I. El conseller de Sanitat i Seguretat Social sol·licita el dictamen d'aquesta Comissió Jurídica Assessora sobre el Projecte de decret pel qual es modifica el Decret 307/1985 de 31 d'octubre sobre les normes i el procediment per a l'aplicació de les incompatibilitats al personal sanitari al servei de la Generalitat.
Correspon a aquest alt òrgan consultiu del Govern de la Generalitat dictaminar preceptivament els projectes de disposicions de caràcter general que es dictin en execució de les lleis i les seves modificacions (art. 3.1.b del text refós de les seves lleis reguladores aprovat pel Decret legislatiu 1/1991 de 25 de març).
L'objecte del Projecte de decret és donar compliment –com es diu en el seu preàmbul– a la sentència del Tribunal Constitucional 172/1996 de 31 d'octubre que va declarar nuls els articles 4.2 4.3 8.2 9.1 i 10 del Decret 307/1985 de 31 d'octubre sobre les normes i el procediment per a l'aplicació de les incompatibilitats al personal sanitari al servei de la Generalitat que va desenvolupar pel que fa a l'àmbit de Catalunya les prescripcions bàsiques de la Llei estatal 53/1984 de 26 de desembre.
El conseller demana el dictamen per la via d'urgència emparant-se en l'article 12 de la refosa de les lleis de la Comissió que estableix la reducció en aquest cas del termini per dictaminar.
La justificació d'aquesta petició consisteix en aquest cas en què el Projecte de decret es limita a modificar i donar nova redacció als preceptes del Decret 307/1985 declarats inconstitucionals donant compliment a la sentència del Tribunal Constitucional 172/1996 al més aviat possible.
Aquesta circumstància fa efectivament possible reduir el termini d'emissió del dictamen donada a més la brevetat i senzillesa del Projecte.
El peculiar objecte del Projecte de decret fa necessari que a més d'analitzar si en l'elaboració d'aquesta disposició general s'han complert els tràmits previstos s'estudiï fins a quin punt es dona compliment a la sentència del Tribunal Constitucional 172/1996.
La tramitació del Projecte de decret resumida en l'antecedent 2 d'aquest dictamen ha complert correctament les exigències d'elaboració de les disposicions de caràcter general previstes en els articles 63 64 i 65 de la Llei 13/1989 de 14 de desembre d'organització procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat.
És de destacar el compliment dels següents tràmits especials exigits en raó a la matèria regulada:
a) L'aprovació el 29 de gener de 1997 pel Consell de Direcció del Servei Català de la Salut segons el previst a l'article 14.1.m) de la Llei 15/1990 de 9 de juliol d'ordenació sanitària de Catalunya modificada per la Llei 11/1995 de 29 de setembre.
b) L'informe favorable emès per la Comissió Tècnica de la Funció Pública el 30 d'abril de 1997 òrgan que té la funció específica d'emetre informe en relació amb les normes i les disposicions de caràcter general en matèria de personal (art. 13.3.a de la Llei 7/1985 segons la redacció donada per l'article 9 de la Llei 9/1994 de 29 de juny).
La sentència del Tribunal Constitucional 172/1996 de 31 d'octubre va estimar parcialment el conflicte positiu de competència núm. /86 de la següent forma:
Declarar contraris a l'ordre constitucional de competències els apartats segon i tercer de l'article 4 del Decret del Govern de la Generalitat de Catalunya 307/1985 en quant omet una determinada condició bàsica de la norma estatal.
Declarar inconstitucionals i nuls: l'article 8 en el seu apartat 2; l'incís "des de l'entrada en vigor d'aquest Decret" de l'article 9 apartat primer; i l'article 10 tots ells de l'esmentat Decret.
Desestimar el conflicte en tot l'altre.
La condició bàsica de la norma estatal omesa (extrem 1r de la decisió del Tribunal) en l'article 4 del Decret 307/1985 era la de que per a admetre la compatibilitat exigia que es tractés d'un segon lloc de treball " dentro del área de especialidad de su Departamento universitario " (art. 4.2 de la Llei estatal 53/1984 de 26 de desembre) perquè el Tribunal considera que el Departament és un òrgan bàsic en l'estructura de la Universitat segons l'article 8.1 de la Llei 11/1983 de 25 d'agost per a la reforma universitària (F.J. 2).
L'apartat 2 de l'article 8 declarat inconstitucional i nul deia el següent: "De conformitat amb el que disposa l'article 12.1.a) de la Llei 53/1984 l'esmentada activitat privada no es podrà exercir pel que fa a persones que siguin ateses o bé ho hagin estat en el curs del mateix procés patològic en l'Hospital en el qual es desenvolupi l'activitat de caràcter públic". "
Finalment l'article 10 del Decret 307/1985 s'anul·la perquè configura un nou supòsit de compatibilitat en qualificar un sol lloc de treball l'exercici d'activitats assistencials i docents en hospitals universitaris i facultats de Medicina Farmàcia i escoles universitàries d'infermeria (STC 172/1996 F.J. 6).
El Projecte de decret recull encertadament la sentència del Tribunal Constitucional perquè: a) inclou en l'article 4.2 la condició bàsica "dins de l'àrea d'especialitat del seu departament universitari"; b) suprimeix l'apartat 3 de l'article 4; c) modifica l'apartat 2 de l'article 8 per a no permetre l'activitat privada pel que fa a persones que es trobin incloses en el seu corresponent contingent; d) corregeix l'art. 9.1 tal i com resulta de la sentència i e) deroga l'article 10.
No obstant això se suggereix que l'art. 4 digui "queda suprimit" en lloc de "queda derogat" per entendre que la derogació ja s'ha produït en virtut dels efectes propis de la sentència del Tribunal Constitucional.
La disposició addicional única que s'ha afegit al Projecte de decret pretén donar solució als expedients en els que va concedir la compatibilitat per al desplegament d'una segona activitat a l'empara dels preceptes anul·lats.
Les sentències del Tribunal Constitucional tenen el valor de cosa jutjada a partir de l'endemà d'haver estat publicades i si no es limiten a l'estimació subjectiva d'un dret tenen plens efectes davant tothom (art. 164 de la Constitució i art. 38 i 61 de la Llei orgànica 2/1979 de 3 d'octubre del Tribunal Constitucional).
Les sentències declaratòries de la inconstitucionalitat no permetran de revisar processos finits mitjançant una sentència amb força de cosa jutjada en els quals s'hagin aplicat disposicions inconstitucionals salvat el cas dels processos penals o contenciosos administratius referents a un procediment sancionador en què com a conseqüència de la nul·litat de la norma aplicada resulti una reducció de la pena o de la sanció o una exclusió exempció o limitació de la responsabilitat.
En tot cas la jurisprudència dels Tribunals de Justícia emesa sobre disposicions jutjades pel Tribunal Constitucional caldrà considerar-la corregida per la doctrina derivada de les sentències que resolguin els recursos d'inconstitucionalitat (art. 40 de la Llei orgànica 2/1979).
Dels esmentats preceptes legals resulta que com l'únic límit als efectes retroactius de la nul·litat és el previst en el transcrit article 40 de la LOTC caldrà com es proposa en la disposició addicional única del Projecte de decret la revisió d'ofici de les concessions de compatibilitat.
Es pot elevar al Govern per a la seva aprovació el Projecte de decret pel qual es modifica el Decret 307/1985 de 31 d'octubre sobre les normes i el procediment per a l'aplicació de les incompatibilitats al personal sanitari al servei de la Generalitat.