Podeu consultar aquí el resum de les Resolucions més rellevants pel que fa als criteris que s'hi fixen.
La divulgació d'aquests criteris, que la GAIP aplicarà en la resolució de les reclamacions futures, respon a la voluntat de la GAIP d'actuar amb transparència i previsibilitat.
La documentació registrada davant una administració és informació pública als efectes de la Llei de transparència, encara que no formi part de cap expedient.
Resum: Les disposicions addicionals d'una llei han de ser interpretades restrictivament, en benefici de la vigència de la regulació general del seu articulat.
Coherentment amb aquest criteri interpretatiu, cal entendre que quan la disposició addicional 1a2 LTAIPBG requereix l'existència d'una regulació especial establerta per una normativa específica per tal de poder ser d'aplicació preferent respecte de l'LTAIPBG, únicament aquelles qüestions que són materialment objecte de regulació especial per la normativa específica s'hauran de regir preferentment pel seu règim especial, la vigència del qual és salvat per la disposició addicional 1a.2 LTAIPBG a aquests únics efectes, mentre que en la resta de qüestions pròpies de l'accés sectorial de què es tracti (en aquest cas, l'accés a la informació ambiental) que no han estat objecte de regulació especial per la seva normativa específica, s'ha d'aplicar amb normalitat el règim jurídic general d'accés a la informació pública establert per l'LTAIPBG; no hi pot haver cap mena de dubte que el sistema de recursos i reclamacions en matèria d'accés a la informació ambiental no ha estat objecte de regulació especial per part de l'LAIA, l'article 20 de la qual es remet genèricament als recursos administratius i contenciós administratius regulats per la legislació general de procediment administratiu i de la jurisdicció contenciosa administrativa; aquesta remissió a la normativa general no és en absolut equiparable al règim especial previst per la disposició addicional 1a.2 LTAIPBG, perquè d'especial no en té res; aquesta manca d'especialitat significa que manca el supòsit de fet que permet desplaçar l'LTAIPBG a la supletorietat en la regulació del sistema de recursos i reclamacions en relació amb la garantia del dret d'accés a la informació pública, de manera que no hi ha especialitat regulatòria que sigui d'aplicació preferent a la via de reclamació davant la GAIP, a la qual, per tant, poden recórrer amb normalitat les persones que consideren desatès l'exercici del seu dret a la informació pública, també en relació amb sol·licituds que demanen informació ambiental.
La informació sol·licitada és informació pública a partir del moment que es trobi en poder de l'Administració, perquè tot i haver estat elaborada o aportada per una promotora privada, si es troba en poder de l'Administració escau la seva qualificació com a informació pública, atesos els termes en què defineix aquest concepte l'article 2. b LTAIPBG; cal indicar que aquest caràcter d'informació pública deriva únicament del fet que es trobi en poder de l'Administració, cosa que succeeix en qualsevol cas a partir del moment que té entrada al seu registre; per tant, l'assoliment d'aquesta naturalesa no depèn de cap verificació administrativa sobre la seva suficiència o idoneïtat, ni de si s'ha obert o no amb ella un procediment administratiu.
El dret d'accés a la informació pública no està en absolut limitat a la informació que formi part de procediments administratius, ni a la seva verificació o idoneïtat per produir efectes administratius determinats, sinó que és un dret garantit per accedir a qualsevol informació que es trobi en poder de l'Administració, sense més requisits.
Cal excloure que l'accés sol·licitat s'hagi de regir per la normativa de procediment administratiu; en part, perquè durant els primers temps de tramitació de la sol·licitud no s'havia obert encara un procediment administratiu, per manca de pagament de la taxa corresponent; i en part, perquè l'Administració qüestiona que l'entitat reclamant hagi de tenir la condició d'interessada; tot i que aquesta darrera valoració pot ser qüestionable (almenys l'entitat reclamant la qüestiona amb arguments aparentment prou sòlids), no sembla que calgui aprofundir en aquesta qüestió perquè, com es veurà tot seguit, tant l'LTAIPBG, com la legislació ambiental proporcionen una base jurídica prou sòlida per fonamentar el dret de l'entitat reclamant a la informació sol·licitada, sense necessitat d'afegir-hi el dret reforçat que li podria donar la condició d'interessada.
Els òrgans de l'Administració electoral no formen part de les administracions públiques subjectes per l'article 3 LTAIPBG al dret d'accés ni estan sotmesos al seu sistema de garanties.
Resum: Els òrgans de l'Administració electoral no formen part de les Administracions públiques subjectes per l'article 3 LTAIPBG al dret d'accés a la informació pública regulat pels articles 18 i següents d'aquesta Llei.
Per tant, no estan sotmeses el sistema de garanties d'aquest dret, i de manera especial a la via de Reclamació davant la GAIP.
El correu electrònic no és un mitjà que permeti tenir constància de res de tot això, ni de la identitat de la persona reclamant, ni de la data de presentació, ni de la recepció efectiva per part del destinatari de la sol·licitud; l'article 33.2 RGAIP estableix la inadmissibilitat de les reclamacions que incompleixen, entre altres requeriments, el que s'acaba d'indicar.
La GAIP considera justificada la denegació de l'accés a informes i factures relacionats amb una estafa perquè preval la finalitat de protecció de la investigació dels fets que poden ser constitutius de delicte.
Resum: L'objecte i la finalitat de la protecció (conduir a bon terme les actuacions judicials que investiguen els fets que poden ser constitutius de delicte i determinar eventuals responsabilitats) semblen prou consistents per protegir degudament els interessos del CCBP i de les altres Administracions que hagin pogut ser víctimes de la mateixa o similar estafa.
D'altra banda, l'entitat reclamant assenyala únicament com a motivació o finalitat de la Reclamació la seva voluntat de conèixer la magnitud de l'estafa de què hauria estat víctima el CCBP i l'àmbit afectat; doncs bé: la nota de premsa difosa pel mateix CCBP sobre aquest afer indica tant la magnitud de l'estafa, com l'àmbit del Consell Comarcal afectat (antecedent 10), la qual cosa permet afirmar que la finalitat de la Reclamació assenyalada per l'entitat reclamant ja hauria estat satisfeta per la difusió de la nota de premsa del Consell Comarcal, de manera que el seu accés a la informació sol·licitada tindria poca rellevància en relació amb la finalitat indicada.
A la vista d'aquestes consideracions, i en aplicació del criteri de proporcionalitat establert legalment, cal concloure que és procedent aplicar el límit legal invocat i, en conseqüència, desestimar la Reclamació.
La suspensió dels terminis administratius no ha impedit continuar amb la tramitació de les reclamacions, en atenció a l'interès general en garantir l'empara legal efectiva atorgada per l'article 39 LTAIPBG a totes les persones que s'han vist prèviament perjudicades en el seu dret d'accedir a la informació pública
Resum: L'Administració reclamada ha facilitat a la persona reclamant la informació sol·licitada, en el marc d'aquest procediment.
Accés d'entitats ecologistes en procediments mediambientals oberts
Resum: L'exercici d'aquest dret es manifesta mitjançant la sol·licitud d'informació pública que presenta el subjecte actiu amb el contingut que vol i en el moment que li convé; si qui l'exerceix és una persona interessada que demana informació d'un procediment administratiu obert, l'article 53.1 LPAC citat més amunt li reconeix el dret de poder-ho fer en qualsevol moment, no en el que sigui més adequat per al procediment o li convingui més a l'Administració; per tant, limitar l'exercici del dret d'accés al projecte sol·licitat als moments d'informació pública i d'audiència a les persones interessades, com pretenen fer el DTS i l'empresa promotora afectada, suposa una restricció del dret d'accés a aquesta mateixa informació garantit per a les persones interessades per l'article 53.1 LPAC, que té caràcter bàsic i és la normativa de procediment administratiu a la que es remet en primer lloc la disposició addicional 1a.1 LTAIPBG.
A més, com posen de manifest les consideracions transcrites més amunt de la Resolució de la GAIP de 23 de desembre de 2015, sobre la Reclamació 17/2015, també s'ha de tenir en compte que qualsevol persona "no interessada" té dret a accedir al projecte sol·licitat, atesa la seva condició d'informació pública, a partir del moment que es troba en poder de l'Administració, i no seria acceptable limitar aquest mateix dret quan qui l'exerceix és una entitat que té la condició d'interessada.
L'efectivitat del dret d'accés a la còpia sol·licitada no pot ser condicionada a l'abonament de la taxa requerida per a la tramitació de l'autorització ambiental; l'abonament d'aquesta taxa sembla ser necessari per poder iniciar el procediment d'autorització ambiental, de manera que pròpiament no comença aquest procediment administratiu mentre no s'hagi abonat; per tant, el que pot determinar aquesta qüestió, més que el dret d'accés a la informació que forma part d'aquest procediment, és el règim aplicable a la sol·licitud d'informació, que serà l'LTAIPBG si el procediment administratiu d'autorització encara no s'ha obert, i l'LPAC a partir del moment de la seva obertura i si qui demana la informació és persona interessada, com és el cas; ara bé: si la informació sol·licitada és en poder de l'Administració (i el projecte sol·licitat hi està des del moment de la seva presentació), per aquest sol fet és informació pública i, per tant, no es pot denegar l'accés sol·licitat a ella pel fet que no hagi començat formalment el procediment de tramitació de l'autorització ambiental.