Ferrocarril de Sarrià conduït per enginyers militars durant la vaga de La Canadenca.
Codi de referència: ANC1-42-N-15720)
La vaga de La Canadenca va ser un moviment de reivindicació laboral dirigit per la Confederació Nacional del Treball (CNT), el sindicat únic d'aigua, gas i electricitat, que va suposar la conquesta de la jornada de treball de 8 hores, una de les fites del moviment obrer mundial.
El conflicte es va iniciar a Camarasa i es va estendre a Lleida i després a Barcelona i altres indrets de Catalunya.
Va començar quan l'empresa Riegos y Fuerzas del Ebro, filial de la Barcelona Traction, Light and Power Company, Limited, més coneguda com La Canadenca, va introduir canvis en les condicions de treball del personal de facturació, i es va allargar durant un mes i mig.
El conflicte va aconseguir paralitzar un 70% de la indústria local barcelonina i va deixar sense llum bona part del territori català.
El Govern espanyol va mobilitzar l'exèrcit per intentar tornar a produir electricitat, i es van enviar tropes tant a Barcelona com a les centrals productores de la província de Lleida.
Els vaguistes empresonats van omplir els vaixells del port de Barcelona, però també la Model i el castell de Montjuïc.
El suport popular i la maduresa organitzativa de la classe treballadora van suposar un notable apoderament del moviment obrer català i espanyol i l'entrada en una nova etapa de la història contemporània marcada per la conquesta de drets socials i llibertats polítiques, tot i la posterior etapa de repressió, empresonaments, i l'auge del militarisme colpista.
L'empresa Barcelona Traction, Light and Power Company, Limited, coneguda popularment com La Canadenca pel seu origen canadenc, la va fundar l'enginyer Fred Stark Pearson el 12 de setembre de 1911 a Toronto (Canada).
L'objectiu de La Canadenca era produir electricitat i distribuir-la a l'àrea metropolitana de Barcelona, per utilitzar-la en l'enllumenat públic, el subministrament domèstic, el funcionament dels tramvies i la xarxa de ferrocarrils metropolitans.
Per això, aprofitant la seva capacitat per mobilitzar capitals internacionals, va comprar les concessions hidràuliques més potents i les xarxes de distribució urbanes més grans.
Entre les seves primeres adquisicions destaquen Tramvies de Barcelona i la Companyia Barcelonesa d'Electricitat.
Després, per obtenir l'energia elèctrica que necessitava per subministrar les seves empreses, va iniciar un ambiciós projecte d'aprofitament hidroelèctric a la zona del Prepirineu, que s'acabaria completant amb la construcció de dues grans preses (Camarasa i Sant Antoni), que, a part de produir energia, també li garantirien un cabal més o menys constant al llarg de l'any.
Amb aquestes infraestructures acabades, es va constituir el primer sistema integrat d'embassaments i centrals construïts a Espanya.
El 1914 era la setena empresa productora d'electricitat al món i la primera d'Europa.
La seva estratègia apostava per produir electricitat i també per invertir en empreses que la consumien.
Finalment, l'any 1923, La Canadenca va acabar comprant la seva competidora més important, Energía Eléctrica de Cataluña, amb la qual cosa va obtenir una posició pràcticament de monopoli.
Coincidint amb l'inici de la Primera Guerra Mundial, l'empresa va començar a patir molts problemes econòmics per finançar els interessos dels préstecs amb els quals pagava les grans obres que havia de realitzar.
Després de la mort de Pearson, en va prendre el control un gran hòlding, la Sofina, que, si bé té un nom belga, perquè té la seu a Brussel·les, de fet representa capitals internacionals (nord-americans, britànics, belgues, italians) i també espanyols.
Els seus amos eren els mateixos amos de la CHADE, que presidia Francesc Cambó.
Durant els anys 20, l'empresa va construir les infraestructures més importants fetes mai fins aleshores a Catalunya i a Europa, que van canviar totalment l'estructura energètica del país i en què s'utilitzaven tecnologies molt capdavanteres.
Cent anys després de la seva construcció, la majoria encara continuen en funcionament.
Les construccions més importants són l'embassament de Sant Antoni, l'embassament de Camarasa, l'embassament dels Terradets i el canal de Seròs.
L'empresa va seguir funcionant fins als anys 80.
Seu de la Canadenca, a les tres xemeneies, al Paral·lel de Barcelona