Tan aviat com el jutge de menors rebi l'informe de la incoació de l'expedient pel ministeri fiscal, ha d'ordenar obrir de manera simultània amb el procés principal una peça separada de responsabilitat civil; el secretari judicial ha de notificar als qui constin com a perjudicats el seu dret a ser part en aquesta, i ha d'establir el termini límit per a l'exercici de l'acció.
En la peça de referència, que s'ha de tramitar de manera simultània amb el procés principal, s'hi poden personar els perjudicats que hagin rebut notificació a aquest efecte del jutge de menors o del ministeri fiscal, d'acord amb el que estableix l'article 22 d'aquesta Llei, i també espontàniament els qui es considerin com a tals.
Així mateix, s'hi poden personar les companyies asseguradores que es tinguin per parts interessades, dins el termini per a l'exercici de l'acció de responsabilitat civil.
El secretari judicial ha de notificar al menor i als seus representants legals, si s'escau, la seva condició de possibles responsables civils.
Una vegada personats els presumptes perjudicats i responsables civils, el jutge de menors ha de resoldre sobre la seva condició de parts, i el procediment ha de continuar per les regles generals.
La intervenció en el procés als efectes d'exigència de responsabilitat civil s'ha de fer en les condicions que el jutge de menors assenyali amb la finalitat de preservar la intimitat del menor i que el coneixement dels documents que constin en els actes es refereixi exclusivament a aquells que tinguin una connexió directa amb l'acció exercida per aquests.
Tan aviat com el jutge de menors rebi el comunicat de la incoació de l'expedient pel ministeri fiscal, ha d'obrir una peça separada de responsabilitat civil per notificar als qui hi constin com a perjudicats el seu dret a ser-ne part, i establir el termini límit per a l'exercici de l'acció.
En la peça de referència es poden personar els perjudicats que hagin rebut una notificació a aquest efecte del jutge de menors o del ministeri fiscal, d'acord amb el que estableix l'article 22 d'aquesta Llei, i també espontàniament els qui es considerin com a tals.
Així mateix, s'hi poden personar les companyies asseguradores que es considerin parts interessades, dins el termini per a l'exercici de l'acció de responsabilitat civil.
El jutge de menors ha de notificar al menor i als seus representants legals, si s'escau, la seva condició de possibles responsables civils.
Una vegada personats els presumptes perjudicats i responsables civils, el jutge de menors ha de dictar interlocutòria en què acordi l'inici del procediment, en el qual s'han d'assenyalar les parts actores i les demandades, segons el que hagin sol·licitat els actors i es desprengui de l'expedient, i ha de concedir un termini de deu dies als demandants perquè presentin un escrit amb les seves pretensions i proposin la prova que considerin necessària, inclosa la confessió en judici i la de testimonis.
Transcorregut el termini esmentat, el jutge de menors ha de traslladar l'escrit als demandats, els quals en el termini de deu dies han de contestar la demanda i proposar, al seu torn, la prova que considerin necessària.
El jutge, immediatament després de tenir a les seves mans els escrits dels uns i els altres, ha de convocar els demandants i els demandats a una vista oral en què aquells i aquests, pel seu ordre, han d'exposar les seves pretensions i les seves al·legacions, sobretot tot allò que considerin rellevant a l'objecte del procés.
En el mateix acte s'han d'admetre les proves pertinents i s'han de practicar les proves proposades.
No es pot rebutjar la confessió en judici o la prova testifical pel fet d'haver estat practicades en l'expedient principal.
El jutge, d'ofici, ha de manar que s'incorporin a les actuacions els particulars de l'expedient del procediment de menors i de les actes de l'audiència que consideri rellevants per a la seva decisió.
Una vegada celebrada l'audiència en el procediment de menors i dictada sentència o una altra resolució definitiva, el jutge ha de dictar sentència civil en què absolgui els demandats o declari els responsables civils, amb el contingut que indica l'article 115 del vigent Codi penal.
Contra la sentència indicada a l'apartat anterior, es pot interposar recurs d'apel·lació davant la Sala de Menors del Tribunal Superior de Justícia, que s'ha de substanciar pels tràmits de l'apel·lació que regula la Llei d'enjudiciament civil que correspongui per la quantia.
Una vegada ferma la sentència, pot ser executada d'acord amb les normes del Codi penal i de la Llei d'enjudiciament civil.
La sentència dictada en aquest procediment no produeix força de cosa jutjada i això no afecta el dret de les parts per promoure un judici ordinari sobre la mateixa qüestió, en el qual s'han de considerar fets provats els fets que el jutge de menors hagi considerat acreditats, així com la participació del menor.
En la peça de responsabilitat civil no cal ni lletrat ni procurador però, si és sol·licitat, s'ha de designar un lletrat d'ofici al presumpte responsable.
Els representants legals del menor poden ser defensats pel lletrat designat al menor en el procediment principal, si així ho accepta aquell.