En el 80è aniversari de la travessia cap a l'exili (1939)", al Palau Robert, a partir del 6 de juny
Pablo Neruda va ser el promotor del viatge del "Winnipeg"
Del 6.06.19 a l'1.09.19, a la Sala 4
L'exposició "Els viatgers del Winnipeg " recorda l'experiència de l'exili dels refugiats republicans que van viatjar des de França a Xile amb el vaixell Winnipeg, després de la derrota del bàndol republicà durant la Guerra Civil espanyola.
Un exercici de memòria històrica que es porta a terme coincidint amb el 80è aniversari del viatge del vaixell.
La mostra l'organitza la Direcció General de Difusió de la Generalitat de Catalunya, a partir d'una proposta del Museu de la Memòria i els Drets Humans que s'inaugurarà al setembre a Santiago de Xile i que acollirà també una versió ampliada de l'exposició dedicada al Winnipeg al Palau Robert.
Un projecte que compta amb una destacada participació catalana.
En el 80è aniversari de la travessia cap a l'exili (1939)" ─que es podrà visitar del 6 de juny a l'1 de setembre─ té com a comissari Àngel Domínguez, i l'artista Roc Blackblock com a creador dels murals.
El poeta xilè Pablo Neruda, que va ser nomenat cònsol especial per la Immigració Espanyola amb seu a París i que prèviament va ser cònsol a Barcelona, va fer la proposta, que va comptar amb el suport del president xilè, Pedro Aguirre, de llogar un antic vaixell francès, el Winnipeg, per traslladar prop de 2.500 refugiats des de Trompeloup-Paulliac, prop de Bordeus, fins a Valparaíso.
Els refugiats, entre els quals Neruda comptava amb molts amics, estaven retinguts a França en veritables camps de concentració, sense aigua potable ni les mínimes condicions higièniques.
El relat expositiu explica un fets i també la repercussió que van tenir en el desenvolupament de la societat xilena dels anys 40 i posteriors.
Un esdeveniment que posa de manifest la capacitat d'acollida de la societat xilena vers un col·lectiu de refugiats i, alhora, la influència positiva que el col·lectiu és capaç d'exercir en la societat que els acull.
La mostra comença a l'àmbit Solidaritat, que explica i contextualitza el moment històric i la figura de Pablo Neruda, amb comentaris seus sobre la situació del viatgers i textos seus sobre el Winnipeg com " Para nacer he nacido ", "Confieso que he vivido".També s'hi poden veure imatges del Winnipeg, de la sortida del vaixell, del viatge i documents del Govern xilè sobre el tema.
L'apartat Èpica aplega un mapa gran del viatge, fotografies dels passatgers i de la vida a bord del vaixell, esdeveniments personals, cròniques dels viatgers o informacions de premsa.
El Winnipeg va arribar al port de Valparaíso el 2 de setembre de 1939, després d'un mes de viatge.
Els viatgers van ser rebuts per dirigents polítics, sindicals, estudiantils i un públic nombrós.
El recorregut a la mostra acaba a l'àmbit Fruits, que explica la influència i les aportacions dels viatgers del Winnipeg en la vida xilena.
S'hi fa esment de noms com ara Modest Parera, escriptor; Ignàsia Colomé, la guerrillera de Tarragona; Pietat Bollada, la mare del Winnipeg; Roser Bru, pintora; José Balmes, pintor; Salvador Morera, hoteler; Lluís Bru, diputat al Parlament; Oltra, Calabuig, Morlans... fundadors del Centre Català; Montserrat Julio, actriu; Víctor Pey, enginyer; Diana Pey, pianista; Antoni i Jaume Ferrer, editors, i Claudi Tarragó, escultor.
També trobem en aquesta part final de l'exposició una reproducció de l'espai el Café Miraflores, centre de la intel·lectualitat, amb les caricatures en facsímil dels personatges de l'exili que es trobaven en aquest local, fetes per Ontañón (escenògraf de Margarida Xirgu).
A l'exposició també s'hi projecta el documental del director Pablo Trujillo "Balmes, el doble exilio de la pintura", dedicat al pintor català José Balmes, que va marxar exiliat a Xile després de la Guerra Civil espanyola amb el vaixell Winnipeg i posteriorment a França, després del cop militar de Pinochet.