La classificació empresarial és un requisit de capacitat i solvència que han d'acreditar les empreses en els procediments d'adjudicació de determinats contractes administratius, d'acord amb l'article 77 de la Llei 9/2017, de 8 de novembre, de contractes del sector públic, per la qual es transposen a l'ordenament jurídic espanyol les directives del Parlament Europeu i del Consell 2014/23/UE i 2014/24/UE, de 26 de febrer de 2014 (d'ara endavant, LCSP).
En concret, la classificació dels empresarial només és exigible e els contractes d'obres amb un valor estimat igual o superior a 500.000 euros.
En els contractes d'obres amb un valor estimat inferior a 500.000 euros i en els contractes de serveis no és exigible la classificació empresarial.
No obstant això, l'empresari pot acreditar la seva solvència indistintament mitjançant la classificació o bé acreditant el compliment dels requisits específics de solvència exigits a la licitació, de conformitat amb l'article 90 de la LCSP.
No requereixen classificació empresarial, per tant, els contractes de concessió d'obres públiques, concessió de serveis, i subministrament.
En aquests contractes, però, sigui quin sigui el seu pressupost de licitació, es requereix necessàriament l'acreditació de la solvència econòmica i tècnica dels licitadors d'acord amb un, diversos o tots els mitjans previstos en els articles 87, 89 i 90 de la LCSP.
Cal tenir en compte que requerir la classificació empresarial com a condició obligatòria de participació en les licitacions de contractes quan el valor estimat és inferior a l'establert suposa impedir la participació de les empreses no classificades en contractes que, d'acord amb la normativa vigent, no requereixen aquest requisit.
En definitiva, imposar un requisit (per exemple, la classificació empresarial) que impedeix la participació de les empreses en les licitacions públiques quan la normativa legal no exigeix aquest requisit afecta directament el principi de concurrència empresarial, és una activitat de l'Administració no subjecta a la llei i, per tant, podem afirmar que vicia d'arrel la validesa de l'adjudicació contractual.
Llei 9/2017, de 8 de novembre, de contractes del sector públic, per la qual es transposen a l'ordenament jurídic espanyol les directives del Parlament Europeu i del Consell 2014/23/UE i 2014/24/UE, de 26 de febrer de 2014.
Reial decret 1098/2001, de 12 d'octubre, pel qual s'aprova el Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques (BOE núm. 257, de 26 d'octubre), modificat pel Reial decret 773/2015, de 28 d'agost (BOE núm 213, de 5 de setembre de 2015)
Reial decret 817/2009, de 8 de maig, pel qual es desenvolupa parcialment la Llei 30/2007, de 30 d'octubre, de contractes del sector públic (BOE núm. 118, de 15 de maig de 2009)
Reial decret 716/2019, de 5 de desembre, pel qual es modifiquen el Reial decret 773/215, de 28 d'agost, pel qual es modifiquen determinats preceptes del Reglament General de la Llei de contractes de les administracions públiques, aprovat pel Reial decret 1098/2001, de 12 d'octubre, i el Reial decret 700/1988, d'1 de juliol, sobre expedients administratius de responsabilitat comptable derivats de les infraccions previstes en el titol VII de la Llei general pressupostària (BOE núm. 293, de 6 de desembre de 2019)
L'Administració general de l'Estat i les comunitats autònomes són competents per exercir l'activitat de classificació empresarial.
Els criteris i les regles que utilitzen l'Administració general de l'Estat i les comunitats autònomes per fer la classificació administrativa han de ser idèntics, segons estableix l'article 80 de la LCSP.
La Generalitat de Catalunya no pot modificar de forma autònoma, d'acord amb la normativa vigent, ni el sistema ni els criteris de la classificació empresarial.
En l'àmbit de Catalunya i davant qualsevol òrgan de contractació (l'Administració de la Generalitat de Catalunya i l'Administració local, així com els ens, organismes i entitats del sector públic dependents i les universitats públiques) són vàlides les certificacions de classificació emeses tant per l'Administració general de l'Estat com per la Comissió de Classificació Empresarial de la Junta Consultiva de Contractació Administrativa del Departament de la Vicepresidència i d'Economia i Hisenda de la Generalitat de Catalunya (article 80 i disposició addicional 6a de la LCSP).
La classificació empresarial és la determinació que fa l'Administració (mitjançant òrgans especialitzats) de la solvència econòmica i tècnica de les empreses licitadores en els contractes administratius d'obres o de serveis.
L'acord de classificació empresarial es fonamenta en l'anàlisi dels mateixos documents que es requereixen en els articles 87, 88 i 90 de la LCSP per determinar la solvència econòmica, financera, tècnica i professional.
La classificació de les empreses té una vigència indefinida mentre es mantinguin les condicions i circumstàncies en què es va basar la seva concessió, però és revisable (a petició dels interessats o d'ofici per l'Administració) quan canviïn les circumstàncies que es van tenir en compte per concedir-la.
Tot i la vigència indefinida, per conservar la classificació s'ha de justificar, d'acord amb l'article 82 de la LCSP:
No justificar aquests manteniments dona lloc a la suspensió automatica de totes les classificacions que es tinguin, així com a l'obertura d'un expedient de revisió de classificació fins a l'aportació de la documentació necessària.
La classificació empresarial s'expressa mitjançant tres conceptes:
Les lletres majúscules identifiquen els grups, i les xifres, els subgrups.
A) Moviments de terres i perforacions
B) Ponts, viaductes i grans estructures
Feines de paleta, estucats i revestiments
Paviments, enllosats i enrajolats
Aïllaments i impermeabilitzacions
Obres de ferrocarrils sense qualificació específica
Defenses de marges i canalitzacions
Conduccions amb canonades de pressió de gran diàmetre
Obres hidràuliques sense qualificació específica
Fars, radiofars i senyalitzacions marítimes
Obres marítimes sense qualificació específica
Amb ferms de mescles bituminoses
Senyalitzacions i abalisaments de vials
Obres viàries sense qualificació específica
H) Transports de productes petrolífers i gasosos
Enllumenats, il·luminacions i balises lluminoses
Centrals de producció d'energia
Línies elèctriques de transport
Centres de transformació i distribució d'alta tensió
Telecomunicacions i instal·lacions radioelèctriques
Instal·lacions elèctriques sense qualificació específica
De ventilació, calefacció i climatització
Instal·lacions mecàniques sense qualificació específica
Sondatges, injeccions i estacades
Restauració de béns immobles historicoartístics
Estacions de tractament d'aigües
Grups i subgrups d'activitats per especialitats, aplicables per a les empreses en els contractes de serveis:
L' annex II del Reglament general de la llei de contractes de les administracions públiques detalla les activitats empresarials incloses en els contractes de serveis amb la correspondència dels subgrups amb els codis CPV.
La primera operació, lògicament, és determinar l'objecte del contracte, segons sigui qualificat com a contracte d'obres o de serveis, en un grup concret.
Aquesta operació no sempre és senzilla i, a més, en alguns contractes requereix tenir coneixements tècnics derivats de les característiques de l'execució contractual, especialment en el contracte d'obres.
De vegades, un objecte contractual no es pot englobar en un únic subgrup ni, fins i tot, en casos molt excepcionals, en un únic grup general.
En el supòsit que l'objecte contractual no es pugui englobar en un únic subgrup, s'ha de tenir en compte que l'exigència de classificació s'ha de modular per tal d'evitar uns requeriments exagerats en aspectes poc significatius del conjunt de l'objecte contractual.
En aquest sentit, per al contracte d'obres s'han de requerir (segons estableix l'article 36.2. a del Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques) com a màxim quatre subgrup s, de manera que com a criteri general només s'ha de requerir classificació en les parts de l'objecte contractual que tinguin una significació econòmica superior al 20% del pressupost total.
Cal recordar que, en els contractes d'obres, la classificació d'una empresa en un o uns subgrups dels denominats bàsics comporta la classificació de l'empresa en tot el grup.
Qualsevol empresa que es classifiqui en els subgrups forts o bàsics d'un grup passa a ser classificada en tots els subgrups del grup.
En el grup C, classificar-se en qualsevol dels dos subgrups bàsics (sempre que s'hagin executat construccions d'edifici complet amb estructura) comporta la classificació en tots els subgrups del grup.
Igualment, en el grup H la classificació en un subgrup comporta la de l'altre.
En els altres grups, classificar-se en tots els seus respectius subgrups bàsics comporta la classificació automàtica en tots els subgrups del grup corresponent.
Els subgrups bàsics de cada grup, que comporten, com ja s'ha esmentat, la classificació completa en un grup, s'han destacat amb lletra negreta en la llista de grups i subgrups que s'ha detallat anteriorment.
També convé recordar que quan l'Administració classifica una empresa en determinats subgrups, aquesta classificació comporta la classificació en altres subgrups afins, encara que en l'activitat corresponent a aquests subgrups no s'hagi fet cap obra.
És a dir, que determinats subgrups comporten la classificació automàtica en altres subgrups.
L'afinitat de subgrups és la següent:
a) Els classificats en el subgrup A-2, esplanacions, o en l'A-5, túnels, també queden classificats en els subgrups A-1, A-3 i A-4.
b) Els classificats en el subgrup B-2, de formigó armat, queden classificats en el B-1, de fàbrica o formigó en massa.
c) Els classificats en el subgrup B-3, de formigó pretesat, queden classificats en els subgrups B-2 i B-1.
d) El subgrup D-1, estesa de vies, classifica el subgrup D-5, obres de ferrocarrils sense qualificació específica.
e) Els classificats en qualsevol dels subgrups E-1, abastaments i sanejaments; E-4, sèquies i desguassos, i E-5, defenses de marges i canalitzacions, queden classificats igualment en tots aquells i, a més, es classifiquen al subgrup E-7, obres hidràuliques sense qualificació específica.
f) Els classificats en alguns dels subgrups E-2, preses; E-3, canals, o E-6, conduccions amb canonades de pressió de gran diàmetre, queden classificats automàticament en els subgrups E-1, E-4, E-5 i E-7, especificats al paràgraf anterior.
g) Els classificats en els subgrups F-1, dragats; F-2, esculleres, i F-4, amb calaixos de formigó armat, es classifiquen al subgrup F-7, obres marítimes sense qualificació específica.
h) Els classificats en el subgrup F-4, amb calaixos de formigó armat, queden classificats igualment en el subgrup F-3, amb blocs de formigó.
i) El subgrup G-1, autopistes, autovies, classifica els subgrups G-2, pistes d'aterratge; G-3, amb ferms de formigó hidràulic; G-4, amb ferms de mescles bituminoses; G-5, senyalitzacions i abalisaments de vials, i G-6, obres viàries sense qualificació específica.
j) El subgrup G-1, autopistes, autovies, també pot classificar-se si s'ha classificat en tots els subgrups següents: A-2, esplanacions; A-5 túnels; B-3, de formigó pretesat; G-3, amb ferms de formigó hidràulic; G-4, amb ferms de mescles bituminoses, i K-2, sondatges, injeccions i estacades.
La categoria en aquest subgrup correspondrà a la menor de les categories d'A-2, A-5, B-3, G-3, G-4 i K-2.
k) El subgrup G-3, amb ferms de formigó hidràulic, i el subgrup G-4, amb ferms de mescles bituminoses, classifiquen qualsevol d'ells el subgrup G-6, obres viàries sense qualificació específica.
l) El subgrup H-1, oleoductes, classifica el subgrup H-2, gasoductes; i el subgrup H-2, gasoductes, classifica el subgrup H-1, oleoductes.
m) La classificació en qualsevol subgrup dels I-1 a I-8 classifica automàticament el subgrup I-9.
La categoria del grup i subgrup de classificació ve donada en funció de la seva quantia.
L'expressió de quantia s'efectua per referència al valor estimat del contracte, quan la durada d'aquest és igual o inferior a 1 any, i per referència al valor mitjà anual, quan es tracta de contractes de durada superior.
El valor mitjà anual del contracte (anualitat mitjana) és el resultat de dividir el valor estimat del contracte pel nombre de mesos d'execució del contracte i multiplicar el quocient per 12.
Aquest valor determina la categoria de la classificació.
Les categories dels contractes d'obra són (article 26 del Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques):
Les anteriors categories 5 i 6 no són d'aplicació en els subgrups corresponents als grups I, J i K. En aquests subgrups la màxima categoria de classificació és la categoria 4, i aquesta categoria serà d'aplicació als contractes d'aquests subgrups la quantia dels quals sigui superior als 840.000 euros.
Les categories dels contractes de serveis són (article 38 del Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques):
Quan fem referència a parts de l'objecte del contracte, susceptibles de consideració independent, cal tenir en compte el temps d'execució d'aquesta part de l'objecte del contracte i el seu pressupost parcial per tal de determinar la categoria.
Quan els plecs de clàusules particulars no estableixen terminis per a l'execució de les obres corresponents als diferents subgrups, s'ha de prendre com a termini d'execució, a l'efecte del càlcul de les categories exigibles, el termini total d'execució del contracte.
Un cop determinada la categoria, és aquesta la que l'òrgan de contractació ha de requerir; no pot rebaixar-la ni augmentar-la.
Un òrgan de contractació no pot requerir com a categoria d'un subgrup de classificació en una licitació pública concreta una d'inferior, ja que això significaria que l'òrgan de contractació accepta la participació d'empreses amb un grau de solvència tècnica inferior al que la normativa legal indica.
La comprovació, per part de la mesa de contractació, de la classificació de les empreses s'ha d'efectuar i verificar quan es realitza la qualificació de la documentació general presentada pels licitadors (art. 51 del Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques).
Si en una licitació pública en la qual l'Administració ha requerit una classificació concreta es presenta com a licitador una unió temporal d'empreses, prevista a l'article 69 de la LCSP, la classificació s'ha d'obtenir mitjançant l'acumulació de les classificacions que posseeixen les empreses associades temporalment per a l'execució del contracte.
Totes les empreses associades en una unió temporal d'empreses han d'estar classificades en la modalitat del contracte (d'obres o de serveis) que és objecte de licitació i en el qual es requereix classificació.
Les classificacions respectives s'acumulen, de manera que els grups, els subgrups i les categories de cada empresa passen a ser-ho de la unió d'empreses.
Quan dues o més empreses estan classificades en el mateix grup i subgrup, s'han d'acumular les categories (s'entén que cap empresa té la màxima categoria, ja que si fos així ja no seria necessària l'acumulació).
L'acumulació de categories quan dues o més empreses estan classificades en el mateix grup i subgrup (sempre que la proporció de participació de cada empresa en la unió temporal sigui superior al 20%) s'efectua de la forma següent: es troba el valor mitjà de la categoria de l'empresa i se sumen els diferents valors mitjans.
El resultat final de la suma és el que determina la categoria en el grup i subgrup (art. 52 del Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques).
Vigència de les classificacions antigues
El Reial decret 773/2015, de 28 d'agost, va modificar determinats preceptes del Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques, com el càlcul i el procediment de classificació empresarial, i va establir un període transitori de coexistència de les classificacions anteriors a l'entrada en vigor del Reial decret 773/2015 i les atorgades a partir de l'entrada en vigor d'aquest Reial decret.
Aquest període transitori ha estat modificat pel Reial decret 716/2019, de 5 de desembre (BOE núm. 293 de 6 de desembre de 2019).
Les classificacions atorgades amb l'àntic règim perdran la vigència i eficàcia l'1 de gener del 2022, de manera que, d'ofici, es donaran de baixa dels registres de licitadors i empreses classificades en què estiguin inscrites.
Per tant, per adaptar-se al règim nou, totes les empreses classificades d'acord amb la normativa anterior han d'instar un nou expedient de sol·licitud de classificació durant aquest període transitori.
Classificació exigible per als contractes d'obres durant el període transitori
Per als contractes d'obres el termini de presentació d'ofertes dels quals acabi abans de l'1 de gener del 2021, les classificacions tenen efecte, tant si es van atorgar en els termes establerts pel Reial decret 773/2015 com si es van atorgar amb anterioritat, d'acord amb el quadre d'equivalències següent:
Per als contractes d'obres la quantia dels quals no superi els 5.000.000 € i el termini de presentació d'ofertes acabi entre el dia 1 de gener de 2021 i el dia 31 de desembre de 2021, ambdós inclosos, les classificacions a les que es refereix el paràgraf anterior tindran efectes d'acord amb les regles fixades en el mateix paràgraf.
Per als contractes de quantia superior a 5.000.000 € i el termini de presentació d'ofertes acabi entre el dia 1 de gener de 2021 i el dia 31 de desembre de 2021, ambdós inclosos, serà requisit indispensable disposar de la categoria de classificació exigida per al contracte segons el que disposa el Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques, modificat pel Reial decret 773/2015.
Classificació dels contractes de serveis atorgats amb anterioritat a l'entrada en vigor del Reial decret 773/2015
Per als contractes de serveis el termini de presentació d'ofertes dels quals acabi abans de l'1 de gener del 2021, les classificacions tenen efecte, com a mitjà alternatiu d'acreditació de solvència, tant si es van atorgar en els termes establerts pel Reial decret 773/2015 com si es van atorgar amb anterioritat, d'acord amb el quadre d'equivalències següent:
Per als contractes de serveis la quantia dels quals no superi 1.200.000 € i el termini de presentació d'ofertes acabi entre el dia 1 de gener de 2021 i el dia 31 de desembre de 2021, ambdós inclosos, les classificacions a les que es refereix el paràgraf anterior tindran efectes d'acord amb les regles fixades en el mateix paràgraf.
Per als contractes de quantia superior a 1.200.000 € i el termini de presentació d'ofertes acabi entre el dia 1 de gener de 2021 i el dia 31 de desembre de 2021, ambdós inclosos, serà requisit indispensable disposar de la categoria de classificació exigida per al contracte segons el que disposa el Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques, modificat pel Reial decret 773/2015.
Nous llindars de patrimoni net exigit a les empreses per a classificar-se com a contractistes d'obres
Un dels canvis que introdueix el Reial decret 773/2015 en el càlcul de les categories de classificació és el llindar de patrimoni net mínim exigible a les empreses per a l'accés a cada categoria de classificació.
Així, les empreses han d'acreditar, en l'expedient de sol·licitud de classificació, un patrimoni net mínim, d'acord amb el balanç corresponent a l'últim exercici dels comptes anuals aprovats i presentats al Registre Mercantil, que per a cadascuna de les categories és el següent: