Resolució 300/2019, de 16 de maig
Administració: Institut Barcelona Esports
Abonaments bonificats per a persones discapacitades en els equipaments esportius de la ciutat.
Número d'expedient de la Reclamació: 274/2019
Sentit de la Resolució: Inadmissió
L'antecedent 5 posa de manifest que si bé la sol·licitud d'informació de la que deriva la Reclamació va ser presentada al registre municipal el 27 de març de 2019, l'Ajuntament la va derivar el dia 1 d'abril del mateix any a l'IBE, que seria l'organisme responsable de la seva tramitació.
L'Ajuntament acredita haver notificat la derivació a la persona reclamant i haver-li manifestat que el termini per resoldre finalitzaria el dia 2 de maig de 2019.
En aquest context, quan la persona reclamant presenta la Reclamació el dia 30 d'abril de 2019 ho faria abans que acabés el termini de què disposaria l'IBE per resoldre, en infracció del previst per l'article 42.1 LTAIPBG, motiu pel qual procediria la inadmissió de la Reclamació.
L'article 30.1 LTAIPBG estableix el següent: En el supòsit que la sol·licitud d'accés a la informació es dirigeixi a una entitat o òrgan administratiu que no disposi de la informació, aquest ha de derivar-la a l'entitat o l'òrgan que en disposi, si el coneix, o a l'oficina responsable de la informació pública que correspongui, en un termini de quinze dies naturals, i comunicar al sol·licitant a quin òrgan s'ha derivat la sol·licitud i les dades per contactar-hi.
La sol·licitud indicada a l'antecedent 2 va dirigida al Departament de transparència, Gerència de recursos de l'Ajuntament de Barcelona, que la deriva a l'Institut municipal d'esports (IBE), que és un organisme amb personalitat jurídica pròpia que forma part de l'entorn institucional de l'Ajuntament de Barcelona, perquè deu disposar de la informació sol·licitada.
L'Ajuntament fa la derivació indicada en el paràgraf anterior dins del termini de quinze dies naturals establert per l'article 30.1 LTAIPBG: la sol·licitud té entrada al registre municipal el 27 de març de 2019 i la derivació es feta l'1 d'abril del mateix any, havent consumit només quatre dies dels quinze donats per la llei per fer aquest tràmit.
L'Ajuntament també informa a la persona reclamant de la data en què fineix el termini màxim de què disposa l'IBE per resoldre: el 2 de maig de 2019.
Segons l'article 33 LTAIPBG, el termini de què disposa l'Administració per resoldre és d'un mes, a comptar de l'endemà de la recepció de la sol·licitud.
Cal entendre que aquesta referència al moment de la recepció de la sol·licitud es refereix a la seva recepció per l'òrgan competent per resoldre.
De fet, si no fos així sobraria l'article 30, sobre la necessitat de derivar les sol·licituds si l'òrgan al qual s'adrecen no té la informació sol·licitada, perquè si la voluntat del legislador fos de donar únicament un mes per resoldre les sol·licituds, amb independència de què la informació sol·licitada està o no en poder de l'òrgan al qual s'adreça la sol·licitud, no caldria preveure expressament la necessitat de la derivació ni un termini de quinze dies naturals per efectuar-la.
Aquesta interpretació, a més, és del tot coherent amb la realitat de les administracions públiques d'una certa complexitat, com és el cas de l'Ajuntament de Barcelona.
El termini màxim d'un mes per resoldre una sol·licitud d'informació pública és raonable, atès que sovint les sol·licituds requereixen una certa tasca de cerca i preparació de la informació, i les persones que tenen els coneixements necessaris per fer-la també han d'atendre normalment altres responsabilitats.
Per una altra banda, si la sol·licitud no s'adreça específicament a l'òrgan que té la informació demanada en el seu poder, i cal esbrinar quin és el que la té, pot ser també necessari esmerçar-hi uns dies, ja que no sempre és fàcil de determinar qui pot tenir la informació demanada.
En aquestes circumstàncies, carregar dins dels mes per resoldre el temps de la derivació sembla injustificat, ja que és un tràmit (el de la derivació) que no és atribuïble a l'òrgan competent per resoldre.
Amb el ben entès que els dos terminis citats en el paràgraf anterior tenen sempre caràcter de màxims, i en aquest cas l'Ajuntament ha tramitat amb celeritat la sol·licitud: ha fet la derivació en només quatre dies i notificat la resolució abans que finalitzés el mes establert legalment per resoldre.
D'acord amb les anteriors consideracions, donat que l'Ajuntament deriva la sol·licitud d'informació a l'IBE el dia 1 d'abril de 2019, aquest Institut té un mes per resoldre a comptar des de l'endemà d'aquesta data, és a dir, des del 2 d'abril de 2019, de manera que el termini per resoldre fineix el dia 2 de maig del mateix any.
En conseqüència, quan la persona reclamant presenta la Reclamació, el dia 30 d'abril de 2019, s'incompleix el previst per l'article 42.1 LTAIPBG, segons el qual les reclamacions es poden presentar en el termini d'un mes, a comptar o bé de la data de notificació de la resolució (que no és el cas) o del moment en què ha finit el termini per resoldre, que encara no havia finit quan es presenta la Reclamació, que per tant és prematura.
El fet d'incomplir els terminis establerts legalment per a la presentació de les reclamacions davant la GAIP és motiu per a la seva inadmissió, segons estableix l'article 33.2 RGAIP.
En conseqüència, no es pot admetre aquesta Reclamació.
L'anterior no treu, com posa de manifest l'informe municipal citat a l'antecedent 5, que l'IBI ha lliurat a la persona reclamant la informació sol·licitada.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 16 de maig de 2019, resol per unanimitat: