"Un adult estàndard acostuma a tenir un vocabulari d'unes 20.000 paraules.
Si és lingüista o es dedica a la comunicació és probable que siguin 40.000 conceptes".
Així és com Elisenda Bou explica què fa el cervell basat en intel·ligència virtual que el seu equip ha creat a cavall de Barcelona i Califòrnia: un sistema que aprèn contínuament i ja és capaç de comprendre sis milions de conceptes.
Vilynx és una start-up catalana que fa servir la tecnologia per ordenar i classificar les tones de contingut audiovisual que s'acumulen a internet.
Els seus clients principals són els grans grups de mitjans de comunicació i digitals per als quals automatitza l'etiquetatge d'imatges i vídeos i en crea resums de cinc segons amb les parts més rellevants.
"Vam començar a fer-ho amb webs d'amics i similars, i ens vam adonar que la gent interactua més amb aquest format", assegura Bou a l'ARA.
D'aquesta manera, la feina de Vilynx és ensenyar a la seva màquina el que hi ha en els vídeos perquè la pròxima vegada que es trobi amb un concepte el pugui reconèixer.
Això fa que, per exemple, el sistema entengui quan en unes imatges hi està passant un fet fora del normal que serà interessant per a l'espectador.
"Si estàs veient un partit del Barça i veus un lleó al camp, t'hi fixes més perquè no té sentit.
Doncs aquesta capa d'intel·ligència artificial també pot entendre que hi ha alguna cosa que no quadra", afirma Bou.
La cofundadora i directora de tecnologia de Vilynx va aterrar al projecte després d'anys de recerca a centres com la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) i el Massachusetts Institute of Technology (MIT).
La seva tasca d'investigació l'ha dut arreu del món, però va ser al tornar a Barcelona que va topar amb Juan Carlos Riveiro.
Aquest emprenedor en sèrie ja va aconseguir vendre Gigle Networks, la seva empresa de xarxes de telecomunicacions, al gegant nord-americà Broadcom.
"El Juan Carlos havia treballat tota la part de machine learning i jo tenia el coneixement sobre el món dels satèl·lits", recorda Bou.
L'equació va sortir bé i des que van constituir l'empresa se n'han sortit per convèncer el capital risc del potencial de negoci del seu processador.
Vilynx ha captat gairebé 15 milions d'euros, 8,4 dels quals van entrar al capital de l'empresa el maig de l'any passat.
Entre els inversors hi ha el fons californià Ridgewood Capital, el madrileny Kibo Ventures, Caixa Capital Risc i la família Bernat, propietària de Chupa Chups.
"El primer mercat on vam anar va ser els Estats Units.
Allà hi tenim l'equip comercial i a Barcelona la part de tecnologia", afirma Bou.
Precisament, la seva estratègia va ser picar directament la porta dels més grans.
La companyia catalana va captar com a clients empreses com la CBS o la NBC nord-americanes, cosa que els va permetre fer-se un nom al sector i obrir-se camí cap a grups mediàtics més locals.
"També ens interessa el mercat europeu, però a finals d'any volem anar cap a Àsia", insisteix Bou.
Aquesta expansió no només serà geogràfica, sinó que també vol entrar en altres segments com la videoseguretat i els dispositius per a llars intel·ligents.
"Només veient un vídeo de casa teva i com parles amb els altres membres de la família el sistema comença a reconèixer qui és qui, i a saber la relació que teniu entre vosaltres i les preferències de cadascú", explica l'emprenedora.
A més, assegura que està mirant d'arribar a acords amb grans plataformes de continguts, encara que prefereix no dir noms.
"Podem fer que els usuaris de mitjans tinguin una experiència més similar a la de Netflix i generar recomanadors automàtics que aprenen de les cerques i els gustos", apunta Bou.
No és casualitat que l'expresident de la CNN Jon Klein assumís la presidència de Vilynx l'octubre passat.
"Els mitjans de comunicació necessiten gent que pugui processar tones de vídeos, endinsar-s'hi, i de tot plegat crear productes que t'ajudin a fer diners, generar més consumidors i retenir-los", va dir l'exdirectiu del sector mediàtic nord-americà sobre la companyia catalana.
Malgrat tot, Vilynx també és reservada amb els seus resultats econòmics, que prefereix no compartir amb l'ARA.
El model de negoci es basa en cobrar pel software a les corporacions de mitjans que fan servir els seus serveis a canvi de multiplicar les visualitzacions dels seus vídeos.
Actualment gestiona una plantilla de 45 persones, que vol duplicar durant el 2019.
"Hem tingut la sort que va quadrar molt el que volíem fer.
Hem sigut poca gent, però amb una visió molt boja", diu Bou.-