Els pacients són una font molt important de coneixement de la seguretat i proporcionen aspectes únics que es complementen amb els obtinguts per altres mètodes.
Aprendre i implementar mesures òptimes per garantir la seguretat dels pacients és un dels grans reptes a nivell mundial en l'àmbit sanitari.
Els pacients poden ser una font d'informació rellevant per estudiar els problemes produïts durant la pràctica de l'atenció sanitària.
Jane K O'Hara, del Leeds Institute of Medical Education, investiga la incidència i la naturalesa de les observacions dels pacients sobre els esdeveniments adversos a l'assistència hospitalària i avalua de quina manera es pot emprar aquesta informació per millorar la seguretat.
Per realitzar l'estudi multicèntric, es va fer una enquesta sobre l'experiència de 2.471 pacients ingressats en 33 unitats hospitalàries.
Els pacients voluntaris, amb l'ajuda d'investigadors, van elaborar una classificació amb les principals preocupacions sobre la seguretat.
Després, aquesta classificació va passar per un procés de revisió clínica de dues fases per identificar aquells esdeveniments que es consideren incidents relacionats amb la seguretat dels pacients.
Dels 2.471 pacients voluntaris, 579 van informar de 1.155 notificacions d'incidents i van extraure 14 categories de classificació.
Un 35% (406) de les 1.155 notificacions es consideraven incidents relacionats amb la seguretat dels pacients, segons la definició estàndard.
La resta de notificacions eren, majoritàriament, preocupacions relacionades amb la incomoditat física (nivells de llum, soroll, àpats), amb la por (per exemple, d'altres pacients) i amb la incertesa i els retards en els procediments mèdics.
D'aquest 35% de notificacions considerades incidents relacionats amb la seguretat dels pacients, els més freqüents s'atribuïen a errors de comunicació (22%), problemes relacionats amb el personal (13%) i problemes amb l'entorn assistencial (12%).
Amb tot, tenint en compte que els incidents notificats pels pacients no acostumen a coincidir amb aquells identificats per altres mètodes, és possible que aquests últims subestimin els nivells d'incidents relacionats amb la seguretat dels pacients.
D'altra banda, els pacients que van patir danys severs a causa d'un incident relacionat amb la seguretat van aportar punts de vista que concordaven amb la informació dels mètodes estàndard i que, alhora, afegien una perspectiva única amb observacions clau que els sistemes de notificació passaven per alt.
Alguns factors de risc dels incidents relacionats amb la seguretat dels pacients, com ara els errors de comunicació o els retards en l'assistència, no són detectables pels sistemes de notificació però sí pels pacients.
A més, la informació que poden fer arribar els pacients és menys esbiaixada que la dels sistemes de notificació i molt més immediata que els processos de compilació i anàlisis d'informes, pel qual poden conduir a una aplicació més eficient de les mesures adients per evitar que es produeixin aquest tipus d'incidents.
Dels resultats es conclou que les notificacions dels pacients s'haurien d'avaluar no com una eina externa de regulació o validació d'incidents, sinó més aviat com un complement que els equips de la pràctica clínica utilitzen per millorar la seguretat del pacient.