projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El Decret 147/2008, de 22 de juliol, va regular els guardons Medalla al treball i Placa al treball President Macià, amb la finalitat de reconèixer especials mereixements, qualitats, circumstàncies singulars o serveis prestats de persones físiques o jurídiques, en l'àmbit del treball.
L'article 3 del Decret esmentat estableix com a destinatàries de la Medalla al treball President Macià aquelles persones que hagin destacat per les seves qualitats o mèrits personals o pels serveis prestats en benefici dels interessos generals, dins del món del treball; per la seva banda, la Placa al treball President Macià té com a destinatàries les empreses o organitzacions que hagin destacat en alguna de les categories de seguretat i salut en el treball; igualtat d'oportunitats en el treball i conciliació de la vida personal, laboral i familiar; responsabilitat social empresarial; foment de la creació d'empreses i de l'ocupació de qualitat.
La Resolució EMO/1868/2012, de 5 de setembre, va obrir la convocatòria per a l'any 2012 dels guardons Medalla al treball President Macià i Placa al treball President Macià.
Vista la proposta efectuada pel jurat per a la concessió de la Medalla al treball President Macià i Placa al treball President Macià 2012, nomenat per la Resolució del conseller d'Empresa i Ocupació de data 5 de novembre de 2012;
Atès que l'article 32.c) de la Llei 13/2008, del 5 de novembre, de la presidència de la Generalitat i el Govern, estableix que les decisions del Govern consistents en concessions d'honors i distincions adoptaran la forma de Decret;
Atorgar la Medalla al treball President Macià 2012 a les persones següents:
Jordi Comas Matamala, a títol pòstum.
Jesús Farga i Muntó, a títol pòstum.
Atorgar la Placa al treball President Macià 2012 a les entitats següents:
Associació d'Ocupació i Esplai de Catalunya La Torxa.
Col·legi Oficial de Graduats Socials de Tarragona.
De la protecció dels menors desemparats
De l'acolliment simple en família o en institució
De l'acabament de les mesures de protecció
Atenció especial a la població adolescent amb conductes d'alt risc social
Programes d'educació i prevenció
Estatut de la població menor acollida en centres d'atenció a persones menors
Incompliment dels deures i mesures educatives correctores
Disposició Transitòria Primera - Disposició Transitòria Cinquena
Àmbit personal i territorial d'aplicació
Interpretació de les normes relatives als infants i els adolescents
Principis bàsics relatius als drets de l'infant i de l'adolescent
Lliure desenvolupament de la personalitat
Protecció de l'infant i de l'adolescent davant els maltractaments
Activitats econòmiques i laborals
Dret a l'honor, la intimitat i la pròpia imatge
L'infant i l'adolescent en l'àmbit familiar
Actuació de les administracions i de les institucions col·laboradores en la integració familiar
Intervenció de les administracions públiques
Institucions col·laboradores en la integració familiar
Funcions de la Generalitat relatives a les relacions dels infants i dels adolescents amb llurs famílies
Programes d'educació i prevenció
L'infant i l'adolescent en l'àmbit de la salut
Dret a la protecció de la salut
Hospitalització d'infants i d'adolescents
Sistema i objectius de l'educació
Educació i cura dels infants en guarderies, llars i altres centres
Educació dels infants i els adolescents amb necessitats educatives especials
Educació dels infants i els adolescents amb dificultats d'inserció social
Publicitat, mitjans de comunicació i espectacles
Requisits que han de complir els productes per a ésser comercialitzats per a l'ús o el consum dels infants i els adolescents
Accés a les begudes alcohòliques i al tabac
Accés a altres productes o serveis que poden perjudicar la salut dels infants i els adolescents
Funció assistencial i de foment
Foment de les entitats de protecció dels infants i els adolescents
Foment de les associacions infantils i juvenils
Prevenció de les conseqüències associades al consum de drogues
Prevenció dels efectes nocius de les sectes
Foment dels béns i els mitjans culturals
Assistència dels infants i els adolescents amb disminució
Assistència dels infants i els adolescents amb dificultats d'inserció social
Infraccions en l'àmbit d'aquesta Llei
Sancions en l'àmbit d'aquesta Llei
Cooperació de la Generalitat amb altres administracions públiques
Obligatorietat de concreció reglamentària de les condicions d'aplicació dels articles 33, 34, 35 i 36
Determinació dels mitjans de comunicació social televisius i radiofònics directament afectats per aquesta Llei i adopció de mesures de col·laboració amb altres òrgans de control
Compliment dels articles relacionats amb els mitjans de comunicació
Aplicació d'altres règims sancionadors
Modificació de determinats articles de la Llei 37/1991 i addició de nous articles
El Decret 274/80, de 28 de novembre, va establir l'estructuració orgànica de la Direcció General de Relacions Laborals del Departament de Treball.
Atès el que disposen el Reglament de Règim Interior de la Generalitat, de 18 de març de 1978, i el decret de 18 de setembre de 1978, sobre organització i competències dels òrgans dels Departaments,
Article primer.- Es creen els Negociats de Conflictes i Convenis dins la Secció de Relacions Col·lectives de la Direcció General de Relacions Laborals.
Article segon.- Es crea el Negociat de Recursos, dins la Secció de Recursos de la Direcció general de Relacions Laborals.
Article tercer.- Es crea el Negociat de Sancions dins la Secció de Sancions de la Direcció General de Relacions Laborals.
Article quart.- Es crea el Negociat de Condicions de Treball dins la Secció d'Ordenació Laboral de la Direcció General de Relacions Laborals.
Article cinquè.- Es crea el Negociat de Normes dins de la Secció de Secretaria de la Direcció General de Relacions Laborals.
Article sisè.- Queden derogades totes les disposicions del mateix grau, o inferior, que s'oposin a la present ordre.
Article setè.- Aquesta ordre entrarà en vigor el mateix dia de la seva publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Barcelona, 1 de desembre de 1980.
Atès el Decret de 5 de novembre de 1979, pel qual el Departament de Treball és dotat de la seva estructura orgànica bàsica, i la necessitat d'anar completant progressivament la seva estructura,
Article primer.- Crear el Negociat de Cooperació dins la Secció de Cooperació i el Negociat de Recursos dins la Secció de Recursos, ambdós dependents de la Direcció General de Relacions Laborals del Departament de Treball.
Article segon.- Crear els Negociats de Personal i Organització Administrativa; el Negociat d'Administració i Pressupostos, i el de Coordinació Administrativa, tots tres dins el Servei de la Secretaria Administrativa de la Secretaria General Tècnica del Departament de Treball.
Es considera que l'autoritat estrangera que va constituir la mesura de protecció era internacionalment competent si el subjecte presenta vincles raonables amb l'Estat estranger les autoritats del qual l'han constituït.
Que els efectes de la institució de protecció estrangera no vulnerin l'ordre públic espanyol atenent l'interès superior del menor.
L'autoritat pública espanyola davant la qual se susciti la qüestió de la validesa d'una mesura de protecció constituïda per una autoritat estrangera i, en especial, l'encarregat del Registre Civil en el qual s'insti l'anotació de la mesura de protecció constituïda a l'estranger per al seu reconeixement a Espanya, ha de controlar, incidentalment, la validesa de la mesura esmentada a Espanya d'acord amb aquest article.
Es considera que l'autoritat estrangera que va constituir la mesura de protecció era internacionalment competent si es van respectar els fòrums de competència que recull el seu propi dret.
Que la institució de protecció estrangera s'hagi constituït d'acord amb la llei o lleis estatals designades per les normes de conflicte del país de l'autoritat estrangera que va acordar la institució.
En cap cas és procedent el reconeixement d'una decisió estrangera relativa a aquestes institucions si produeix efectes manifestament contraris a l'ordre públic internacional espanyol.
La llei aplicable a les altres mesures de protecció dels menors es determina d'acord amb els tractats i convenis internacionals i altres normes d'origen internacional en vigor per a Espanya, en particular pel Conveni de la Haia, de 19 d'octubre de 1996, relatiu a la competència, la llei aplicable, el reconeixement, l'execució i la cooperació en matèria de responsabilitat parental i de mesures de protecció dels nens.
La llei aplicable a les altres mesures de protecció dels menors es determina d'acord amb els tractats i els convenis internacionals i altres normes d'origen internacional en vigor per a Espanya.
Si no n'hi ha, s'ha d'observar el que preveu l'article 9.6 del Codi civil.
La competència per a la constitució de les altres mesures de protecció de menors es regeix pels criteris que recullen els tractats i convenis internacionals i altres normes d'origen internacional en vigor per a Espanya, en particular pel Reglament (CE) núm. 2201/2003 del Consell, de 27 de novembre de 2003, relatiu a la competència, el reconeixement i l'execució de resolucions judicials en matèria matrimonial i de responsabilitat parental, i pel Conveni de la Haia, de 19 d'octubre de 1996, relatiu a la competència, la llei aplicable, el reconeixement, l'execució i la cooperació en matèria de responsabilitat parental i de mesures de protecció dels nens.
La competència per a la constitució de les altres mesures de protecció de menors es regeix pels criteris que recullen els tractats i els convenis internacionals i altres normes d'origen internacional en vigor per a Espanya.
Si no n'hi ha, s'ha d'observar el que preveu l'article 22.3 de la Llei orgànica 6/1985, d'1 de juliol, del poder judicial.
Quan l'adopció internacional s'hagi constituït a l'estranger i els adoptants tinguin la residència habitual a Espanya han de sol·licitar la inscripció de naixement del menor i d'adopció de conformitat amb les normes que conté la Llei del Registre Civil perquè l'adopció es reconegui a Espanya.
Quan l'adopció internacional s'hagi constituït a l'estranger i els adoptants tinguin el domicili a Espanya poden sol·licitar la inscripció de naixement del menor i la marginal d'adopció de conformitat amb les normes que contenen els articles 12 i 16.3 de la Llei del Registre Civil.
Les decisions de l'autoritat pública estrangera en virtut de la qual s'estableixi la conversió o la nul·litat d'una adopció tenen efectes legals a Espanya d'acord amb les exigències que recull l'article 26.
Les decisions de l'autoritat pública estrangera en virtut de la qual s'estableixi la conversió, la modificació o la nul·litat d'una adopció tenen efectes legals a Espanya d'acord amb les exigències que recull l'article 26 d'aquesta Llei.
Es considera que l'autoritat estrangera és competent si el subjecte presenta vincles raonables amb l'Estat estranger les autoritats del qual l'han constituït.
Es presumeix, en tot cas, que són competents i s'apliquen de manera recíproca les normes de competència que preveu l'article 14 d'aquesta Llei.
Que l'adopció no vulneri l'ordre públic
A aquests efectes, es considera que vulneren l'ordre públic espanyol les adopcions en la constitució de les quals no s'ha respectat l'interès superior del menor, en particular quan s'ha prescindit dels consentiments i les audiències necessaris, o quan es constati que no van ser informats i lliures o que es van obtenir mitjançant pagament o compensació.
L'adopció l'ha d'haver constituït una autoritat pública estrangera, sigui judicial o no ho sigui.
Es considera que l'autoritat estrangera que va constituir l'adopció és competent internacionalment si es van respectar, en la constitució de l'adopció, els fòrums que recull el seu propi dret.
No obstant el que estableix la regla anterior, en el cas en què l'adopció no presenti connexions raonables d'origen, d'antecedents familiars o d'altres ordres similars amb el país l'autoritat del qual hagi constituït l'adopció, es considera que l'autoritat estrangera no tenia competència internacional.
Que s'hagi constituït d'acord amb la llei o lleis estatals designades per les normes de conflicte del país del qual depèn l'autoritat estrangera que va constituir l'adopció.
A aquest efecte, si l'autoritat espanyola comprova que no s'ha prestat cap declaració de voluntat o no s'ha manifestat el consentiment que exigeix la llei estrangera reguladora de la constitució de l'adopció, el requisit esmentat es pot completar a Espanya, davant les autoritats competents espanyoles d'acord amb els criteris que conté aquesta Llei, o davant qualsevol altra autoritat estrangera competent.
Quan l'adoptant sigui espanyol i resident al país esmentat i l'autoritat estrangera que ha de constituir l'adopció sol·liciti informació sobre aquest a les autoritats espanyoles, el cònsol la pot demanar a les autoritats de l'últim lloc de residència a Espanya, o facilitar la informació que estigui en poder del consolat o que pugui obtenir per altres mitjans.
L'entitat pública corresponent a l'últim lloc de residència habitual de l'adoptant a Espanya és competent per formular la proposta prèvia d'adopció.
Si l'adoptant no va tenir residència a Espanya en els dos últims anys, la proposta prèvia no és necessària, però el cònsol ha de sol·licitar a les autoritats del lloc de residència d'aquest informes suficients per valorar-ne la idoneïtat.
La llei aplicable a la conversió de l'adopció no plena en plena i a la nul·litat de l'adopció és l'aplicada per a la seva constitució.
Els criteris anteriors sobre determinació de la llei aplicable a la constitució de l'adopció són aplicables també per precisar la llei aplicable a la conversió, la nul·litat i la revisió de l'adopció.
Quan l'adoptand no tingui la residència habitual a Espanya, i a més no hagi estat o no hagi de ser traslladat a Espanya amb la finalitat d'establir-hi la residència habitual, la constitució de l'adopció es regeix:
a ) Per la llei del país al qual ha estat o al qual ha de ser traslladat l'adoptand amb la finalitat d'establir-hi la residència habitual.
b ) A falta del criteri anterior, per la llei del país de la residència habitual de l'adoptand.
L'autoritat espanyola competent per a la constitució de l'adopció pot tenir en compte els requisits de capacitat de l'adoptand i els consentiments necessaris de tots els subjectes que intervenen en l'adopció, que preveu la llei nacional de l'adoptand, en cas que l'autoritat esmentada consideri que l'observança d'aquests requisits facilita la validesa de l'adopció al país corresponent a la nacionalitat de l'adoptand.
L'autoritat espanyola, igualment, pot tenir en compte els consentiments, les audiències o les autoritzacions que requereixi la llei nacional o la llei de la residència habitual de l'adoptant o de l'adoptand, en cas que l'autoritat esmentada consideri que l'observança d'aquests requisits facilita la validesa de l'adopció en altres països connectats amb el supòsit.
Als efectes del que estableix aquesta Llei, s'entén per adopció simple o no plena la constituïda per una autoritat estrangera competent els efectes de la qual no es corresponguin substancialment amb els que preveu per a l'adopció la legislació espanyola.
Els jutjats i tribunals espanyols també són competents per a la modificació o revisió d'una adopció en els mateixos casos que assenyala l'apartat primer i també quan, a més, l'adopció l'hagi constituït una autoritat estrangera, sempre que aquesta adopció s'hagi reconegut a Espanya.
Als efectes del que estableix aquesta Llei, s'entén per adopció simple o menys plena la constituïda per una autoritat estrangera competent els efectes de la qual no es corresponguin substancialment amb els que preveu per a l'adopció la legislació espanyola.
La nacionalitat espanyola i la residència habitual a Espanya s'han d'apreciar, en tot cas, en el moment de la presentació de l'oferiment per a l'adopció a l'entitat pública.
La nacionalitat espanyola i la residència habitual a Espanya s'han d'apreciar, en tot cas, en el moment de la presentació de la sol·licitud d'adopció a l'entitat pública competent.
Les dades obtingudes per les entitats públiques o pels organismes acreditats únicament es poden tractar per a les finalitats relacionades amb l'exercici, en cada cas, de les funcions que descriuen per a cadascuna d'aquestes els articles 5 i 6.3 d'aquesta Llei.
La transferència internacional de les dades a autoritats estrangeres d'adopció únicament s'ha d'efectuar en els supòsits que preveuen expressament aquesta Llei i el Conveni de la Haia, de 29 de maig de 1993, relatiu a la protecció de l'infant i a la cooperació en matèria d'adopció internacional, i altra legislació internacional.
Les dades obtingudes per les entitats públiques o per les entitats col·laboradores d'adopció internacional únicament es poden tractar per a les finalitats relacionades amb el desenvolupament, en cada cas, de les funcions que descriuen per a cada una d'aquestes els articles 5 i 6.2 d'aquesta Llei.
La transferència internacional de les dades a autoritats estrangeres d'adopció únicament s'ha d'efectuar en els supòsits que preveuen expressament aquesta Llei i el Conveni de l'Haia de 29 de maig de 1993, relatiu a la protecció del nen i a la cooperació en matèria d'adopció internacional.
Les persones adoptades, un cop assolida la majoria d'edat o durant la minoria d'edat a través dels seus representants legals, tenen dret a conèixer les dades sobre els seus orígens que estiguin en poder de les entitats públiques, sense perjudici de les limitacions que es puguin derivar de la legislació dels països de procedència dels menors.
Aquest dret s'ha de fer efectiu amb l'assessorament, l'ajuda i la mediació dels serveis especialitzats de l'entitat pública, els organismes acreditats o les entitats autoritzades per a aquesta finalitat.
Les entitats públiques competents han d'assegurar la conservació de la informació de què disposin relativa als orígens del nen, en particular la informació respecte a la identitat dels progenitors, així com la història mèdica del nen i de la seva família.
Els organismes acreditats que hagin mitjançat en l'adopció han d'informar les entitats públiques de les dades de què disposin sobre els orígens del menor.
Les persones adoptades, assolida la majoria d'edat o durant la minoria d'edat representades pels pares, tenen dret a conèixer les dades sobre els seus orígens que estiguin en poder de les entitats públiques espanyoles, sense perjudici de les limitacions que es puguin derivar de la legislació dels països dels quals provinguin els menors.
Aquest dret s'ha de fer efectiu amb l'assessorament, l'ajuda i la mediació dels serveis especialitzats de l'entitat pública de protecció de menors o les organitzacions autoritzades per a aquesta finalitat.
Les entitats públiques competents han d'assegurar la conservació de la informació de què disposin relativa als orígens del nen, en particular la informació respecte a la identitat dels pares, així com la història mèdica del nen i de la seva família.
Les entitats col·laboradores que hagin mitjançat en l'adopció han d'informar les entitats públiques de les dades de què disposin sobre els orígens del menor.
La comunicació entre les autoritats centrals espanyoles competents i les autoritats competents d'altres estats s'ha de coordinar d'acord amb el que preveu el Conveni de la Haia, de 29 de maig de 1993, relatiu a la protecció de l'infant i a la cooperació en matèria d'adopció internacional, encara que no en siguin part.
La comunicació entre les autoritats centrals espanyoles competents i les autoritats competents d'altres estats s'ha de coordinar d'acord amb el que preveu el Conveni relatiu a la protecció del nen i a la cooperació en matèria d'adopció internacional, fet a l'Haia el 29 de maig de 1993 i ratificat per Espanya mitjançant l'Instrument de 30 de juny de 1995, si les autoritats estrangeres corresponen a estats que formen part del Conveni de l'Haia o d'altres tractats i convenis internacionals existents en matèria d'adopció internacional.
Respecte a la resta dels estats, s'ha de procurar seguir el mateix procediment.
La regulació que contenen aquesta Llei, la resta de normes de l'ordenament jurídic espanyol relatives a l'adopció i altres mesures de protecció internacional de menors, han de respectar els principis inspiradors de la Convenció de drets del nen de 20 de novembre de 1989 del Conveni de la Haia, de 29 de maig de 1993, relatiu a la protecció de l'infant i a la cooperació en matèria d'adopció internacional, del Conveni de la Haia, de 19 d'octubre de 1996, relatiu a la competència, la llei aplicable, el reconeixement, l'execució i la cooperació en matèria de responsabilitat parental i de mesures de protecció dels nens, del Conveni del Consell d'Europa en matèria d'adopció de menors, fet a Estrasburg el 27 de novembre de 2008, i del Reglament (CE) núm. 2201/2003 del Consell, de 27 de novembre de 2003, relatiu a la competència, el reconeixement i l'execució de resolucions judicials en matèria matrimonial i de responsabilitat parental.
L'Estat, en la mesura que sigui possible, ha d'incloure els estàndards i salvaguardes que preveuen aquests instruments en els acords o convenis bilaterals relatius a l'adopció i protecció internacional de menors que subscrigui amb estats no contractants o obligats per aquests.
L'adopció internacional de menors ha de respectar els principis inspiradors de la Convenció de drets del nen de 20 de novembre de 1989 i del Conveni de l'Haia, de 29 de maig de 1993, relatiu a la protecció de drets del nen i a la cooperació en matèria d'adopció internacional.
Amb aquesta finalitat, l'entitat pública competent, en la mesura que sigui possible, ha d'incloure els estàndards i les salvaguardes del Conveni de l'Haia, de 29 de maig de 1993, en els acords relatius a l'adopció internacional que subscrigui amb estats no contractants d'aquest Conveni.
La finalitat d'aquesta Llei és protegir els drets dels menors que han de ser adoptats, tenint en compte també els de les persones que s'ofereixen per a l'adopció i altres persones implicades en el procés d'adopció internacional.
La finalitat d'aquesta Llei és protegir els drets dels menors per adoptar, tenint en compte també els dels sol·licitants d'adopció i els de les altres persones implicades en el procés d'adopció internacional.
Aquesta Llei regula la intervenció de l'Administració General de l'Estat, de les entitats públiques i dels organismes acreditats per a l'adopció internacional, la capacitat i els requisits que han de reunir les persones que s'ofereixen per adoptar, així com les normes de dret internacional privat relatives a l'adopció i altres mesures de protecció internacional de menors en els supòsits en què existeixi algun element estranger.
Als efectes del títol I d'aquesta Llei, s'entén per adopció internacional aquella en què un menor considerat adoptable per l'autoritat estrangera competent i amb residència habitual a l'estranger és o es preveu que sigui desplaçat a Espanya per adoptants amb residència habitual a Espanya, després de la seva adopció a l'Estat d'origen o bé amb la finalitat de constituir aquesta adopció a Espanya.
Aquesta Llei regula la competència de les autoritats judicials i consulars espanyoles i la determinació de la llei aplicable a les adopcions internacionals, així com la validesa a Espanya de les adopcions constituïdes per autoritats estrangeres.
S'entén per «adopció internacional» el vincle jurídic de filiació que presenta un element estranger derivat de la nacionalitat o de la residència habitual dels adoptants o adoptands.
El Govern ha d'aprovar, abans del finiment del termini de desplegament d'aquesta llei, els estatuts de l'Institut Superior de les Arts i ha de publicar la relació circumstanciada dels centres superiors que s'hi adscriuen inicialment, amb les característiques, si escau, de cada adscripció.
El Govern, en el termini de dos anys a partir de l'entrada en vigor d'aquesta llei, ha d'aprovar els estatuts de l'Institut Superior de les Arts i ha de publicar la relació circumstanciada dels centres superiors que s'hi adscriuen inicialment, amb les característiques, si escau, de cada adscripció.