actiu, gairebé un 24% eren medicaments orfes.
Els nous principis actius més freqüents eren de la classe anatòmica L (antineoplàstics i immunomoduladors, 29%) i J (antiinfecciosos d'ús sistèmic, 16%).
Valorats anualment en conjunt, el percentatge de MSSA amb nous principis actius es va mantenir en un 50% o superior, principalment del grup J, i en concret es tractava de fàrmacs inhibidors de la tirosina-cinasa.
Fins a principis de 2017, l'Agència Espanyola de Medicaments i Productes Sanitaris havia publicat 14 notes de seguretat que feien referència a MSSA, amb les quals es posa de manifest la importància del seguiment addicional i la notificació de possibles reaccions adverses per tal d'ajudar a l'avaluació primerenca del balanç benefici-risc que aporten aquests medicaments.
Aquest estudi analitza entre d'altres, els criteris per a la designació de MSSA
Quasi la meitat dels pacients hospitalitzats pateixen dolor
Quasi la meitat dels pacients hospitalitzats pateixen dolor, dels quals una quarta part el defineixen com a insuportable.
Tradicionalment, el tractament del dolor és farmacològic, tot i que no sempre el resultat és satisfactori.
La realitat virtual apareix com a una forma efectiva, no farmacològica, i que actua com a distracció limitant els estímuls nociceptors.
Els entorns de realitat virtual ja s'utilitzen, per exemple, per tractar trastorns d'ansietat, com a suport en rehabilitació i en les cures de ferides, que actuen com a distracció positiva.
Aquest estudi compara la intensitat de dolor amb l'ús d'un dispositiu de realitat virtual en pacients hospitalitzats comparat amb la visualització d'un programa de televisió sobre salut i benestar.
Els pacients inclosos presentaven una puntuació almenys superior a 3 (sobre 10) en escala de dolor en les 24 hores prèvies a la seva inclusió en l'estudi.
El dispositiu de realitat virtual mostrava diferents imatges animades i permetia a l'usuari involucrar-se en l'experiència.
Els pacients feien ús tant del dispositiu de realitat virtual com de la televisió, primerament en intervals de 10 minuts, 3 cops al dia, i després tan freqüentment volguessin en les 48 hores posteriors.
Només un 20% dels pacients candidats a ser inclosos en l'estudi van donar el seu consentiment informat per participar en l'estudi.
Destaca que, aquells pacients que feien ús de realitat virtual i que havien indicat una puntuació de 7 o més punts en l'escala de dolor eren els que més aconseguien reduir la seva percepció del dolor, que suggereix que els entorns de realitat virtual serien més eficaços en aquells pacients amb dolor més intens.
La realitat virtual, per tant, podria ser útil com a complement en el tractament farmacològic del dolor.
No obstant això, tot i que les noves tecnologies poder ajudar a la salut, cal tenir en compte les preferències dels pacients, com la realitat clínica en la qual es faria ús.
Els entorns de realitat virtual serien més eficaços en aquells pacients amb dolor més intens
Una tècnica d'inhalació incorrecta compromet el control de la malaltia
El principal inconvenient de la teràpia inhalada és la dificultat que pot comportar l'ús correcte del dispositiu d'inhalació.
Si la tècnica no és correcta, implicarà un control subòptim de la malaltia.
L'objectiu del treball que es presenta va ser l'avaluació de la tècnica d'inhalació dels pacients en una farmàcia comunitària i el seu compliment terapèutic.
L'estudi incloïa 59 pacients en tractament amb inhaladors als quals se'ls va qüestionar sobre la seva tècnica d'inhalació i el compliment terapèutic.
També, se'ls va demanar una demostració pràctica del seu ús amb l'inhalador.
El sistema d'inhalació més freqüent era l'inhalador de cartutx pressuritzat i Turbuhaler®.
A l'11% dels pacients se'ls havia prescrit l'inhalador com a tractament agut, al 63% com a tractament crònic de manteniment i al 26% per alleugerar-ne els símptomes.
El 46% dels diagnosticats amb asma i el 44% dels diagnosticats amb MPOC van presentar algun error en la tècnica d'inhalació.
El 93% van ser instruïts sobre la tècnica d'inhalació per un metge o metgessa, però el 70% havia estat instruït des de feia més d'un any.
L'error més freqüent va ser no esperar 1 minut entre inhalacions en cas d'haver de repetir la dosi.
El 47% dels pacients va presentar una bona adherència al tractament, tot i que el 60% va presentar algun tipus d'incompliment (dels quals, un 40% no va complir amb el tractament de forma conscient).
Per tant, un percentatge elevat de pacients no utilitza correctament els inhaladors.
Caldria avaluar la tècnica d'inhalació d'aquests pacients.
A més, tornar a oferir formació sobre l'ús correcte dels inhaladors és fonamental per mantenir una tècnica correcta.
Tornar a oferir formació sobre l'ús correcte dels inhaladors es fonamental per mantenir una tècnica correcta
El NICE ha publicat l'última actualització del document Medicines optimisation
La digoxina pot ser tòxica durant tractaments llargs, fins i tot quan es troba en concentracions terapèutiques
Guia Center for Disease Control and Prevention (CDC) per a la prescripció d'opiacis
Fidelitat a la mateixa farmàcia comunitària per als resultats en compliment terapèutic
Identificació factors que determinen l'efectivitat relativa d'un fàrmac
Diferències i similituds entre les diferents guies per al maneig de l'MPOC (malaltia pulmonar obstructiva crònica)
Quan el NICE recomana l'ús d'un nou medicament, l'NHS ha d'incorporar aquest nou medicament dins el seu finançament públic
Estratègies de futur en aquest sector
L'estudi es centra a analitzar la situació dels EBAs, els 18 mesos posteriors a l'entrada en vigor de la llei
La prescripció off label, si bé es contempla com a un procediment restringit a situacions excepcionals, és una pràctica molt habitual en l'exercici dels professionals
L'estudi ha avaluat els costos i l'eficiència de les pautes antiretrovirals recomanades per GeSIDA/PNS
Detall de la gestió en l'assistència farmacèutica
Revisió sobre el maneig farmacoterapèutic amb medicació diürètica
L'envelliment de la població comporta un increment de la prevalença de malalties cròniques i polimedicació
Informe d'Avaluació de Tecnologies Sanitàries sota l'autoria de l'AQuAS i l'Institut de Salut Carlos III
Revisió sistemàtica de les diferents definicions del terme polifarmàcia
Avaluació de la intervenció d'un farmacèutic en el tractament dels pacients amb motiu de consulta dolor crònic
Detall del tractament a iniciar a través de la presentació d'un cas clínic
Factors del pacient i del proveïdor que influencien la prescripció inadequada d'antibiòtics
Aquesta revisió sistemàtica avalua l'efecte d' intervencions amb l'ús de la tecnologia digital
La prescripció d'antibiòtic per a infeccions víriques és una pràctica innecessària, costosa i potencialment insegura
Maneig terapèutic tant en prevenció primària com en secundària.
El Pla de qualitat i sostenibilitat de la prestació farmacèutica té per objectiu implementar mesures i actuacions sobre àrees concretes amb un alt impacte potencial de millora
Les avaluacions econòmiques són un factor important per tal d'establir decisions sobre un determinat medicament
Les malalties minoritàries afecten, de manera independent, pocs ciutadans, però, en global, afecten un 6-8% de la població total europea
Revisió dels mètodes que s'empren a diferents països europeus per a garantir l'accés a aquests medicaments
Les recomanacions que ofereix la Guia són complementàries a les estratègies de prevenció de les infeccions i guies que estan implementades en l'àmbit local
L'abordatge de la morbimortalitat per drogodependència s'ha inclòs en els diferents plans de salut de Catalunya
L'actual taxa de resistència als antibiòtics ha esdevingut un risc per a la salut pública, i fa necessari adequar-ne el seu ús
Informe de l'AQuAS emmarcat dins el seu projecte Essencial, per detectar pràctiques clíniques de poc valor clínic
La no adherència primària a la medicació (NAPM) és aquella que, un cop el pacient disposa de la seva prescripció, no acudeix a la farmàcia per tal de retirar per primera vegada el seu medicament
El Pla d'enquestes de satisfacció es realitza per millorar la satisfacció de la ciutadania de Catalunya que utilitza els serveis sanitaris i sociosanitaris públics
Els medicaments inhibidors de la bomba de protons (IBP) són medicaments segurs i efectius, però el seu ús no sempre està indicat
L'objectiu d'aquesta revisió és descriure com l'exercici físic pot reduir tant els símptomes associats com els possibles efectes adversos dels medicaments per tractar diferents tipus de neoplàsia
Les pautes per a l'harmonització de l'MPOC són una actualització respecte al document que es va publicar, per primer cop, l'any 2014
Les pautes són una eina adreçada als professionals assistencials que té l'objectiu d'establir unes bones pràctiques en el maneig farmacològic de determinades patologies
L'Agència Europea del Medicament (EMA) ha publicat nous materials sobre els medicaments biosimilars
Butlletí del Centre Basc d'Informació de Medicaments
Aplicacions mòbils aconsellen al pacient sobre si és idoni o no que visiti el seu metge
Aquest document ha estat realitzat per l'Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya (AQuAS)
El malbaratament de medicaments es pot donar en diferents moments del cicle del medicament
Alguns estudis no han trobat diferències entre opioides, no-opioides i fins i tot, tractament no farmacològic en la resolució del dolor
El National Institute for Health and Care Excellence ha publicat un document resum on es recullen les principals recomanacions de les seves guies quant al tractament antibiòtic
Els bifosfonats són els fàrmacs de primera línia per a la prevenció de fractures en dones postmenopàusiques, però no estan exempts de reaccions adverses
Els medicaments biosimilars són aquells idèntics a un determinat medicament, anomenat de referència, però creats en un organisme viu
Estudis reporten que al voltant d'un 80% dels pacients pateixen dolor postoperatori, i d'aquests, el 75% situen el grau de dolor entre moderat o greu.
Les dificultats en la deglució poden causar problemes en la farmacoteràpia, especialment en pacients polimedicats
Sovint, per facilitar la deglució, es tritura la medicació, però cal tenir present que l'estabilitat i biodisponibilitat del medicament pot canviar només pel simple fet d'aixafar-la, convertir-la en solució líquida o barrejar-la amb menjar, per exemple.
Si la persona no pot deglutir formes sòlides de medicació, s'ha de canviar a una altra forma de dosificació comercialitzada o en cas que sigui possible la dilució, o comprovar si existeix un altre fàrmac de la mateixa classe en una altra forma farmacèutica, entre d'altres mesures.
Alguns estudis, reporten que entre un 23-96% dels pacients prenen la medicació barrejada amb alguna beguda o menjar, sovint per emmascarar el sabor.
En diluir-la, per exemple amb mel, pot causar problemes dentals i afectar el control glucèmic.
A més, la modificació de la forma farmacèutica pot alterar el pH, i en conseqüència, podria alterar l'efecte terapèutic del fàrmac.
També, aquest fet, pot donar-se sense que el professional prescriptor en tingui coneixement i pot tenir implicacions per a la salut del pacient.
Cal tenir en compte que la modificació de la forma farmacèutica por tenir efectes clínics adversos, a més d'implicacions legals, per a aquells pacients amb disfàgia, per tant, cal adequar el seu tractament a una forma farmacèutica alternativa i tenir en consideració que l'estabilitat i la seguretat del fàrmac poden veure's compromeses en realitzar qualsevol manipulació de la seva forma autoritzada.
L'atenció a la cronicitat és un dels pilars del Pla de salut
L'atenció a la cronicitat és un dels pilars del Pla de salut.
Per al pacient crònic complex (PCC) o el pacient amb malaltia avançada crònica (MACA), cal oferir una atenció multidisciplinària i tenir cautela amb els tractaments que se'ls prescrigui, degut a la fragilitat que presenten.
L'estudi que es presenta té com a objectiu conèixer la prescripció preventiva d'estatines, antiagregants, bifosfonats, calci/vitamina D i vitamina B 12 en aquests tipus de pacients a la Unitat de Gestió d'Atenció Primària de diverses poblacions catalanes i que tenien una esperança de vida inferior a 12 mesos.
A més, valora la indicació dels inhibidors de la bomba de protons (IBP) per determinar la medicació que podria ser potencialment evitable.
Per a la realització de l'estudi, cada metge o metgessa de família va registrar el nombre de medicaments seleccionats segons el pla de medicació vigent del pacient en la seva data d'èxitus.
També, es va confirmar si existia alguna retirada del medicament en oficina de farmàcia en aquell últim mes.
S'observa que la desprescripció durant els sis mesos previs a la mort va ser del 22,9% dels PCC i el 8,6% dels MACA.
A més, la prescripció global d'estatines va ser del 19%, de bifosfonats 4,7%, de calci/vitamina D 20,3%, antiagregants 40%, IBP 67% i vitamina B 12 7,8%.
La indicació d'IBP no era adequada en 51,2% dels PCC i 47,9% dels MACA.
En aquestes xifres, es destaca l'alt percentatge de antiagregants, on el 60% dels pacients MACA no tenien malaltia cardiovascular de base, a més de l'alt percentatge d'IBP i estatines, quan, segons criteris STOPP/START, les estatines estarien indicades com a prevenció secundària si el pacient fos independent per a activitats de la vida diària i presentés esperança de vida superior als 5 anys.
Per tant, es conclou que pacients PCC/MACA segueixen en tractament preventiu fins al final de la seva vida, molt sovint evitable i amb efectes adversos.
Calen més estudis que emfatitzin el balanç benefici-risc del tractament preventiu en aquest tipus de pacient.
Es conclou que pacients PCC/MACA segueixen en tractament preventiu fins al final de la seva vida, molt sovint evitable i amb efectes adversos
Guia NICE sobre el tractament amb antibiòtic en pacients diagnosticats amb bronquièctasi no degudes a Fibrosi Quística
El National Institute for Health and Care Excellence (NICE) ha publicat una guia sobre el tractament amb antibiòtic en pacients diagnosticats amb bronquièctasis no degudes a fibrosi quística, amb l'objectiu d'optimitzar l'ús dels antibiòtics i reduir l'aparició de resistències associades al seu ús.
La guia inclou, també, recomanacions generals sobre el maneig de les bronquièctasis i els signes d'alerta que cal vigilar per tal de derivar la consulta a un especialista, si escau.
En concret, per a la prescripció d'antibiòtic es detalla l'antibiòtic d'elecció que cal oferir al pacient, en funció dels resultats del cultiu d'esput o si se sospita que no en farà un bon compliment terapèutic, entre d'altres factors.
De manera general, es detalla que l'amoxicil·lina, la claritromicina o la doxiciclina són els antibiòtics orals de primera línia, i com a alternativa en alguns casos específics, l'amoxicil·lina / àcid clavulànic o la levofloxacina o la ciprofloxacina en els pacients pediàtrics.
Generalment, no s'ha d'oferir tractament profilàctic per tal de prevenir les exacerbacions i cal involucrar el pacient en un procés de decisions compartides, tot detallant-li, per exemple, els possibles efectes adversos de l'antibiòtic (oral o inhalat).
La durada del tractament en exacerbació aguda hauria de ser entre 7-14 dies, en funció de la gravetat, l'historial previ, el resultat i la sensibilitat del cultiu i la resposta al tractament.
La guia inclou també recomanacions generals sobre el maneig de les bronquièctasis
Sovint, existeixen mites en malalties infeccioses que s'associen a un sobrediagnòstic i sobretractament
Algunes creences sobre el maneig de malalties infeccioses diagnosticades en atenció primària generen tant un excés de proves diagnòstiques com un tractament amb antibiòtic innecessari.
Un sobreús d'antibiòtics provoca un increment de la resistència microbiana a aquests fàrmacs.
A més, aquest ús innecessari porta associat l'aparició d'efectes secundaris, d'increment de costos i medicalitza processos comuns.
Per aquest motiu, calen estratègies per garantir un bon ús d'aquests fàrmacs i disminuir les prescripcions inadequades.
Aquesta revisió assenyala 25 mites en malalties infeccioses que, sovint, els professionals d'atenció primària poden considerar com a certs, com per exemple:
Per tant, mites com aquests són revisats en aquesta publicació, que n'ofereix un total de 25 a desmentir.
Revertir aquestes pràctiques clíniques en atenció primària és crucial per tal de fer un ús racional dels antibiòtics i reduir l'aparició de resistències.
Revertir-los és crucial per tal de fer un ús racional dels antibiòtics i reduir l'aparició de resistències
Actualització de les publicades l'any 2011, per a la prevenció i el tractament de la preeclàmpsia i eclàmpsia
Les hemorràgies, la hipertensió i les sèpsies són, globalment, les principals causes de mortalitat maternal en més del 50% dels casos.
Concretament, la hipertensió causa un 14% de totes les morts maternals.
Per a la síntesi d'aquestes recomanacions, s'ha treballat referenciant tota aquella evidència disponible que pot respondre la pregunta clau: Per a la dona embarassada amb hipertensió greu, el tractament amb un fàrmac antihipertensiu, comparat amb un altre, millora els resultats de salut maternal i perinatal?
L'ús i via d'administració dels diferents fàrmacs antihipertensius varia segons l'experiència del professional prescriptor en l'ús del fàrmac, el seu cost i la seva disponibilitat.
Els fàrmacs antihipertensius inclosos en aquestes recomanacions són hidralazina, blocadors de canals de calci (nifedipina, nimodipina, nicardipina i isradipina), labetalol, metildopa, diazòxid, prostaciclina, ketanserina, urapidil, sulfat de magnesi, prazosina, atenolol i isosorbida.
La hidralazina es va comparar amb un altre fàrmac en 6 de les 17 comparacions que inclou la revisió.
Va haver-hi força variabilitat en la dosificació dels fàrmacs en els diferents estudis.
Per tant, la hidralazina és el fàrmac del qual hi ha més estudis disponibles, i en comparació amb els blocadors del canal de calci (nifedipina i isradipina), aquest s'associa amb una major reducció del risc de pressió arterial alta i persistent.
Es conclou que existeix més experiència en l'ús de la hidralazina, alfa-metildopa, betablocadors (inclòs el labetalol) i nifedipina i, per tant, semblen les opcions més òptimes de tractament.
A més, cal evitar l'ús dels inhibidors de l'enzim convertidor d'angiotensina, blocadors de receptors d'angiotensina i nitroprussiat de sodi degut als problemes de seguretat que poden ocasionar.
Les hemorràgies, la hipertensió i les sèpsies són, globalment, les principals causes de mortalitat maternal en més del 50% dels casos
Actualment, tot i l'evidència que recolza el seu ús, la clozapina està infrautilitzada per al tractament de l'esquizofrènia
Actualment, tot i l'evidència que recolza el seu ús, la clozapina està infrautilitzada per al tractament de l'esquizofrènia.
Alguns estudis basats en les taxes de prescripció demostren que, en la pràctica clínica habitual, el seu patró d'ús és baix.
Alguns factors que poden justificar aquesta baixa utilització poden ser, entre d'altres, la percepció de ser un fàrmac potent i les dificultats per garantir un bon compliment terapèutic per part del pacient.
Aquesta revisió sistemàtica posa de manifest les possibles traves que dificulten el seu ús i algunes intervencions per millorar l'ús de la clozapina en pacients amb esquizofrènia resistent al tractament.
Destaquen 3 categories de possibles traves: les relacionades amb els pacients i el medicament, les clíniques i les relacionades amb el sistema sanitari.
Per exemple, la necessitat de monitorar els nivells en la concentració sanguínia o l'aparició de possibles efectes adversos, així com pel fet de ser, sovint, pacients polimedicats són possibles inconvenients per fomentar-ne l'ús.
A més, pot ser percebut com un fàrmac de prescripció complexa burocràticament, cosa per la qual el pacient no compleix efectivament amb el tractament.
Per tal de millorar-ne l'ús, es suggereix que l'existència de programes de formació tant per al ciutadà com per a la seva família o professionals clínics pot ser una bona estratègia per adequar la prescripció de clozapina en aquests tipus de pacients, així com un sistema de monitoratge i un procés de decisions compartides amb el pacient.
Aquesta revisió sistemàtica posa de manifest les possibles traves que dificulten el seu ús
El càncer és un important problema sanitari mundial
Aquest article es centra en les conseqüències no desitjades de l'elevat cost de les teràpies oncològiques i com aquestes estan contribuint a frenar el seu progrés.
Aquest document constata el baix valor terapèutic que aporten alguns dels fàrmacs que s'estan utilitzant actualment en el tractament del càncer (marginals indications), i posa de manifest la duplicació d'esforços i la redundància existent entre les línies d'investigació de les companyies farmacèutiques (mentalitat me-too), tot identificant aquestes causes com a possibles responsables de limitar la innovació de les teràpies oncològiques.
Per acabar, l'article suggereix algunes mesures que es poden fer, i que involucren a universitats, societats científiques, grups cooperatius, entre d'altres, amb l'objectiu d'aconseguir millors resultats per a la societat.
Diversos són els factors que estan contribuint a l'increment de la càrrega econòmica, i sens dubte, l'elevat cost dels medicaments n'és un de determinant
Revisió sistemàtica de les avaluacions econòmiques dels serveis desenvolupats pels farmacèutics i dirigits als pacients.
L'estudi analitza el cost-efectivitat o cost-benefici d'aquests serveis a partir de l'evidència disponible d'entre 2006 i 2010.
L'ACCP ha fet una cerca exhaustiva de l'evidència disponible i ha publicat aquesta revisió sistemàtica, elaborada a partir dels 25 estudis seleccionats sobre avaluacions econòmiques dels serveis d'atenció farmacèutica (en qualsevol dels àmbits de la farmàcia: comunitària, hospitalària,...) que estan dirigits als pacients i que han estat publicats entre 2006 i 2010.
L'objectiu de la revisió es concloure si els serveis d'atenció farmacèutica són cost-efectius o bé si tenen un bona relació cost-benefici.
Revisió sistemàtica de les avaluacions econòmiques dels serveis desenvolupats pels farmacèutics i dirigits als pacients