El gener de 1995, atenent la inquietud popular de protecció de l'espai marítim situat en aigües somes conegut com el Roquissar del Vendrell (Tarragona), es van iniciar els primers estudis per a determinar si la riquesa ecològica de la zona justificava l'inici del procés necessari per poder definir l'espai com a reserva marina.
La zona marina es distingeix per la presència de comunitat de substrat dur poc freqüents al litoral de Catalunya, per una elevada biodiversitat i fragilitat dels ecosistemes.
Per aquesta raó, d'acord amb l'ordre de creació, es va considerar necessari l'establiment d'una figura de protecció pesquera, amb l'objectiu d'afavorir la recuperació de les espècies i evitar el seu deteriorament en benefici dels pescadors de la zona.
Així, d'acord amb els resultats dels estudis obtinguts, després de gairebé cinc anys de procés negociador entre els diferents col·lectius i administracions interessats en tirar endavant el projecte i a proposta de la Confraria de Pescadors de Calafell, l'Ajuntament del Vendrell i l'actual Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, l'actual Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente va publicar l'Ordre de 21 de desembre de 1999 per la que s'estableix la reserva marina de Masia Blanca, davant el terme municipal del Vendrell (Tarragona), (BOE núm. 7, de 8 de gener de 2000).
Amb la seva creació, Catalunya va seguir avançant en la línia de preservació d'àrees marines protegides iniciada a amb la protecció de les illes Medes (1983), i continuada posteriorment amb la Zona vedada del Cap Negre al Pa de Pessic (1993) i el parc natural de Cap de Creus (1998).
Amb aquestes actuacions es pretén preservar el futur aquelles zones i indrets de la Catalunya marítima que, per la extraordinària bellesa i riquesa ecològica, han de ser considerats, més que mai, patrimoni de tots.
La reserva marina està situada davant la platja de Coma-ruga, al terme municipal de El Vendrell (Tarragona).
En total són 457 ha de superfície marina amb fons inferiors als 25 metres.
Una zona central compresa per una circumferència de 0,2 milles nàutiques de radi comptat a partir del punt d'origen amb la latitud 41o 10' 27" N i longitud 1o 30' 40,2" E, anomenada de reserva marina integral (43 ha).
I una segona zona concèntrica, adjacent i amb menor protecció constituïda per la franja de 0,6 milles que envolta la primera, anomenada zona d'amortiment (277,9 ha).
En la reserva marina integral, només es podran desenvolupar activitats científiques amb prèvia autorització.
Dins de la zona d'amortiment i fora de la reserva integral, subjecte a limitacions i amb prèvia autorització, es podrà practicar:
L'espai preservat està constituït per un elevat percentatge de zona rocosa i envoltat d'extenses àrees amb presència de fanerògames marines com Posidonia oceànica i Cymodocea nodosa.
El fons rocós està constituït per estructures perpendiculars a la costa que arriben als 11 metres de fondària, recoberts d'algues brunes i verdes, constituint un substrat amb una rica comunitat bentònica d'equinoderms, poliquets, gorgònies i briozous.
Lligat a aquestes comunitats bentòniques hi ha una elevada biodiversitat.
Així, destaca la presència de congres, agulles, rogers, serrans, escórpores, sards, dorades, pops i sèpies.
Per tot això, la reserva marina constitueix una zona molt rica amb fauna i flora, així com una zona preferent de cria i alevinatge de moltes espècies.
En aquest sentit, la seva protecció permetrà la repoblació de zones adjacents i, per tant, beneficiar la pesca artesanal de la zona.
L'organisme gestor de l'espai és la Secretaria General del Mar
(Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient)