projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Les activitats compreses en l'annex III que no disposin de les preceptives autoritzacions i llicències de conformitat amb la legislació ambiental aplicable han de presentar, abans de l'1 de gener de 2002, una certificació emesa per un tècnic o tècnica competent acreditativa que les instal·lacions i l'activitat compleixen tots els requisits ambientals exigibles, d'acord amb la legislació aplicable, i altres requisits preceptius que requereixi la instal·lació o l'activitat.
Les activitats compreses en l'annex III que no disposin de les preceptives autoritzacions i llicències de conformitat amb la legislació ambiental aplicable han de presentar, en el termini de dos anys des de l'entrada en vigor d'aquesta Llei, una certificació emesa per un tècnic o tècnica competent acreditativa que les instal·lacions i l'activitat compleixen tots els requisits ambientals exigibles, d'acord amb la legislació aplicable, i altres requisits preceptius que requereixi la instal·lació o l'activitat.
Les activitats existents compreses en els annexos I i II que no disposin de les preceptives autoritzacions o llicències exigibles de conformitat amb la legislació ambiental aplicable han de sol·licitar, abans de l'1 de gener de 2002, l'autorització o la llicència corresponents mitjançant la presentació d'una autodeclaració del grau de compliment de la normativa ambiental, basada en una avaluació ambiental verificada per una entitat degudament acreditada, que pot substituir el projecte bàsic i la memòria.
Les activitats existents compreses en els annexos I i II que no disposin de les preceptives autoritzacions o llicències exigibles de conformitat amb la legislació ambiental aplicable han de sol·licitar, en el termini de dos anys des de l'entrada en vigor d'aquesta Llei, la corresponent autorització o llicència mitjançant la presentació d'una avaluació ambiental verificada per una entitat degudament acreditada, que pot substituir el projecte bàsic i la memòria.
Les activitats existents compreses en els annexos I i II que no disposin de les preceptives autoritzacions o llicències exigibles de conformitat amb la legislació ambiental aplicable han de sol·licitar, en el termini d'un any des de l'entrada en vigor d'aquesta Llei, la corresponent autorització o llicència mitjançant la presentació d'una avaluació ambiental verificada per una entitat degudament acreditada, que pot substituir el projecte bàsic i la memòria.
Les activitats autoritzades amb anterioritat a l'entrada en vigor d'aquesta Llei i que estiguin compreses en l'annex I han de sol·licitar la corresponent autorització ambiental abans de l'1 de gener del 2007.
També l'han de sol·licitar si abans d'aquest termini duen a terme un canvi substancial de l'activitat.
Les activitats autoritzades amb anterioritat a l'entrada en vigor d'aquesta Llei i que estiguin compreses en l'annex II han de sol·licitar la corresponent llicència ambiental abans de l'1 de gener del 2004.
Els recursos del Fons de Gestió de Residus es destinen a finançar operacions de gestió dels residus municipals i assimilables.
a) Les aportacions del Pressupost de la Generalitat de Catalunya.
b) Les assignacions que corresponguin a la Generalitat procedents de la imposició per l'Estat de gravàmens sobre residus.
També s'incorporen al Fons els romanents procedents d'economies en la contractació, renúncies dels ens locals a ajuts atorgats o altres ròssecs, ja siguin del mateix exercici econòmic, ja siguin d'exercicis anteriors.
En el marc de la intervenció administrativa ambiental de les activitats, els ajuntaments han de vetllar perquè totes les activitats productores de residus emplaçades en el propi terme municipal, i també les activitats de gestió de residus que s'hi despleguin, compleixin estrictament les determinacions d'aquesta Llei.
En el marc de la intervenció administrativa de les activitats classificades, els ajuntaments han de vetllar perquè totes les activitats productores de residus emplaçades en el propi terme municipal, i també les activitats de gestió de residus que s'hi despleguin, compleixin estrictament les determinacions d'aquesta Llei.
b) Els residus que, en les condicions d'abocament, siguin explosius, corrosius, oxidants, fàcilment inflamables o inflamables, tal com són definits per la Directiva 91/689/CEE.
c) Els residus infecciosos, procedents de centres mèdics o veterinaris, tal com són definits per la Directiva 91/689/CEE, i els residus del grup 14 de l'annex I.A de l'esmentada Directiva.
e) Qualsevol altre residu, quan així ho estableixi la normativa bàsica estatal i la comunitària.
En cap cas no es poden dipositar en un abocador els residus següents:
a) Els residus en estat líquid, llevat del cas que siguin compatibles amb el tipus de residus acceptables en cada abocador determinat, ateses les seves característiques i el seu sistema de funcionament.
b) Els residus que, en les condicions de l'abocador, siguin explosius, oxidants o inflamables, tal com són definits per la Directiva 91/689/CE.
c) Els residus infecciosos, procedents de centres mèdics o veterinaris, tal com són definits per la Directiva 91/689/CE.
Es faculta el Govern per a declarar servei públic de titularitat de la Generalitat la disposició del rebuig d'altres residus no municipals, sempre que aquestes operacions no siguin garantides per la gestió privada.
Les operacions de disposició del rebuig dels residus poden ésser efectuades en l'origen pel mateix productor o bé en plantes externes.
La disposició del rebuig dels residus de caràcter especial en plantes externes es declara servei públic de titularitat de la Generalitat, que s'ha de gestionar preferentment de forma indirecta.
Es faculta el Govern de la Generalitat per a declarar servei públic de titularitat de la Generalitat la disposició del rebuig dels altres residus no municipals, quan aquesta operació no sigui garantida per la gestió privada.
Es faculta el Govern per a declarar servei públic de la seva titularitat el tractament de qualsevol categoria de residus, si hi ha exigències legals o tècniques o si el tractament no resta garantit per la gestió privada.
Es declara servei públic de titularitat de la Generalitat el tractament dels residus especials següents: els frigorífics i altres aparells que contenen clorofluorocarburs, les piles, els fluorescents i llums de vapor de mercuri i els olis.
Aquest servei s'ha de gestionar preferentment de forma indirecta.
Es faculta el Govern de la Generalitat per a incorporar noves categories de residus quan, per exigències legals o per raó del progrés tècnic, es faci necessari.
Els serveis públics de reciclatge i de tractament de titularitat dels ens locals han de comprendre, com a mínim, els residus procedents d'operacions de recollida selectiva i d'operacions de destriament, amb excepció dels residus especials.
L'Administració de la Generalitat es pot subrogar en les competències dels ens locals quan aquests no presten el servei o el presten d'una manera notòriament inadequada, aplicant allò que estableix l'article 136 de la Llei 8/1987, del 15 d'abril, municipal i de règim local de Catalunya.
L'Administració de la Generalitat pot cooperar amb els ens locals, especialment prestant ajuda tècnica per a la redacció d'estudis i projectes.
L'Agència de Residus de Catalunya i els usuaris de la borsa han de garantir la confidencialitat de les dades obtingudes.
La comercialització dels subproductes recuperats en l'origen es du a terme ordinàriament a través de la borsa de residus.
La borsa de residus pot ésser també utilitzada per a la comercialització d'altres residus valoritzables.
L'adquisició d'aquests residus per mitjà de la borsa només pot ésser efectuada per gestors de residus autoritzats i l'operació de transacció ha d'ésser comunicada a la Junta de Residus pel venedor i el comprador.
La Junta de Residus i els gestors de la borsa de residus han de garantir la confidencialitat de les dades obtingudes.
Les instal·lacions requereixen, a més, l'autorització administrativa prèvia de la Junta de Residus, llevat del cas d'exempció que determina l'article 5.2.
b) Constituir i dipositar una fiança suficient per a complir les obligacions adquirides amb relació al desenvolupament de l'activitat i per a pagar les sancions imposades d'acord amb el que disposa aquesta Llei, i, si escau, subscriure la pòlissa d'assegurança corresponent, per a respondre dels danys i perjudicis ocasionats i per a regenerar els recursos naturals o els espais degradats.
Les persones físiques o jurídiques que duen a terme operacions de recollida i transport de residus industrials dins de Catalunya i de residus especials de qualsevol origen inclosos en l'àmbit d'aplicació d'aquesta Llei han de tenir l'autorització prèviament a l'inici de l'activitat respectiva de l'Agència de Residus de Catalunya i han d'estar inscrites en el Registre de transportistes.
Són obligacions del gestor de residus:
b) Inscriure's com a tal en el Registre General de Gestors de Residus de Catalunya.
c) Dipositar la fiança i, si escau, subscriure la pòlissa d'assegurança corresponent, per respondre dels danys i perjudicis ocasionats i per regenerar els recursos naturals o els espais degradats.
d) Circumscriure, si n'és el cas, la seva activitat a les àrees o zones territorials prefixades.
e) Les altres imposades específicament per aquesta Llei i per les disposicions particulars o complementàries que regulin determinades categories de residus.
El gestor ha de garantir que les operacions de gestió es duen a terme sense posar en perill la salut de les persones, sense emprar procediments ni mètodes que perjudiquin el medi ambient, que originin riscs per a l'aire, l'aigua o el sòl, la flora i la fauna, ni que provoquin molèsties per sorolls i olors, i sense atemptar contra el paisatge i els espais i elements especialment protegits.
Les obligacions fixades en l'apartat 1 no afecten el municipi pel que fa al servei municipal de gestió de residus.
b) Aplicar les tècniques més adequades per a eliminar les substàncies perilloses contingudes en els residus.
Els productors i els posseïdors de residus han de facilitar a l'Administració la informació, la inspecció, la presa de mostres i la supervisió que aquesta cregui convenients per a assegurar el compliment de les mesures adoptades en aplicació d'aquesta Llei.
Són obligacions del productor i del posseïdor de residus:
b) Les altres imposades per aquesta Llei i per les disposicions específiques o complementàries que regulin determinades categories de residus.
Els productors de residus, prenent en consideració els condicionants que imposen els procesos de producció actuals i la tecnologia disponible, han de:
b) Aplicar les tècniques més adequades per a eliminar les substàncies perilloses contingudes en les residus.
-2 La gestió dels residus per llur productor o posseïdor s'efectua en l'origen o bé en instal·lacions externes.
-4 Per a la gestió dels residus en instal·lacions externes pròpies, el productor i el posseïdor tenen, als efectes d'aquesta Llei, la consideració de gestors de residus.
-5 El municipi no es considera productor ni posseïdor pel que fa als residus que adquireix i posseeix com a conseqüència dels serveis municipals de gestió de residus.
La gestió dels residus per llur productor o posseïdor s'efectua en l'origen o bé en instal·lacions externes.
La gestió dels residus en l'origen s'ha d'incloure en l'acte de concessió de la llicència municipal per a l'exercici de l'activitat que genera els residus.
En la visita de comprovació prèvia a l'exercici de l'activitat, s'ha de vetllar específicament pel compliment de les condicions de la llicència referides a la gestió dels residus i s'ha de fer constar expressament en l'acta d'habilitació.
Per a la gestió dels residus en instal·lacions externes pròpies, el productor i el posseïdor tenen, als efectes d'aquesta Llei, la consideració de gestors de residus.
a) Que estan obligades a assumir el cost de les operacions de neteja i recuperació dels sòls contaminats i els espais degradats i, si s'escau, a elaborar a càrrec seu els estudis d'investigació i anàlisi de risc necessaris per a determinar aquestes operacions, les persones següents:
c) Que les actuacions de regeneració han d'ésser ordenades per l'ajuntament, o, si s'escau, pel consell comarcal, on hi ha emplaçat l'espai degradat.
d) Que l'acció de govern de la Generalitat encaminada a la regeneració dels espais degradats de Catalunya s'ha de dur a terme assistint els ens locals i cooperant-hi i, si això no és suficient, aplicant la subrogació o l'execució subsidiària que estableix l'article 151 del Decret legislatiu 2/2003, del 28 d'abril, pel qual s'aprova el text refós de la Llei municipal i de règim local de Catalunya.
e) Que els causants de la contaminació d'un emplaçament resten obligats a sanejar-lo en funció de l'ús urbanístic que tenia quan el van transmetre.
Els convenis de col·laboració signats amb les administracions públiques poden establir incentius econòmics que puguin servir d'ajut per a finançar els costos de neteja i recuperació dels sòls contaminats.
Per a regenerar els espais degradats per descàrregues incontrolades, els programes corresponents han d'atendre:
a) Que el responsable directe de la regeneració és la persona que ha efectuat la descàrrega i, solidàriament, el productor o el posseïdor del residu.
b) Que n'és responsable subsidiari el propietari de la finca on s'ha produït la descàrrega o, si s'escau, el titular del domini públic afectat.
c) Que les actuacions de regeneració han d'ésser ordenades per l'ajuntament o, si s'escau, pel consell comarcal, on hi ha emplaçat l'espai degradat.
d) Que l'acció de govern de la Generalitat encaminada a la regeneració dels espais degradats de Catalunya s'ha de dur a terme assistint els ens locals i cooperant-hi i, si això no és suficient, aplicant la subrogació o l'execució subsidiària que estableix l'article 136 de la Llei 8/1987, municipal i de règim local de Catalunya.
La disposició del rebuig dels residus, tant en l'origen com en plantes externes, se subjecta al principi general de limitació a les fraccions residuals no susceptibles de valorització.
En la valorització s'ha de tenir en compte la possible comercialització dels productes resultants.
La disposició del rebuig dels residus especials es limita, a més, a aquelles fraccions residuals que resulten de processos en els quals s'han aplicat les mesures de reducció adequades.
Transitòriament, poden ésser objecte de les operacions pròpies de la gestió del rebuig els residus valoritzables que no es poden comercialitzar per la situació del mercat en un determinat moment.
c) Canals i mecanismes de comercialització de les substàncies, les matèries i els subproductes recuperats.
-3 Les administracions públiques han de procurar establir en llurs actuacions els instruments més adequats per a afavorir l'ús de subproductes recuperats.
Per a la valorització dels residus, s'han de promoure:
c) Canals i mecanismes de comercialització dels subproductes, les substàncies i les matèries recuperats.
Les administracions públiques han de procurar establir en llurs actuacions els instruments més adequats per a afavorir l'ús de subproductes recuperats.
c) Fomentar la disminució de l'ús d'envasos i embalatges d'un sol ús, especialment dels de difícil reutilització o reciclabilitat.
En el marc del programa general definit per l'article 6, s'ha d'elaborar i desenvolupar una àmplia campanya de formació i conscienciació ciutadana dirigida a:
a) Informar de les conseqüències nocives per al medi que pot comportar l'ús incorrecte de productes que generen residus especials.
c) Fomentar la disminució de l'ús d'envasos i embalatges de productes, principalment dels de difícil reutilització o reciclatge.
d) Evitar la degradació dels espais naturals i promoure'n la regeneració.
Els municipis gaudeixen de la potestat de reglamentar la recollida selectiva dels residus municipals atenent les determinacions específiques que resulten de la legislació de la Generalitat.
-2 Sempre que resulti aconsellable, d'acord amb els requisits i els condicionants assenyalats en l'apartat anterior, el Govern de la Generalitat pot imposar sistemes de recollida selectiva per a determinades matèries o substàncies i fomentar-ne per a d'altres.
- 3 La disposició del Govern que imposi als municipis la recollida selectiva addicional a la que estableix l'article 47 s'ha de sotmetre prèviament a la Comissió de Govern Local de Catalunya.
-5 Els municipis gaudeixen també de la potestat de reglamentar la recollida selectiva dels residus municipals atenent les determinacions específiques que resultin de la legislació de la Generalitat.
Sempre que resulti aconsellable, d'acord amb els requisits i els condicionants assenyalats en l'apartat anterior, el Govern de la Generalitat pot imposar sistemes de recollida selectiva per a determinades matèries o substàncies i fomentar-ne per a d'altres.
La disposició del Govern de la Generalitat que imposi als municipis la recollida selectiva addicional a l'establerta per l'article 47.2 s'ha de sotmetre prèviament a la Comissió de Govern Local de Catalunya.
Els municipis gaudeixen també de la potestat de reglamentar la recollida selectiva dels residus municipals atenent les determinacions específiques que resultin de la legislació de la Generalitat.
d) Les administracions públiques catalanes han de vetllar perquè en la redacció de les prescripcions tècniques de la contractació pública s'apliquin criteris de sostenibilitat i protecció ambiental, i han de fomentar, quan sigui possible, la compra de productes procedents de la valorització de residus.
Per a la minimització dels residus s'ha de fomentar:
a) L'aplicació de tecnologies que afavoreixin la reducció dels residus, la concentració i l'estalvi de recursos naturals.
b) La fabricació, la comercialització i l'ús de productes les característiques dels quals permetin de recuperar-los o reutilitzar-los com a subproductes o primeres matèries.
c) L'aplicació de tecnologies adequades per al tractament de les matèries o substàncies perilloses contingudes en els residus.
També es poden establir mesures orientades a reduir la producció de residus i llur perillositat mitjançant l'aplicació, entre altres, de taxes o altres tributs damunt la producció i la disposició del rebuig.
Les mesures orientades a la reducció d'envasos i embalatges tenen caràcter prioritari.
El programa de gestió de residus municipals de Catalunya té naturalesa jurídica de pla sectorial de coordinació, d'acord amb el que determina l'article 148 del Decret legislatiu 2/2003, del 28 d'abril, pel qual s'aprova el text refós de la Llei municipal i de règim local de Catalunya, i té el contingut establert per l'article 6 quater.
1- El Govern ha d'elaborar un programa de coordinació del conjunt d'accions necessàries per a promoure:
a) La prevenció i la minimització dels residus i de llur perillositat.
d) El reciclatge i altres formes de valorització dels residus.
e) La valorització energètica dels residus.
g) La regeneració dels sòls i dels espais degradats.
En l'ordre jeràrquic establert, les accions especificades per l'apartat 1 tenen el caràcter de prioritàries en la política ambiental de l'Administració de la Generalitat i de les entitats locals en aquesta matèria.
El Govern de la Generalitat ha d'elaborar un programa de coordinació del conjunt d'accions necessàries per a:
a) Promoure la minimització dels residus i de llur perillositat.
d) Utilitzar els residus com a font d'energia.
f) Regenerar els espais degradats per descàrregues incontrolades.
Les accions per a la reducció i la valorització dels residus tenen, per l'ordre establert en l'apartat 1, el caràcter de prioritaris en la política ambiental de la Generalitat en aquesta matèria.
L'acció especificada en l'apartat 1 s'ha d'atenir a les determinacions, els principis i els criteris que s'assenyalen en els articles 7, 8, 9, 10, 11, 12 i 13.
S'han d'incorporar programes de sensibilització i conscienciació social que suscitin la participació i la col·laboració activa dels ciutadans, les empreses i els altres productors.
El programa ha de donar suport a les iniciatives privades en la gestió que garanteixin suficientment l'assoliment dels objectius de qualitat ambiental i el principi d'autosuficiència que es fixen en els articles 2 i 13.a).
a) Establir i consolidar el servei de recollida selectiva, inclosa la fracció orgànica, en els municipis de menys de cinc mil habitants en què la distància, la dispersió demogràfica i la quantitat de residus produïts condicionen econòmicament la prestació d'aquest servei, i també en els municipis en què l'afluència de població estacional condiciona econòmicament i logísticament la prestació d'aquest servei.
b) Impulsar i consolidar l'ús dels productes reciclats i reciclables per als quals no hi ha un mercat consolidat i tenen dificultats per a competir, en igualtat de condicions econòmiques de mercat, amb altres productes similars produïts amb matèries primeres naturals de primera generació.
En aquesta regulació, es poden eximir del règim d'autorització determinades activitats de reciclatge i de tractament de residus inerts i de residus municipals.
En aquest cas, la inscripció en el Registre General de Gestors de Residus de Catalunya creat per l'article 19 té caràcter constitutiu.
j) Valorització material: qualsevol procediment que permet l'aprofitament dels recursos continguts en els residus, exclosa la utilització dels residus com a font d'energia.
f) Valorització: qualsevol de les operacions enumerades en l'annex II.
g) Disposició del rebuig: qualsevol de les operacions enumerades en l'annex I.
a) Residus municipals: els residus domèstics i també els residus de comerços i d'oficines i serveis i d'altres residus que, per llur naturalesa o composició, poden assimilar-se als residus domèstics.
L'objectiu general d'aquesta regulació és millorar la qualitat de vida de la ciutadania de Catalunya, obtenir un alt nivell de protecció del medi ambient i dotar els ens públics competents per raó de la matèria dels mecanismes d'intervenció i control necessaris per a garantir que la gestió dels residus es duu a terme sense posar en perill la salut de les persones, reduint l'impacte mediambiental i, en particular:
L'objectiu general d'aquesta regulació és millorar la qualitat de vida dels ciutadans de Catalunya, obtenir un alt nivell de protecció del medi ambient i dotar els ens públics competents per raó de la matèria dels mecanismes d'intervenció i control necessaris per a garantir que la gestió dels residus es duu a terme sense posar en perill la salut de les persones i sense perjudicar el medi i, en particular:
a) Prevenint els riscs per a l'aigua, l'aire, el sòl, la la flora i la fauna.
Contra els actes de l'Administració dictats per a l'execució d'aquesta Llei es pot recórrer, d'acord amb el que disposa la Llei sobre organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat, i en la forma i el termini regulats en la Llei de procediment administratiu i en la Llei reguladora de la Jurisdicció Contenciosa-administrativa.
La situació i els drets dels treballadors afectats per la suspensió o la clausura d'activitats industrials en virtut d'aquesta Llei es regeixen pel que estableix la legislació laboral en relació amb el pagament dels salaris o de les indemnitzacions que procediexin i per les mesures que es puguin arbitrar per a garantir-lo.
La infracció comesa no pot suposar en cap cas un benefici per a l'infractor en perjudici dels treballadors afectats.
41.1 Si s'aprecia que els fets objecte d'un expedient sancionador poden ser constitutius de delicte o de falta, l'Administració ha de traslladar l'expedient al Ministeri Fiscal i continuar les actuacions fins que l'òrgan judicial les hagi assumit; en aquest supòsit, el procediment sancionador queda en suspens fins que l'autoritat judicial no es pronunciï.
Aquesta suspensió no afecta l'expedient incoat amb vista al restabliment de la situació anterior o, si s'escau, a l'abonament de les indemnitzacions pels danys i els perjudicis ocasionats.
41.2 Si la resolució judicial a què es refereix l'apartat 1 és absolutòria, s'ha de reprendre el procediment sancionador.