projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
S'exceptuen de la disposició anterior els arrendaments d'habitatges la superfície dels quals sigui superior a 300 metres quadrats o en els quals la renda inicial en còmput anual excedeixi 5,5 vegades el salari mínim interprofessional en còmput anual i l'arrendament correspongui a la totalitat de l'habitatge.
S'exceptuen del que està disposat els arrendaments d'habitatges la superfície dels quals sigui superior a 300 metres quadrats o en els quals la renda inicial en còmput anual excedeixi 5,5 vegades el salari mínim interprofessional en còmput anual i l'arrendament correspongui a la totalitat de l'habitatge.
Els arrendaments que regula aquesta Llei se sotmeten de manera imperativa al que disposen els títols I, IV i V d'aquesta i al que disposen els apartats següents d'aquest article.
Respectant el que estableix l'apartat anterior, els arrendaments d'habitatge es regeixen pel que disposa el títol II d'aquesta Llei; si no, per la voluntat de les parts i, supletòriament, pel que disposa el Codi civil.
S'exceptuen del que està disposat els arrendaments d'habitatges la superfície dels quals sigui superior a 300 metres quadrats o en els quals la renda inicial en còmput anual excedeixi 5,5 vegades el salari mínim interprofessional en còmput anual.
Sense perjudici del que disposa l'apartat 1, els arrendaments per a un ús diferent del d'habitatge es regeixen per la voluntat de les parts; si no, pel que disposa el títol III d'aquesta Llei i, supletòriament, pel que disposa el Codi civil.
L'exclusió de l'aplicació dels preceptes d'aquesta Llei, quan això sigui possible, s'ha de fer de manera expressa respecte de cadascun d'aquests.
L'actor pot acumular en la seva demanda altres pretensions derivades de la mateixa activitat publicitària de l'anunciant, sempre que per la seva naturalesa o quantia no siguin incompatibles entre si o amb les accions a què es refereixen els articles anteriors.
No és necessària la presentació d'una reclamació administrativa prèvia per exercir l'acció de cessació o de rectificació de la publicitat il·lícita quan l'anunciant sigui un òrgan administratiu o un ens públic.
La sentència estimatòria de la demanda ha de contenir algun o alguns dels pronunciaments següents:
a ) Concedir a l'anunciant un termini perquè suprimeixi els elements il·lícits de la publicitat.
b ) Ordenar la cessació o prohibició definitiva de la publicitat il·lícita.
c ) Ordenar la publicació total o parcial de la sentència en la forma que estimi adequada i a costa de l'anunciant.
d ) Exigir la difusió de publicitat correctora quan la gravetat del cas ho requereixi i sempre que pugui contribuir a la reparació dels efectes de la publicitat il·lícita, determinant el contingut d'aquella i les modalitats i el termini de difusió.
A instància del demandant, el jutge, quan ho cregui convenient, atesos tots els interessos implicats i especialment l'interès general, fins i tot en el cas que no s'hagi consumat un perjudici real o que no hi hagi intencionalitat o negligència per part de l'anunciant, pot amb caràcter cautelar:
a ) Ordenar la cessació provisional de la publicitat il·lícita o adoptar les mesures necessàries per obtenir aquesta cessació.
Quan la publicitat hagi estat expressament prohibida o quan es refereixi a productes, béns, activitats o serveis que puguin generar riscos greus per a la salut o seguretat de les persones o per al seu patrimoni o es tracti de publicitat sobre jocs de sort, envit o atzar i així ho insta l'òrgan administratiu competent, el jutge pot ordenar la cessació provisional dins les vint-i-quatre hores següents a la presentació de la demanda.
b ) Prohibir temporalment aquesta publicitat o adoptar les previsions adequades per impedir-ne la difusió, quan aquesta sigui imminent, encara que no hagi arribat encara a coneixement del públic.
Les mesures de cessació o de prohibició de la publicitat s'han d'adoptar de conformitat amb el que preveu l'article 1428 de la Llei d'enjudiciament civil.
Es pot exercir l'acció de cessació contra les conductes contràries a aquesta Llei que lesionin els interessos tant col·lectius com difusos dels consumidors i usuaris, sense necessitat d'haver complert el que estableix l'article 26.
Així mateix, l'acció es pot exercir per prohibir la realització d'una conducta quan aquesta hagi finalitzat al temps d'exercir l'acció, si hi ha indicis suficients que facin témer que es pot reiterar de manera immediata.
Estan legitimats per exercir l'acció de cessació:
a ) L'Institut Nacional del Consum i els òrgans o les entitats corresponents de les comunitats autònomes i de les corporacions locals competents en matèria de defensa dels consumidors.
b ) Les associacions de consumidors i usuaris que compleixin els requisits que estableix la Llei 26/1984, de 19 de juliol, general per a la defensa dels consumidors i usuaris, o, si s'escau, la legislació autonòmica en matèria de defensa dels consumidors.
d ) Les entitats d'altres estats membres de la Comunitat Europea constituïdes per protegir els interessos col·lectius i els interessos difusos dels consumidors que estiguin habilitades mitjançant la inclusió a la llista publicada amb aquesta finalitat en el Diari Oficial de les Comunitats Europees.
Els jutges i tribunals han d'acceptar la llista com a prova de la capacitat de l'entitat habilitada per ser part, sense perjudici d'examinar si la seva finalitat i els interessos afectats legitimen l'exercici de l'acció.
e ) Els titulars d'un dret o d'un interès legítim.
Totes les entitats citades en aquest article poden comparèixer en els processos promoguts per una altra qualsevol d'aquestes, si ho consideren oportú per a la defensa dels interessos que representen.
Els processos a què es refereix l'article anterior s'han de tramitar de conformitat amb el que estableix la Llei d'enjudiciament civil per als judicis d'una quantia menor, amb les peculiaritats següents:
a ) El jutge pot dictar, d'ofici i sense audiència del demandat, interlocutòria d'inadmissió de la demanda quan l'estimi manifestament infundada.
b ) Sense perjudici del que es pugui acordar per proveir millor, el jutge, en el moment de decidir la recepció a prova, pot requerir d'ofici l'anunciant perquè aporti les proves relatives a l'exactitud de les dades materials contingudes en la publicitat, sempre que apreciï que aquesta exigència s'ajusta a les circumstàncies del cas, atesos els interessos legítims de l'anunciant i de les altres parts del procés.
c ) El jutge pot considerar les dades de fet com a inexactes, quan no s'aportin els elements de prova a què es refereix el paràgraf anterior o quan estimi que els aportats són insuficients.
La rectificació es pot sol·licitar des de l'inici de l'activitat publicitària fins a set dies després de finalitzada aquesta.
L'anunciant, dins els tres dies següents a la recepció de l'escrit en què se sol·liciti la rectificació, ha de notificar fefaentment al remitent d'aquest la seva disposició a procedir a la rectificació i en els termes d'aquesta o, en cas contrari, la seva negativa a rectificar.
Si la resposta és positiva i el requeridor accepta els termes de la proposta, l'anunciant ha de procedir a la rectificació dins els set dies següents a l'acceptació d'aquesta.
Si la resposta denega la rectificació, o no es produeix dins el termini previst al paràgraf 2 per la part requerida, o, fins i tot havent-la acceptat, la rectificació no té lloc en els termes acordats o en els terminis que preveu aquesta Llei, el requeridor pot demandar el requerit davant el jutge, justificant el fet d'haver efectuat la sol·licitud de rectificació, de conformitat amb el que disposa aquesta Llei.
La cessació pot ser sol·licitada des del començament fins al final de l'activitat publicitària.
Dins dels quinze dies següents a la recepció de la sol·licitud, l'anunciant ha de comunicar al requeridor de manera fefaent la seva voluntat de cessar en l'activitat publicitària i procedir efectivament a la cessació.
En els casos de silenci o negativa, o quan no hagi tingut lloc la cessació, el requeridor, amb la justificació prèvia d'haver efectuat la sol·licitud de cessació, pot exercir l'acció que preveu l'article 29.
La cessació es pot sol·licitar des del començament fins al final de l'activitat publicitària.
Dins els tres dies següents a la recepció de la sol·licitud, l'anunciant ha de comunicar al requeridor en forma fefaent la seva voluntat de cessar en l'activitat publicitària i procedir efectivament a la cessació.
En els casos de silenci o negativa, o quan no hagi tingut lloc la cessació, el requeridor, amb la justificació prèvia d'haver efectuat la sol·licitud de cessació, pot exercir les accions i drets a què es refereixen els articles 28 i següents.
Als efectes d'aquesta Llei, és publicitat comparativa la que al·ludeixi explícitament o implícitament a un competidor o als béns o serveis que aquest ofereix.
La comparació està permesa si compleix els requisits següents:
b ) La comparació es fa de manera objectiva entre una o més característiques essencials, pertinents, verificables i representatives dels béns o serveis, entre les quals es pot incloure el preu.
c ) En el cas de productes emparats per una denominació d'origen o indicació geogràfica, denominació específica o especialitat tradicional garantida, la comparació només es pot efectuar amb altres productes de la mateixa denominació.
d ) No es poden presentar béns o serveis com a imitacions o rèpliques d'altres als quals s'apliqui una marca o nom comercial protegit.
e ) Si la comparació fa referència a una oferta especial s'ha d'indicar la seva data d'inici, si no ha començat encara, i la del final.
f ) No es pot treure un avantatge indegut de la reputació d'una marca, d'un nom comercial o d'un altre signe distintiu d'algun competidor, ni de les denominacions d'origen o indicacions geogràfiques, denominacions específiques o especialitats tradicionals garantides que emparin productes competidors.
Tampoc es pot treure un avantatge indegut, si s'escau, del mètode de producció ecològica dels productes competidors.
En les professions col·legiades en què, en virtut del que disposa l'article 8.1 d'aquesta Llei, sigui aplicable una norma especial o un règim d'autorització administrativa prèvia en relació amb la seva activitat publicitària, la publicitat comparativa dels seus serveis professionals s'ha d'ajustar al que disposi l'esmentada norma o règim.
Els requisits que d'acord amb aquesta Llei ha de tenir la publicitat comparativa per ser considerada lícita han de ser exigits, en tot cas, per la normativa especial a què es refereix el paràgraf anterior, la qual pot establir a més altres limitacions o prohibicions de l'ús de comparacions en la publicitat.
L'incompliment dels requisits que preveu l'apartat 2 d'aquest article i, en general, qualsevol publicitat deslleial que indueixi a error als consumidors, té la consideració d'infracció als efectes que preveu la Llei 26/1984, de 19 de juliol, general per a la defensa dels consumidors i usuaris.
Si el contingut de la publicitat incompleix els requisits legalment exigits en aquesta o qualsevol altra norma específica o sectorial, a l'acció de cessació que preveu aquesta Llei es poden acumular sempre que se sol·liciti la de nul·litat i anul·labilitat, la d'incompliment d'obligacions, la de resolució o rescissió contractual i la de restitució de quantitats que correspongui.
a ) La que pel seu contingut, forma de presentació o difusió provoca el descrèdit, la denigració o el menyspreu directe o indirecte d'una persona o empresa, dels seus productes, serveis, activitats o circumstàncies o de les seves marques, noms comercials o altres signes distintius.
b ) La que indueix a confusió amb les empreses, activitats, productes, noms, marques o altres signes distintius dels competidors, així com la que faci ús injustificat de la denominació, sigles, marques o distintius d'altres empreses o institucions, o de les denominacions d'origen o indicacions geogràfiques d'altres productes competidors i, en general, la que sigui contrària a les exigències de la bona fe i a les normes de correcció i els bons usos mercantils.
c ) La publicitat comparativa quan no s'ajusti al que disposa l'article següent.
a ) La que pel seu contingut, forma de presentació o difusió provoca el descrèdit, denigració o menyspreu directe o indirecte d'una persona, empresa o dels seus productes, serveis o activitats.
b ) La que indueix a confusió amb les empreses, activitats, productes, noms, marques o altres signes distintius dels competidors, així com la que faci un ús injustificat de la denominació, sigles, marques o distintius d'altres empreses o institucions, i, en general, la que sigui contrària a les normes de correcció i bons usos mercantils.
c ) La publicitat comparativa quan no es recolzi en característiques essencials, afins i objectivament demostrables dels productes o serveis, o quan es contraposin béns o serveis amb altres de no similars o desconeguts, o de participació limitada en el mercat.
Es prohibeix la publicitat de begudes amb graduació alcohòlica superior a 20 graus per mitjà de la televisió.
Queda prohibida la publicitat de begudes alcohòliques amb graduació alcohòlica superior a 20 graus als llocs on n'estigui prohibida la venda o el consum.
La forma, el contingut i les condicions de la publicitat de begudes alcohòliques han de ser limitats reglamentàriament amb vista a la protecció de la salut i la seguretat de les persones, tenint en compte els subjectes destinataris, la no inducció directa o indirecta al seu consum indiscriminat i atenent els àmbits educatius, sanitaris i esportius.
Amb els mateixos fins que el paràgraf anterior el Govern, reglamentàriament, pot estendre les prohibicions que preveu aquest apartat per a begudes amb més de 20 graus a begudes amb graduació alcohòlica inferior a 20 graus.
Es prohibeix la publicitat de begudes amb graduació alcohòlica superior a 20 graus centesimals, per mitjà de la televisió.
Queda prohibida la publicitat de begudes alcohòliques en els llocs on n'estigui prohibida la venda o el consum.
La forma, el contingut i les condicions de la publicitat de begudes alcohòliques són limitats per reglament a fi de protegir la salut i seguretat de les persones, tenint en compte els subjectes destinataris, la no-inducció directa o indirecta al seu consum indiscriminat i en atenció als àmbits educatius, sanitaris i esportius.
Amb els mateixos fins que el paràgraf anterior, el Govern, per reglament, pot estendre la prohibició prevista en aquest apartat a begudes amb graduació alcohòlica inferior a 20 graus centesimals.
Per determinar si una publicitat és enganyosa, se n'han de tenir en compte tots els elements i principalment les indicacions concernents a:
Les característiques dels béns, activitats o serveis, com ara:
a ) Origen o procedència geogràfica o comercial, naturalesa, composició, destinació, finalitat, idoneïtat, disponibilitat i novetat.
b ) Qualitat, quantitat, categoria, especificacions i denominació.
c ) Forma i data de fabricació, subministrament o prestació.
d ) Resultats que es poden esperar de la seva utilització.
e ) Resultats i característiques essencials dels assajos o controls dels béns o serveis.
Condicions jurídiques i econòmiques d'adquisició, utilització i lliurament dels béns o de la prestació dels serveis.
Naturalesa, qualificacions i drets de l'anunciant, especialment pel que fa a:
a ) Identitat, patrimoni i qualificacions professionals.
b ) Drets de propietat industrial o intel·lectual.
Als efectes d'aquesta Llei, és publicitat subliminal la que, mitjançant tècniques de producció d'estímuls d'intensitats frontereres amb els llindars dels sentits o anàlogues, pugui actuar sobre el públic destinatari sense ser conscientment percebuda.
És enganyosa la publicitat que de qualsevol manera, incloent-hi la seva presentació, indueix o pot induir a error els seus destinataris, i en pot afectar el comportament econòmic, o perjudicar o ser capaç de perjudicar un competidor.
Així mateix és enganyosa la publicitat que silenciï dades fonamentals dels béns, activitats o serveis quan aquesta omissió indueixi a error dels destinataris.
a ) La publicitat que atempti contra la dignitat de la persona o vulneri els valors i drets reconeguts a la Constitució, especialment aquells als quals fan referència els seus articles 14, 18 i 20, apartat 4.
S'entenen inclosos a la previsió anterior els anuncis que presentin les dones de manera vexatòria o discriminatòria, bé utilitzant particularment i directament el seu cos o parts d'aquest com a simple objecte desvinculat del producte que es pretén promocionar, bé la seva imatge associada a comportaments estereotipats que vulnerin els fonaments del nostre ordenament coadjuvant a generar la violència a què es refereix la Llei orgànica 1/2004, de 28 de desembre, de mesures de protecció integral contra la violència de gènere.
b ) La publicitat adreçada a menors que els inciti a la compra d'un bé o d'un servei, explotant la seva inexperiència o credulitat, o en què apareguin persuadint de la compra pares o tutors.
No es pot, sense un motiu justificat, presentar els nens en situacions perilloses.
No s'ha d'induir a error sobre les característiques dels productes, ni sobre la seva seguretat, ni tampoc sobre la capacitat i les aptituds necessàries en el nen per utilitzar-los sense produir dany per a ell mateix o a tercers.
d ) La que infringeixi el que disposa la normativa que reguli la publicitat de determinats productes, béns, activitats o serveis.
e ) La publicitat enganyosa, la publicitat deslleial i la publicitat agressiva, que tenen el caràcter d'actes de competència deslleial en els termes considerats a la Llei de competència deslleial.
S'entenen inclosos en la previsió anterior els anuncis que presentin les dones de manera vexatòria, o bé utilitzant particularment i directament el seu cos o parts d'aquest com a mer objecte desvinculat del producte que es pretén promocionar, o bé la seva imatge associada a comportaments estereotipats que vulnerin els fonaments del nostre ordenament i coadjuvin a generar la violència a què es refereix la Llei orgànica de mesures de protecció integral contra la violència de gènere.
a ) La publicitat que atempti contra la dignitat de la persona o vulneri els valors i drets reconeguts a la Constitució, especialment pel que fa a la infància, la joventut i la dona.
La utilització del delicte pel condemnat en sentència penal ferma per aconseguir notorietat pública o obtenir profit econòmic, o la divulgació de dades falses sobre els fets delictius, quan això suposi el menyscabament de la dignitat de les víctimes
La imputació de fets o la manifestació de judicis de valor a través d'accions o expressions que de qualsevol manera lesionin la dignitat d'una altra persona i en menyscabin la fama o atemptin contra la seva pròpia estimació.
El caràcter delictiu de la intromissió no impedeix el recurs al procediment de tutela judicial previst en l'article 9 d'aquesta Llei.
En qualsevol cas, són aplicables els criteris d'aquesta Llei per a determinar la responsabilitat civil derivada del delicte.
Quan la intromissió sigui constitutiva de delicte, cal atenir-se al que disposa el Codi penal.
No obstant això, són aplicables els criteris d'aquesta Llei per a la determinació de la responsabilitat civil derivada de delicte.
En tots els casos en què hagi prosperat una acció col·lectiva o una acció individual de nul·litat o no-incorporació relativa a condicions generals, el secretari judicial ha de dirigir manament al titular del Registre de Condicions Generals de la Contractació per inscriure-hi la sentència.
En tots els casos en què hagi prosperat una acció col·lectiva o una acció individual de nul·litat o no-incorporació relativa a condicions generals, el jutge haurà de dictar manament al titular del Registre de Condicions Generals de la Contractació per inscriure-hi la sentència.
El que preveuen els apartats 2, 3, 4 i 5 és aplicable als contractes d'arrendament de béns mobles.
L'arrendador financer pot demanar el compliment de les obligacions derivades dels contractes d'arrendament financer a què es refereix l'apartat anterior, mitjançant l'exercici de les accions declaratives i executives que corresponguin, de conformitat amb la legislació processal civil general.
Únicament els contractes d'arrendament financer, atorgats amb les formalitats que preveu l'article 1.429 de la Llei d'enjudiciament civil, constitueixen un títol suficient per fundar l'acció executiva sobre el patrimoni del deutor regulada en el precepte esmentat.
En cas d'incompliment d'un contracte d'arrendament financer atorgat amb les formalitats que preveu l'article 1.429 de la Llei d'enjudiciament civil o inscrites en el Registre de Venda a Terminis de Béns Mobles i formalitzat segons el model oficial establert a aquest efecte, l'arrendador pot declarar resolt el contracte i exigir la recuperació dels béns cedits en arrendament financer d'acord amb el procediment següent:
c ) Si el deutor no paga la quantitat exigida ni lliura els béns a l'arrendador financer, aquest pot instar, davant el jutge competent, la recuperació immediata dels béns cedits en arrendament financer.
Aquesta acció s'ha de tramitar de conformitat amb el que estableix l'article 16.2 d'aquesta Llei.
La indicació de la taxa anual equivalent definida a l'article 18 de la Llei 7/1995, de 23 de març, de crèdit al consum, i de les condicions en què aquest percentatge pot modificar-se, si s'escau.
La modificació s'ha d'ajustar al que disposa l'article 8 de la Llei esmentada.
Quan no sigui possible indicar-hi la taxa, s'hi han de fer constar, com a mínim, el tipus d'interès nominal anual, les despeses aplicables a partir del moment en què se subscrigui el contracte i les condicions en què es pot modificar.
Els contractes subjectes a aquesta Llei que també estiguin inclosos en l'àmbit d'aplicació de la Llei 7/1995, de 23 de març, de crèdit al consum, es regeixen pels preceptes d'aquesta última Llei, en tot el que afavoreixi el consumidor.
Aquesta Llei s'aplica amb caràcter supletori als contractes a què es refereix el paràgraf anterior.
Els dubtes en la interpretació de les condicions generals fosques es resolen a favor de l'adheren.
En els contractes amb consumidors aquesta norma d'interpretació només és aplicable quan s'exerceixin accions individuals.
Els dubtes en la interpretació de les condicions generals fosques es resoldran a favor de l'adherent.
Sens perjudici del que estableix aquest article, i en el que no s'hi ha previst, seran d'aplicació les disposicions del Codi civil sobre la interpretació dels contractes.
Per a l'exercici de la funció de vigilància que atribueix al Ministeri Fiscal el Codi civil respecte de la tutela assumida per l'entitat pública segons la llei, hi ha d'haver a cada fiscalia un índex de tuteles de menors.
Per a l'exercici de la funció de vigilància de la tutela que atribueixen al Ministeri Fiscal els articles 174 i 232 del Codi civil, hi ha d'haver a cada fiscalia un índex de tuteles de menors.