Les rehabilitacions que són necessàries per millorar la seguretat i la salubritat de l'edifici són oportunitats per a una intervenció global, i afegir rehabilitacions amb criteris energètics.
Per exemple, quan cal renovar una façana per motius estructurals, i per tant, cal instal·lar una bastida, incorporar també aïllament tèrmic a l'edifici, només representarà un petit sobrecost respecte del total del cost previst inicialment.
La rehabilitació energètica dels edificis és responsabilitat de tots els agents de la societat: de l'àmbit professional (tècnics, promotors, constructors,...) però també dels propietaris dels edificis que poden contemplar aquestes millores en els seus projectes de rehabilitació.
A Catalunya també és d'aplicació el DECRET 67/2015, de 5 de maig, per al foment del deure de conservació, manteniment i rehabilitació dels edificis d'habitatges, mitjançant les inspeccions tècniques i el llibre de l'edifici.
La Inspecció Tècnica dels Edificis d'habitatges (ITE) consisteix en una inspecció visual de l'edifici feta per un tècnic competent que té per objecte de determinar-ne l'estat en el moment de la inspecció i orientar la propietat en les actuacions a realitzar per complir el deure de conservació i manteniment.
Aquests informes representen una gran oportunitat per a què els usuaris siguin conscients de l'estat dels seus edificis, i de com poden millorar la sostenibilitat, l'eficiència energètica, la funcionalitat i les condicions d'accessibilitat de l'edifici de forma planificada.
En les rehabilitacions energètiques dels edificis, especialment en les actuacions que inclouen mesures de millora de l'envolupant (façanes, cobertes i terra en contacte amb l'aire o el terreny), els costos d'inversió són elevats, i per tant, s'han de realitzar estudis de viabilitat econòmica.
Aquests estudis han de tenir en compte, entre altres, els següents factors:
Per impulsar la rehabilitació fins a arribar a edificis de consum d'energia gairebé zero, la Directiva (UE) 2018/844, per la qual es modifica la Directiva 2010/31 / UE relativa a l'eficiència energètica dels edificis i la Directiva 2012/27 / UE relativa a l'eficiència energètica estableix el següent:
Per aconseguir un parc immobiliari descarbonitzat i altament eficient des del punt de vista energètic i garantir que les estratègies de renovació a llarg termini aporten els avenços necessaris per transformar els edificis existents en edificis de consum d'energia gairebé nul, els Estats membres han de proporcionar unes orientacions clares i definir accions específiques i mesurables i promoure un accés igualitari al finançament.
Amb l'objectiu de seguir donant suport a les millores necessàries al parc nacional d'immobles de lloguer, els Estats membres han de considerar la introducció o la continuació de l'aplicació dels requisits relatius a un determinat nivell de rendiment energètic als immobles de lloguer, de conformitat amb els certificats d'eficiència energètica.
D'acord amb l'avaluació d'impacte de la Comissió, per complir de manera rendible les ambicions de la Unió en matèria d'eficiència energètica seria necessari realitzar la renovació a una taxa mitjana anual de el 3%.
Cada Estat membre ha d'establir una estratègia a llarg termini per donar suport a la renovació dels seus parcs nacionals d'edificis residencials i no residencials, tant públics com privats, transformant-los en parcs immobiliaris amb alta eficiència energètica i descarboniza t s abans de 2050, facilitant la transformació econòmicament rendible dels edificis existents en edificis de consum d'energia gairebé nul.
En la seva estratègia de renovació a llarg termini, cada Estat membre ha d'establir un full de ruta amb mesures i indicadors de progrés mesurables establerts nacionalment, amb vista a l'objectiu a llarg termini de 2050 de reduir les emissions de gasos d'efecte hivernacle a la Unió en un 80-95% en comparació amb 1990, per garantir un parc immobiliari nacional d'alta eficiència en termes energètics i descarbonitzat, i facilitar la transformació econòmicament rendible dels edificis existents en edificis de consum d'energia gairebé nul.
El parc dels edificis a Catalunya, envellit i poc eficient energèticament, representa gairebé el 30 % del consum d'energia final.
La rehabilitació energètica generalitzada és un repte pendent, que permetria reduir el consum energètic, millorar el confort dels usuaris i revaloritzar els immobles entre d'altres avantatges.
El passaport de l'edifici és una eina proposada des de la Unió Europea per impulsar la rehabilitació energètica.
La recomanació (UE) 2019/786 relativa a la renovació d'edificis defineix el passaport de l'edifici com un document electrònic o en paper en què es descriu el full de ruta a llarg termini (de quinze a vint anys) per a la renovació per etapes (amb el menor nombre d'etapes possible) d'un edifici concret.
El passaport de l'edifici pot ser el resultat d'una auditoria energètica "in situ" que defineixi les mesures i renovacions pertinents a cada etapa que podrien millorar el rendiment energètic.
Segons la Directiva 2018/844, les estratègies de renovació a llarg termini poden donar suport a mesures com la introducció d'un sistema voluntari de passaports de renovació d'edificis.
La mateixa Directiva indica que la Comissió finalitzarà, abans de 2020, un estudi de viabilitat que precisi les possibilitats i el calendari per introduir aquest passaport en els Estats membres.