Hi ha molts tipus de dolor i cada persona el viu d'una manera diferent.
El dolor és una percepció sensorial i emocional subjectiva i desagradable, més o menys intensa.
Es pot classificar segons la durada (agut o crònic) i la localització (concreta o difusa).
Davant la sensació del dolor és molt freqüent recórrer a l'automedicació sense saber quin tipus de medicament és el més indicat.
El paracetamol i l'ibuprofèn són els més coneguts, però n'hi ha molts més, i prendre'n no sempre és necessari.
En alguns casos n'hi ha prou amb aplicar algunes mesures no farmacològiques, com ara la immobilització, la pràctica d'activitat física o una hidratació adequada.
Per establir el millor tractament, ja sigui amb medicaments o sense, és important identificar la causa del dolor.
Aquest document tracta els medicaments que ajuden a reduir el dolor, per a què serveixen i com s'han de prendre, així com les precaucions a tenir en compte per utilitzar-los amb la màxima eficàcia i seguretat.
Portar una vida activa i evitar el sobrepès i l'obesitat amb una alimentació equilibrada i saludable, contribueix a prevenir el dolor muscular i d'articulacions.
Mantenir una posició correcta a la feina i fer estiraments pot ajudar a reduir els dolors derivats d'una mala postura.
Una correcta hidratació (6-8 gots d'aigua al dia) pot ser útil per evitar el mal de cap.
Els medicaments que s'utilitzen per tractar el dolor són els analgèsics.
La paraula analgèsic prové del grec i significa alleugeriment del dolor.
Aquest grup de medicaments actua sobre el sistema nerviós amb el bloqueig de l'impuls dolorós o la reducció de la inflamació ( analgèsics antiinflamatoris ).
Els analgèsics es poden agrupar segons l'origen:
Aquests medicaments només s'han d'utilitzar sota estricta supervisió mèdica i es dispensen amb recepta mèdica.
Es descriuen els principis actius del grup d'analgèsics no opiacis més utilitzats en el tractament del dolor.
La via d'administració oral és la més utilitzada.
Alguns analgèsics en forma de gel poden ser útils en cas de dolor agut per una contusió.
En general, aquests medicaments s'han de prendre durant el menor temps possible i en la dosi més baixa possible.
A més, cal evitar l'ús associat de dos analgèsics sense indicació mèdica, ja que s'incrementa el risc de patir efectes secundaris.
En cas de dubte amb el seu ús, consulteu el vostre metge o farmacèutic.
Els analgèsics, com tots els medicaments, tenen efectes adversos que cal conèixer per utilitzar-los de forma segura.
El paracetamol a dosis altes és tòxic per al fetge, no s'ha de superar la dosi màxima recomanada.
Els antiinflamatoris poden produir efectes adversos que afecten principalment l'estómac (com hemorràgies digestives), el cor (com infart de miocardi) i el ronyó.
El metamizole pot produir alteracions greus de la sang.
Les persones amb problemes gàstrics, insuficiència cardíaca, hipertensió arterial o problemes amb la funció renal, han de consultar amb el seu metge de referència abans de prendre medicaments tipus ibuprofèn (AINE), ja que el seu ús pot descompensar la malaltia.
En cas d'embaràs o lactància, es recomana el paracetamol pel seu millor perfil de seguretat en aquests pacients.
L'automedicació pot ser una pràctica adequada si es realitza amb responsabilitat, sempre en casos lleus i quan el dolor no sigui conseqüència d'un traumatisme o malaltia greu.
Consulteu el vostre professional sanitari de referència en cas que el dolor: