Es pot sol·licitar en qualsevol moment, prèviament a l'execució de les actuacions.
Documentació que cal adjuntar a la sol·licitud que trobareu al 'Pas 1 Sol·licitar', segons el tipus d'actuació.
Una vegada pagada la taxa per a la tramitació de l'autorització, se us pot exigir el dipòsit d'una garantia per a la correcta execució de l'obra en aquelles autoritzacions que afectin el domini públic.
Aquesta garantia es constituirà a la Caixa General de Dipòsits.
Un cop constituïda, s'ha de presentar l'original del justificant al corresponent Servei Territorial.
Aquest dipòsit es podrà alliberar una vegada transcorregut el termini de les obres i el període de garantia.
Aquest tràmit és susceptible del pagament de dues taxes:
Si no cal prendre dades de camp
Si cal fer més sortides de camp
L'import anual de la taxa es calcularà de la forma següent:
Import = S x T x FC, amb un import mínim de 218,40 €
• S és la superfície de domini públic ocupada en m 2.
Es comptarà una amplada mínima d'1m.
La zona de domini públic comprèn una franja de 8m d'amplada, mesurada des de l'aresta exterior de l'explanació, en les autopistes i les vies preferents i de 3m en les carreteres convencionals.
• T és la tarifa, que depèn de la classificació del sòl:
Taxa per aprofitament del domini públic viari en euros el metre
Sòl urbà (aplicable també en ponts i túnels)
• FC és el factor de correcció segons el tipus d'obra:
Encreuament subterrani de serveis públics
Paral·lelisme subterrani de serveis públics
Accés de primera categoria a carretera convencional
Per quantificar la taxa aplicable cal consultar el títol XXV, capítol XXIV del Decret legislatiu 3/2008, de 25 de juny, pel qual s'aprova el Text Refós de la Llei de Taxes i preus públics de la Generalitat de Catalunya.
Les zones de protecció són franges de terreny a cada costat de la via que es delimiten, mesurant en projecció horitzontal i perpendicularment a l'eix de la via, amb la finalitat de garantir la funcionalitat del domini públic viari i assegurar-ne la protecció.
El Títol IV del Text refós de la Llei de carreteres, aprovat pel Decret legislatiu 2/2009, de 25 d'agost, defineix tres tipus de zones de protecció: la zona de domini públic, la zona de servitud i la zona d'afectació:
La línia d'edificació s'ha de situar, respecte a l'aresta exterior de la calçada, a 50m en les autopistes, les vies preferents i les variants que es construeixen amb l'objecte de suprimir les travesseres de població, i a 25m en la resta de les carreteres.
Si la sol·licitud es realitza presencialment, es pot presentar adreçant-vos als punts de tramitació indicats a l'enllaç 'Presencialment', o a qualsevol dels llocs que preveu l'article 38.4 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, d'acord amb el que estableix la disposició derogatòria única de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.
En el cas d'ens locals, les sol·licituds acompanyades de la documentació requerida han de ser formalitzades pel/per la representant legal i s'han de presentar a través de l'extranet de les administracions públiques de Catalunya EACAT (hi podeu accedir fent clic damunt l'enllaç 'Per internet').
Cal que signeu el formulari principal amb un certificat digital de Persona Física, Persona Jurídica o Persona Vinculada.
L'Administració us farà arribar un requeriment de pagament on s'indicarà la quantitat a pagar en funció del tipus d'actuació sol·licitada.
En aquest requeriment també se us mostrarà com fer la liquidació (de manera telemàtica o bé presencial).
Tant el document que es genera una vegada efectuat el pagament en línia a les entitats bancàries com el resguard expedit pel terminal Servicaixa serveixen com a comprovant.
L'Administració notificarà a la persona sol·licitant l'autorització o denegació de l'actuació, indicant si escau la constitució d'una fiança abans que l'autorització sigui efectiva.
D'acord amb l'article 68.2 del Decret 293/2003, de 18 de novembre, pel qual s'aprova el Reglament general de carreteres, el termini màxim establert per a la resolució i notificació de la sol·licitud d'autorització d'obra/actuació en zona de protecció de la carretera, és de quatre mesos des de la presentació de la sol·licitud d'autorització sense que s'hagi notificat resolució expressa per l'òrgan competent.
Transcorregut aquest termini, la sol·licitud s'entendrà desestimada.
Contra la resolució de l'autorització per a actuacions en zona de protecció de carreteres, que no exhaureix la via administrativa, es pot interposar recurs d'alçada davant el director general d'Infraestructures de Mobilitat o el Secretari de Mobilitat –en funció de l'òrgan que ha dictat la resolució-, del Departament de Territori i Sostenibilitat, dins el termini d'un mes, a comptar des de l'endemà de la recepció de la notificació, d'acord amb el que disposen els articles 112, 121 i 122 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques i l'article 76 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost de règim jurídic de les administracions públiques de Catalunya, sens perjudici de què disposa l'article 44 de la Llei 29/1998 pel que fa a altres administracions públiques o que es pugui exercitar qualsevol altre recurs que es consideri oportú per la defensa dels seus interessos.