Cartell acordat en el marc del Consell de Relacions Laborals de Catalunya
Cada 28 d'abril, Dia Internacional de la Seguretat i la Salut en el Treball, és una data per a la reflexió i la valoració de la situació de la seguretat i la salut laboral al nostre país i arreu del món.
Enguany, de manera ineludible, aquesta reflexió s'ha de fer entorn de la pandèmia de COVID-19 que va declarar l'Organització Mundial de la Salut el mes de març passat.
Els coronavirus (CoV) són una àmplia família de virus que poden causar afeccions diverses: en són exemples el coronavirus que causa la síndrome respiratòria de l'Orient Mitjà (MERS-CoV) o els que ocasionen la síndrome respiratòria aguda severa (SARS-CoV).
Actualment som davant una nova soca de coronavirus que no s'havia trobat abans en l'ésser humà i que es coneix com a SARS-CoV-2.
D'acord amb els estudis exhaustius que hi estan relacionats, és sabut que els coronavirus es poden contagiar dels animals a les persones (transmissió zoonòtica).
El SARS-CoV-1 es va transmetre de la civeta a l'ésser humà, i en el cas del MERS-CoV hi va haver una transmissió del dromedari a l'ésser humà.
També se sap que hi ha altres coronavirus que circulen entre els animals i que encara no han infectat l'ésser humà.
Aquest tipus d'infeccions solen provocar febre i símptomes respiratoris (tos i dispnea o dificultat per respirar) i, en els casos més greus, poden causar pneumònia, síndrome respiratòria aguda severa, insuficiència renal i, fins i tot, la mort.
Les recomanacions habituals per disminuir la propagació de la infecció són la bona higiene de mans i respiratòria (tapar-se la boca i el nas en tossir o esternudar), a més d'evitar el contacte estret amb qualsevol persona que presenti signes d'afecció respiratòria, com ara tos o esternuts.
La globalització dels mercats i de les empreses, com també l'increment de la mobilitat internacional de les persones, ha facilitat el contacte amb malalties infeccioses diferents de les de l'entorn habitual, la qual cosa ha propiciat la transmissió d'aquestes infeccions cap a països on generalment no eren presents.
També ens trobem davant l'aparició de patògens nous i malalties desconegudes.
Davant una possible exposició a un agent biològic patogen, el risc per als treballadors depèn, principalment, de la perillositat de l'agent implicat.
Aquesta perillositat està reflectida, des del punt de vista de la seguretat i la salut laboral i atenent exclusivament al risc d'infecció per a persones sanes, en la classificació dels agents biològics que estableix l'annex II del Reial decret 664/1997, sobre risc biològic.
No obstant això, cal tenir present que alguns agents biològics patògens perillosos no figuren en aquest annex i que, en altres casos, la classificació dels agents en aquesta taula pot no ajustar-se a la seva perillositat real.
Així doncs, els virus del gènere Influenzavirus (grip) de tipus A, B i C estan classificats en el grup 2 (agent que pot causar una malaltia en l'ésser humà i pot suposar un perill per als treballadors, tot i que és poc probable que es propagui a la col·lectivitat; generalment hi ha profilaxi o tractaments eficaços), però els brots recents en humans dels virus de la grip aviària A(H5N1) i A(H7N9) han causat malalties greus, amb mortalitats elevades, per a les quals no hi ha cap vacuna disponible, sinó tan sols tractaments limitats.
Hi ha una situació similar en el cas dels coronavirus, classificats de manera genèrica també en el grup 2, entre els quals s'inclou l'agent que va causar el brot de MERS-CoV del 2015, que va provocar un gran nombre de morts (36% del total d'infectats coneguts) i contra el qual no hi ha vacuna ni tractaments específics.
En un futur, el coronavirus SARS-CoV-2 actual també s'haurà de classificar.
En la majoria dels casos descrits abans de la pandèmia actual, es tractava de malalties causades per agents que solen ser lluny del nostre entorn geogràfic, però que, excepcionalment, podrien ser diagnosticades al nostre entorn més proper.
Només cal recordar exemples com el SARS-CoV-1, el primer cas del qual es va detectar a Àsia el febrer del 2003, però que es va propagar a més de dues dotzenes de països a l'Amèrica del Nord i del Sud, a Europa i a Àsia abans que es controlés el brot; o el MERS-CoV, que es va propagar l'estiu del 2015 des de la península Aràbiga fins a Corea del Sud i va causar un brot important en aquell país.
En aquest mateix context hem de recordar el contagi del virus de l'Ebola que hi hagué a Madrid l'any 2014.
Arran de l'experiència i el treball desenvolupats a causa de l'exposició al virus de l'Ebola, el 2017 el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies va veure la necessitat d'anticipar-se i de crear un grup de treball amb professionals de la seguretat i la salut laboral, a fi d'elaborar una guia de recomanacions davant agents biològics altament transmissibles per afrontar, d'una manera ordenada, una futura arribada d'agents perillosos o de transmissió per via aèria.
També es va voler disposar d'un document consensuat per poder mitigar el possible col·lapse dels centres sanitaris i el risc que podrien desencadenar aquests agents biològics en el personal que hi treballa.
En aquesta experiència, es va treballar la possible arribada d'agents altament perillosos amb els diferents centres sanitaris de referència a Catalunya.
A l'hora de considerar la transmissió aèria, es van abordar aspectes com els tipus d'instal·lacions que caldria tenir, les mesures preventives (que incloïen, entre d'altres, la neteja i la gestió de residus, els equips de protecció individual per als professionals, les consideracions generals sobre la vigilància de la salut), la formació, la profilaxi i els criteris d'actuació davant de possibles casos.
No obstant això, en cap moment es va plantejar una de les problemàtiques més importants que ha generat la pandèmia actual des de la vessant de la prevenció de riscos laborals: que la prevenció de riscos laborals s'ha vist superada per l'escassetat d'equips de protecció individual a tot el món.
Esperem haver après la lliçó per a properes pandèmies, tant pel que fa a l'hora de disposar de més equips de protecció individual com pel que fa a la valoració de la qualitat i la conformitat d'aquests equips abans de distribuir-los.
En aquest moment ja es parla del desconfinament i de la tornada a la feina d'una manera progressiva (excepte els serveis essencials, que no han deixat de treballar).
Tant des de l'autoritat sanitària com des dels àmbits de la prevenció de riscos i la protecció civil s'han establert indicacions i recomanacions bàsiques per garantir la seguretat i la salut dels treballadors i de la població en general.
Entre aquestes mesures destaca la priorització del teletreball i altres mesures organitzatives, la higiene de les mans, la neteja i desinfecció adequada dels llocs de treball o el manteniment d'una distància de seguretat mínima entre les persones per disminuir la probabilitat de contagi.
Cal recordar el paper fonamental que té l'organització preventiva de les empreses, que no només ha de valorar el risc d'infecció per SARS-CoV-2 en el si de l'empresa i establir protocols i procediments addicionals per controlar-ne el risc de contagi ―planificant les mesures que cal implantar i modificant, si cal, els procediments de treball necessaris per aconseguir reprendre l'activitat en condicions de seguretat―, sinó també considerar el risc psicosocial que pot derivar dels canvis organitzatius a la feina i al qual s'han vist exposats molts treballadors durant l'estat d'alarma, a més de tenir en compte tots els altres canvis organitzatius que, a partir d'aquest moment, hauran de dur a terme les empreses.
En compliment dels deures en matèria preventiva, l'empresa ha d'emprendre les accions que calgui i els serveis de prevenció han de tenir-hi un paper d'assessorament rellevant i específic, tant en el disseny i l'execució de les mesures preventives que s'adoptin com en el seguiment i l'estudi de casos, d'acord amb les autoritats sanitàries.
En aquest sentit, per mitjà de l'organització preventiva l'empresa ha de donar informació i formació necessària i específica al seu personal, tant pel que fa a la situació actual, per protegir-lo de la possible exposició professional al coronavirus SARS-CoV-2, com per augmentar el nivell de sensibilització i conscienciació en matèria de prevenció de riscos laborals.
La pandèmia actual afecta tota la societat i, especialment, el personal treballador i les empreses, i és arran d'aquesta exposició al SARS-CoV-2 que s'han fet paleses la importància de la prevenció de riscos laborals i les conseqüències que pot tenir en termes de salut.
Ara, una vegada més, tota la societat i tots els agents implicats en la salut laboral, com ara les empreses, els serveis de prevenció, els treballadors i les treballadores, els agents socials i l'Administració pública, hem de treballar conjuntament per evitar que situacions com l'actual es repeteixin i per continuar treballant per preservar i defensar la seguretat i la salut laboral com un dret de primer ordre.
Cartell commemoratiu 28 Abril 2020 - Alta resolució
Cartell commemoratiu 28 Abril 2020 - Baixa resolució
Detinguem la pandèmia: La seguretat i la salut en el treball pot salvar vides.
Enfront de la pandèmia: Garantir la seguretat i la salut en el treball