Resolució 260/2017, de 26 de juliol (Resolució anul·lada pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya)
Còpia dels informes i documents justificatius de les subvencions nominatives d'import superior a 100.000 euros, atorgades per l'Ajuntament de Lleida des de l'any 2012 a l'any 2016, relació dels titulars cadastrals d'una determinada finca durant els anys 2006 i 2017, i còpia del resguard de pagament de l'impost de béns Immobles de la indicada finca durant el mateix període.
L'Administració, tot i reconèixer el dret d'accés a la informació, només ha lliurat a la persona reclamant part de la informació que li havia estat sol·licitada, per la qual cosa és procedent estimar la reclamació i requerir a l'Ajuntament de Lleida el lliurament de la informació interessada.
Números d'expedient de les reclamacions: 235 i 236/2017 (acumulades).
Atesa l'estreta connexió existent entre les dues reclamacions, en les que intervenen les mateixes parts, que tenen un objecte similar i una tramitació́ paral·lela, resulta procedent acumular-les a l'empara de l'article 57 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú́ de les administracions públiques
L'objecte de les reclamacions ha de ser informació pública, de conformitat amb la definició que en fa l'article 2.b) LTAIPBG.
Les reclamacions objecte d'aquesta resolució han estat presentades per part d'una persona que ostenta la condició de regidora del mateix Ajuntament i en representació del Grup Municipal de CiU.
Aquesta condició d'electe local de la persona reclamant no és obstacle per a l'admissió a tràmit d'aquesta Reclamació, ja que, tot i que la normativa de règim local (article 164 del Text Refós de la Llei Municipal i de Règim Local de Catalunya, TRLMRLC, aprovat pel Decret Legislatiu 2/2003, de 28 d'abril, que cal recordar que és anterior l'LTAIPBG) remet per a la seva garantia a la jurisdicció contenciosa administrativa, el cert és que la disposició addicional primera, apartat 2, de l'LTAIPBG disposa que la normativa de transparència s'apliqui supletòriament en aquells casos, com el present, en que existeixi un règim d'accés especial regulat per la seva normativa específica (en aquets cas, la de règim local).
Aquesta aplicació supletòria de l'LTAIPBG permet i legitima la intervenció d'aquesta Comissió en garantia del dret d'accés de les persones regidores si aquestes voluntàriament opten per demanar la seva empara, sens perjudici del seu dret a obtenir la tutela de la jurisdicció contenciosa administrativa, tal i com s'ha reiterat en diverses resolucions de la GAIP (entre altres, en la Resolució de la Reclamació 4/2016).
I això perquè no hi ha dubte que la via de la reclamació opcional davant d'una instància independent i gratuïta, com és la GAIP, i mitjançant un procediment molt ràpid en la seva resolució, suposa una millora en el règim de protecció de l'accés a la informació dels electes, i com a tal, s'ha d'incorporar al catàleg de garanties de què ja disposaven en el moment de l'entrada en vigor de l'LTAIPBG.
El contrari portaria a l'absurd de negar o privar a les persones electes - el dret a la informació de les quals està connectat directament amb l'exercici del dret fonamental a la participació política regulat a l'article 23 CE, i que, com a tal, mereix un règim de protecció reforçat - l'accés a una via de garantia que l'LTAIPBG crea i posa a l'abast de qualsevol persona.
L'article 42.6 de l'LTAIPBG estableix que si no s'accepta la mediació o no s'assoleix un acord en el termini d'un més des de que s'ha acceptat, la reclamació s'ha de tramitar per mitjà d'un procediment amb resolució.
En el cas que ens ocupa, donant-se la circumstància que, malgrat haver-se intentat celebrar la mediació interessada, no ha estat possible assolir un acord per aquesta via, s'acorda seguir el procediment en la forma ordinària que preveu l' LTAIPBG.
En relació amb la Reclamació 235/2017 val a dir que l'entitat reclamant sol·licita a l'Ajuntament la còpia dels informes i documents justificatius de les subvencions atorgades per l'Ajuntament superiors a un determinat import, durant un període de temps concret.
Es tracta de documents que estan en poder dels serveis de la corporació, que la Corporació s'ha mostrat disposada a exhibir a l'entitat reclamant i respecte dels quals no concorre cap dels límits establerts per l'article 164.3 TRLMRLC que puguin justificar denegar-ne l'accés, atès que, si en concorregués algun, l'Ajuntament ho hauria manifestat.
D'altra banda, l'obtenció d'aquesta informació és necessària per al desenvolupament de la tasca de control del govern municipal que li correspon al Grup Municipal reclamant.
Finalment, atès que la fórmula de consulta proposada per l'Ajuntament comporta un canvi en el format de la informació respecte d'aquell en el qual va ser sol·licitada, cal recordar que d'acord amb l'article 164 TRLMRLC, els electes tenen reconegut el dret a obtenir còpia dels documents que considerin necessaris per a dur a terme la seva funció, raó per la qual ha de prevaldre el lliurament de la informació, tant dels informes com dels documents justificatius o equivalents, com factures, notes de despesa, etc., tal com va ser objecte de la petició que ha donat lloc a aquesta reclamació.
Respecte de la reclamació 236/2017, segons es desprèn de l'informe emès per l'Ajuntament, aquest ha reconegut el dret d'accés de l'entitat reclamant i li ha lliurat la informació, però la part reclamant manifesta que el lliurament ha estat parcial atès que manca tant la indicació dels titulars cadastrals corresponents als anys 2006 i 2007, com la còpia del resguard de pagament de l'IBI del mateix període.
I, tota vegada que per part de l'Administració reclamada no s'ha manifestat en cap moment l'existència de cap límit del qual es pugui deduir l'existència d'un motiu per a restringir l'accés a la informació, cal suposar que l'omissió ha estat deguda a una errada susceptible d'esmena, raó per la qual és procedent estimar la Reclamació i requerir a l'Ajuntament el lliurament de la informació demanada.
En ambdós casos s'ha de tenir en compte que, donat que la sol·licitud d'informació no va ser denegada dins dels quatre dies previstos per l'article 164.3 TRLMRLC, en virtut d'aquest mateix precepte s'han d'entendre estimades per silenci administratiu, de manera que l'Ajuntament està vinculat a aquesta estimació i obligat a lliurar la informació demanada.
Sobre la base d'aquestes comunicacions i de les efectuades pels interessats, la GAIP ha de fer el seguiment del compliment de les seves resolucions, d'acord amb el que preveu l'apartat 30 del seu Manual de reclamació, i pot adoptar les mesures previstes en cas d'incompliment.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió del 26 de juliol de 2017, resol per unanimitat: