En els procediments iniciats a sol·licitud de l'interessat, el venciment del termini màxim sense que s'hagi notificat una resolució expressa legitima a l'interessat o als interessats que hagin deduït la sol·licitud per entendre-la estimada o desestimada per silenci administratiu, segons escaigui, sens perjudici de la resolució que l'Administració ha de dictar tal com preveu l'apartat 4 d'aquest article.
Els interessats poden entendre estimades per silenci administratiu les seves sol·licituds en tots els casos, llevat que una norma amb rang de llei o norma de dret comunitari europeu estableixi el contrari.
Queden exceptuats d'aquesta previsió els procediments d'exercici del dret de petició, a què es refereix l'article 29 de la Constitució, aquells l'estimació dels quals tingui com a conseqüència que es transfereixin al sol·licitant o a tercers facultats relatives al domini públic o al servei públic, així com els procediments d'impugnació d'actes i disposicions, en els quals el silenci té un efecte desestimatori.
No obstant això, quan el recurs d'alçada s'hagi interposat contra la desestimació per silenci administratiu d'una sol·licitud pel transcurs del termini, s'entén estimat si, arribat el termini de resolució, l'òrgan administratiu competent no dicta resolució expressa sobre aquest recurs.
L'estimació per silenci administratiu té amb caràcter general, la consideració d'acte administratiu finalitzat del procediment.
b ) En els casos de desestimació per silenci administratiu, la resolució expressa posterior al venciment del termini, l'adopta l'Administració sense cap vinculació al sentit del silenci.
Els actes administratius produïts per silenci administratiu es poden fer valer tant davant l'Administració com davant qualsevol persona física o jurídica, pública o privada.
Tenen efectes des del venciment del termini màxim en què s'ha de dictar i notificar la resolució expressa sense que aquesta s'hagi produït, i la seva existència pot ser acreditada per qualsevol mitjà de prova admès en dret, inclòs el certificat acreditatiu del silenci produït que es pugui sol·licitar de l'òrgan competent per resoldre.
No obstant el que preveu l'article anterior, si venç el termini de resolució i l'òrgan competent no l'ha dictat expressament, es produeixen els efectes jurídics que estableix aquest article.
El venciment del termini de resolució no eximeix les administracions públiques de l'obligació de resoldre, però s'han d'abstenir de fer-ho quan s'hagi emès la certificació a què es refereix l'article 44.
Si en els procediments iniciats en virtut de sol·licituds formulades pels interessats no s'ha dictat resolució dins el termini, es poden entendre estimades aquelles en els supòsits següents:
a ) Sol·licituds de concessió de llicències i autoritzacions d'instal·lació, trasllat o ampliació d'empreses o centres de treball.
b ) Sol·licituds l'estimació de les quals habilitaria el sol·licitant per a l'exercici de drets preexistents, llevat que l'estimació tingui com a conseqüència que es transfereixin al sol·licitant o a tercers facultats relatives al domini públic o al servei públic; en aquest cas, s'entenen desestimades.
c ) En tots els casos, les sol·licituds en què la normativa aplicable no estableixi que queden desestimades si no es dicta resolució expressa.
Si en els procediments iniciats en virtut de sol·licituds formulades pels interessats no s'ha dictat resolució dins el termini, es pot entendre desestimada la sol·licitud en els supòsits següents:
a ) Procediments d'exercici del dret de petició de l'article 29 de la Constitució.
b ) Resolució de recursos administratius.
No obstant això, si el recurs s'ha interposat contra la desestimació presumpta d'una sol·licitud pel transcurs del termini, s'entén estimat el recurs si, arribat el termini de resolució, l'òrgan administratiu competent no hi dicta resolució expressa.
Si es tracta de procediments iniciats d'ofici no susceptibles de produir actes favorables per als ciutadans, s'entenen caducats i s'ha de procedir a l'arxivament de les actuacions, a sol·licitud de qualsevol interessat o d'ofici pel mateix òrgan competent per dictar la resolució, en el termini de trenta dies des del venciment del termini en què va haver de ser dictada, excepte en els casos en què el procediment s'hagi paralitzat per una causa imputable a l'interessat, en què s'interromp el còmput del termini per resoldre el procediment.
Cada Administració, perquè els ciutadans en tinguin coneixement, pot publicar, d'acord amb el règim d'actes presumptes que preveu aquesta Llei, una relació dels procediments en què la falta de resolució expressa produeix efectes estimatoris i d'aquells en què els produeix desestimatoris.