projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Amb motiu del Dia Internacional de l'eliminació de la violència envers les dones, que es commemora cada 25 de novembre des de 1981, reconegut formalment per l'ONU des de 1999, us proposem un apunt en què reflexionem sobre com s'ha tractat la violència de gènere en la legislació penal i, per consegüent, en els procediments judicials instruïts a la seva empara.
Entendre el context de la violència de gènere mitjançant la documentació judicial, comporta observar els canvis de concepció, no necessàriament progressius, envers el reconeixement punitiu de la violència sobre la dona.
Un tast de referències normatives
Portat a l'extrem, per ben increïble que pugui semblar, la figura jurídica de l'uxoricidi, és a dir, l'assassinat de l'esposa per part del marit podia ser eventualment recobert, d'acord amb el Codi penal de 1944, d'una mena de vernís d'actitud comprensiva en forma de circumstàncies atenuants preceptuades sota la fórmula jurídica del "uxoricidio por causa de honor".
És a dir, el que suposaria situar la causalitat en el context de presumpta vulneració al llavors tan consolidat precepte d'autoritat marital.
Si més no a ulls contemporanis, autèntica aberració jurídica que pot explicar, per bé que mai justificar, la tolerància extrema i de vegades magnanimitat incomprensible (comentarem un cas d'indult en un procés per assassinat), amb què la legislació penal va arribar a actuar sobre la violència de gènere.
Gairebé, i sense que òbviament suposi frivolitzar un tema tan seriós, fa recordar el sarcasme amb què Joan Fuster defineix l'uxoricidi en l'àcid i ocurrent Diccionari per a ociosos: "L'uxoricidi, en última instància, és una conseqüència del matrimoni.
Com l'adulteri i com el divorci.
No crec que sigui possible de negar-ho.
Dic «conseqüència», no perquè el pressuposi, sinó perquè en ve provocat."
Però, llicències literàries d'humor negre al marge, el cert és que el Codi penal de 1944, recupera la figura jurídica del "uxoricidio por causa d'honor" que la II República amb el Codi penal de 1932 havia suprimit.
Aquesta estranya excepcionalitat d'impossible justificació, que d'entrada bé semblaria una mena de privilegi de l'alta edat mitjana, sortosament desapareix amb la reforma de l'any 1963.
Aquest mateix Codi, en l'article 430 només observa pena de presó menor pels casos de violació.
Aquest delicte era concebut jurídicament com un atemptat contra la honestedat i no pas contra la llibertat sexual (en si mateix concepte antitètic als valors de l'època).
I per aquest motiu qüestionava que una dona casada, i per consegüent sotmesa segons el dret canònic al dèbit conjugal, pogués ser considerada víctima en el marc del matrimoni.
I pel que fa als maltractaments, només restaven tipificats com a falta i no pas com a delicte (art. 583.2), amb una pena irrisòria: "Serán castigados con las penas de cinco a quince días de arresto menor y reprensión privada".
Les associacions són persones jurídiques privades constituïdes per tres o més persones que s'uneixen de manera voluntària, lliure i solidària per aconseguir, sense afany de lucre, una finalitat comuna d'interès general o particular i es comprometen a posar en comú llurs coneixements, activitats o recursos econòmics amb caràcter temporal o indefinit.
Les associacions poden constituir federacions per assolir millor les finalitats que els són pròpies i facilitar la coordinació; al seu torn, les federacions poden constituir confederacions.
Totes estan subjectes al règim general de les associacions.
La Direcció General de Dret i d'Entitats Jurídiques s'encarrega del registre de les associacions i federacions de règim general que tenen el domicili social a Catalunya i que exerceixen les seves funcions majoritàriament a Catalunya.
En queden excloses, perquè tenen legislació pròpia i registres específics, les associacions polítiques, les religioses, les esportives, les organitzacions empresarials i els sindicats.
Si voleu consultar l'adreça d'alguna associació o federació inscrita en el Registre, podeu fer-ho per mitjà de la base de dades Guia d'Entitats.
Una entitat religiosa és una entitat sense ànim de lucre, els objectius principals de la qual són, entre d'altres, el foment i la pràctica col·lectiva d'unes determinades creences religioses.
Les entitats religioses tenen una naturalesa especial i adquireixen personalitat jurídica quan s'inscriuen en el Registre d'entitats religioses del Ministeri de la Presidència, Relacions amb les Corts i Memòria Democràtica.
Un centre de culte és l'edifici o local de concurrència pública, reconegut o declarat per una comunitat religiosa o confessió, destinat, principalment i de manera permanent, a l'exercici col·lectiu d'activitats de culte.
Per tant, no és el mateix que una entitat religiosa.
Només les entitats religioses que han adquirit personalitat jurídica mitjançant la inscripció en el Registre d'entitats religioses poden obrir un centre de culte.
Per tant, abans d'obrir un centre de culte, cal que les entitats religioses estiguin inscrites en aquest Registre.
El Registre d'entitats religioses és el registre on s'inscriuen les entitats religioses que són presents a l'Estat espanyol i que volen obtenir personalitat jurídica pròpia.
Està ubicat a la Subsecretaria de la Presidència, Relacions amb les Corts i Memòria Democràtica, dins del Ministeri de la Presidència, Relacions amb les Corts i Memòria Democràtica, i depèn de la Subdirecció General de Llibertat Religiosa.
El Registre d'entitats religioses té tres seccions diferents:
Per registrar-se cal enviar, telemàticament, mitjançant el certificat digital personal d'un representant legal de l'entitat, una sol·licitud al Registre d'entitats religioses.
L'entitat pot encarregar aquesta gestió al notari que ha elevat a escriptura pública la documentació.
La sol·licitud ha d'especificar quin tipus d'entitat es vol inscriure i ha d'anar acompanyada de diferents documents, que es detallen a continuació, segons el tipus d'entitat que es registri.
El Ministeri de la Presidència, Relacions amb les Corts i Memòria Democràtica es compromet a resoldre la sol·licitud d'inscripció en un termini màxim de sis mesos.
Si, un cop passats aquests sis mesos, l'Administració no ha dictat i notificat la resolució a l'entitat, la sol·licitud s'entendrà estimada i, per tant, es dona per fet que l'entitat ha estat registrada.
Direcció General d'Afers Religiosos de la Generalitat de Catalunya
Ministeri de Presidència, Relacions amb les Corts i Memòria Democràtica
Subsecretaria de la Presidència, Relacions amb les Corts i Memòria Democràtica
La Xarxa d'Arxius Judicials de Catalunya custodia la documentació generada per les oficines judicials de Catalunya.
Personal especialitzat en arxivística s'encarrega de definir, implantar i mantenir els sistemes de gestió documental i de gestió de l'arxiu, per tal d'organitzar i custodiar els documents que formen part del patrimoni documental, de tal manera que es faciliti l'accés i la consulta a la ciutadania i a la societat en general.
Treballs realitzats i aprovats en el Plenari de l'Observatori Català de la Justícia celebrat el dia 1 de desembre de 2014 al Palau de la Generalitat
Treballs realitzats i aprovats en el Plenari de l'Observatori Català de la Justícia celebrat el dia 15 de novembre de 2013 al Palau de la Generalitat
D'acord amb el Reglament de l'MLCFC, aquest és també un òrgan de recerca i desenvolupament de les ciències forenses, i entre les seves funcions s'inclou la realització d'activitats de docència i investigació relacionades amb la medicina forense, i el foment de la recerca en l'àmbit de la medicina legal i forense.
Per portar a terme aquestes funcions compta en la seva estructura amb la Secció de Formació, Docència i Recerca, que depèn de la Direcció, i com a òrgan assessor disposa la Comissió de Docència i Investigació, en què a més de representants dels metges forenses també hi ha membres externs, com catedràtics o professors universitaris, amb preferència de medicina legal i facultatius de l'Institut Nacional de Toxiciologia i Ciències Forenses.
Les tasques de formació es realitzen de manera coordinada amb el Centre d'Estudis Jurídics i de Formació Especialitzada (CEJFE) del Departament de Justícia.
A la sol·licitud es pot demanar que el lloc on es tramiti l'expedient i es faci el reconeixement sigui: - el partit judicial on ha ocorregut l'accident de trànsit - el partit judicial del domicili de la víctima
No, la normativa que regula la tramitació dels informes mèdics en supòsits de pericials extrajudicials exigeix com a requisit l'aportació de l'oferta motivada de la companyia asseguradora.
No, la normativa que regula el procediment de reclamació extrajudicial estableix un procediment administratiu en cas de disconformitat amb l'oferta motivada presentada per la companyia asseguradora, i exclou la tramitació en cas que prèviament a la sol·licitud d'informe mèdic s'hagi iniciat qualsevol procediment judicial.
Estudi de les diferents parts d'un cadàver per a diagnosticar les causes de la mort.
L'autòpsia pot tenir interès des d'un punt de vista clínic o judicial.
Tècnicament, l'autòpsia comprèn l'examen de tot el cadàver, i bàsicament, l'estudi sistemàtic de les vísceres de les tres cavitats (cap, tòrax i abdomen) i de les extremitats; en les autòpsies medicolegals es valora també l'observació externa.
Quan el metge que certifica una mort no pot assegurar que s'hagi produït per causes naturals, el jutge ordena a l'Institut de Medicina Legal i Ciències Forenses de Catalunya (IMLCFC) que ho investigui.
En aquests casos el cos es trasllada a l'IMLCFC per tal que es facin les investigacions corresponents.
Els objectius de les investigacions poden ser diversos: esbrinar el motiu de la mort, conèixer la identitat, etc. Els procediments que s'utilitzen tant poden ser de diagnòstic per la imatge, microscòpics, microbiològics o l'autòpsia, entre altres.
En tots els casos els professionals de l'IMLCFC tracten els cossos amb la màxima professionalitat i respecte.
Les investigacions es fan el dia següent que es rep el difunt.
Els cadàvers no romanen més d'un o dos dies a les dependències de l'IMLCFC, llevat de casos especials en què calguin investigacions més complexes.
Un cop l'IMLCFC ha acabat les seves funcions, l'autoritat judicial autoritza el lliurament del cos a la funerària i per tant a la família.
Els professionals de l'IMLCFC som conscients de la responsabilitat de la nostra professió, del vessant més estrictament tècnic i científic, així com també de la part humana i emocional de cada situació.
Per això, podem garantir que les persones finades es tracten amb el màxim respecte i que esmercem el temps i l'atenció que requereix la investigació en cada cas, a la vegada que tenim en consideració les necessitats i inquietuds que mereixen els familiars i amics més propers.
El nostre objectiu és fer tot el que exigeix la investigació científica, a la vegada que volem lliurar el cos a la família de la manera més apropiada tot i les lesions que pugui haver rebut.
Les investigacions de l'IMLCFC es fan a petició del jutjat, que és a qui es lliuren els informes.
No estem autoritzats a donar els resultats a particulars, per això, en cas que hi estigueu interessats, heu de contactar amb el jutjat corresponent, el qual decidirà si podeu o no veure'ls.
En cas que no sapigueu el jutjat que tramita o ha tramitat la causa, contacteu amb nosaltres i intentarem fer el possible per facilitar-vos-el.
Si voleu qualsevol aclariment o informació dels metges forenses respecte del cas, també és el jutjat qui l'ha d'autoritzar.
Per conèixer en quin estat es troben les investigacions, si us plau, poseu-vos en contacte amb el jutjat.
Per recuperar efectes personals de les víctimes, cal posar-se en contacte amb el jutjat que coneix del cas, que és a qui els lliura l'IMLCFC.
La intervenció de l'IMLCFC per fer una autòpsia només respon a les indicacions de l'òrgan judicial, sense que les famílies en puguin donar el consentiment ni tampoc sol·licitar una autòpsia.
En cas de voler fer qualsevol sol·licitud referida a l'autòpsia, cal adreçar-se a l'òrgan judicial.
L'IMLCFC està estructurat en una organització territorial, formada per sis divisions al capdavant de les quals hi ha un subdirector, i funcionalment en tres serveis (clínica medicoforense, patologia forense i laboratori forense).
Cada divisió disposa de locals a cada partit judicial, on els metges forenses realitzen les consulta de clínica medicoforense i altres funcions que li són encomanades.
No, els particulars no poden sol·licitar l'actuació d'un metge forense perquè emeti un informe pericial.
Aquesta intervenció només la pot ordenar un òrgan judicial o el Ministeri Fiscal en el marc d'un procediment judicial o d'una investigació.
Si es té interès en aquesta intervenció del metge forense, caldrà adreçar-se a aquests òrgans, amb la corresponent intervenció lletrada si és necessària, per demanar-ho, i si ho consideren oportú ordenaran la intervenció del metge forense.
L'única excepció en què els particulars poden demanar la intervenció de l'IMLCFC és el supòsit previst legalment de pericials extrajudicials en supòsits d'accidents de trànsit.
Els metges forenses treballen a l'Institut de Medicina Legal i Ciències Forenses de Catalunya (IMLCFC), que és un òrgan tècnic que dona servei als òrgans judicials i Ministeri Fiscal, i que depèn de la Secretaria de Relacions amb l'Administració de Justícia del Departament de Justícia.
Les UVFI disposaran d'un programa informàtic adequat a les seves necessitats, que permeti l'accés de tots els seus professionals per a desenvolupar les actuacions corresponents i també la comunicació amb el jutjat.
També s'ha de garantir la interconnexió amb les diferents aplicacions informàtiques perquè la informació necessària s'integri als expedients corresponents, a efectes de seguiment o intervencions posteriors.
El programa informàtic també ha de garantir l'explotació de les dades dels expedients UVFI per a ulteriors estudis i projectes d'investigació.
Amb la finalitat d'articular un model caracteritzat per l'eficàcia, la capacitat de resposta i la simplificació de tràmits, s'estableix un sistema de finestreta única, de tal manera que les peticions d'informes pericials que es formulin s'han d'adreçar a les respectives UVFI, mitjançant el mòdul informàtic d'e-justícia.cat de l'IMLCFC.
El Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada desenvoluparà les activitats de formació sobre el Protocol Tècnic de funcionament de les unitats de valoració forense integral adreçades a tots els professionals dels respectius equips que han de formar part de les UVFI.
En el mateix període, el Departament de Justícia durà a terme les actuacions de comunicació institucional i de difusió necessàries per garantir el coneixement de les funcions de les UVFI tant al personal de l'Administració de justícia com a la ciutadania.
Es posaran en funcionament les UVFI de la Ciutat de la Justícia de Barcelona i l'Hospitalet de Llobregat, de Girona, Lleida, Tarragona i Tortosa.
L'activitat de les UVFI s'avaluarà conjuntament per l'IMLCFC i per la Direcció General d'Execució Penal a la Comunitat i de Justícia Juvenil, amb la finalitat d'incorporar les millores necessàries i assegurar-ne el seu funcionament correcte.
Seran objecte d'especial avaluació el grau de demanda, per tal de dimensionar correctament els respectius equips, l'eficàcia del Protocol de funcionament i el sistema tecnològic desenvolupat.
A partir d'aleshores, d'acord amb els resultats de l'avaluació feta i en funció de les possibilitats organitzatives, tècniques i de recursos humans, les UVFI s'implantaran a la resta de partits judicials de Catalunya.
Té la seu a la Ciutat de la Justícia de Barcelona i l'Hospitalet de Llobregat (Gran Via de les Corts Catalanes, 111), en els despatxos següents:
Té la seu a l'edifici Judicial de l'Av.
Té la seu a l'edifici judicial del Canyeret.
Té la seu a l'edifici judicial de l'Av.
Té la seu a l'edifici judicial de la Pl.
El jutjat amb funcions de violència sobre la dona pot sol·licitar a les UVFI l'elaboració d'un informe pericial.
També pot fer-ho a partir de la proposta d'assessorament que hagi fet el metge forense durant el servei de guàrdia, amb independència que durant el procés de la instrucció se'n pugui sol·licitar també la seva intervenció a proposta de les parts, o a proposta del Ministeri Fiscal o dels representants legals de les parts.
Per tal de seguir una actuació global i integral en casos de violència de gènere, les UVFI han d'ajustar el seu funcionament al Protocol de funcionament de unitats de valoració forense integral, elaborat conjuntament per l'IMLCFC i la Direcció General d'Execució Penal a la Comunitat i de Justícia Juvenil, amb la col·laboració de l'EATAF.
Vinculades a l'Institut de Medicina Legal i Ciències Forenses de Catalunya (IMLCFC), són equips multidisciplinaris integrats per psicòlegs i treballadors socials, juntament amb els metges forenses destinats als instituts.
Tenen per objecte donar una resposta específica, especialitzada i coordinada entre els diferents professionals, que permeti un diagnòstic de la violència de gènere més enllà de la simple recerca de simptomatologia d'una agressió concreta, mitjançant l'emissió d'informes pericials que proporcionin al jutge o magistrat una valoració integral de tot el nucli familiar, tant de la situació d'especial vulnerabilitat de les víctimes i dels seus fills, com de la valoració i avaluació del presumpte agressor.
Les UVFI s'adscriuen a l'IMLCFC i estan formades per equips multidisciplinaris compostos per metgesforenses de l'IMLCFC i per psicòleg i treballadors socials de l'EATP.
Quan s'hagi d'avaluar les mesures civils en relació als fills i les capacitats parentals dels progenitors, s'hi integraran psicòlegs i treballadors socials de l'EATAF experts en l'àmbit del dret de família.
Els professionals de les UVFI depenen orgànicament de les seves respectives unitats directives (IMLCFC, Direcció General d'Execució Penal a la Comunitat i de Justícia Juvenil i Secretaria de Relacions amb l'Administració de Justícia), i funcionalment, de l'IMLCFC.
En el desenvolupament de les seves funcions, les UVFI compten amb el suport administratiu de l'IMLCFC i de l'EATP.
Per ser metge o metgessa forense és necessari disposar, d'acord amb la darrera modificació de la LOPJ de l'any 2015, de la llicenciatura o el grau de medicina i de l'especialitat en medicina legal i forense, i superar les convocatòries d' oposicions al cos de metges forenses, cos especial de personal de l'Administració de justícia, que periòdicament convoca el Ministeri de Justícia.
Mentre no es desenvolupen les previsions legals pel que fa a l'especialitat de medicina legal i forense, només s'exigeix com a requisit per accedir a les oposicions el títol de llicenciat o graduat en medicina.
Pel que fa a la contractació com a personal interí, se segueixen els criteris establerts a la normativa de la borsa de personal interí de l'Administració de justícia, o bé, en cas de manca de candidats a la borsa, es convoca una oferta de treball al Servei d'Ocupació de Catalunya.
L'Institut de Medicina Legal i Ciències Forenses de Catalunya (IMLCFC), en col·laboració amb distintes entitats, porta a terme anualment activitats de docència de tipus teòrica i pràctica a cicles formatius superiors, grau, postgrau i formació continuada.
Actualment l'IMLCFC col·labora amb universitats catalanes i espanyoles, àrees de salut, hospitals, centres i consorcis sanitaris catalans, l'Institut Català de la Salut i diversos instituts i centres formatius.
El programa d'activitats formatives s'elabora anualment a partir de les propostes dels diversos serveis de l'IMLCFC.
Va a càrrec del mateix Institut, mitjançant un programa de sessions formatives d'actualització, i del Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada (CEJFE), amb cursos específics de formació contínua.
Pel que fa a la formació i docència mèdica postgraduada del metge intern resident (MIR), l'IMLCFC, com a unitat docent acreditada en l'especialitat de medicina legal i forense, té implementat un programa específic formatiu de tres anys.
L'IMLCFC ha comptat des del 2005 amb una Unitat Docent acreditada per a la formació MIR d'especialitats en medicina legal i forense, d'acord amb la normativa vigent en aquell moment de formació mitjançant escola professional.
Atesos els canvis legislatius produïts en relació amb la formació d'especialistes en medicina legal i forense, aquesta formació s'ha deixat d'impartir des de l'any 2017, amb la finalització de la darrera convocatòria MIR d'especialistes en medicina legal i forense.
Es preveu continuar la tasca de formació d'especialistes en medicina legal i forense d'acord amb la normativa que s'aprovi en aquesta matèria.
Per tal de disposar de metges forenses amb una formació especialitzada en aquesta matèria, l'IMLCFC conjuntament amb el Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada promou cursos d'especialització.
La darrera convocatòria d'aquest curs de capacitació es va fer mitjançant la Resolució JUS/2877/2014, de 12 de desembre, i les places es van adjudicar a la Resolució JUS/1178/2015, de 28 de maig.
Es tracta d'un curs, de dos anys de durada, que s'adreça als metges forenses destinats a l'IMLC amb l'objectiu de dotar-los de la màxima capacitació en psiquiatria forense per elaborar els informes que se'ls requereixin a instàncies judicials o fiscals.
El primer curs consta de dues parts.
La primera, teòrica, que pretén formar els metges en els conceptes generals i específics de la psiquiatria, s'imparteix a l'Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i Balears, conjuntament amb els metges residents de psiquiatria, en conveni amb el Departament de Salut.
La segona part del curs preveu l'estada en pràctiques en diferents psiquiàtrics d'arreu de Catalunya.
Programa d'activitats de formació continuada en medicina forense oferts pel Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada.
Incideixen en les matèries específiques i d'actualitat en la pràctica professional dels metges forenses del Departament de Justícia.
Durant el curs es programen un total de 9 sessions clíniques generals, a banda de sessions setmanals organitzades pel Servei de Patologia Forense, la Secció de Valoració de Dany Corporal i la de Psiquiatria.
Les unitats de valoració forense integral són equips multidisciplinaris formats per metges forenses, psicòlegs i treballadors socials.
El seu objectiu és donar una resposta específica, especialitzada i coordinada entre els diferents professionals, que permeti un diagnòstic de la violència de gènere més enllà de la simple recerca de simptomatologia d'una agressió concreta.
Adscripció, dependència, experiències pilot
Activitat finançada a càrrec dels crèdits rebuts del Ministerio de Igualdad, a través de la Secretaría de Estado de Igualdad y Contra la Violencia de Género.