Un nou número de la sèrie Papers d'economia espanyola, de Funcas, analitza la teoria econòmica de les reformes fiscals i les aplicacions per a Espanya.
Aquest número inclou, entre d'altres col·laboracions, un estudi titulat Tendències fiscals a la Unió Europea: situacions i implicacions per a Espanya, que compara els impostos a Espanya amb els de la Unió Europea i dels Estats Units i suggereix diverses reformes de l'impost sobre la renda de les persones físiques (IRPF), que és menor i menys progressiu que la mitjana de la UE-15.
Altres articles exposen els enfocaments teòrics més utilitzats per analitzar el fenomen de l'evasió fiscal, des del punt de vista del compliment o incompliment de les obligacions fiscals per part dels contribuents i des del punt de vista del comportament, amb un estudi conductual en les darreres dècades per comprendre els determinants que influeixen en aquesta decisió.
Altres articles aborden l'elasticitat de la renda declarada; la desigualtat de la renda i l'IRPF a les llars espanyoles durant la crisi econòmica i la corba de Laffer de l'impost sobre la renda personal des d'un enfocament microeconòmic.
A Espanya, la millora de la productivitat dels treballadors és encara una activitat pendent per garantir el creixement i la competitivitat econòmica, afirma el darrer monogràfic del Mercat Laboral, d'Asempleo.
Els sectors econòmics que més ocupació han creat no presenten avenços en la productivitat.
En canvi, destaca la millora de la productivitat en aquells sectors que han creat ocupació de forma més moderada; en els quals, per tant, l'ocupació és més competitiva.
Una mesura que pot afavorir l'augment de la productivitat laboral és una major especialització o intensitat innovadora.
No obstant això, Espanya opta per augmentar el nombre d'hores treballades quan l'evidència en els països de la Unió Europea mostra que la relació és inversament proporcional, no només entre productivitat i les hores treballades sinó també en relació amb la temporalitat.
A nivell regional, durant la fase de recuperació (2013-2016), els majors increments de productivitat per hora treballada s'observen al País Basc, Navarra, Múrcia i Catalunya; per contra, Canàries, La Rioja, i Aragó presenten una disminució.
El País Basc és l'única comunitat autònoma en què l'augment de la productivitat ha estat superior al de l'ocupació.
Un estudi de la Secretaria de Polítiques Socials, d'Ocupació i Seguretat Social, d'UGT, alerta sobre la persistència de l'atur estructural, la subocupació, la temporalitat i la no recuperació de les rendes salarials a Espanya.
Pràcticament dos de cada tres llocs de treball creats des de 2012 han estat temporals, una temporalitat que no afecta només els joves, destaca l'informe.
Les dades mostren que la taxa de temporalitat per als menors de 25 anys és del 74,1% (54% per al conjunt de la Zona euro) i del 14,2% per als majors de 50 anys (7,1% a la Zona euro).
La parcialitat, eminentment involuntària a Espanya, és una altra de les manifestacions de la precarietat, afirma el sindicat.
En conjunt, només el 5% dels contractes signats el 2017 van ser indefinits i a temps complet.
D'altra banda, les empreses multiserveis i els negocis d'economia de plataformes contribueixen a incrementar el deteriorament del mercat de treball.
L'estudi també destaca l'atur de llarga durada (1,9 milions de persones que porten més d'un any en situació de desocupació, dels quals 1,4 porten més de dos anys); l'alta taxa d'atur dels menors de 25 anys (36%) i el creixement dels salaris (+1,4%) inferior al dels preus al consum (+2%), de manera que tornen a perdre poder de compra.
Un estudi recent de la Comissió Europea presenta algunes estimacions dels efectes laborals del salari mínim en l'ocupació en 18 països de la Unió Europea.
L'estudi mostra els resultats per a quatre grups d'interès: població treballadora entre 15 i 64 anys d'edat, joves entre 15 i 24 anys i 15 i 20 anys, i els treballadors poc qualificats entre 15 i 64 anys.
En el primer grup, els efectes del salari mínim en l'ocupació es consideren negatius, però no són estadísticament significatius.
En el cas dels joves, els resultats no són estables.
En canvi, pel que fa al grup dels treballadors poc qualificats, l'efecte estimat és, en la majoria de casos, estadísticament significatiu i això proporciona proves per la hipòtesi que els salaris mínims elevats tenen un efecte negatiu en l'ocupació d'aquestes persones poc qualificades.
L'estudi conclou que, en general, els salaris mínims no tenen un gran impacte negatiu en l'ocupació, però evidencien efectes negatius en l'ocupació dels grups de salaris baixos, i subratlla que els responsables polítics han de sospesar els beneficis socials d'un salari mínim elevat enfront dels costos socials.
El 2017, a Espanya, el gran consum creix tant en valor (+1,3%) com en volum (+1%), d'acord amb les dades publicades per KantarWorldpanel en el seu estudi Balanç de la distribució i el gran consum 2017.
La drogueria creix en valor un 2,3%, l'alimentació envasada un 2,2%, els productes frescos un 0,9%; en canvi, la perfumeria és la que pateix les conseqüències del major control de la despesa i cau un 5,4%.
Els productes frescos continuen sent el gran motor del gran consum a Espanya, tot i que l'alimentació envasada Eco/Bio també creix en valor un 14% arribant fins al 40% de les llars espanyoles.
La despesa mitjana per llar s'ha incrementat en deu comunitats autònomes, amb les Illes Balears al capdavant (+3,7%), seguida de Múrcia i Andalusia (+3%, ambdues) i el País Basc (+2,2%).
En el costat contrari, els descensos més acusats els han tingut La Rioja (-5,3%), Cantàbria (-4,3%), Extremadura (-2,7%) i Astúries (-2,5%).
En el cas de Catalunya, la despesa mitjana per llar s'ha incrementat un 0,9%.
Mercadona i Lidl lideren els creixements entre les grans cadenes a Espanya i la resta de grups de distribució s'estan adaptant amb nous formats de botiga.
Fedea ha publicat un treball sobre el comportament del consum i l'estalvi de les llars espanyoles durant els anys 2007 a 2015.
L'anàlisi ha estat realitzat a partir d'una fusió estadística entre l'Enquesta de pressupostos familiars (EPF) i l'Enquesta de condicions de vida (ECV).
Els resultats de l'anàlisi mostren que les llars espanyoles han augmentat el nivell d'estalvi en aquest període de temps.
La taxa d'estalvi brut gairebé es multiplica per tres (del 4,9% el 2007 al 15,4% el 2015).
Aquest augment ha estat conseqüència, principalment, de la forta reducció del consum, especialment en despesa en béns duradors.
Les llars amb major taxa d'estalvi són les formades per parelles que conviuen amb descendents no dependents o amb ascendents, així com les llars formades per una parella sense fills amb un membre, almenys, major de 65 anys, que també són les que experimenten un major creixement de la renda disponible mitjana entre 2007-2015.
A l'altre extrem, les llars amb menor taxa d'estalvi són les integrades per una persona menor de 30 anys, que són les més pobres, i les famílies monoparentals.
La Comissió Europea ha publicat l'edició 2017 sobre l'evolució social i de l'ocupació a Europa.
L'edició d'enguany destaca, en general, el progrés econòmic i social, amb una taxa d'atur que se situa en la més baixa des de 2008; però se centra, sobretot, en l'equitat intergeneracional, això és que totes les generacions es puguin beneficiar de l'evolució econòmica.
Les dades mostren que els joves tenen més dificultats per trobar feina i estan més exposats a formes de treball atípiques i precàries, com són, per exemple, els contractes temporals que poden donar lloc a una menor cobertura de protecció social, amb la probabilitat que rebin pensions més baixes.
A més, la menor participació en la renda del treball dificulta la decisió de les parelles joves pel que fa a tenir fills o comprar-se una casa, amb conseqüències negatives en les taxes de fertilitat i, per tant, en la sostenibilitat dels sistemes de pensions i en el creixement.
En concret, Espanya, amb dades del tercer trimestre de 2017, continua presentant taxes altes d'atur juvenil (36,8%) i té la segona taxa més alta d'atur de llarga durada (7,1%), després de Grècia, i presenta una taxa d'ocupació en la franja de 20 a 64 anys del 66%, la quarta més baixa, després de Grècia, Itàlia i Croàcia.
La normativa en ciència i tecnologia obliga i recomana la igualtat, la no discriminació i l'avenç en matèria de gènere, destaca l'informe Kit Gentalent elaborat per la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) i la Universitat de Barcelona (UB).
Tanmateix, a Catalunya, només el 23,8% de les persones ocupades en el sector tecnològic són dones.
A més, aquesta representació femenina disminueix a mesura que augmenta la responsabilitat, ja que les dones només ocupen el 10% dels llocs directius d'aquest sector.
L'origen d'aquesta situació és el fet que únicament el 20% de les dones opten als estudis de carreres tecnològiques, malgrat que en l'horitzó de 2030 s'estima que el 85% dels oficis que coneixem hauran desaparegut i, en canvi, les professions vinculades a l'àmbit de la tecnologia i l'enginyeria augmentaran.
Per això, l'estudi considera necessàries més accions dirigides a incorporar, retenir i promocionar les dones al sector.
Algunes de les accions que proposa són compaginar el treball amb la vida personal, donar possibilitats de lideratge, articular un salari que promogui la retenció del talent femení, canviar la cultura d'empresa i involucrar dones als processos de selecció.
El 2016, a Espanya, el sector manufacturer té un pes del 14% del PIB i, en termes d'ocupació, concentra el 12,5% del total, això és 2,3 milions de persones treballadores, de les quals el 94,3% ho són a jornada completa i el 79,7%, tenen contracte indefinit, percentatges superiors a la mitjana dels altres sectors.
La remuneració per assalariat és superior a la mitjana de l'economia així com la productivitat per ocupat (+61,3% enfront del +18,7% del total de l'economia, entre el 1995 i 2016).
En innovació és també una peça clau, amb el 40% de les empreses del sector industrial que fan activitats innovadores.
La prosperitat econòmica, a llarg termini, dependrà de la solidesa de la base industrial i no només dels sectors bancaris i de serveis, afirma la Confederació espanyola d'organitzacions empresarials (CEOE), en el seu darrer informe.
El sector industrial espanyol s'enfronta a reptes com l'assoliment d'un preu competitiu per a l'energia, el desenvolupament d'infraestructures i mesures reguladores que augmentin la capacitat del transport o la promoció de la internacionalització, entre d'altres.
Són, per tant, necessaris esforços per complir amb l'objectiu de la Comissió Europea d'assolir que la indústria manufacturera suposi el 20% del PIB l'any 2020.
El 50% de les persones aturades es troba en una situació d'atur de llarga durada, i d'aquestes, el 40% té 45 i més anys, d'acord amb les dades del darrer estudi de Fedea.
Les transicions entre l'atur i l'ocupació d'aquest col·lectiu indiquen que quatre de cada deu persones aturades continua en la mateixa situació laboral als dotze mesos i només una cinquena part troba ocupació el segon any.
En funció de les característiques laborals de les persones aturades, es donen importants diferències en el risc d'atur de llarga durada.
L'estudi indica que és primordial distingir entre les persones de 45 i més anys que són víctimes de la crisi i que han entrat a l'atur per raons alienes al seu perfil i les que abans de la crisi ja tenien una vida laboral inestable.
Aquestes diferències s'han de tenir en compte a l'hora de dissenyar mesures eficaces, l'èxit de les quals depèn de la capacitat per oferir-les de manera individualitzada i intensiva durant períodes relativament llargs.
En el cas d'Espanya aquesta capacitat és molt limitada, subratlla l'informe.
Pimec ha publicat un informe amb dades sobre l'evolució de la pime industrial catalana el 2017 i les seves expectatives per al 2018, elaborat a partir d'enquestes sobre les principals variables econòmiques que defineixen la conjuntura empresarial: vendes, exportació, inversió i ocupació.
Durant el 2017, les vendes de les pimes industrials han experimentat una evolució positiva, més favorable per a les empreses mitjanes (entre 50 i 249 treballadors) que per a les petites (entre 10 i 49) i microempreses (menys de 10), presentant un increment respecte de l'any anterior del 2%.
Pràcticament la meitat de les vendes van destinades al mercat interior català (48%), a l'exportació, el 28% i a la resta d'Espanya el 24%.
El mercat català és el més important per a les empreses de menor dimensió (73% de les microempreses); com més grans són les empreses més rellevància adquireix l'exportació (només l'11% microempreses, 21% de les petites i 37% de les mitjanes).
Finalment, l'ocupació ha tingut un increment de l'1,9%, sent les empreses petites les que han presentat un millor comportament i les microempreses les que han registrat un menor creixement.
La previsió per al 2018 és que les exportacions siguin superiors a les de 2017 i que les plantilles romanguin estables (91% de les empreses) o s'incrementin (19%).
El Quadern d'Informació Econòmica de gener-febrer 2018, de Funcas, inclou diversos articles sobre l'economia i les finances espanyoles, un article sobre economia internacional i un apartat d'indicadors econòmics, socials i financers.
En relació amb les perspectives de l'economia, algunes de les conclusions apunten que, tot i ser el quart any de creixement sostingut, el deute públic i el mercat laboral són els principals reptes a què s'enfronta l'economia espanyola.
L'estudi considera prioritari reduir el dèficit estructural del sistema de pensions, establir dispositius per a l'atur de llarga durada i reformes que redueixin l'elevada temporalitat de l'ocupació.
La publicació també inclou un article sobre el sector bancari, un altre sobre les reformes de l'IVA i un sobre la innovació digital.
Finalment, l'apartat d'economia internacional conté un únic article sobre el transport, que estima un augment del comerç mundial de mercaderies, com a conseqüència dels desenvolupaments tecnològics, la desregulació i l'accés a nous mercats emergents, la competitivitat del qual ja no depèn només de les variables del producte sinó d'altres factors com el transport i les cadenes logístiques.
El Consell Econòmic i Social espanyol ha publicat l 'Informe sobre el medi rural i la seva vertebració social i territorial, que aborda, entre d'altres qüestions, la situació del medi rural espanyol des del punt de vista sociodemogràfic, econòmic i laboral, i les polítiques públiques relaciones amb el seu desenvolupament.
L'estudi considera el medi rural estratègic, no només des del punt de vista de la magnitud (85% del territori i 20% de la població) sinó també per l'activitat agrària i de pesca, que juntament amb la indústria alimentària contribueixen a la creació d'ocupació i a l'equilibri en el saldo comercial de l'economia espanyola.
Les principals conclusions de l'informe apunten que la despoblació, la menor presència infantil i de joves, la masculinització i l'envelliment de la població són alguns dels principals problemes del món rural.
S'hi suma la menor renda per habitant, la major taxa d'atur, la menor diversificació de les activitats econòmiques, un major pes de les microempreses i la rellevància de les empreses de caràcter familiar, que restringeixen les oportunitats d'ocupació i impulsen aquest despoblament i abandonament del medi rural.
Un article recent publicat per IZA World of Labor analitza, amb dades de 2015, les característiques de l'atur juvenil en els països de l'OCDE.
De manera general, en el mercat laboral la població juvenil experimenta resultats pitjors que la població adulta.
Tanmateix, entre els països es donen diferències.
A Alemanya, per exemple, el mercat laboral presenta condicions similars en ambdues franges de població.
En canvi, en els països del sud i est d'Europa les condicions són molt pitjors per als joves.
En els països centreeuropeus, anglosaxons i diversos països asiàtics els joves tenen millors resultats en l'ocupació.
Segons l'article, les mesures que ha desenvolupat cada país per ajudar aquest col·lectiu a entrar al mercat laboral són les que explicarien les diferències; així, els sistemes educatius que més s'integren en el mercat laboral per mitjà de pràctiques, serveis d'ocupació o contractació directa d'empreses són els que mostren millors resultats en l'ocupació juvenil.
El Butlletí econòmic ICE de gener 2018 dedica un apartat a analitzar les empreses de comerç exterior tenint en compte el nombre de persones assalariades, l'activitat econòmica principal i les destinacions geogràfiques de les operacions.
L'estudi s'ha elaborat a partir del creuament de dades de comerç exterior amb el Directori Central d'Empreses (DIRCE).
Els resultats mostren que, entre els anys 2010 i 2015, s'ha produït un increment del nombre d'operadors i d'empreses que realitzen activitats comercials d'exportació, més elevat en el cas del comerç extracomunitari.
Prop de dues terceres parts d'aquestes empreses exportadores DIRCE són microempreses (amb menys de 10 persones assalariades) i gairebé la totalitat són pimes.
En l'activitat exportadora, sembla ser que la dimensió de l'empresa en termes de persones assalariades és un factor determinant; així, les empreses de major dimensió tenen una vocació exportadora superior a les petites.
Finalment, en nombre d'empreses, les dedicades al comerç i a la indústria manufacturera són les que mostren una més elevada participació exportadora; i, en termes de valor, és l'empresa manufacturera la responsable del major percentatge d'exportació.
La consultora de selecció de comandaments intermedis, mitjos i directius del grup Adecco ha presentat un informe sobre quins seran els perfils més demandats i els més cotitzats per les empreses del mercat espanyol el 2018.
Es tracta de perfils estratègics, multidisciplinaris, polivalents, amb capacitat analítica i orientats a resultats, amb una visió estratègica, proactius i amb capacitat d'adaptació al canvi.
Entre els perfils més buscats el 2018 destaquen els enginyers de prevenda de solucions en el sector telecomunicacions, el f ullstack developer ( programador amb un perfil tècnic complet) en el sector IT, el gestor de comptes clau de l'empresa, el c hief digital officer (adaptador dels negocis tradicionals a l'era digital), l'enginyer de qualitat, el responsable de la gestió de compres, en l'àmbit de la logística, l'advocat mercantilista i societari, en l'àmbit legal, i el tècnic de qualificacions i validacions en el sector farmacèutic.
Alguns dels perfils més cotitzats que destaca l'estudi són l'expert en seguretat IT, l'arquitecte big data, el gestor d'exportacions, el director de recursos humans o l'enllaç cientificomèdic.
Per a aquests perfils, l'informe també detalla la formació i experiència requerides, les aptituds, la retribució mitjana i les empreses demandants.
La Cambra de Comerç de Barcelona i el Laboratori AQR de la Universitat de Barcelona han publicat el darrer informe de conjuntura catalana, que estima un creixement anual del PIB per al 2017 del 3,2% i una desacceleració fins al 2,7% de cara al 2018.
Els sectors que més moderen la confiança empresarial són la construcció (-3,2%), el comerç (-2,8%) i l'hostaleria i el transport (-2,3%).
La inversió també ha alentit el ritme de creixement el 2017 i es preveu que l'alentiment continuï el 2018.
S'estima que la indústria tanqui el 2017 amb un bon ritme de creixement (+3,3%), tot i que inferior al registrat el 2016 (+4%), la construcció un +4,7% i els serveis amb un creixement proper al 3% i amb perspectives d'assolir un ritme de creixement anual per al conjunt de 2018 del 2,6%.
Finalment, es preveu una desacceleració en el ritme de creació de llocs de treball; a finals de 2017, el creixement de l'afiliació se situa en el 3,8%, i les estimacions de creixement de l'ocupació per al 2018 apunten que pugui augmentar un 2,8%.
El desembre de 2017, la taxa de desocupació a la Unió Europea es va situar en el 7,3%, la més baixa des d'octubre de 2008, i a la Zona euro, en el 8,7%, la més baixa des de gener de 2009, d'acord amb el darrer informe publicat per Eurostat.
S'estima que gairebé 18 milions de persones a la UE-28 (una mica més de 14 milions a la Zona euro) estaven en situació de desocupació el darrer mes de l'any.
Per països, les taxes més baixes es van registrar a la República Txeca (2,3%), Malta i Alemanya (3,6% ambdues), mentre que les més altes van ser les de Grècia (20,7%) i Espanya (16,4%).
Tots els països van presentar un descens interanual de l'atur, llevat de Finlàndia on s'ha mantingut estable.
Finalment, la taxa d'atur entre els joves es va situar en el 16,1% a la UE-28 i en el 17,9% a la Zona euro.
Els països amb les taxes d'atur juvenil més baixes van ser la República Txeca (4,9%), Alemanya (6,6%) i Estònia (6,8%) i les més altes les registraren Grècia (40,8%), Espanya (36,8) i Itàlia (32,2%).
Els vehicles autònoms tenen la capacitat de revolucionar no només el transport sinó també la forma de viure i treballar a tot el món, destaca un informe recent de la consultora KPGM.
També canviarà el nostre temps d'oci i la forma en què els negocis importen materials o distribueixen els productes.
La revolució abastarà, segons l'informe, tant als beneficis econòmics com socials i comportarà també reptes.
L'estudi inclou un índex que avalua el grau de preparació de 20 països de tot el món a partir de quatre àmbits: les polítiques públiques i la legislació, la tecnologia i la innovació, les infraestructures i l'acceptació per part dels consumidors.
Fer possible aquesta transformació implica que els governs regulin i donin suport, que es disposi d'una excel·lent infraestructura i xarxa mòbil, que hi hagi inversió i innovació privada, una forta presència d'indústria automobilística i un govern proactiu que estableixi aliances amb els fabricants.
El país més preparat, d'acord amb el resultats de l'índex, és Holanda, seguit de Singapur, Estats Units, Suècia i Regne Unit.
Espanya ocupa el lloc 15è entre els 20 països.
Funcas ha publicat el butlletí Panorama Social corresponent al segon semestre de 2017, que aborda diversos aspectes de les persones amb discapacitat a Espanya.
Entre els articles que inclou el document, n'hi ha dos relacionats amb el món laboral.
El primer, L'ocupació de les persones amb discapacitat a Espanya: quo venis, quo vadis, presenta una panoràmica de l'evolució de la participació laboral i l'ocupació de les persones amb discapacitat a Espanya en els darrers anys i identifica alguns dels problemes, com ara la baixa participació i el menor nivell educatiu.
El segon, L'ocupació protegida i ordinària dels treballadors amb discapacitat: la perspectiva del dret intern espanyol, es tracta d'una anàlisi exhaustiva de la regulació normativa per a la promoció de la integració laboral de les persones amb discapacitat.
Algunes de les qüestions que aborda són el reconeixement jurídic de la condició de persona amb discapacitat, l'ocupació protegida i l'ocupació ordinària.
L'estudi conclou que les polítiques d'integració no estan obtenint els objectius fixats ni a Espanya ni a Europa, i que la taxa d'ocupació de les persones amb discapacitat se situa al voltant del 50%, en un col·lectiu que representa la sisena part de la població en edat laboral de la Unió Europea.