La Directiva 92/43/CEE del Consell, de 21 de maig de 1992, relativa a la conservació dels hàbitats naturals i de la fauna i flora silvestre, estableix les espècies protegides i amb problemes de conservació a Europa.
El Reial decret 1997/1995, de 7 de desembre, modificat pel Reial decret 1193/1998, de 12 de juny, pel qual s'estableixen mesures per a contribuir a garantir la biodiversitat mitjançant la conservació dels hàbitats naturals i de la fauna i flora silvestre, és el marc normatiu bàsic vigent.
La Llei estatal 42/2007, de 13 de desembre, del patrimoni natural i de la biodiversitat, constitueix el marc jurídic bàsic per a la conservació, ús sostenible i millora del patrimoni natural i de la biodiversitat.
L'article 52 d'aquesta Llei estableix que les comunitats autònomes adoptaran les mesures necessàries per garantir la conservació de la biodiversitat que viu en estat silvestre, atenent preferentment a la preservació dels seus hàbitats i ha d'establir règims específics de protecció per a aquelles espècies silvestres la situació de les quals ho requereixi, mitjançant la seva inclusió en alguna de les categories establertes a l'article 55 de la Llei.
L'esmentat precepte estableix el Catàleg espanyol d'espècies amenaçades i regula les categories en què han de ser classificats els tàxons o poblacions de la biodiversitat amenaçada, d'acord amb la informació tècnica o científica que així ho aconselli, i disposa que les comunitats autònomes podran establir catàlegs d'espècies amenaçades en què estableixin, a més de les categories relacionades en aquest article, altres d'específiques i determinin les prohibicions i actuacions necessàries per a la seva preservació.
L'Atlas de la Flora Vascular Amenaçada i la Llista Vermella de la Flora Vascular estatals, així com els informes dels Parcs Naturals de Catalunya han permès conèixer les espècies que actualment requereixen mesures urgents de conservació, i es constata que diverses d'aquestes espècies són a punt d'extingir-se, per la qual cosa resulta imprescindible regular-les i adaptar-les a les categories existents a la normativa bàsica estatal.
Com a conseqüència d'això, i atesa l'existència d'una sèrie d'espècies i subspècies de la flora que es troben amenaçades al territori de Catalunya i que requereixen mesures de conservació, cal adoptar les mesures necessàries per tal de protegir aquestes espècies i subspècies d'acord amb els valors ecològics i ambientals que posseeixen.
Amb aquesta finalitat aquest Decret crea el Catàleg de flora amenaçada de Catalunya i cataloga aquelles espècies i subspècies amenaçades que es classifiquen en les categories de "en perill d'extinció" o de "vulnerables" en funció del seu estatus de conservació i grau d'amenaça, i estableix les mesures de conservació de les espècies i subspècies catalogades i el règim d'excepcions de les prohibicions regulades al Decret.
A més, s'estableix el procediment de catalogació, descatalogació i de canvi de categoria de les espècies i subspècies.
Finalment, s'estableix el règim sancionador aplicable a les infraccions i la valoració econòmica de les espècies i subspècies objecte de regulació.
La necessitat de disposar d'aquest instrument per garantir la protecció de les espècies que són objecte de regulació, justifica la immediata entrada en vigor de les seves disposicions.
D'acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora i a proposta del conseller de Medi Ambient i Habitatge, d'acord amb el Govern,
Es crea el Catàleg de flora amenaçada de Catalunya per tal de proporcionar a les espècies i subspècies de flora que cal preservar o recuperar d'acord amb els valors ecològics que posseeixen i les amenaces que pateixen, el règim jurídic de protecció necessari per tal d'assegurar-ne la seva conservació i recuperació.
El Catàleg té la condició de registre públic de naturalesa administrativa, i s'adscriu a la Direcció General del Medi Natural del Departament de Medi Ambient i Habitatge.
Les espècies i subspècies incloses en aquest Catàleg comprenen la totalitat de les poblacions naturals que es troben a Catalunya.
Les espècies i subespècies es classifiquen en les categories "en perill d'extinció" o "vulnerables", en funció del seu estatus de conservació i grau d'amenaça.
La catalogació com a espècie o subspècie amenaçada comporta, llevat de les excepcions establertes al present Decret, la prohibició de dur a terme les actuacions següents:
a) Qualsevol actuació no autoritzada amb el propòsit o resultat de destruir-les, mutilar-les, tallar-les o arrancar-les, així com la recol·lecció de les seves llavors, pol·len o espores.
b) Posseir-les, naturalitzar-les, transportar-les, comercialitzar-les, exposar-les a la venda o importar-les, tant si es tracta d'exemplars vius o morts, així com els seus propàguls o restes, excepte en els casos previstos pel present Decret.
Se n'exceptuen aquells exemplars morts en els quals es pugui demostrar tècnicament que van ser conservats amb anterioritat a la publicació del present Decret.
c) Alterar-ne l'hàbitat afectant negativament les seves poblacions.
Procediment de catalogació, descatalogació i de canvi de categoria
3.1 El Departament de Medi Ambient i Habitatge és l'òrgan competent per iniciar el procediment de catalogació, descatalogació i de canvi de categoria d'una espècie o subspècie, previ informe emès pels serveis tècnics competents en la conservació de la flora.
Aquest informe s'ha de fonamentar en els estudis científics pertinents realitzats que així ho aconsellin.
3.2 Aquest procediment també es pot iniciar a instància del Consell de Protecció de la Natura.
3.3 La proposta s'ha de sotmetre a informació pública i audiència de les persones interessades.
3.4 La catalogació o descatalogació d'una espècie o subspècie, o el canvi de categoria dins del Catàleg s'ha d'aprovar mitjançant resolució del conseller de Medi Ambient i Habitatge, i s'ha de publicar al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Les prohibicions a les quals fa referència l'article 2 d'aquest Decret poden restar sense efecte mitjançant resolució motivada del director general del Medi Natural, i sempre amb l'objecte de desenvolupar actuacions de conservació, recuperació, reproducció i reintroducció, educació ambiental i totes aquelles destinades a assegurar la preservació de l'espècie o subspècie i la seva recuperació.
Resten explícitament incloses aquelles d'intercanvi de material genètic, llavors o similars entre institucions científiques pel desenvolupament de programes de conservació o d'estudis científics.
Mesures de conservació d'espècies catalogades
5.1 La Direcció General del Medi Natural ha de promoure les actuacions procedents per preservar les espècies incloses als annexos 1 i 2 d'aquest Decret.
Aquesta actuació inclou l'elaboració i aprovació dels plans de recuperació per a les espècies i subspècies "en perill d'extinció" i plans de conservació per a les "vulnerables" d'acord amb la legislació vigent, utilitzant els procediments de conservació in situ i ex situ que es considerin convenients.
5.2 En els tràmits d'avaluació d'impacte ambiental referits a projectes que puguin tenir incidència en la conservació de l'espècie, s'ha de tenir en consideració l'impacte sobre les espècies o subspècies dels annexos 1 i 2 d'aquest Decret tot evitant-ne l'impacte o adoptant les mesures correctores.
Quan aquestes no siguin possibles, cal adoptar les mesures de compensació que siguin adients, de manera que quan aquestes acabin l'estat de conservació de l'espècie o subspècie sigui igual o superior a la situació inicial.
5.3 Els instruments d'ordenació i gestió dels espais naturals de protecció especial han de tenir en compte les espècies incloses als annexos 1 i 2 d'aquest Decret i fixar, si s'escau, les condicions o certificacions específiques que siguin necessàries per conservar-les.
Les infraccions del que preveu aquest Decret són sancionades d'acord amb el que estableix la Llei estatal 42/2007, de 13 de desembre, del patrimoni natural i de la biodiversitat, sens perjudici de l'obligació de rescabalament dels danys i perjudicis a càrrec de qui en sigui responsable.
.1 Es declaren espècies o subspècies catalogades com a "en perill d'extinció" les que figuren a l'annex 1 d'aquest Decret.
.2 Es declaren espècies o subspècies catalogades com a "vulnerables" les que figuren a l'annex 2 d'aquest Decret.
.1 En el termini de sis mesos a comptar des de l'entrada en vigor d'aquest Decret, els productors o particulars que tinguin material vegetal viu de les espècies o subspècies incloses als annexos ho han de notificar a la Direcció General del Medi Natural.
Aquesta pot autoritzar la seva tinença sempre que no s'afecti la conservació de l'espècie o subspècie.
.2 Les col·leccions científiques adscrites a museus, centres de recerca o universitats, que incloguin material viu o exemplars d'herbari de les espècies o subspècies incloses als annexos d'aquest Decret també ho han de notificar a la Direcció General del Medi Natural en el termini d'un any per tal que la Direcció General del Medi Natural pugui autoritzar-ne la tinença.
Es deroga parcialment l'Ordre de 5 de novembre de 1984, sobre protecció de plantes de la flora autòctona amenaçada de Catalunya, únicament respecte a l'espècie Leontopodium alpinum.
.1 Les noves espècies o subspècies que siguin catalogades com a amenaçades a nivell estatal, o les ja catalogades en les que la seva categoria sigui augmentada d'acord amb el Reial decret 439/1990, de 30 de març, pel qual es regula el Catàleg nacional d'espècies amenaçades, passaran a formar part d'aquest Catàleg amb una categoria equivalent a la que tinguin a nivell estatal.
.2 Les espècies o subspècies protegides en espais naturals inclosos al Pla d'espais d'interès natural de Catalunya que no estiguin incloses en els annexos d'aquest Catàleg mantenen el nivell de protecció d'acord amb el Decret 328/1992, de 14 de desembre, pel qual s'aprova el Pla d'espais d'interès natural.
.3 En el cas de Leontopodium alpinum, que es comercialitza fora del territori de Catalunya, es pot mantenir mort en domicilis particulars.
.4 L'annex 3 del Decret 328/1992, de 14 de desembre, pel qual s'aprova el Pla d'espais d'interès natural, queda modificat en els termes que es detallen a l'annex 3 del present Decret.
.5 S'habilita el/la conseller/a de Medi Ambient i Habitatge a establir mitjançant Resolució la valoració econòmica unitària per a cada espècie o subspècie, als efectes d'establir i calcular els danys i perjudicis en el cas d'arrencar, destruir, comercialitzar o tenir exemplars de les espècies i subspècies de flora incloses a l'annex del present Decret.
.6 Aquest Decret entrarà en vigor l'endemà de la seva publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Espècies catalogades com a "en perill d'extinció".
Espècies catalogades com a "vulnerables"
Redacció de l'Annex 3 del Decret 328/1992, de 14 de desembre, pel qual s'aprova el Pla d'espais d'interès natural.
Espècies de la flora estrictament protegides
Brioeritrophyllum inaequalifolium: capçaleres del Ter i del Freser.
Leucobrium juniperoideum: penya-segats de la Muga.
Oedipodiella australis: cap de Creus, massís de l'Albera.
Sphagnum sp.: capçalera de la Noguera Ribagorçana, capçaleres de la Noguera de Vallferrera i la Noguera de Cardós, massís del Montseny, Naut Aran.
Tortula sp.: vall del riu Llobregós.
Equisetum variegatum: capçalera de la Noguera Ribagorçana.
Osmunda regalis: massís de Cadiretes, massís de l'Albera, massís de les Salines, massís del Montseny.
Salvinia natans: aiguamolls del Baix Empordà.
Galanthus nivalis: ribera de Santa Coloma, zona volcànica de la Garrotxa.
Pancratium maritimum: aiguamolls de l'Alt Empordà.
Xatardia scabra: capçaleres del Ter i del Freser, serres de Cadí-Moixeró.
Campanula jaubertiana: Aigüestortes, serres de Cadí-Moixeró.
Arenaria conimbricensis: Sant Llorenç de Munt i l'Obac.
Arenaria marschlinsi: capçaleres del Ter i del Freser.
Gypsophila hispanica: vall del riu Llobregós, serra Llarga.
Carex macrostylon: capçaleres de la Noguera de Vallferrera i la Noguera de Cardós.
Cistus populifolius: muntanyes de Prades.
Helianthemum squamatum: vall del riu Llobregós, serra Llarga.
Helianthemum ledifolium: erms d'Aitona.
Centaurea spinabadia: massís de l'Albera.
Evax pygmea: muntanyes de Prades.
Doronicum plantagineum: muntanyes de Prades.
Serratula flavescens: erms d'Aitona.
Calystegia soldanella: aiguamolls de l'Alt Empordà.
Crassula campestris: muntanyes de l'Ordal.
Sedum forsteranum: muntanyes de Prades.
Lepidium subulatum: vall del riu Llobregós, serra Llarga.
Bergia aquatica: delta de l'Ebre.
Rhododendron ferrugineum: massís de les Salines.
Lindernia dubia: delta de l'Ebre.
Melampyrum cristatum: obagues del riu Corb.
Veronica tenuifolia: tossals d'Almatret.
Gentiana acaulis: massís de les Salines, serra d'Aubenç.
Erodium glandulosum: Sant Llorenç de Munt i l'Obac.
Geranium cinereum: capçaleres de la Noguera de Vallferrera i la Noguera de Cardós.
Lygeum spartum: Utxesa, erms d'Aitona.
Stipa capillata: tossals d'Isòvol i Olopte.
Juncus triglumis: capçaleres del Ter i del Freser.
Lavandula pedunculata: muntanyes de Prades.
Asparagus stipularis: serra de Montsià.
Astragalus massiliensis: cap de Creus, illes Medes, el Montgrí.
Hedysarum humile: tossals de Montmaneu.
Ononis tridentata: vall del riu Llobregós, serra Llarga.
Malva stipulacea: tossals de Torregrossa.
Papaver rhaeticum: capçaleres del Ter i del Freser.
Armeria ruscinonensis: cap de Creus, illes Medes, massís de l'Albera.
Posidonia oceanica: cap de Creus.
Primula latifolia: capçaleres de la Noguera de Vallferrera i la Noguera de Cardós, massís de les Salines.
Aconitum pyrenaicum: zona volcànica de la Garrotxa.
Adonis vernalis: tossals d'Isòvol i Olopte.
Isopyrum thalictroides: zona volcànica de la Garrotxa.
Alchemilla catalaunica: Aigüestortes.
Alchemilla subsericea: capçaleres del Ter i del Freser.
Potentilla fruticosa: capçaleres de la Noguera de Vallferrera i la Noguera de Cardós, capçaleres del Ter i del Freser.
Galium rotundifolium: muntanyes de Prades.
Saxifraga aizoon: massís del Montseny.
Saxifraga pubescens: capçalera de la Noguera Ribagorçana.
Cymodocea sp.: cap de Creus, cap de Santes Creus, Delta de l'Ebre.
Zostera sp.: cap de Creus, cap de Santes Creus, Delta de l'Ebre.