projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La música ens fa més intel·ligents?
L'aprenentatge musical millora l'atenció?
El ball, la dansa o el cant... tenen influència en el desenvolupament del cervell?
Gràcies a aquesta obra descobrirem la resposta a aquestes preguntes, a més dels avantatges de la música per gestionar i expressar les emocions i com a eina facilitadora de la socialització que pot reforçar el nostre sistema neuronal.
Al llarg de sis capítols l'obra analitza què és la música i mostra de manera genèrica la seva influència en les dimensions corporal, fisiològica, emocional, mental, social i espiritual.
Per exemple, es detallen els mecanismes de neuroplasticitat i els canvis anatòmics i funcionals associats a l'aprenentatge musical.
El capítol 4 és particularment interessant: tracta sobre la percepció sonora i musical durant l'estat de gestació.
En el darrer capítol es presenten diversos treballs de recerca relacionats amb la música i la seva influència en les funcions cognitives, verbals, de lectura i de càlcul.
I és que, com assevera Javier De Felipe, neurobiòleg i investigador del CSIC, «El cervell de l'artista no només crea música, també la interpreta, i això ens serveix de font d'inspiració científica que ens ajuda a estudiar el cervell, com una eina més de les moltes i variades tècniques disponibles actualment per a aquesta finalitat».
Amb aquest manual, l'autora ens dona pautes per resoldre els problemes de salut que tenim en el dia a dia, com ara les inflamacions, les al·lèrgies, l'estrenyiment, l'apatia, l'astènia, els problemes del son, l'estrès, el colesterol, o els trastorns digestius o de circulació, aprofitant el poder curatiu que tenen les plantes i amb l'objectiu d'evitar que haguem de consumir medicaments de forma continuada.
Editorial Comanegra, 2016, 181 pàg.
Ens explica com funcionen 15 plantes medicinals: per a quin tipus de malaltia està principalment indicada cada planta, quin és el seu aspecte, en quina de les seves parts rau el poder curatiu, quins en són els principis actius, com es preparen (infusió, vapor, loció, olis essencials, cataplasma...), si es poden cultivar a casa i com; i també ens alerta de quines són les seves contraindicacions i interaccions per tal que en fem un ús adequat.
Les plantes medicinals que ens dona a conèixer són la menta ( Mentha piperita ), la regalèssia ( Glycyrrhiza glabra), sempreviva borda o perpètua ( Helichrysum italicum; sol de oro en castellà), la saragatona o herba pucera ( Plantago psyllium; zaragatona en castellà), la cúrcuma ( Curcuma longa ), l'herba de Sant Joan ( Hypericum perforatum; hipérico en castellà), l'arç blanc o cirerer de pastor ( Crataegus monogyna; espino albar en castellà), la valeriana ( Valeriana officinalis ), el ginseng ( Panax ginseng ), l'all ( Allium sativum ), l'àloe ( Aloe barbadensis ), l'ortiga ( Urtica dioica ), els angelets, dent de lleó o pixallits ( Taraxacum officinale ), l'espígol ( Lavandula angustifolia ) i el ginkgo ( Ginkgo biloba ).
L'autora ens mostra el seu entusiasme per les teràpies naturals, però sempre amb un respecte i una defensa profunds dels tractaments mèdics i farmacèutics —quan són necessaris.
El llibre no pretén reemplaçar els tractaments amb medicaments ni la feina dels professionals de la salut, cosa que es repeteix sovint al llarg del text; tanmateix, sí que pretén mostrar i que es tinguin en compte els poders medicinals d'algunes plantes, coneguts des de fa molt de temps, i molt útils per tractar malalties comunes.
El llibre, a part dels coneixements que ens transmet, també denuncia, sense embuts, la idea fenícia que hi ha actualment de la salut, la pressió que patim per consumir medicaments o els sistemes de producció i de màrqueting de la indústria farmacèutica.
Ens responsabilitza de la nostra salut, ens fa reflexionar i ens planteja si, tant individualment com socialment, fem un ús correcte dels medicaments; si, quan prenem medicaments, som conscients que aquests, presos en excés i de forma innecessària, poden ser perjudicials per a la nostra salut; ens obre els ulls per sortir de la inèrcia que tenim actualment de resoldre-ho tot amb una pastilla, i ens planteja que potser (sempre amb l'autorització del metge) podríem fer servir el poder curatiu de les plantes com a complement per disminuir les dosis de medicaments quotidians.
Subdirecció General de Coordinació Administrativa i Polítiques Sindicals.
El mot anglès ray fa de mal traduir al català perquè no en tenim cap que expressi amb tanta precisió el grup de peixos amb esquelet cartilaginós, fecundació interna, carnívors o carronyaires (totes característiques compartides amb els taurons) però que, com a trets distintius, tenen fenedures branquials i boca ventral.
Podríem traduir el títol d'aquesta opera magna com a 'Rajades del món', però tot i així no seríem prou acurats.
Aquesta voluminosa obra de 800 pàgines en format quasi de DIN A4 és un atles il·lustrat amb dibuixos molt detallats i en color de 633 espècies de tot el món que s'agrupen en 26 famílies.
Amb la informació sobre morfologia, biologia, alimentació, reproducció, distribució geogràfica, etc., que conté per a cada espècie, sabrem gairebé tot el que cal saber de cadascuna, veurem quin aspecte tenen i podrem identificar-ne la majoria d'exemplars.
Els autors d'aquesta immensa obra són sis dels millors ictiòlegs actuals i una il·lustradora científica que, addicionalment, té un doctorat sobre morfologia de taurons.
En definitiva, es tracta d'un exhaustiu compendi de coneixements sobre aquest apassionant i bellíssim grup de peixos.
Amb pròleg de John D. McEachran.
Actualment existeix un consens sobre l'origen de l'univers, que implica un fenomen explosiu que anomenem Big Bang, en el qual s'inicia tot, inclosos l'espai i el temps.
Aquest pacte ha restat importància durant dècades a l'aparentment absurda pregunta sobre què hi havia abans que succeís aquest fenomen.
Però últimament la cosmologia està fent passos de gegant en avançades teories que comencen a parlar d'escenaris plausibles sobre què hi podia haver abans de la gran explosió, i, gràcies a això, és possible especular sobre situacions similars que donarien lloc, fins i tot, a múltiples universos.
En aquest llibre fascinant, l'autor s'obre camí entre les hipòtesis més actuals, de vegades estranyes i extravagants, de la cosmologia d'avui dia.
Per arribar a aquestes hipòtesis fa un repàs del que s'ha pensat, esbrinat i provat en el passat sobre la naturalesa del nostre cosmos, del seu origen i del seu possible final.
Tot això fa d'aquest llibre, com diu el seu subtítol, una «breu història de la cosmologia».
Aquest manual té per objectiu servir de guia per als investigadors que vulguin endinsar-se en el món de les xarxes socials.
El llibre està dividit en nou capítols i conté, a més, un glossari i una extensa bibliografia.
Els dos primers capítols són introductoris ("La comunicació 2.0" i "Les xarxes socials generalistes"), i el tercer abraça la relació entre xarxes socials i ciència.
En el quart, l'autor parla sobre l'estratègia en les xarxes socials.
El cinquè capítol està centrat en la gestió de les xarxes socials, mentre que el capítol dedicat als continguts, el sisè, és probablement el més farcit d'exemples del llibre, a més de ser molt exhaustiu (text, imatges, vídeo, narrativa transmèdia...).
Els darrers capítols del llibre estan dedicats a com dissenyar una bona estratègia de comunicació i al blogging.
L'autor, Javi Polinario, és periodista especialitzat en xarxes socials i comunicació digital i actualment treballa a la Universitat Rovira Virgili com a responsable de la comunicació 2.0.
Un compendi de saviesa en 61 pàgines.
Saviesa entesa com el grau més alt de coneixement, coneixement d'un mateix i d'allò que ens envolta, i que permet trobar la mesura justa de totes les coses, on només la gratitud hi té cabuda.
En aquest llibre, el neuròleg Oliver Sacks ens parla de la seva malaltia i de la seva mort, que la sap ben propera i de forma inevitable.
I és precisament en aquestes circumstàncies quan la vida està més present que mai, de manera plena, de manera serena, quan la senzillesa pren un significat especial i quan es comprèn que «assolir una sensació de pau amb un mateix», tal com ell diu, és, potser, al més lluny que es pot arribar al llarg de la vida.
Així mateix, ens ensenya una perspectiva de la vellesa que, com no podia ser d'una altra manera, prové també de la pròpia saviesa, en aquest cas, del pare de l'Oliver Sacks, el qual deia que «la dècada dels vuitanta als noranta és la que més havia gaudit de la seva vida».
Si aquesta afirmació us sorprèn, i us agradaria saber per què ho deia, a la pàgina 22, hi trobareu la resposta.
Una resposta extraordinàriament lúcida i que fa reflexionar.
El text va acompanyat d'algunes fotografies que ens mostren l'autor, i que ajuden a donar més força, si això és possible, al contingut.
Aquest llibre transmet allò que el seu títol indica: un gran sentiment de gratitud, així com un respecte profund i una gran admiració cap al seu autor.
I, també, el desig de poder aprendre, una mica, ni que sigui només una mica, el que ens està mostrant.
Per tot això, moltes gràcies, Oliver Sacks.
Editorial Anagrama (primera edició: febrer de 2016)
Traducció al castellà de Damià Alou
En un recorregut per la història que abraça uns quants segles, El gen.
Una història íntima ens explica la recerca per desxifrar el codi principal que ens forma i ens defineix com a humans i que determina com som per fora i per dintre.
Una història íntima, de Siddhartha Mukherjee
L'autor, Siddhartha Mukherjee, és metge, genetista i investigador especialitzat en oncologia, a més de biòleg expert en cèl·lules mare.
És autor de The Laws of Medicine i The Emperor of All Maladies: A Biography of Cancer, que el 2011 va guanyar el premi Pulitzer de no-ficció i el Guardian First Book Award.
Mukherjee actualment és professor ajudant de medicina a la Columbia University.
El seu laboratori ha identificat gens que regulen les cèl·lules mare, i el seu equip està reconegut internacionalment per haver descobert cèl·lules mare del teixit esquelètic i alteracions genètiques en els càncers de la sang.
Ha publicat articles a Nature, Cell, Neuron, The New England Journal of Medicine, el New York Times i unes quantes altres revistes i publicacions.
En aquest llibre, i entrellaçada amb la trama de la història dels gens, hi ha també una història íntima: la història de la família de Mukherjee i el seu patró recurrent de trastorns mentals, que ens recorda que la genètica té una importància transcendental en la vida quotidiana de tothom.
Aquestes qüestions esdevenen encara més importants avui dia, en què estem aprenent a llegir i escriure el genoma humà, amb totes les possibilitats que comporta de modificar el destí i la identitat de la nostra descendència.
Una història íntima ens proporciona un relat insuperable sobre la unitat fonamental de l'herència i un panorama tant del passat com del futur de la humanitat.
En definitiva, es tracta d'un excel·lent llibre de divulgació científica.
Edicions La Campana (primera edició març 2017)
Traducció al català de Xavier Pàmies
Aquest llibre, que es titula com el seu programa de ràdio, serveix perquè els divulgadors científics Daniel Arbós, biòleg, i Màrius Belles, físic, ens desvetllin curiositats quotidianes, explicades amb sentit de l'humor.
Pa ciència, la nostra, de Màrius Belles i Daniel Arbós
Entre altres coses, rebaten creences populars com, per exemple, si el suc de taronja cura els refredats o si funciona posar una cullereta a l'ampolla de cava, i responen a alguns dubtes o preguntes que ens hem fet alguna vegada, com ara: per què ens fa pudor l'alè quan ens llevem al matí?, com fan els astronautes les seves necessitats a l'espai?, són perjudicials els microones?, o per què s'arruguen les camises?, entre altres curiositats científiques.
El llibre, que no pretén una altra cosa que acostar la ciència als ciutadans d'una manera divertida mitjançant curiositats i anècdotes quotidianes, està classificat per àrees temàtiques i escrit de manera senzilla perquè pugui arribar a un públic no científic.
Aquesta novel·la és una crítica demolidora de les teràpies alternatives i, en definitiva, dels límits entre ciència i pseudociència, dels quals s'aprofiten entabanadors de tota mena.
Amb l'aigua al coll, de Daniel Arbós
«S'ha de tenir la ment oberta, però no tant com perquè et caigui el cervell a terra» és la citació que obre aquesta novel·la, una sàtira contra les medicines alternatives i els xarlatans que se n'aprofiten.
Tres amics munten una empresa que comercialitza aigua de mar que, en teoria, ha reposat entre unes suposades forces magnètiques del Montseny i que té capacitat de guarir tota mena de malalties.
L'èxit inicial del negoci i la competència d'altres empreses dedicades a les teràpies alternatives provoquen tot un seguit de situacions hilarants que ens faran somriure i, alhora, reflexionar sobre alguns negocis lucratius que s'aprofiten de la bona fe de les persones.
En paraules del mateix autor, l'obra serveix «per explicar com funciona la ciència i les limitacions que té, i per denunciar un fenomen que sempre ha existit però que els darrers anys s'ha fet més visible: l'existència de falsos terapeutes que fan negoci aprofitant-se de la ignorància, la bona fe i la desesperació de la gent, especialment els pacients que busquen solucions a les seves malalties».
L'autor, Daniel Arbós, és llicenciat en biologia i es dedica professionalment al periodisme i a la comunicació científica.
Durant més de nou anys va dirigir i presentar, juntament amb Màrius Belles, el programa de ràdio "Paciència, la nostra".
Feynman?' recull les converses basades en històries autobiogràfiques que va mantenir el físic estatunidenc, al llarg de més de set anys, amb el seu amic Ralph Leighton, que es va encarregar de gravar-les i transcriure-les.
I és que, efectivament, ens trobem davant d'un personatge insòlit i genial alhora.
Culte, enginyós, entremaliat, curiós, escèptic i dotat d'un gran sentit de l'humor, Richard Feynman va fer compatible haver explicat física a personalitats com ara Albert Einstein o John von Neumann amb ser un virtuós dels bongos en una companyia de ballet brasilera.
El llibre relata els diversos episodis de la vida personal i professional de Feynman: els orígens a Far Rockaway, als afores de Nova York; els anys d'estudiant a l'Institut de Tecnologia de Massachussetts (MIT); l'època com a docent a la Universitat de Princeton i la Universitat Cornell; la seva col·laboració en el projecte Manhattan, a Los Alamos; la seva activitat com a investigador a l'Institut de Tecnologia de Califòrnia (Caltech), i la mort de la seva primera dona, Arline Greenbaum.
L'obra es va publicar l'any 1985 i va tenir un gran ressò mediàtic, amb més de 500.000 exemplars venuts en poc temps.
Posteriorment es va publicar una segona compilació d'anècdotes, titulada ¿Qué te importa lo que piensen los demás?, en què incloïa la seva experiència com a membre de la Comissió Rogers, encarregada d'investigar les causes de l'accident del transbordador Challenger.
La tesi principal que defensa aquesta obra és l'aposta per l'apoderament tecnològic i per compartir el coneixement per millorar el món i les societats, tenint en compte els punts crítics, com poden ser la seguretat a la xarxa, la privacitat de les dades, el control de les persones, de l'economia, de l'educació, etc.
El dilema digital, d'Albert Garcia Pujadas i Aina Fernàndez i Aragonès
El nou paradigma digital hauria de ser un facilitador potencial d'un món més just i distributiu.
La ciència i la tecnologia són eines molt poderoses que han permès millorar les condicions de vida de les persones al llarg de la història.
L'aplicació de la tecnologia sempre ha buscat l'eficiència.
Estem a la vora d'una revolució tecnològica que canviarà (està canviant) la nostra forma de viure, de treballar i de relacionar-nos.
Arribarà un dia en què la intel·ligència artificial, creada i programada a través de la computació, superi la intel·ligència humana?
Aquesta obra ens convida a visitar la ciutat imaginària de Cuántica, regida per unes lleis tan peculiars que semblen impossibles.
Les lleis que ens portaran a una segona revolució que desembocarà en una nova era: l'era de les tecnologies quàntiques.
Som al llindar d'una nova revolució!
Una bona prova la tenim a la butxaca: el telèfon mòbil.
Els seus xips estan formats per transistors basats en els principis de la mecànica quàntica.
Aquests xips van ser impresos amb llum làser, que no és més que un feix de partícules de llum que mantenen la coherència quàntica entre elles.
La fibra òptica, les ressonàncies magnètiques, les tomografies...
Com molt bé apunta l'autor, la mecànica quàntica sustenta una part molt destacable del PIB de la nostra economia.
En conseqüència, si ens preguntem per a què serveix la mecànica quàntica, la resposta és tan extensa com aclaparadora.
I respondre aquesta pregunta de manera sintètica i pedagògica és el que fa l'autor d'aquest llibre, José Ignacio Latorre, catedràtic de Física Teòrica de la Universitat de Barcelona i investigador al Centre de Tecnologies Quàntiques de Singapur.
El llibre consta d'un pròleg, cinc capítols i dos apèndixs.
En els dos primers capítols, Latorre examina les lleis quàntiques (els quatre postulats quàntics) i analitza la primera revolució quàntica, tot centrant-se en la importància de la figura de Planck i en quatre aplicacions tecnològiques: el làser, els rellotges al GPS, els ordinadors i la medicina.
En el tercer capítol, es fa ressò de la segona revolució quàntica, i detalla aplicacions presents i futures de la mecànica quàntica al segle xxi.
El capítol 4, «Mi futuro cuántico», presenta l'opinió de l'autor sobre la repercussió de les tecnologies quàntiques en la vida diària de la ciutadania.
En el darrer capítol, l'autor ens resumeix les interpretacions locals i realistes de la mecànica quàntica.
En abandonar la ciutat de Cuántica, els lectors afrontaran records i percepcions ben diverses.
Sigui com sigui, ben segur que els envairà un dubte: atzar o determinisme?
Hi ha dues característiques que planen sobre tot aquest llibre: la descripció de la vida d'un científic independent i la gestació d'una teoria.
En primer lloc, l'obra, una autobiografia, narra la vida de James Lovelock, un científic creatiu i independent, orgullós de treballar per compte propi, tal com s'espera dels artistes, però no dels científics.
Aquesta característica ja destaca en els primers capítols, dedicats a la seva infantesa, adolescència i joventut, on l'autor explica com es forma i com aprèn a ser un científic fins que esdevé un científic independent, que treballa des de casa seva i fa tasques científiques remunerades.
I segueix en capítols posteriors en què anem coneixent moltes anècdotes, vicissituds i penúries de la seva trajectòria personal i professional.
L'altre tret que plana sobre el llibre és que l'autor és la persona que va inspirar i formular la teoria Gaia, que ha treballat al llarg de tota la vida de manera apassionada i constant, sovint empenyent contracorrent, i des de diferents responsabilitats i activitats, perquè aquesta teoria s'obrís pas.
Gaia és el nom de la deessa grega que personifica la fertilitat de la terra.
Va ser el novel·lista William Golding Smith qui va donar aquest nom a l'entitat complexa que, segons el seu veí James Lovelock, es forma quan la vida sobre la Terra interactua entre ella i evoluciona conjuntament amb el seu entorn natural físic o químic, de manera que la vida no es limita a adaptar-se a la Terra sinó que la canvia, tot controlant-la de manera homeostàtica, per fer que el medi ambient li sigui benigne.
La Terra actua com un macroorganisme, com un únic ésser viu.
La hipòtesi Gaia destil·la per tot el llibre: com se li va ocórrer, com la va bastir, com la va defensar, qui el va ajudar, qui se'n va riure, quina manera de viure representa o fins i tot si pot constituir-se en una religió alternativa pels agnòstics.
Si voleu conèixer de primera mà les idees, les inquietuds, el recorregut vital i el recorregut professional de James Lovelock, el descobridor de la hipòtesi Gaia, i amarar-vos de la seva actitud, de la seva originalitat i de la seva llibertat de pensament, us agradarà llegir aquest llibre.
I tingueu sempre ben present el que ens diu l'autor: en la vostra vida diària, que els perjudicis humanistes no us portin mai a menysprear altres formes de vida sobre la Terra.
En aquest assaig, a l'abast de qualsevol lector, el matemàtic nord-americà John Allen Paulos, expert en lògica i càlcul de probabilitats, ens revela com la nostra incapacitat per aprendre la naturalesa dels grans nombres, i les probabilitats associades, desinformen polítiques de govern, confonen decisions personals i augmenten la nostra vulnerabilitat davant tot tipus de pseudociències.
Per què sabem tan poques matemàtiques?
És voluntària o no la nostra resistència a comprendre aquest aspecte, sempre present en la vida diària?
Quin és el cost social i individual d'aquesta ignorància?
Som realment conscients d'aquesta carència?
En aquest sentit, l'autor critica amb duresa el sistema de l'ensenyament secundari nord-americà dels anys vuitanta i, fins i tot, el sistema universitari que prepara els futurs mestres que han d'ensenyar aquesta matèria als alumnes de secundària.
D'altra banda, el llibre està redactat com si fos un petit recull d'articles independents amb un fons comú.
És a dir, es pot llegir indistintament un apartat de cada capítol sense por a perdre's per no haver llegit els anteriors, ja que, en general, és totalment independent.
A més, perquè entenguem millor els seus arguments sobre els grans nombres i les probabilitats, l'autor recorre a anècdotes il·lustratives divertides i quotidianes.
Comprenem llavors, sense esforç, per què ens entestem a jugar a la loteria o a acudir a astròlegs i endevins, per què suspenem viatges per por a atemptats terroristes, per què no sabem quadrar un compte bancari o pensem que poc importa un milió d'euros de més o de menys en els pressupostos, per què perdem tant de temps en nimietats i per què cometem tantes malapteses evitables.
Aquest llibre de divulgació científica, escrit per Jordi Aloy, físic i astrònom vocacional, que treballa actualment a l'Àrea de Ciència, Investigació i Medi Ambient de la Fundació La Caixa, intenta donar resposta a algunes qüestions que ens plantegem en l'àmbit de l'astronomia.
Moltes d'aquestes són fruit de la seva experiència a l'hora de respondre les preguntes que li feia el públic al planetari on va treballar durant gairebé 20 anys.
El llibre s'estructura en cinc parts, que tracten des de qüestions més quotidianes fins a d'altres més complexes que, fins i tot, encara ara resulten una incògnita per als astrofísics, que intenten treure l'entrellat dels més profunds misteris de l'Univers.
L'autor intenta explicar de manera senzilla i didàctica, a l'abast de tothom, les característiques dels diferents planetes del sistema solar, de la Lluna, de la nostra galàxia, de l'univers observable, etc. També ens ensenya com tenen lloc els eclipsis, quins tipus d'estrelles hi ha i com es formen, què són els forats negres, de què és compon la matèria fosca, com es va produir el Big Bang o si existeixen universos paral·lels.
Qüestions molt interessants totes, algunes de les quals continuen essent un misteri...
De les fases de la lluna a l'energia fosca