L'article 103 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya estableix que correspon a la Generalitat la competència normativa sobre el personal no judicial al servei de l'Administració de justícia, dins el respecte a l'estatut jurídic d'aquest personal que estableix la Llei orgànica del poder judicial, així com la competència executiva i de gestió, en els termes que preveu el mateix article 103.
Mitjançant els reials decrets 966/1990, de 20 de juliol, i 441/1996, d'1 de març, es van traspassar de l'Administració de l'Estat a la Generalitat de Catalunya les funcions i els serveis en matèria de mitjans materials i econòmics i de mitjans personals al servei de l'Administració de justícia, funcions i serveis que es van atribuir al Departament de Justícia pel Decret 129/1996, de 16 d'abril.
Actualment, les funcions relacionades amb l'Administració de justícia a Catalunya i la seva modernització corresponen al Departament de Justícia en virtut de l'article 3.12.1 del Decret 200/2010, de 27 de desembre, de creació, denominació i determinació de l'àmbit de competència dels departaments de l'Administració de la Generalitat de Catalunya.
El personal funcionari al servei de l'Administració de justícia en situació d'incapacitat temporal està subjecte al règim especial de la Seguretat Social integrat pel mutualisme judicial que regula el Text refós de les disposicions legals vigents sobre el règim especial de la Seguretat Social del personal al servei de l'Administració de justícia, aprovat pel Reial decret legislatiu 3/2000, de 23 de juny, desplegat pel Reglament del mutualisme judicial, aprovat pel Reial decret 1026/2011, de 15 de juliol, i que gestiona la Mutualitat General Judicial.
L'article 9 del Reial decret llei 20/2012, de 13 de juliol, de mesures per garantir l'estabilitat pressupostària i de foment de la competitivitat, va alterar substancialment les bases sobre les quals s'articulava el règim de la prestació econòmica en la situació d'incapacitat temporal del personal al servei de les administracions públiques, organismes i entitats que en depenen i òrgans constitucionals, incloent-hi el personal funcionari dels cossos de personal al servei de l'Administració de justícia compresos a la Llei orgànica 6/1985, d'1 de juliol, del poder judicial.
L'apartat 5 de l'article 9 del Reial decret llei 20/2012, de 13 de juliol, habilita cada Administració publica, respecte del seu personal, a determinar els supòsits excepcionals i justificats degudament, en què es pugui assolir la plenitud retributiva en situació d'incapacitat temporal per contingències comunes, i considera, a aquests efectes, justificats degudament els supòsits d'hospitalització i d'intervenció quirúrgica.
Aquests supòsits, per tant, constitueixen l'excepció al sistema de millores general previst per als diferents períodes en què el personal pot romandre en aquesta situació i que, pel que fa al personal funcionari al servei de l'Administració de justícia, regula l'apartat 4 de l'article 9.
Així mateix, l'apartat 5 de l'article 9 conté la previsió que, en cap cas, els funcionaris adscrits als règims especials de Seguretat Social gestionats pel mutualisme administratiu poden percebre una quantitat inferior en situació d'incapacitat temporal per contingències comunes a la que correspongui als funcionaris adscrits al règim general de la Seguretat Social, inclosos, si s'escau, els complements que siguin aplicables a aquests últims.
La Llei orgànica 8/2012, de 27 de desembre, de mesures d'eficiència pressupostària a l'Administració de justícia, per la qual es modifica la Llei orgànica 6/1985, d'1 de juliol, del poder judicial, va modificar l'article 504.5, paràgraf setè, de la Llei orgànica 6/1985, d'1 de juliol, per tal d'adaptar el nou règim de la prestació d'incapacitat temporal i de millores del personal al servei de l'Administració de justícia a les previsions del Reial decret llei 20/2012, de 13 de juliol.
En la seva nova redacció, aquest apartat 5 estableix que l'òrgan competent ha de determinar els supòsits en què amb caràcter excepcional i degudament justificats es pugui establir un complement fins a assolir, com a màxim, el cent per cent de les retribucions que gaudien en cada moment, i afegeix que, a aquests efectes, es consideren en tot cas degudament justificats els supòsits d'hospitalització i d'intervenció quirúrgica.
Així mateix, estableix que en cap cas els funcionaris adscrits als règims especials de la Seguretat Social gestionats pel mutualisme administratiu poden percebre una quantitat inferior en situació d'incapacitat temporal per contingències comunes a la que correspongui als funcionaris adscrits al règim general de la Seguretat Social, inclosos, si s'escau, els complements que siguin aplicables a aquests últims.
La disposició transitòria sisena de la Llei orgànica 8/2012, de 27 de desembre, va establir que les previsions d'aquest paràgraf setè de l'article 504.5 de la Llei orgànica 6/1985, d'1 de juliol, entrarien en vigor quan l'òrgan competent determinés aquests supòsits i, en tot cas, en el termini màxim de sis mesos.
Escau ara identificar els supòsits excepcionals de les situacions d'incapacitat temporal del personal funcionari al servei de l'Administració de justícia destinat a Catalunya, que requereixen una especial protecció i que aconsellen la percepció del cent per cent de les retribucions en situacions d'incapacitat temporal.
L'impacte positiu de l'ampliació per a aquests casos del règim de millores de la prestació econòmica d'incapacitat temporal, que incideix directament en les condicions de treball dels empleats públics, i la necessitat d'evitar el perjudici que representa en l'actual context la reducció de les retribucions davant determinades situacions excepcionals d'alteració de la salut, justifiquen la necessitat extraordinària i urgent a què habilita la figura del decret llei, en els termes que preveu l'article 38 de la Llei 13/2008, del 5 de novembre, de la presidència de la Generalitat i del Govern.
Per tot això, amb la negociació prèvia amb les organitzacions sindicals, en ús de l'autorització concedida per l'article 64 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, a proposta del conseller de Justícia i d'acord amb el Govern,
El personal funcionari dels cossos al servei de l'Administració de justícia destinat a Catalunya que percep les seves retribucions amb càrrec al pressupost de la Generalitat té dret a percebre, en situació d'incapacitat temporal, les retribucions i els subsidis que s'estableixen en la seva normativa específica.
Als efectes del que estableix l'article 504.5 de la Llei orgànica 6/1985, d'1 de juliol, del poder judicial, són supòsits degudament justificats els següents:
a) Situacions d'incapacitat temporal de les funcionàries embarassades.
b) Situacions d'incapacitat temporal derivades de violència de gènere.
c) Situacions d'incapacitat temporal que comportin hospitalització o intervenció quirúrgica, amb independència que sobrevinguin amb posterioritat a l'inici de la incapacitat i sempre que es corresponguin amb el mateix procés patològic, així com les derivades de processos oncològics.
En tots els casos anteriors, la prestació econòmica reconeguda es complementarà, des del primer dia de la situació d'incapacitat temporal, fins al cent per cent de les retribucions tant bàsiques com complementàries com, si escau, la prestació per fill a càrrec, prenent com a referència les que es percebien el mes anterior a aquell en què va tenir lloc la incapacitat.
En la situació d'incapacitat temporal que derivi de contingències professionals, la retribució a percebre es complementarà des del primer dia, fins al cent per cent de les retribucions que es percebien el mes anterior al de causar-se la incapacitat.
Així mateix, en tots els casos d'incapacitat temporal, a partir del dia cent vuitanta-u i fins al vint-i-quatrè mes de la situació d'incapacitat temporal, el subsidi que el personal funcionari rep a càrrec de la Mutualitat General Judicial es complementarà, sense que en cap cas es pugui superar el cent per cent de les retribucions tant bàsiques com complementàries, com de la prestació per fill a càrrec, si escau.
Al personal funcionari integrat en els cossos de personal al servei de l'Administració de justícia procedent dels cossos de personal administratiu, auxiliar i subaltern a què es refereix la disposició transitòria vintena de la Llei orgànica 6/1985, d'1 de juliol, del poder judicial, que percep les seves retribucions amb càrrec als pressupostos de la Generalitat i que està integrat en el règim general de la Seguretat Social, li és aplicable el règim de millores establert en aquest Decret llei d'acord amb el seu règim de previsió social.
El que disposa aquest Decret llei és aplicable a les situacions d'incapacitat temporal que s'iniciïn a partir de la data de la seva entrada en vigor.
No obstant això, al personal en situació d'incapacitat temporal superior a cent vuitanta-un dies li serà aplicable el que estableix aquest Decret llei.
Aquest Decret llei entra en vigor el 29 de juny de 2013.