projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La Generalitat de Catalunya, a través del Departament de Cultura i l'Agència Catalana de Turisme, presenta l'exposició "Scouting in Catalonia".
Una mostra que vol donar a conèixer i posar en valor la feina dels localitzadors d'espais de rodatge catalans.
L'exposició "Scouting in Catalonia" té com a comissària Nuria Vidal, crítica de cinema, professora de crítica cinematogràfica a l'ESCAC i autora de diversos llibres de cinema, i es pot visitar del 27 de març al 26 d'abril de 2015 al Jardí del Palau Robert.
La mostra reflecteix la mirada de tots aquests professionals i recull una selecció de l'enorme arxiu fotogràfic de què disposen.
Una exposició on s'exhibeixen des de paisatges de cinema fins a paisatges del món, passant per llocs amagats, sorprenents, la natura en tota la seva esplendor, la vida al camp o a la ciutat...
Una Catalunya insòlita que va més enllà de la turística i que es converteix, sota l'objectiu dels localitzadors, en un escenari privilegiat.
En paral·lel a aquesta exposició, el Departament de Cultura editarà en anglès, a partir del material recollit, una edició de 500 exemplars del llibre/catàleg 'Scouting in Catalonia' per lliurar als municipis, productors i professionals del sector.
El llibre, escrit per Nuria Vidal, inclou entrevistes amb professionals del cinema que han rodat a Catalunya, textos literaris, un breu repàs de la història de Catalunya com a escenari de rodatge i il·lustra, a més, el procés que se segueix per acabar decidint que una localització és l'adequada per a una producció.
La producció audiovisual a Catalunya és un aparador del talent i la creativitat de la nostra indústria i els nostres professionals, que es manifesten no només en les produccions cinematogràfiques i televisives sinó també en les múltiples campanyes de publicitat nacional i internacional rodades al nostre territori.
A través dels espais que han estat escenari d'aquestes produccions, l'exposició permet mostrar espais desconeguts o poc visitats a Catalunya, revaloritzar espais quotidians com a escenaris possibles, descobrir el potencial de ciutats, pobles i paisatges per representar diferents realitats més enllà de la pròpia i donar a conèixer la feina dels localitzadors.
Localitzar és una feina indispensable en tota producció audiovisual que permet als professionals que s'hi dediquen descobrir la riquesa paisatgística i humana de Catalunya i oferir-la perquè serveixi de marc per a anuncis, pel·lícules o sèries de televisió.
El Palau Robert presenta una selecció d'imatges fotogràfiques dels moments més destacats dels 30 anys d'història del Festival Castell de Peralada en una exposició que es pot visitar del 14 d'abril al 15 de maig, al Jardí.
L'exposició "Peralada, 30 anys en imatges", que té com a comissàries Laia Tous i Núria Pujol, comença amb un pòrtic de Joan Matabosch, director artístic del Teatro Real de Madrid, que fa referència a la trajectòria del Festival i al seu paper en el panorama internacional.
També s'hi recullen 46 imatges que recorden els espectacles i els artistes més representatius que han actuat al Festival, amb presència destacada de la lírica i la dansa com a part central del programa, amb motiu dels 30 anys del Festival.
Imatges que es presenten des de la perspectiva dels fotògrafs Josep Aznar, Miquel González, Toti Ferrer, Jordi Mestre i Jordi Ribot.
La part final de l'exposició aplega la col·lecció dels cartells que el festival ha encarregat a artistes com ara Jaume Plemsa, Antonio Saura, Javier Mariscal o Perico Pastor, entre d'altres, i un plafó de reculls de premsa del diari La Vanguardia sobre aquest certamen.
El Festival va començar el 1984 amb les Gales de l'Estiu Musical fins a convertir-se en el Festival Castell de Peralada el 1987.
Durant 30 anys s'hi ha programat més de 50 òperes i gairebé 200 concerts, a més de sessions de dansa i música de càmera i contemporània.
En el text introductori, Joan Matabosch comenta que trenta anys de continuïtat i d'èxit d'un Festival tan rigorós i de tanta qualitat com el de Peralada és una notícia extraordinària.
Peralada va anar a totes: vocació internacional, ingrés quasi immediat al club de l'Associació Europea de Festivals i aquesta successió de noms espectaculars que han anat forjant una programació que l'identifica i que el fa destacar, sens dubte, en el seu context.
Entre les produccions, Matabosch fa referència a la Carmen de Bizet, estrenada a Peralada el 1999 amb un escàndol notable i que posteriorment va recuperar, amb tots els honors, el Gran Teatre del Liceu.
La notícia és que l'Opéra National de Paris presentarà aquesta producció a la seva temporada 2016-2017.
Després del seu pas pel Palau Robert, l'exposició es podrà veure aquest estiu als Jardins del Castell del Festival de Peralada.
El Govern ha distingit enguany amb la Creu de Sant Jordi, un dels màxims reconeixements que pot rebre una persona o entitat per part de la Generalitat de Catalunya, al Festival Internacional de Música Castell de Peralada.
El reconeixement institucional coincideix amb la 30a edició d'aquest festival de música, dansa i teatre que, organitzat per l'Associació Cultural Castell de Peralada, constitueix cada estiu, des de l'entorn empordanès, un esdeveniment cultural i social.
L'Associació Monumenta, amb la col·laboració del Palau Robert, presenta una exposició fotogràfica de castells i edificis catalogats privats de Catalunya per mostrar la tasca preservació del patrimoni arquitectònic català que es porta a terme i fer-ne difusió perquè els ciutadans el visitin.
La mostra "Monumenta 25 anys" estarà oberta al públic del 20 de juliol a l'11 de setembre, al Jardí del Palau Robert.
L'exposició aplega 32 plafons amb informació i 28 fotografies de castells, palaus i cases monumentals que donen a conèixer la rica tradició arquitectònica de Catalunya i l'esplendor de molts edificis privats que mereixen una protecció especial pel seu valor artístic o per la seva història.
Aquests edificis poden ser una atracció turística i una eina més per incentivar el desenvolupament econòmic de les localitats on es troben.
El patrimoni arquitectònic que es podrà veure a l'exposició són: Castell de Benviure, El Roquer, Castellterçol, Oller del Mas, El Viver, Castell de Godmar, Torre del Veguer, Castell de Florejacs, Castell del Remei, Castell de Quermançó, Hotel Molí del Mig, Hotel Mas Ribas, Hotel Aiguaclara, Casa de la Seda, Palau Mornau, NN Hoteles 1898, Casa Batlló, Casa de les Punxes, Biblioteca Almirall, Hotel Espanya, Fundació Setba, Castell de Riudabella, Villa Paulita, Torre de Barta, Reial Cercle Artístic, Castell Sant Marçal, Palau de la Música i La Rotonda.
L'Associació Monumenta, que enguany compleix el 25è aniversari, ofereix informació i assessorament als socis per a la gestió d'aquest patrimoni: restauració, tràmits administratius, fiscalitat.
Actualment compta amb 150 socis.
Monumenta és l'Associació de Propietaris de Castells i Edificis Catalogats de Catalunya, creada el 1992, en l'entorn dels Jocs Olímpics, que van motivar la renovació de tants i tants edificis urbans i emblemàtics d'arreu del país.
És l'única Associació no estatal dins l'EHHA (European Historic Houses Association) i entre les seves prioritats destaquen conservar el Patrimoni com un servei a la societat i projectar-lo al futur.
Van ser dels primers a reivindicar el respecte arquitectònic i especialment preservar el medi ambient amb mesures d'eficiència energètica en els immobles històrics, i en la gestió de parcs i jardins.
I a implicar-hi les noves generacions en la gestió d'aquest patrimoni.
La fotògrafa de dansa Francette Levieux presenta un recull de fotografies inèdites, en col·laboració amb Richard Perrron, de la companyia suïssa Béjart Ballet Lausanne, que actua enguany al Festival de Peralada, en l'exposició "Béjart fête Maurice".
La mostra es pot visitar al Jardí del Palau Robert (Barcelona) del 13 de juny al 2 de juliol, i als Jardins del Castell (Peralada) del 6 de juliol al 18 d'agost.
El Festival de Peralada ha volgut, amb aquesta exposició, retre homenatge a la companyia Béjart Ballet Lausanne pel 30 aniversari de la seva formació com a companyia i pels deu anys de la mort del gran coreògraf Maurice Béjart i de la direcció artística de Gil Roman.
El Béjart Ballet Lausanne, companyia que manté viu el llegat del seu mestre, inaugurarà el 6 de juliol el Festival de Peralada amb l'espectacle creat per homenatjar el seu mestre Maurice Béjart, posant un cop més de manifest la seva passió per la dansa.
Francette Levieux ha copsat l'emoció, la tècnica i el talent del Béjart Ballet Lausanne, amb qui va debutar a Avinyó el 1968 amb "Les Ballets du 20ème siècle de Maurice Béjart", esdevenint un testimoni essencial de la seva història.
Tot i estar contractada durant anys com a fotògrafa oficial de l'Òpera de París, va restar sempre fidel a la companyia.
Francette Levieux ha dedicat tota la vida a fotografiar la dansa i ha conegut els ballarins i els coreògrafs més importants d'aquest segle.
Ha sabut copsar tots els moments de la dansa, les mirades, els gestos, els instants de fragilitat, però també les grans oscil·lacions en què el ballarí enalteix el seu art, i acumula milers d'imatges dipositades en arxius en blanc i negre.
També ha publicat diverses obres sobre la dansa i ha participat en diverses exposicions.
Maurice Béjart va desbordar creativitat durant tota la seva vida.
Va depurar la dansa acadèmica per fer-la accessible a un públic més gran.
Va popularitzar la dansa en exportar-la a llocs atípics, llocs sobredimensionats que van permetre confirmar que la dansa és un espectacle i que l'espectacle pot estar fet de dansa.Com a precursor, arriscava.
Maurice Béjart va nomenar oficialment Gil Roman com el garant del seu repertori i li va demanar també que assumís la direcció artística de la seva companyia, el Béjart Ballet Lausanne, en el moment de la seva desaparició, que es va produir el novembre del 2007, ara fa deu anys.
Mercabarna presenta l'exposició itinerant "50 anys d'evolució de l'alimentació a Catalunya'" del 8 a l'11 de maig, al Jardí del Palau Robert, en el marc del seu cinquantenari.
Un recorregut a través de cinc frigorífics amb els aliments més representatius de les darreres cinc dècades.
L'exposició, comissionada per la Fundació Alícia, permet als visitants observar com ens hem alimentat al llarg del darrer mig segle d'història, veure les novetats que s'han anat introduint en l'alimentació, especialment en producte fresc, i també convida a reflexionar sobre com serà el que menjarem en el futur.
Les cinc neveres esmentades es complementen amb una sisena amb les tendències de futur.
La mostra es pot visitar els dies 8, 9 i 10, de les 11 a les 19 hores, i el dia 11, de les 11 a les 13 hores.
L'acte inaugural tindrà lloc el dilluns 8 de maig, a les 11 hores, al Jardí, amb la presència de la presidenta de Mercabarna, Montserrat Ballarín; el director general de Difusió, Ignasi Genovès; el director general de Mercabarna, Josep Tejedo, i el director de la Fundació Alícia, Toni Massanés.
La mostra es basa en l'anàlisi encarregada per Mercabarna a la Fundació Alícia, que detalla els aspectes socioeconòmics més importants que han condicionat els nostres gustos, hàbits i formes de consum dels últims 50 anys, en què Mercabarna ha estat "el rebost" que ha garantit la qualitat i la varietat del producte fresc que hi ha a Catalunya.
Així mateix, l'exposició aborda aspectes com l'arribada de nous productes alimentaris a la vida diària dels catalans, l'evolució de la despesa en alimentació a les llars –que ha passat d'un 38% el 1973 a menys d'un 15% el 2015– o com ha afectat la incorporació massiva de la dona al mercat de treball, com també la nuclearització de les famílies, la disminució del temps dedicat a cuinar a casa, la pèrdua de coneixements relacionats amb el món culinari domèstic, la influència d'altres cultures alimentàries o l'obertura a un mercat global, especialment en els darrers 20 anys amb l'entrada a l'era de la informació.
Campanya de recollida de fons de l'Hospital Sant Joan de Déu per construir el SJD Pediatric Cancer Center Barcelona
El fotoperiodista Edu Ponces presenta la sèrie de fotografies "L'hospital dels valents", que va fer a nens malalts de càncer el 8 i 9 d'octubre a l'Hospital de Sant Joan de Déu Barcelona, a la tanca del Jardi del Palau Robert a partir del 16 de gener.
Una iniciativa que pretén donar visibilitat a la malaltia i recaptar fons per a la construcció del SJD Pediatric Cancer Center Barcelona, el centre oncològic més gran d'Europa.
A la tanca del Jardí del Palau Robert a partir del 16 de gener de 2018
En aquestes imatges Eduard Ponce reflecteix la quotidianitat del càncer infantil, que afecta cada any 250.000 famílies al món, 1200 de les qual corresponen a l'Estat espanyol.
Les fotos de Ponce ens apropen amb naturalitat i proximitat a una realitat encara molt desconeguda per a gran part de la societat: el càncer infantil és completament diferent al càncer de l'adult i, l'avanç de la seva curació, depèn fonamentalment de la filantropia per investigar-la.
Actualment, als països desenvolupats el 80% dels nens que tenen càncer es cura, però encara hi ha un 20% que no ho supera.
A causa de la seva baixa prevalença en relació al càncer de l'adult, la seva investigació mai seria rendible per a la indústria privada.
Per això, Sant Joan de Déu s'ha proposat crear l'SJD Pediatric Cancer Center Barcelona, el centre oncològic infantil més gran d'Europa.
Es necessiten 30 milions d'euros per fer realitat el projecte i, en aquest moment, ja s'han recaptat més de la meitat dels diners.
Les obres del nou centre s'iniciaran el primer quadrimestre del 2018.
L'Hospital dels Valents serà una realitat gràcies a tots i per a tots.
Tots podem ajudar a crear aquest centre pioner a Europa donant a www.paralosvalientes.com
La Welcome Talent Society presenta l'exposició "La Llum de Barcelona.
Un passeig pel nostre talent", la primera sobre els genis catalans i la seva aportació nacional i internacional, al Jardí del Palau Robert, del 22 de gener al 22 de febrer.
La mostra compta amb el suport de la Generalitat de Catalunya i la Diputació de Barcelona.
Del 22 de gener al 22 de febrer de 2018, al Jardí
En aquesta exposició sobre el Talent català i els seus referents actuals, que té com a comissari Albert Torras, hi podrem reconèixer els millors exponents de la creativitat, l'enginy i l'emprenedoria catalans, a través d'un repàs històric d'una trentena de disciplines de les arts i les ciències.
Des de Ramon Llull al Tricicle, de Verdaguer a Anna Veiga, fem un viatge per tot allò que les catalanes i els catalans han aportat a la humanitat, ja sigui des d'un vessant internacional, o amb la demostració de la seva genialitat a casa nostra i a fora.
Personatges que marquen èpoques i generacions, i que el fruit de la seva feina i aficions ha permès desenvolupar el nostre planeta, la nostra cultura i el nostre benestar.
L'exposició s'estructura en els apartats següents: Medicina; Gastronomia; Arquitectura; Invents; Consum; Literatura; Filosofia i pensament; Música clàssica; Institucions; Religió; Arts escèniques; Músiques modernes; Humor; Comunicació; Arts plàstiques; Cinema; Esport; Publicitat i disseny; Ciència i tecnologia; Mobilitat; Moda i joieria; Alimentació; Edició; Llengua i educació; Noves tecnologies i emprenedors; Fotografia, i Catalans al món.
La recentment creada Welcome Talent Society de Barcelona és una iniciativa ciutadana que vol cercar, difondre i reunir el millor talent català contemporani.
Pretén millorar la imatge de les marques de Catalunya i Barcelona amb el talent de la gent.
També vol recaptar recursos per a l'organització i la dotació de premis, i alhora donar suport a entitats que lluitin contra les malalties des de Catalunya.
Imatges inèdites d'Henry Buckley, corresponsal del diari The Daily Telegraph, al Jardí del Palau Robert
El Memorial Democràtic de Catalunya presenta, amb el suport del Palau Robert, l'exposició "L'adeu a les Brigades Internacionals", amb imatges inèdites del comiat dels brigadistes de la Guerra Civil el 28 d'octubre de 1938 a Barcelona, captades per Henry Buckley, corresponsal del diari The Daily Telegraph.
Del 18 d'octubre al 4 de novembre de 2018, al Jardí
L'exposició, una de les activitats organitzades enguany per commemorar el 80è aniversari de la retirada oficial les Brigades Internacionals, homenatja els més de 35.000 voluntaris d'arreu del món que deixaren casa seva per defensar el Govern legítim de la República.
Homes, i també dones integrades com a infermeres als serveis sanitaris, que foren voluntaris des del primer fins al darrer moment de la guerra.
Les fotografies de la mostra, que es pot visitar del 18 d'octubre al 4 de novembre al Jardí, s'han conservat a l'Arxiu Comarcal de l'Alt Penedès.
Els internacionals republicans van combatre en quasi totes les batalles de la Guerra Civil, des de Barcelona, Irún i Mallorca des de l'inici de la guerra fins a la retirada de Catalunya el 1939.
Van ser decisius a Madrid, el Jarama i Guadalajara, i no van lluitar a Terol per desig exprés del Govern, que va voler fer un gest inútil de cara a la galeria europea.
L'octubre de 1938, pràcticament acabada la batalla de l'Ebre i segellada a Munic la claudicació de les democràcies europees davant Hitler, les brigades van ser oficialment dissoltes sota observadors de la Societat de Nacions; es va acomiadar els seus membres en l'emotiva desfilada de Barcelona.
El britànic Heny Buckley (1904-1972) va ser un dels corresponsals que va viure la Guerra Civil espanyola i en va explicar episodis claus com el final de la Batalla de l'Ebre.
Com a tasca complementària, també va fer fotos que altres fotoperiodistes no van captar.
Buckley, referent per a altres periodistes per les seves cròniques del conflicte, va viure a Sitges després del casament amb Maria Planas, filla d'un exalcalde de la ciutat, i en la casa familiar d'aquesta ciutat, s'hi van trobar 200 imatges inèdites que el periodista va fer per al The Daily Telegraph, algunes de les quals es poden veure a l'exposició del Palau Robert.
El periodista va compartir viatges i vivències amb altres noms coneguts del periodisme i la fotografia: Capa, Hemingway, Sheean o Mathews.
En l'acomiadament de l'Espluga de Francolí assistí una delegació de 2.000 voluntaris en representació de totes les unitats i països.
El 28 d'octubre de 1938, els internacionals van rebre a Barcelona un càlid comiat de la població.
Tot i que, per por als bombardejos, l'acte no es va anunciar fins a vint minuts abans, la multitud es va llançar al carrer.
L'exposició "Senior Love Triangle", amb imatges de la fotògrafa Isadora Kosofsky, és la proposta del festival de fotografia documental DOCfield Barcelona del 2018 que es presenta al Jardí del Palau Robert del 8 de novembre al 9 de desembre.
Isadora Kosofsky documenta en l'exposició el conflicte amorós entre Jeanie, Will i Adina, tres persones grans que desafien les normes socioculturals que s'estableixen sobre la gent gran i viuen el seu conflicte amorós com un refugi contra la soledat que suposa envellir.
Un treball que va portar a terme per la sensibilitat especial i per l'afecte de la fotògrafa envers la gent gran, i que va començar a prendre forma en patir el cop moral que li va suposar la pèrdua de la seva àvia.
Les fotografies certifiquen la capacitat i la sensibilitat de Kosofsky per captar els comportaments emocionals de la vellesa.
Ella es va sumar a les rutines diàries de la Jeanie (82) Will (84) i Adina (90).
El festival DOCfield, que s'inaugura el 8 de novembre al Palau Robert, és una iniciativa col·lectiva de la ciutat que lidera la Fundació Photographic Social Vision i que reconeix el valor de la fotografia documental i el fotoperiodisme.
DOCfield Barcelona celebra enguany la seva 6a edició entorn del tema "Amor.
El festival compta amb 7 exposicions oficials i 16 mostres en seus convidades, organitza visites guiades, projeccions i trobades amb autors, organitza la V edició del premi de maquetes de fotollibre i una jornada professional per a professionals de la comunicació i del tercer sector.
Isadora Kosofsky (1993, USA) és una fotògrafa documentalista, fotoperiodista i cineasta que resideix a Los Angeles.
Va començar a treballar als 14 anys amb una sèrie de fotografies sobre l'assistència als hospitals.
Als 16 anys, va fer un reportatge amb joves a les presons de Romania.
I ha continuat treballant en aquests temes,, amb un fotoperiodisme que suposa un enfocament immersiu i d'observació directa, dedicant energies i mesos a temes socials diversos.
Els seus reportatges fotogràfics han incidit en polítiques públiques, gràcies a una tasca de conscienciació que ha permès incrementar els pressupostos de programes socials destinats a les dones que estan a les presons o als fills de persones privades de llibertat.
Ha col·laborat en publicacions com ara The New York Times, TIME, New York Times Magazine, New Yorker, The Washington Post, T he Guardian, GEO Alemanya, Paris Match, The London Sunday Times, Stern, Slate, entre d'altres, i ha portat a terme tasques docents a universitats i instituts.
L'aparador del Palau Robert presenta, del 8 de novembre al 3 de febrer, les 45 fotografies seleccionades en la convocatòria de la Fundació Photographic Social Vision amb el nom "Retrat de família", en el marc de l'edició del Festival DOCfield Barcelona.
Més de 190 autors i un total de 747 imatges s'han presentat a la convocatòria.
Fotografies d'ahir, d'avui i de sempre, de procedència geogràfica diversa, d'estils diferents, però sempre mostrant una sensibilitat especial i un lligam íntim amb la fotografia, un vincle que es remunta gairebé a l'aparició d'aquesta a mitjan segle XIX.
Aquesta instal·lació fotogràfica col·lectiva pretén reflexionar sobre la família, els clans, tribus i parentesc i la seva representació, partint de la idea que la família no es només aquella que es rep sinó també la que es produeix.
Les fotos de l'aparador, introductòries a les altres dues exposicions del DOCfield que es poden visitar al Palau Robert, mostren la fotografia familiar, el mitjà principal i popular de la representació de l'àmbit domèstic.
Un relat fotogràfic que va néixer a Europa, amb una tècnica i unes convencions pròpies, i que es va desenvolupar arreu del planeta.
La fotografia familiar es caracteritza per la presència fonamental del grup, d'un nombre concret de persones amb uns llaços estrets, amb un entorn afectiu col·lectiu que uneix i crea complicitats i suports.
Els retrats de família, com qualsevol registre documental, són parcials i requereixen una anàlisi i interpretació en context.
S'han d'entendre com a arxius que fan possible la narració i la perpetuació familiar, aporten aspectes fonamentals sobre ela vida material i les relacions socials. "
Imatges –segons la directora artística del DOCfield Barcledona, Helena Velez– que en ser revaluades permetran lectures alternatives i narratives emocionals sobre la memòria col·lectiva.
La família, com la fotografia, és una lluita contra el temps".
Autors/es, col·leccions i arxius
Els autors/es, col·leccions i arxius que presenten les fotos a la instal·lació de l'aparador són: Albert Bonsfills, Alberto Barba Pardal, Alex Llovet, Àngel García, Arxiu Marroyo, Carmen Hurtado, Carol Rodríguez, Col.
Desconegut / Institut d'Estudis Fotogràfics de Catalunya, Col.Merletti / Institut d'Estudis Fotogràfics de Catalunya Col.
Exposició del DOCfield Barcelona "Retrat de família" a l'aparador
Les persones que vulguin rebre informació de les activitats i exposicions que s'organitzen al Palau Robert han d'omplir el formulari que trobaran a l'enllaç vinculat a aquesta informació.
Aquesta petició també és necessària per a les persones que ja reben actualment les informacions que enviem des del Palau Robert.
El 25 de maig de 2018 s'inicia l'aplicació del Reglament General de Protecció de Dades (Reglament (UE) 2016/679) i, a partir d'aquest moment, deixen de ser vàlids els consentiments tàcits per tractar dades personals.
En cas que no ens feu arribar el vostre consentiment abans del proper 25 de maig, les vostres dades s'eliminaran del fitxer "Gestió i difusió d'actes, mostres i exposicions institucionals".
En cas que consentiu, podeu retirar el consentiment en qualsevol moment enviant un correu electrònic a [EMAIL]