La Comissió Jurídica Assessora, reunida el 9 de gener de 2020, amb la presidència del Sr.
Maria Mercè Darnaculleta i Gardella, Marta Franch i Saguer, Alfredo Galán Galán, Francesc Homs i Molist, Marc Marsal i Ferret, Carles Mundó i Blanch, Joan Pagès i Galtés, Sonia Ramos i González, Lluís Saura i Lluvià, Joan Manuel Trayter i Jiménez, i Antoni Vaquer i Aloy, i essent-ne ponent la Sra.
Eva Pons i Parera, ha aprovat el Dictamen següent:
Per resolució de 18 d'abril de 2018, la rectora de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) va resoldre admetre i matricular el Sr.
A al màster universitari en Traducció i Estudis Interculturals corresponent al curs 2018-2019, d'acord amb la normativa d'aplicació i vistes la sol·licitud i la documentació que va presentar l'alumne durant el període de matriculació corresponent.
El 17 de setembre de 2018, el Sr.
A va formalitzar la matrícula per al curs acadèmic 2018-2019, a la Facultat de Traducció i d'Interpretació de l'UAB, per als estudis de grau en Traducció i Mediació Interculturals.
En la mateixa data va abonar els imports corresponents.
De l'expedient s'infereix que el 21 de setembre de 2018, l'alumne va atendre el requeriment de l'Àrea de Gestió Acadèmica de la Facultat i va aportar el certificat de llengua espanyola de nivell C1 adjuntat a la sol·licitud inicial d'admissió.
Consten incorporats a l'expedient la fotocòpia d'aquest certificat, expedit per l'empresa Enforex, Centro de Estudios Internacionales de Madrid, així com la diligència del secretari general adjunt de l'UAB per a fer constar que aquella fotocòpia es correspon amb la fotocòpia compulsada del certificat.
També es dedueix de l'expedient que el personal de la facultat va detectar diverses irregularitats en relació amb l'autenticitat dels certificats de llengua espanyola del nivell C1 que s'havien lliurat durant el procés d'admissió al màster, corresponent als dos cursos acadèmics 2018-2019 i 2019-2020.
En el marc d'aquestes indagacions, la facultat va requerir el centre acadèmic que verifiqués l'autenticitat dels certificats esmentats.
Consten incorporats a l'expedient els quatre correus electrònics, intercanviats entre ambdues parts, de 14 de maig i de 5 de juny de 2019, en què s'evidenciaven les gestions realitzades per Enforex per a donar resposta al requeriment universitari; i pels quals, finalment, aquella els va posar en coneixement que no havia emès el certificat de llengua espanyola del nivell C1 que havia aportat el Sr.
El 7 de juny de 2019, el degà de la Facultat de Traducció i d'Interpretació va emetre un informe en relació amb els fets que motivaven la sol·licitud de revisió.
En concret, va informar, d'entre altres qüestions, que el certificat de l'alumne era fals.
A l'informe va adjuntar els quatre correus electrònics ja citats.
Mitjançant la Resolució de 12 de juny de 2019, la rectora va iniciar el procediment de revisió d'ofici corresponent a l'admissió i matrícula del Sr.
Se li va atorgar també un termini de 10 dies per a presentar-hi al·legacions i també se li va suspendre cautelarment els drets a realitzar qualsevol tràmit en relació amb l'expedient acadèmic i a examinar-se o ésser avaluat dels mòduls del màster, fins que no es resolgués el procediment de revisió.
Mitjançant el sistema E-Notum, es va posar a disposició de l'estudiant la resolució el 12 de juny de 2019 i el 23 de juny següent va ser rebutjada.
El 22 de juliol de 2019, es va notificar la resolució mitjançant la publicació al BOE núm. 174, pàg.
El 31 de juliol de 2019, i a petició de l'UAB, la directora acadèmica d'Enforex va certificar que el Sr.
A no constava als registres informàtics d'alumnes que haguessin cursat classes d'espanyol de cap de les seves escoles; i que, per això, qualsevol certificat d'estudis que aquest hagués presentat a l'UAB, signat amb les dades del centre, no era autèntic.
El 23 de setembre de 2019, la lletrada del Gabinet Jurídic de l'UAB, amb el vistiplau del cap, va emetre un informe jurídic i proposta de resolució en què informava favorablement sobre la revisió d'ofici i declarava la nul·litat de ple dret de la resolució de la rectora de 18 d'abril de 2018, d'admissió del Sr.
A al màster esmentat, corresponent al curs acadèmic 2018-2019, i la matrícula consegüent, en considerar que incorria en la causa de nul·litat de l'article 47.1.f) de l'LPAC.
Així mateix, va acordar que s'elevés la petició de dictamen a la Comissió Jurídica Assessora.
El 30 de setembre de 2019, la rectora va resoldre suspendre el termini de resolució del procediment de revisió d'ofici fins que l'òrgan consulti emetés el dictamen o fins que hagués transcorregut el termini per a emetre'l.
El 21 de novembre de 2019, mitjançant la plataforma EACAT, va tenir entrada en aquesta Comissió la petició de dictamen cursada a través de la consellera d'Empresa i Coneixement.
En la sessió de 28 de novembre gener de 2019, el Ple de la Comissió Jurídica Assessora va admetre a tràmit la petició i en va designar ponent.
Se sotmet a dictamen d'aquesta Comissió Jurídica Assessora el procediment de revisió d'ofici instruït per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) de la Resolució dictada el 18 d'abril de 2018 per la rectora d'aquesta Universitat, per la qual s'admetia el Sr.
A al màster universitari en Traducció i Estudis Interculturals corresponent al curs 2018-2019, i de la seva matrícula al màster.
La sol·licitud d'iniciació es fonamenta en la causa de la lletra f) de l'article 47.1 de l'LPAC, en considerar que és un acte exprés contrari a l'ordenament jurídic pel qual s'han adquirit uns drets sense els requisits essencials per a adquirir-los.
Intervenció de la Comissió Jurídica Assessora i règim jurídic aplicable
La intervenció de la Comissió Jurídica Assessora és preceptiva per accions de nul·litat de ple dret, d'acord amb l'article 8.3.c) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, reguladora de la Comissió, que subjecta al dictamen previ favorable de l'òrgan consultiu la revisió dels actes nuls de ple dret.
L'article 106 de l'LPAC preveu que les administracions públiques, en qualsevol moment, per iniciativa pròpia o a sol·licitud de l'interessat, han de declarar d'ofici la nul·litat dels actes administratius que hagin esgotat la via administrativa o que no hagin estat objecte de recurs dins de termini, sempre que es doni alguna de les causes de nul·litat de ple dret de l'article 47.1 de l'LPAC.
Els apartats primer i segon de l'article 106 de l'LPAC estableixen que el dictamen de la Comissió és preceptiu en procediments de revisió d'ofici, entre els quals, per aplicació de l'article 2.2.c) de la Llei 40/2015, d'1 d'octubre, de règim jurídic del sector públic (LRJSP), i de l'article 2 de l'LPAC, cal entendre que s'inclouen els procediments instruïts per les universitats públiques.
En l'actualitat, la nova redacció que dona l'LPAC en l'article 2.2.c) –i la pràcticament idèntica de l'article 2 de l'LRJSP– engloba les universitats públiques en el sector públic institucional i disposa que "es regeixen per la seva normativa específica i, supletòriament, per les previsions d'aquesta Llei".
El mateix precepte regula l'àmbit subjectiu d'aplicació de la Llei i exclou les universitats de la consideració estricta com a "administracions públiques" en l'article 2.3, que ho circumscriu a les administracions territorials i a les incloses en la lletra a) de l'article 2.2 de l'LPAC, la qual cosa pot generar dubtes respecte de l'aplicació a les universitats de certes previsions que l'LPAC refereix literalment a les "administracions públiques".
En concret, quant a la regulació dissenyada per a la revisió dels actes administratius en via administrativa, aquesta referència s'observa en els articles 106 a 110 de l'LPAC.
D'altra banda, escau notar que l'article 72 de la Llei 26/2010, en regular la preceptivitat del dictamen de la Comissió Jurídica Assessora en els expedients de revisió d'ofici d'actes nuls de ple dret i de disposicions reglamentàries, fa esment de l'Administració de la Generalitat i de l'Administració local, sense incloure-hi la menció explícita a les universitats.
En contrast amb l'anterior, dins la legislació sectorial universitària és clara la voluntat de redireccionar vers l'aplicació de la legislació de procediment administratiu.
Així, l'article 102 de la Llei 1/2003, de 19 de febrer, d'universitats de Catalunya (LUC), determina que "En virtut de llur autonomia, les universitats es regeixen per llurs estatuts, en el cas de les públiques [...] i per l'altra normativa interna" (apartat segon), i tot seguit diu que, "En defecte de norma expressa i en el marc de la legislació bàsica de l'Estat, és d'aplicació supletòria a les universitats públiques [...] la legislació de la Generalitat sobre el procediment administratiu [...]" (apartat tercer).
Aquesta mateixa conclusió es pot desprendre de la lectura de l'article 6, relatiu al "Règim jurídic", de la Llei orgànica 6/2001, de 21 de desembre, d'universitats, que es dicta també a l'empara de la competència estatal de l'article 149.1.18 de la Constitució (que inclou "Les bases del règim jurídic de les administracions públiques [...] les quals garantiran, en qualsevol cas, als administrats un tractament comú davant aquelles" i el "procediment administratiu comú, sens perjudici de les especialitats derivades de l'organització pròpia de les comunitats autònomes"), d'acord amb la disposició final primera.
Enfront de la qüestionable tècnica normativa que comporta l'exclusió explícita de la consideració d'administracions públiques de les universitats per l'LPAC, i que no pot significar sostreure-les de l'aplicació d'aspectes bàsics i comuns que regeixen l'actuació de les administracions, cal recordar que l'apartat quart de l'article 102 de la LUC determina que "Les universitats públiques exerceixen les prerrogatives establertes per la normativa vigent per a les administracions públiques, tret de les pròpies i exclusives dels ens territorials", tot incloent entre aquestes prerrogatives la de revisar d'ofici els actes nuls.
Per consegüent, en el present procediment de revisió d'ofici s'ha de respectar l'establert en l'article 106 de l'LPAC, així com les disposicions generals sobre el procediment administratiu contingudes en el títol IV, i la revisió s'ha de fonamentar en algun dels motius de nul·litat de ple dret que preveu l'article 47.1 d'aquesta darrera Llei.
Quant a l'aspecte temporal, aquesta normativa resulta d'aplicació al cas sobre el qual es dictamina, atès que el procediment de revisió d'ofici es va incoar el 12 de juny de 2019, un cop entrada en vigor aquesta.
La competència per a iniciar el procediment
Amb caràcter general, d'acord amb l'article 71.1 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya, l'òrgan que ha dictat l'acte nul és el competent per a iniciar-ne la revisió.
La resolució d'admissió que es pretén revisar la va signar la rectora de la Universitat, i per tant, és competent per a iniciar el procediment de revisió.
La tramitació del procediment de revisió
La tramitació del procediment de revisió d'ofici s'ha ajustat a les previsions normatives, d'acord amb l'article 71 i següents de la Llei 26/2010, i l'article 106 i següents de l'LPAC.
Així, hi consta que primer es va obtenir un informe del degà de la Facultat de Traducció i d'Interpretació en relació amb els fets que motiven la sol·licitud de revisió.
També hi consta l'acord d'incoació del procediment de revisió d'ofici, que motiva degudament la concurrència de la causa de nul·litat que s'al·lega i suspèn cautelarment els drets del Sr.
A a realitzar qualsevol tràmit en relació amb l'expedient acadèmic i a examinar-se o ésser avaluat dels mòduls del màster fins a la resolució del procediment de revisió.
En el mateix acte es va atorgar a l'interessat el tràmit d'audiència, i no consta que hi formulés al·legacions.
Pel que fa al tràmit de notificació de la resolució d'incoació, d'acord amb l'article 43.2 en relació amb el 41.5 de l'LPAC, es pot donar per efectuat aquest tràmit i seguir amb la tramitació del procediment.
El 23 de setembre de 2019, el Gabinet Jurídic va emetre l'informe jurídic i la proposta de resolució, en què es proposava declarar la nul·litat de la Resolució de la rectora de 18 d'abril de 2018, per la causa de nul·litat de l'article 47.1.f) de l'LPAC.
Posteriorment, el 30 de setembre de 2019, la rectora va suspendre el termini de resolució del procediment de revisió d'ofici fins que la Comissió Jurídica Assessora no n'emetés el dictamen o fins que no hagués transcorregut el termini per a emetre'l, i la petició de dictamen subscrita per la consellera d'Empresa i Coneixement va tenir entrada en aquesta Comissió, a través de l'EACAT, el 21 de novembre de 2019.
Pel que fa a la conformació de l'expedient, es constata que està correctament configurat, amb la documentació indexada i ordenada cronològicament, llevat que no s'ha foliat, circumstància que no s'adequa a les previsions dels articles 46.2 i 56.2 de la Llei 26/2010 i 70 de l'LPAC.
La Comissió, en els dictàmens 175/2018, 234/2018, 29/2019 i 379/2019, entre d'altres, ha recordat la importància del requisit de la foliació previst en els preceptes esmentats per tal que es garanteixi el principis d'integritat i immutabilitat de l'expedient.
L'article 106.5 de l'LPAC determina que el transcurs de sis mesos des de l'inici del procediment de revisió sense dictar-se resolució en produeix la caducitat.
Al seu torn, l'article 22.1.d) de l'LPAC preveu que el termini màxim de resolució es pot suspendre quan se sol·licitin informes preceptius a un òrgan de la mateixa Administració o d'una de diferent, pel temps que transcorri entre la petició, que s'ha de comunicar als interessats, i la recepció de l'informe, que també se'ls ha de comunicar.
L'article 11 de la Llei institucional d'aquesta Comissió estableix que l'òrgan que tramita el procediment, si el dictamen té caràcter preceptiu i és determinant per a la resolució del procediment –com és el cas de la revisió d'ofici– pot suspendre el termini de resolució fins que la Comissió no n'emeti el dictamen o fins que no hagi transcorregut el termini per a emetre'l.
En aquest cas, i del que resulta de la documentació de l'expedient, el procediment de revisió d'ofici es va incoar el 12 de juny de 2019, i el 30 de setembre de 2019 –això és, quan no havia vençut el termini de sis mesos– es va suspendre el termini de resolució del procediment per la petició de dictamen a aquesta Comissió.
Hi ha constància que la suspensió decidida es va notificar a l'interessat en data 4 d'octubre de 2019.
No s'ha produït, doncs, la caducitat del procediment.
Segons resulta de la documentació de l'expedient, es va reconèixer a l'interessat el dret a l'admissió i a matricular-se en un màster en Traducció i Estudis Interculturals (MUTEI) sense que acredités estar en disposició del títol del nivell C1 de llengua espanyola, títol que es configurava com a requisit essencial per al naixement d'aquell dret, d'acord amb la memòria o el pla d'estudis corresponents.
Així, resta acreditat que l'alumne interessat, durant el període de matriculació del MUTEI, va aportar un certificat, emès pel centre educatiu Enforex, conforme al qual havia assolit el nivell requerit per a poder ser admès i cursar el màster, és a dir, el del nivell C1 de llengua espanyola.
També consta en l'expedient l'informe del degà de la Facultat de Traducció i d'Interpretació en què s'explica que es va descobrir que un dels certificats, acreditatiu de la titulació en llengua castellana C1, del mateix centre Enforex, i aportat per l'interessat, en nom d'una alumna per a poder cursar el MUTEI, era fals.
Arran d'aquesta irregularitat, i a fi d'assegurar que tots els altres certificats presentats pels altres alumnes matriculats fossin autèntics, es van enviar aquests documents a verificar.
I la Universitat va tenir coneixement que el que va aportar el Sr.
A, respecte del curs 2018-2019, i del qual en figura una fotocòpia a l'expedient, no era autèntic.
Consten els correus intercanviats entre Enforex i la Universitat, entre els quals es destaca el del centre educatiu, en relació amb l'interessat, i datat el 5 de juny de 2019, que manifesta explícitament que el certificat d'aquest alumne és fals.
Així mateix, s'ha incorporat a l'expedient el document emès el 31 de juliol de 2019 per la directora acadèmica de les escoles Enforex, a petició de l'UAB, en què es certifica que el Sr.
A no constava als registres informàtics d'alumnes que haguessin cursat classes d'espanyol de cap de les escoles Enforex, i que, per això, qualsevol certificat d'estudis que aquest hagués presentat a l'UAB, signat amb les dades del centre, no era autèntic.
Per acabar, a l'informe jurídic i proposta de resolució del Gabinet Jurídic de l'UAB, després de fer un resum dels antecedents de fet i de la normativa universitària aplicable al cas, s'informa favorablement sobre la revisió d'ofici de la resolució de la rectora d'admissió de l'alumne interessat, en incórrer en la causa de nul·litat de l'article 47.1.f), i se'n declara la nul·litat.
Normativa aplicable per a la resolució del fons
D'acord amb la Resolució de la rectora de la UAB de 18 d'abril de 2018, objecte de revisió, i l'informe jurídic i proposta de resolució del Gabinet Jurídic, la normativa acadèmica de la Universitat que regeix el present cas és l'aplicable als estudis universitaris regulats de conformitat amb el Reial decret 1393/2007, de 29 d'octubre, pel qual s'estableix l'ordenació dels ensenyaments universitaris oficials, modificat pel Reial decret 861/2010, de 2 de juliol, i posteriorment modificat en diverses ocasions, la darrera el 13 de març de 2019, i la memòria del màster en Traducció i Estudis Interculturals (MUTEI), del curs acadèmic 2018-2019.
Al seu torn, la normativa acadèmica de la UAB, aplicable als estudis universitaris regulats de conformitat amb el Reial decret 1393/2007, de 29 d'octubre, modificat pel Reial decret 861/2010, de 2 de juliol, recull en l'article 232.2 que "A més dels requisits d'accés establerts a les lleis i normatives competents, es poden fixar a la memòria del títol els requisits d'admissió específics que es considerin oportuns."
I, quant al procediment d'admissió i matrícula en estudis de màster universitari, l'article 233 (modificat per acord de Consell de Govern de 14 de març de 2013, i de 10 de maig i de 8 de novembre de 2016) diu que "L'admissió a un màster universitari és resolta pel rector o rectora de la UAB, a proposta de la comissió responsable dels estudis de màster del centre.
En la resolució d'admissió s'hi ha d'indicar, si escau, l'obligació de cursar determinats complements de formació, segons la formació prèvia acreditada per la persona candidata"; i en el mateix precepte afegeix que "Les persones admeses han de formalitzar la seva matrícula al començament de cada curs acadèmic i en el termini indicat pel centre responsable de la matrícula.
En cas de no formalitzar-la en aquest termini han de tornar a sol·licitar l'admissió".
Quant a la documentació necessària per a sol·licitar l'admissió al màster, segons la memòria " Los estudiantes deberán presentar el título obtenido, un certificado del expediente académico y el correspondiente certificado acreditativo de lenguas ".
Es constata que es pot accedir a aquesta mateixa informació a partir de la consulta directa de la pàgina web de la Universitat sobre el MITECO.
Per tant, en vista del contingut de la memòria, queda clar que el nivell C1 de llengua castellana és un requisit per a l'admissió i posterior matriculació al màster referit.
A més, s'observa que es tracta d'un requisit lingüístic comú per a totes les especialitats que ofereix el màster (que no coincideixen, en canvi, quant al nivell exigit d'altres llengües).
El caràcter de requisit d'admissió resta també clar en preveure's entre els criteris de prelació, aplicables només en el cas que el nombre d'inscrits superi el de places ofertes, l'acreditació d'un nivell superior (C2) de llengua castellana.
Anàlisi de la causa de nul·litat invocada
La causa de nul·litat que s'invoca en la proposta de resolució de la rectora de la Universitat és, com ja s'ha dit, la prevista en l'article 47.1.f) de l'LPAC, que fa referència a: "1.
Els actes de les administracions públiques són nuls de ple dret en els casos següents: [...] f) Els actes expressos o presumptes contraris a l'ordenament jurídic per part dels quals s'adquireixen facultats o drets quan no es tinguin els requisits essencials per adquirir-los."
En el cas present, segons la proposta de resolució, la il·legalitat amb el grau de nul·litat radical deriva del fet de reconèixer el dret a l'admissió i matriculació del màster sense tenir un dels requisits essencials, la titulació del nivell C1 de llengua espanyola exigit a la memòria i la normativa vigent, abans esmentada.
I és en la manca d'acreditació d'aquest requisit per part l'interessat que l'Administració universitària instructora fonamenta la nul·litat de ple dret de la resolució de la rectora de 18 d'abril de 2018 d'admissió de l'interessat al MUTEI corresponent al curs acadèmic 2018-2019, i la consegüent matrícula posterior.
Com es va dir en el Dictamen 59/2016, dictat en un cas similar a l'actual, en què es revisaven els actes d'una universitat mitjançant els quals s'havia concedit indegudament a un alumne una exempció en la matrícula aplicable als estudiants amb discapacitat, «D'acord amb la doctrina d'aquest òrgan consultiu, la revisió d'ofici constitueix una via excepcional per a expulsar del món jurídic els actes administratius que presenten vicis de legalitat especialment greus (Dictamen 4/2016, entre d'altres).
L'ordenament estableix unes causes de nul·litat taxades i que han de ser objecte d'una apreciació estricta i sobre la base d'uns fets suficientment acreditats en l'expedient.
Això és a causa de l'afectació que té l'exercici d'aquesta potestat en defensa de la legalitat sobre el principi de seguretat jurídica consagrat al més alt nivell normatiu de l'ordenament vigent.
Per les raons exposades, la Comissió Jurídica Assessora ha entès que cal insistir que no tot acte il·legal és un acte nul susceptible de ser invalidat per aquesta via, ja que, en el cas de la revisió d'ofici per causa de nul·litat de ple dret, la il·legalitat de l'acte s'ha de poder subsumir dins els supòsits taxats que estableix l'article 62.
La Comissió, en diverses ocasions, i recentment en els dictàmens 131/2015 i 199/2015, ha assenyalat, a l'efecte de l'article 62.1.f) de l'LRJPAC, que no tot requisit necessari té la condició de requisit essencial, i caracteritza el requisit essencial com a "pressupòsit inherent a l'estructura definitòria de l'acte", "determinant per al naixement del dret" i que, quan manca, dona lloc a un "xoc qualificat", a una "col·lisió qualitativa", a una "discrepància essencial" o "substancial" amb l'ordenament, bé per la magnitud del contrast, bé per l'especial cura que el legislador posa respecte de determinats aspectes (entre molts d'altres, els dictàmens 330/2002, 147/2005, 195/2006, 136/2007 i 264/2008).
La Comissió ha considerat que "el concepte de requisits essencials per a adquirir drets que remarca la lletra f) esmentada pot permetre apreciar l'existència de nul·litat radical en supòsits de col·lisió qualitativa, en considerar que aquesta es dona quan el contingut de la resolució que empara noves situacions o nous drets es fonamenta en fets o requisits inexistents o inadequats per donar lloc a aquesta adquisició de posicions.
L'essencialitat dels requisits es troba en la funció determinant per donar lloc al naixement dels drets o de les situacions esmentades, tenint presents els pressupòsits de fet que, en cada cas, han de concórrer necessàriament en el subjecte d'acord amb la normativa aplicable" (Dictamen 97/2011).
Així mateix, la Comissió ha entès que, en el supòsit en què la previsió de la norma és clara i determinant, els requisits es determinen com a essencials, ja que de cap manera no es poden adquirir facultats contràries a una prohibició general ( vid. Dictamen 330/2010).»
Així mateix, la Comissió s'ha pronunciat en diverses ocasions en relació amb la concurrència de la causa de nul·litat prevista en la lletra f) de l'article 47.1 LPAC (i en l'anterior article 62.1 de l'LRJPAC) pel fet de no estar en possessió de la titulació d'una llengua, en considerar-ho com un requisit no només necessari, sinó també essencial.
En aquest sentit, escau remetre a les consideracions del recent Dictamen 216/2019, de 18 de juliol, en què se citen els dictàmens 232/2018, 55/2006, 178/2006, 283/2006, 84/2011, 55/2012, 251/2012, 357/2014, 131/2015, 284/2015 i 67/2016.
En aplicació de la doctrina ressenyada al cas sobre el qual es dictamina, cal observar que la normativa universitària que indica la necessitat d'acreditar un nivell C1 de llengua castellana per accedir al màster és clara i no presenta dubtes quant a la seva configuració com un requisit essencial, sense el qual, de cap manera, s'hi pot accedir.
Aquest requisit, segons estableix la mateixa normativa, s'acredita mitjançant l'aportació del corresponent certificat acreditatiu de llengües.
En l'expedient sotmès a aquesta Comissió resta provat que el certificat que va presentar l'interessat, adjuntat a la sol·licitud inicial d'admissió al MUTEI en el període de matriculació, no era autèntic; i que així ho va certificar el centre educatiu on s'impartien els cursos de castellà, en resposta a un requeriment de l'òrgan instructor.
Per tant, cal concloure que l'interessat no va acreditar davant la Universitat que tenia superat el nivell de llengua espanyola exigit per a cursar el màster en qüestió, que constituïa un requisit essencial previst per la normativa reguladora de màster per obtenir el dret a ésser-hi admès, de tal manera que l'acte administratiu pel qual li van reconèixer l'admissió i matriculació està viciat de nul·litat radical, en haver-li reconegut un dret sense tenir els requisits essencials per a adquirir-lo.
En conseqüència, resulta preceptiu informar favorablement sobre la revisió d'ofici per la concurrència de la causa de nul·litat de ple dret de l'article 47.1.f) de l'LPAC.
S'informa favorablement sobre la revisió d'ofici instruïda per la Universitat Autònoma de Barcelona per a declarar la nul·litat de ple dret de l'admissió i matrícula al màster en Traducció i Estudis Interculturals efectuada pel Sr.
A per al curs acadèmic 2018-2019.