projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Vista del Palau de Mar, seu del MHC.
El MHC és un museu pensat per estimular l'interès sobre l'evolució de la cultura catalana.
Dins del Palau de Mar, un dels pocs edificis que es conserven del vell port industrial de Barcelona, els visitants segueixen una narració suggerent que es distribueix en vuit etapes, que van des de la prehistòria fins l'actualitat des d'un punt de vista social, econòmic, polític i cultural.
Durant el recorregut es troben amb objectes i documents, recreacions històriques i ambientacions, audiovisuals i interactius, que acosten de manera lúdica la història d'aquesta nació.
Fins i tot tindran l'oportunitat d'enfilar-se al cavall d'un senyor de la guerra de l'Edat Mitjana o amagar-se en una trinxera de la Guerra Civil.
- El museu organitza itineraris guiats per Barcelona i rutes històriques per Catalunya.
- Les exposicions es complementen amb activitats culturals, familiars i de lleure.
- Del servei educatiu destaquen els recursos i materials didàctics que s'ofereixen a les escoles.
Dimecres, de 10 a 20 h (fins a les 22 h els mesos de juliol i agost de 2015)
Diumenges i festius, de 10 a 14,30 h.
Dies de tancament: 25 i 26 de desembre i 1 i 6 de gener
Juliol i agost 2015: horari especial d'estiu, dimecres fins a les 22 h.
Tarifa reduïda especial: 2,00 euros
Tarifa reduïda especial: 1,50 euros
Entrada combinada exposició permanent + exposició temporal
Tarifa reduïda especial: 2,50 euros
Vista dels patis que envolten els pavellons modernistes de l'Hospital de Sant Pau.
Interior de la sala de concerts del Palau de la Música des de l'escenari.
El Palau de la Música Catalana i l' Hospital de la Santa Creu i de Sant Pau, obres de l'arquitecte Lluís Domènech i Montaner, són dues edificacions emblemàtiques de l'arquitectura modernista catalana.
Situades a la ciutat de Barcelona, es van construir durant els primers anys del segle XX i formen part de la llista de Patrimoni Mundial de la Unesco des de 1997.
Els dos edificis són bons exemples de l' arquitectura modernista, un corrent artístic sorgit a tot Europa a final del segle XIX que a Catalunya i, sobretot a Barcelona, va tenir una gran difusió.
Tant el Palau de la Música Catalana com l'Hospital de la Santa Creu i de Sant Pau són edificis d'ús públic en els quals es fusionen la tradició i la modernitat.
En ells s'evidencia una important renovació de tècniques tradicionals i la incorporació de solucions arquitectòniques noves.
Al seu valor arquitectònic s'hi afegeix la bellesa i l' exuberància decorativa, esdevenint obres d'una significació artística i històrica universal.
Aquestes construccions escenifiquen de forma magistral l'essència del modernisme i de l'època en la qual s'insereix: més enllà de la vessant artística, va representar un moviment ideològic ampli, fonamentat en la modernització del país i la recerca d'una identitat en un context històric on la societat civil, sobretot la burgesia, va esdevenir la més lleial patrocinadora.
Vista de l'exterior de la Seu Vella de Lleida.
Nau interior de la Seu Vella de Lleida.
La Seu Vella està formada per un conjunt d'edificacions situades estratègicament al Turó de Lleida, que domina la ciutat i tota la plana dels voltants.
Es tracta d'una de les catedrals més importants de Catalunya, que destaca especialment per la seva obra escultòrica i pel claustre, un dels més grans i espectaculars d'Europa.
Com és habitual en aquest tipus d'obres, la Seu Vella va ser construïda i ampliada durant segles combinant diferents estils arquitectònics.
La primera catedral cristiana es comença a construir l'any 1193 amb l'objectiu d'atendre la població creixent de la ciutat.
D'aquesta construcció romànica en destaquen actualment les portalades.
A finals del segle XIII s'introdueixen elements del nou estil gòtic.
Durant aquesta època s'acaben les obres més importants del temple i es construeixen les capelles, el claustre, el campanar i la Porta dels Apòstols, treballs que s'allarguen durant els segles XIV i XV.
El claustre es troba just davant de la façana principal de l'església; una disposició inusual en les construccions cristianes, que recorda més els avantpatis de les mesquites àrabs.
Els capitells ricament ornamentats mereixen una atenció especial, així com les esplèndides vistes sobre la ciutat de Lleida que des d'allà es tenen.
T'animem a recórrer un dels monuments paradigmàtics que il·lustren la transició del romànic al gòtic a Catalunya.
Descobreix també la magnífica factura arquitectònica dels artesans de l'Escola de Lleida al claustre i les portalades del temple.
Façana posterior i Torre Galatea del Teatre-Museu Dalí.
El conjunt del Teatre-Museu amb la Cúpula i la Torre Galatea (amb la seva façana decorada amb maniquins, ous i pans de crostó) és la icona més emblemàtica del paisatge urbà de Figueres.
L'edifici es considera en sí mateix l'objecte surrealista més gran del món.
Però, alhora, alberga en el seu interior moltes obres mestres de Salvador Dalí.
El Teatre-Museu, construït sobre les restes de l'antic teatre de Figueres, va ser concebut i planificat pel mateix Dalí com el seu gran projecte personal.
El seu fons de pintura permet fer un recorregut artístic des dels inicis del pintor ( La Venus que somriu o Port Alguer ).
Tot i així, el Museu recull per sobre de tot l' explosió del surrealisme amb obres tan emblemàtiques com Espectre del sex-appeal, Leda atòmica, La panera de pa o Galatea de les esferes.
També cal destacar un conjunt d'obres que Dalí va crear pensades per al seu Museu com la sala Mae West, la sala Palau del Vent, el Cadillac plujós o la pintura Gala nua mirant el mar que a 18 metres apareix la figura del president Lincoln.
El 1988 s'afegeix l'espai expositiu de la sala de les Loggies que mostra l'obra tardana de Salvador Dalí, basada en l'experimentació científica i en l'estudi de clàssics de la pintura.
El Teatre-Museu Dalí de Figueres forma, juntament amb el Castell Gala Dalí de Púbol i la Casa-Museu Salvador Dalí de Portlligat, el triangle dalinià empordanès que permet endinsar-se en la vida i obra d'un dels pintors més internacionals que ha tingut Catalunya.
- El Museu ofereix visites guiades, activitats escolars i concursos al llarg de tot l'any.
- Són especialment recomanables les visites nocturnes al Museu durant l'estiu.
Antoni Pitxot recorda la creació del Teatre-Museu Dalí i la seva col·laboració amb el pintor empordanès
Escut de Catalunya a l'entrada del Palau Güell.
Vista de la construcció de la Sagrada Família. cubby_t_bear / Flickr.
L'obra d'Antoni Gaudí és l'exponent més important de l' arquitectura modernista, moviment artístic que s'estén des de finals del segle XIX a principis del segle XX.
Gaudí, arquitecte i artista genial, va fer una interpretació molt personal del Modernisme, amb tècniques arquitectòniques, espacials i decoratives plenes de llibertat creativa i innovació.
El Park Güell, el Palau Güell i la Casa Milà van ser declarats Patrimoni Mundial l'any 1984.
Setze anys després es van incloure cinc béns més que conformen un conjunt molt representatiu de l'essència i l'evolució de l'obra d'Antoni Gaudí.
Així, les obres declarades Patrimoni Mundial són: el Park i el Palau Güell, la Casa Milà, la Casa Vicenç, la façana de la nativitat i la cripta de la Sagrada Família, la Casa Batlló i la cripta de la colònia Güell.
Gaudí va ser un artista complet, que va concebre l'arquitectura com una obra d'art total, en la qual adquirien importància els edificis però també tots els detalls interiors.
Hereu en certa forma del pensament de figures com Ruskin, Morris o Viollet-le-Duc, Gaudí serà al seu torn inspiració per a futurs artistes com Le Corbusier o Dalí.
L'obra d'Antoni Gaudí s'agrupa fonamentalment a Catalunya, malgrat que va treballar també en altres indrets com ara Comillas (Cantàbria), Astorga i Lleó (Castella i Lleó) o Palma de Mallorca.
Les seves creacions s'emmarquen en el context del Modernisme i de la Renaixença, moviments culturals que es van posicionar en la modernitat i el progrés de l'època, però també van desenvolupar un fort sentiment vers les tradicions i la identitat popular.
L'essència de la dieta mediterrània, compartida per ibers, celtes, grecs, romans, bàrbars i àrabs es basa en aquest trident.
Una combinació d'aliments senzilla, variada i equilibrada que al llarg dels segles, i sense perdre la identitat pròpia, s'ha anat enriquint amb l'aportació i el mestissatge de cultures mil·lenàries.
Així, des d' Orient Pròxim i Mitjà van arribar els cereals, les llegums i moltes fruites i verdures com la pastanaga, la ceba o la poma.
Des d' Europa, la col o els espàrrecs.
D' Orient Llunyà, els cigrons o l'albergínia.
Del Sud-est asiàtic i Oceania, l'arròs, el pebre o la canya de sucre.
D'Amèrica, la patata o el tomàquet.
L'existència d'aquesta alimentació és deu, en bona part, a les característiques del territori, sec i accidentat de la conca del Mediterrani, on l'olivera, la vinya i els cereals s'adapten a la perfecció.
Hortes i petits boscos complementen el paisatge, juntament amb un clima càlid.
Des del 2010 la dieta mediterrània és considerada Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat per la UNESCO.
Una de les motivacions de la candidatura, presentada conjuntament per Espanya, Grècia, Itàlia i el Marroc, era protegir aquest saludable model alimentari enfront dels canvis socioculturals fruit de la globalització.
Empúries és l'únic jaciment arqueològic de la Península Ibèrica on conviuen les restes d'una ciutat grega Empòrion amb les d'una ciutat romana, Emporiae.
És també la porta d'entrada de la cultura clàssica: 10 segles d'història que van transformar per sempre els antics pobles ibers que hi habitaven.
El primer establiment dels grecs va ser al segle VI aC en una petita illa davant de la costa del golf de Roses ( Palaia Polis, ciutat antiga), tot i que després es van desplaçar a terra ferma per fundar el que es coneix com la Neàpolis, ciutat nova.
L'any 218 aC, el port emporità va servir de punt d'entrada a la Península per a les tropes romanes en la seva lluita contra l'exèrcit cartaginès.
Entre els segles VI aC i V dC, Empúries ha estat port, enclavament comercial, colònia occidental de Grècia, primer campament romà de la Península, pròspera ciutat romana...
Les ruïnes gregues actuals pertanyen a la ciutat d'època hel·lenística.
Durant la visita hi anirem trobant els recintes d' Asclepi i Serapis, la petita indústria on s'elaboraven conserves i salses de peix, l' Agorá o plaça pública i les restes de paviment d'una sala de banquets amb una inscripció en grec.
D'època romana destaca la Domus 1 amb els mosaics que decoraven el terra, la Insula 30 (zona ocupada per les termes públiques de la ciutat), el Fòrum, les restes de la Basílica i la Cúria i les tabernae o botigues.
A mig camí de l'itinerari es pot visitar el museu monogràfic de les excavacions d'Empúries que custodia l'excepcional escultura original d' Asclepi trobada al jaciment.
Es tracta doncs d'un espai privilegiat per entendre l'evolució de l'urbanisme grec i romà i un punt d'inflexió en la història de la Península Ibèrica.
Actualment és una de les seus del Museu d'Arqueologia de Catalunya.
Descobreix de manera lúdica i divertida l'antiguitat grecoromana amb les nombroses activitats programades al jaciment d'Empúries:
-Visites guiades a la ciutat grega i romana.
Presentació dels resultats de les excavacions a Empúries en el marc del 68è curs d'Arqueologia.
Vista del conjunt de Sant Pere de Rodes.
El Monestir de Sant Pere de Rodes s'aixeca en un dels cims de la Serra de Rodes, una cadena a primera línia de mar al nord de l'Alt Empordà.
És un dels nombrosos testimonis de l' arquitectura romànica catalana, però potser és un dels més sofisticats arquitectònicament.
Del segle XI al XIV va ser el principal centre espiritual del comtat d'Empúries i el seu esplendor es mostra en les grans dimensions del conjunt monacal.
Aquest està format per l'església, el campanar, el claustre, les sagristies, les dependències convencionals per fer-hi vida i el Palau de l'Abat.
El monestir està construït en terrasses per adaptar-se al terreny i els diversos edificis s'organitzen al voltant del claustre i l'església, aixecada entre els segles X i XI.
En aquests dos edificis s'hi pot apreciar una mostra excepcional de l' escultura romànica: les columnes (originals de l'antiguitat) i els capitells que les coronen ens parlen de la marcada influència clàssica que té aquesta singular església.
A l'exterior, la portalada, a càrrec del Mestre de Cabestany, mostrava diferents escenes de la vida de Crist esculpides en marbre blanc.
Els escassos fragments que han arribat fins a nosaltres ens donen mostra de la seva extraordinària qualitat, probablement una de les millors de la seva època.
Des del monestir es pot gaudir d'una de les millors vistes del Cap de Creus.
Poc abans d'arribar-hi, hi ha les restes del poble medieval de Santa Creu de Rodes, entre les quals destaca l'església de Santa Helena de Rodes.
Sant Pere de Rodes és molt més que un monestir: cicles de concerts, visites guiades i teatralitzades, itineraris per la zona...
- Les activitats educatives permetran als més petits des de participar en jocs de pistes fins a conèixer un monjo que va viure en el Monestir.
SANTA HELENA DE RODES: JULIOL I AGOST
17489 El Port de la Selva (Girona)
En aquest vídeo veuràs com va ser la darrera excavació al poble medieval proper al Monestir
Estratègia militar i culte religiós s'uneixen al cim més alt de Cardona.
Des del segle IX el castell i la col·legiata de Sant Vicenç dominen la comarca i controlen les salines.
És durant la Guerra de Successió, quan esdevenen un símbol de la resistència dels seguidors de l'arxiduc Carles davant els defensors de Felip d'Anjou: el castell és l'última fortalesa que es rendeix a les tropes borbòniques i cau després de la capitulació de Barcelona el 18 de setembre de 1714.
El conjunt medieval es divideix entre els pavellons senyorials i la canònica de Sant Vicenç.
El castell s'aixeca el 886 sota les ordres del comte de Barcelona, Guifré el Pilós, però no es completa fins uns segles més tard.
Dels elements més destacats del primer edifici del segle IX només en queda la Torre de la Minyona.
Durant la primera meitat del segle XI es construeix dins del recinte l' església de Sant Vicenç, un imponent edifici, de les millors mostres del primer romànic català.
Gran exemple de fortificació militar medieval, entre els segles XI i XV el castell és la residència dels senyors de Cardona, però amb el temps perd la seva funció residencial i guanya importància estratègica.
A partir del segle XVII, la fortalesa actualitza el seu sistema de defensa amb una corona de baluards.
Tot i ser un dels més emblemàtics, Cardona no és l'únic escenari vinculat a la Guerra de Secessió.
La "Ruta 1714", impulsada com a part del programa d'activitats del Tricentanari, inclou 10 emplaçaments, com El Born de Barcelona, la Universitat de Cervera o la casa-museu Rafael Casanova, entre d'altres.
- Hi ha tres tipus de visites per conèixer el Castell de Cardona: general, temàtica i teatralitzada.
- Per a les escoles la Fundacio Cardona Històrica ofereix visites guiades i altres activitats didàctiques.
La taquilla i l'entrada es tanquen 30 minuts abans del límit horari
Un castell per a un rei sense corona, on conviuen el poder polític, econòmic i religiós.
Vista del Castell i el poble de Miravet des del riu Ebre.
Construït sobre una talaia privilegiada, el castell medieval de Miravet és un dels millors exemples de l'arquitectura de l' Ordre dels Templers a Europa.
Edifici religiós i militar d'origen àrab, segueix l'estil defensiu dels castells de Terra Santa, amb unes majestuoses muralles que s'alcen sobre el riu Ebre.
L'any 1153 els cristians se'l fan seu i Ramon Berenguer IV el dóna a Pere de Rovira, mestre dels templers a Hispània i Provença, que el reconstrueix i el converteix en un dels principals centres de poder cristià a la Península Ibèrica.
La uniformitat de la construcció mostra que els templers van aixecar l'edifici en relativament poc temps.
Tot i així, els vestigis de l'antiga fortalesa andalusina hi són presents sobretot en els trams baixos de la muralla i en part de les construccions del recinte sobirà.
Més enllà del castell, Miravet és una ciutadella emmurallada amb construccions a diferents nivells.
Les seves formes són contundents i austeres i, a mode de rusc medieval, dins de les muralles la comunitat disposava de tot el necessari per viure.
No et perdis les activitats per a famílies i centres educatius que ofereix el Castell de Miravet
A la riba del riu Gaià hi trobem el monestir de Santes Creus, el que va ser el centre d'una de les senyories monàstiques més extenses i influents de la Corona d'Aragó.
Amb una arquitectura sòlida, greu i austera, l'abadia reflecteix el model canònic dels monestirs del Cister (juntament amb Vallbona de les Monges i Poblet ).
Visitar Santes Creus és reviure un temps en què la puresa i l'allunyament del món es concretaven en un punt ben ancorat a la terra.
Fundat el 1160, el moment àlgid de Santes Creus va ser entre els segles XIII i XIV, per la seva estreta relació amb la noblesa i el llinatge reial.
Els reis Pere el Gran i Jaume II el Just i la seva muller Blanca d'Anjou van ser mecenes del monestir i van escollir ser enterrats aquí, en dos mausoleus gòtics al costat de l'altar major.
L'estudi i restauració dels panteons reials, el 2010, van permetre descobrir les restes de Pere el Gran i Blanca d'Anjou, els únics reis de la Corona d'Aragó les restes dels quals han pervingut intactes.
La planta del monestir organitza els espais en funció de les necessitats de la comunitat.
L'església, oberta al culte el 1225, es un exemple de la transició del romànic al gòtic.
Tot i oferir sensació de lleugeresa i grandiositat, és un temple sòlid i auster.
Contrasta amb l'esplendor del claustre, del segle XIV, el primer d'estil gòtic de la Corona d'Aragó.
No deixis de fer el recorregut pel monestir per descobrir els espais des dels punts de vista arquitectònic, artístic i funcional.
Endinsa't també en el seu entorn prenent com a fil conductor les llegendes medievals de Santes Creus.
Quan es complien 850 anys de la fundació del monestir de Santes Creus, va començar la restauració del panteó reial de Santes Creus
Segueix-nos als nostres canals 2.0 i comparteix les teves experiències amb el patrimoni cultural català.
Dona't d'alta al butlletí Informa't.
Inspira't, en el què t'informarem periòdicament de les millors propostes del patrimoni cultural de Catalunya.
Amb el suport d'empreses, entitats i persones farem créixer el patrimoni.
El jaciment ha acollit diversos espectacles
Ets un professional del turisme i vols incloure el patrimoni català dins la teva oferta?
Molts equipaments posen a la teva disposició els seus espais.
Troba el que més s'ajusta a les característiques de l'esdeveniment que hi vols celebrar.
Castells, palaus o els edificis més avantguardistes.
Si estàs buscant escenaris de pel·lícula per a rodatges, et podem ajudar.
Apunta't aquí i seràs el primer a conèixer tots els detalls!
Noves narratives per al patrimoni cultural: del 3D a les experiències immersives
Turisme i Patrimoni Cultural: confluències
Memòria i futur del paisatge: activant el patrimoni
Compartir sobre el model de gestió patrimonial a Europa i fer una mirada conjunta als reptes de futur
La publicació online recull el projecte d'investigació que es va dur a terme a les tombes reials
Descobreix les úniques pintures conservades in situ a l'Alt Urgell
El rostre de la història gràcies a la recerca científica
T'oferim un ampli llistat de recursos que et poden ajudar en la recerca.
Apunta't a l'agenda les activitats per a públic especialitzat perquè estiguis al dia del que passa al patrimoni.
o de com vam haver de "robar" el nostre propi art per preservar-lo
Obrim les portes del Palau Moja
L'empremta dels Güell a la Rambla.
Viatgem a la segona meitat del segle XIX per descobrir la vida d'una família i dels 4 palaus que van habitar, situats tots ells al voltant d'una avinguda que tot just començava a convertir-se en l'artèria principal de Barcelona.
Qüestionant el nostre imaginari amb les pintures rupestres del Cogul.
La llegenda des de l'òptica del sant, però sobretot de la bèstia.
Cada 23 d'abril Catalunya s'omple de roses i de llibres per celebrar la diada de Sant Jordi, una tradició carregada d'un gran simbolisme per a totes les catalanes i els catalans.
Els límits de la veritat absoluta en l'era de les fake news.
Revivim el «Cas Pere Mates», l'episodi viscut al voltant de l'adquisició de tres taules renaixentistes falses.
Estils dels comtats catalans i noms propis
De l'herència clàssica al romànic
T'expliquem les tècniques que estan fent servir els museus més avançats per crear models tridimensionals de monuments i objectes, les possibilitats insospitades que obren aquestes tecnologies i el projecte que hem engegat per digitalitzar el patrimoni català.
10 elements patrimonials inscrits a la llista de la UNESCO
Les dones, sovint oblidades, han tingut un paper essencial en la història de la cultura catalana
Toda és un dels personatges catalans de la Renaixença més importants i, a la vegada, menys coneguts
Després de dos anys d'intens treball, la reconstrucció virtual de la ciutat ibèrica d'Ullastret està llesta per ser visitada.
Algunes de les parelles més cèlebres de tots els temps
Entre els objectes recuperats hi destaca una ampolla de vi Foundillon i el timó de 9 metres i mig
Més de 300 centres dedicats a conservar la història i la identitat
Descobreix les úniques pintures conservades in situ a l'Alt Urgell
El rostre de la història gràcies a la recerca científica
Des del cinematògraf a la nova Filmoteca de Catalunya
Descobrir el patrimoni a través de l'escola és una de les vies per assegurar-ne l'interès en el futur.
Sobretot si es fa d'una manera amena i participativa, a través d'activitats.
Per això cada vegada més equipaments patrimonials aposten per desenvolupar un complet programa pedagògic.
Accedeix a la plataforma Patrimoni Cultural-Educació per veure tota l'oferta educativa dels diferents equipaments patrimonials de Catalunya.
ArGO! nautes és un programa d'ajuts a les sortides escolars als espais patrimonials catalans que s'inicia amb una primera fase pilot, adreçada exclusivament als centres educatius públics situats en entorns socials i econòmics desafavorits perquè puguin accedir als museus, monuments i jaciments de la Generalitat de Catalunya.
Accedeix al web d' ArGo! nautes per veure tota la informació sobre el programa.
El nou tiquet permet visitar la Catedral, la Basílica i el Museu d'Art de Girona
Vols gaudir del patrimoni i no saps com?
No et perdis les nostres propostes culturals per aprofitar al màxim el temps lliure.
Espectacles, visites teatralitzades, tallers, activitats en família...
Dia Internacional dels Museus, Jornades Europees de Patrimoni, activitats especials d'estiu i Setmana Santa...
Et proposem itineraris per escapar i conèixer sobre el terreny el patrimoni i tot el que l'envolta.
Si sempre t'acompanyen teus dispositius mòbils, descarrega't les millors aplicacions culturals.
Vols reservar o comprar les teves entrades per visitar un equipament cultural?
Estalvia temps i cues fent el tràmit des de casa.