La regulació de l'exercici de les professions titulades és una preocupació actual i comuna dels països del nostre entorn, en la mesura que contribueixen aproximadament a un terç de l'ocupació laboral i constitueixen un dels principals motors de creixement econòmic i progrés del coneixement en les societats avançades.
Aquesta llei, que es dicta en exercici de la competència que atribueix a la Generalitat de Catalunya l'article 9.23 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, s'emmarca en aquesta tendència i regula les professions titulades tot fent un tractament conjunt i sistemàtic de l'exercici d'aquestes i de les condicions de llur organització associativa, tant de naturalesa privada com de naturalesa col·legial.
Davant la legislació preexistent que regulava només el règim dels col·legis professionals, en aquesta llei s'ha considerat convenient ampliar l'horitzó de regulació a les professions titulades en general i caracteritzar com a tals les professions per a l'exercici de les quals es requereix tenir un títol universitari.
Partint de la vinculació d'aquestes professions al requisit de titulació superior, aspecte que les dota d'una especial transcendència social, el text estableix uns principis bàsics relatius a les condicions d'accés a la professió, les incompatibilitats i els drets i deures dels professionals, que garanteixen que siguin respectats els interessos generals i els dels destinataris de l'activitat professional.
Aquesta normativa no és exhaustiva, perquè ha de conviure forçosament amb l'específica de cada sector professional, però serveix de punt de referència comú al qual s'han d'ajustar les normes pròpies de cada sector.
La Llei posa una cura especial en el respecte del dret comunitari europeu i s'hi adequa.
En aquest sentit cal destacar com a novetat important que introdueix a partir d'una tècnica d'incorporació mixta, material i per referència, dues aportacions.
En primer lloc, fa la distinció entre l'exercici permanent d'una professió titulada i l'exercici ocasional d'una activitat professional titulada, que queda regulat per l'ordenament del país on s'exerceix habitualment la professió, només amb una vinculació circumstancial a la legislació catalana.
En segon lloc, assumeix les condicions de reconeixement professional establertes per la legislació comunitària, i demana, a més, la concertació entre les universitats i els col·legis professionals per a la formació professional prèvia i de caràcter habilitant.
En aquest mateix context de regulació comuna de l'exercici de les professions titulades també s'estableix un règim sancionador general per raó de les infraccions vinculades a l'exercici professional, independentment que es tracti de professions col·legiades o no col·legiades.
El tractament que en fa la Llei intenta equilibrar el respecte dels principis de legalitat, tipicitat i proporcionalitat que, conjuntament amb altres garanties procedimentals, s'han d'observar en el règim disciplinari, amb la flexibilitat necessària per a permetre un cert desenvolupament col·legial, si escau, que doni compte de les particularitats de cada professió.
Al marge d'aquest conjunt normatiu, la Llei regula el règim disciplinari col·legial, aplicable només als professionals col·legiats, que es fonamenta en l'incompliment de llurs deures per raó de la pertinença a la corporació respectiva.
En aquest àmbit, la Llei és deferent amb l'autonomia organitzativa dels col·legis i es limita a establir criteris bàsics sobre la graduació de les infraccions i els tipus de sancions, sense que aquestes hagin de coincidir necessàriament amb les establertes per a les infraccions de caire professional, tot i que han de guardar-hi la proporcionalitat corresponent.
Una altra novetat important de la Llei, que pretén introduir un element de flexibilitat en el sistema organitzatiu de les professions titulades, és la regulació de les associacions professionals.
Aquestes entitats constitueixen una alternativa a l'organització col·legial en els casos en què no s'aprecien motius que justifiquin suficientment la integració obligatòria dels professionals en una corporació de dret públic.
A aquestes associacions, de creació voluntària, se'ls reconeixen, entre altres, les funcions de vetllar pel bon exercici de la respectiva professió i de col·laborar activament amb l'Administració en representació i defensa dels interessos dels professionals, i fins i tot poden exercir funcions per delegació d'aquesta.
El règim jurídic dels col·legis professionals s'aborda des d'una perspectiva especialment rigorosa.
Davant l'excessiva proliferació d'organitzacions col·legials produïda en els darrers anys sense l'exigència d'uns requisits mínims i homogenis, aquesta llei estableix que només les professions que requereixen un títol oficial habilitant de caràcter universitari i que, alhora, fan una funció d'especial rellevància social poden quedar integrades en una organització col·legial.
Els col·legis professionals, malgrat que tenen una base associativa privada, es constitueixen com a corporacions de dret públic, i aquest fet obliga a establir uns condicionants legals clars per a la creació de nous col·legis professionals, especialment si el règim de col·legiació afecta en gran manera els professionals concernits.
Cal tenir present que la decisió de crear un col·legi professional ha d'estar motivada per un interès social que justifiqui la integració d'un col·lectiu en aquella organització, en la mesura que aquesta decisió s'ha de considerar com una excepció a la llibertat d'associació constitucionalment reconeguda.
Per aquesta mateixa raó, també s'ha cregut convenient establir el principi d'adscripció obligatòria en els col·legis professionals de nova creació, ja que l'opció per l'organització col·legial quedaria desvirtuada en bona part si, a la pràctica, aquests funcionen més com a associacions que com a veritables col·legis professionals.
La transparència i la coherència normatives sembla que han de convergir cap a una lògica que associï la creació d'un col·legi professional amb la integració necessària de totes les persones que exerceixen la professió de què es tracti.
Tanmateix, cal tenir en compte la base associativa que hi ha en el substrat dels col·legis professionals, la qual cosa fa que calgui conciliar llur condició de corporacions de dret públic amb aquella realitat.
Això justifica l'establiment d'un règim jurídic flexible en el qual ha de coexistir l'exercici de les funcions públiques dels col·legis professionals, pròpiament dites, amb el d'altres funcions privades, amb la corresponent diferenciació del règim jurídic aplicable.
Alhora, també cal reconèixer l'existència d'un espai d'autonomia col·legial que s'ha de concretar especialment en l'elaboració dels estatuts i de la resta de la normativa, i en un disseny només general de l'organització interna i les normes de funcionament.
En definitiva, l'organització col·legial ha d'ésser l'expressió legal de la solució d'integrar les professions d'especial rellevància i transcendència social dins un sistema administratiu basat en la participació dels professionals i encarregat directament de gestionar els interessos públics vinculats més estretament a l'exercici de la professió.
Per això la Llei insisteix a donar una rellevància especial a la funció social que han de tenir els col·legis professionals.
Cal destacar, també, la novetat que el text incorpora respecte al règim de creació dels col·legis professionals.
El sistema vigent que remet la creació de col·legis professionals a una llei singular i específica té l'inconvenient de poder exceptuar per via de llei singular el disseny establert per la llei general, la qual cosa pot produir -com ha succeït en algunes ocasions. una desnaturalització i una diversificació no desitjables del model col·legial.
Per tal d'evitar aquest risc, la proposta normativa planteja una opció alternativa que combina la intervenció del Parlament i del Govern.
En síntesi, aquesta solució es basa en els principis següents:
a) La determinació en la norma general reguladora dels col·legis professionals dels pressupòsits i els requisits necessaris que han de concórrer per a la creació d'un col·legi professional.
b) L'atribució al Govern de l'aplicació de la norma general reguladora mitjançant un decret, però amb la intervenció prèvia i favorable del Parlament per a verificar la concurrència dels requisits d'interès públic i d'especial rellevància social o econòmica de la professió al cas concret.
Aquest nou model de decisió ofereix avantatges evidents respecte al marc vigent.
En primer lloc, garanteix que la decisió s'adopti sempre dins el marc general establert per la Llei estatal 2/1974, del 13 de febrer, sobre col·legis professionals.
En segon lloc, respecta la reserva de llei establerta per l'article 36 de la Constitució espanyola, ja que el text ara incorpora els paràmetres legals sota els quals es produeix aquesta creació.
En tercer lloc, permet una intervenció decisòria del Parlament, que si bé no té naturalesa formal de llei, incorpora materialment els principis de transparència, publicitat i pluralisme propis d'un debat i una decisió parlamentaris.
I En quart lloc, dota les persones interessades de més garanties de tutela judicial davant una decisió d'integració obligatòria en un col·legi professional, en la mesura que el decret és susceptible de recurs en via jurisdiccional ordinària.
D'altra banda, cal posar en relleu que aquest model és més coherent amb la funció legislativa, ja que aquesta funció, per la seva mateixa naturalesa, ha d'actuar normalment en el pla de la regulació general i no en el format de llei acte o llei mesura, com fins ara era el cas.
Un tret remarcable de l'organització dels col·legis professionals de Catalunya és la coexistència de diversos models d'articulació territorial.
En algunes professions hi ha un col·legi professional que abasta tot el territori de Catalunya i en altres, en canvi, n'hi ha diversos d'àmbit territorial més reduït, fet que confegeix un sistema col·legial més fraccionat i plural.
Aquesta llei aposta preferentment, en relació amb els col·legis de nova creació, pel model de col·legi únic a Catalunya i, respectant la situació actual, faculta l'Administració de la Generalitat perquè promogui la fusió voluntària dels col·legis territorials d'una mateixa professió.
Tenint present, doncs, aquesta diversitat de models, la Llei regula l'agrupació dels col·legis territorials d'una mateixa professió en consells de col·legis i en defineix les funcions i les normes bàsiques d'organització i funcionament.
També presenta una complexitat notable la convivència entre l'organització col·legial i dels consells de col·legis de Catalunya amb els consells d'àmbit estatal.
La continuïtat d'aquests, amb funcions que tenen projecció i incidència general, posa en relleu que encara no s'han assumit totes les conseqüències de la distribució de competències en matèria de col·legis professionals.
Per aquesta raó és important que la nova llei estableixi el principi que l'organització col·legial de Catalunya és autònoma respecte a les altres organitzacions d'àmbit estatal, sens perjudici de les relacions que es puguin establir per la via de la cooperació.
Un altre aspecte considerat per la Llei són les relacions dels col·legis professionals i els consells de col·legis professionals amb l'Administració de la Generalitat.
En aquest àmbit la Llei es decanta pel principi d'autonomia col·legial pel que fa a les decisions en matèria de llur competència pròpia, tenint en compte, però, la conveniència d'algunes intervencions de la Generalitat en aspectes de transcendència especial, com és el cas de la potestat normativa col·legial o el respecte a la legalitat dels actes i els acords subjectes al dret administratiu, si bé es garanteix que aquestes intervencions es produeixin sempre evitant la utilització de criteris de mera oportunitat.
L'aplicació d'aquest model s'ha d'entendre sens perjudici del foment de canals cooperatius i participatius, que hi són especialment compatibles, i de la previsió d'una funció registral de l'Administració de la Generalitat en relació amb els diversos elements regulats.
La Llei estableix un règim de publicitat de les associacions professionals i les organitzacions col·legials que es fa efectiva per mitjà de sengles registres administratius públics, que compleixen també funcions reglades de verificació de la legalitat.
En el Registre d'Associacions Professionals, hi han de constar les associacions professionals a què es refereix el títol IV de la Llei, però, per a evitar duplicitats innecessàries, s'estableix que les funcions de verificació de legalitat, inscripció d'actes i publicitat material i formal es duguin a terme per mitjà del Registre General d'Associacions en què es van inscriure -i en què es continuaran inscrivint. la constitució i les incidències respectives.
El Registre de Col·legis Professionals, que inclou els col·legis professionals, els consells de col·legis professionals i les delegacions catalanes de col·legis professionals únics d'àmbit estatal, té per objecte la inscripció d'actes de naturalesa organitzativa i funcional rellevants per al tràfic jurídic, però també de totes les normes reglamentàries adoptades per cada entitat.
Aquesta llei té per objecte regular l'exercici de les professions titulades en l'àmbit territorial de Catalunya i les associacions professionals, els col·legis professionals i els consells de col·legis professionals que hi exerceixen llur activitat.
Als efectes d'aquesta llei són professions titulades les que es caracteritzen per l'aplicació de coneixements i tècniques per a l'exercici de les quals cal tenir un títol acadèmic universitari, acreditatiu de la completa superació d'un pla d'estudis, que habiliti per a l'exercici professional d'acord amb la normativa vigent i, si escau, per a complir les altres condicions establertes per llei.
Les professions titulades poden ésser col·legiades o no col·legiades, sens perjudici del dret d'associació.
Són col·legiades les professions en les quals, d'acord amb la llei, els professionals que les exerceixen queden integrats en un col·legi professional.
L'exercici professional es defineix, als efectes d'aquesta llei, com la prestació al públic, normalment remunerada, dels serveis propis d'una activitat o una professió.
L'exercici professional titulat es regeix pel marc general establert per aquesta llei i per les normes particulars que regulen cada professió i pel que el professional o la professional i els receptors dels seus serveis hagin convingut lliurement.
Les disposicions d'aquest títol s'apliquen a l'exercici professional de naturalesa permanent, sens perjudici de les disposicions aplicables a l'exercici ocasional de l'activitat.
Per a accedir a l'exercici d'una professió titulada cal tenir el títol acadèmic corresponent i complir, si escau, la resta de condicions habilitants establertes legalment.
S'han de respectar en tots els casos les condicions de reconeixement professional de títols i d'equivalència de condicions fixades per la normativa comunitària.
L'accés a l'exercici professional pot quedar condicionat, si així ho estableix una llei i en els termes que aquesta disposi, a una formació pràctica prèvia o a l'obtenció d'una acreditació d'aptitud, amb la participació dels col·legis professionals i de les universitats.
Poden exercir una activitat professional titulada les persones que compleixen els requisits següents:
a) Tenir el títol acadèmic i les condicions que determina l'article 5.
b) No estar en situació d'inhabilitació professional.
c) No estar subjectes a cap de les causes d'incompatibilitat o de prohibició establertes per les lleis.
d) Complir, si escau, les normes de col·legiació corresponents.
Els professionals titulats exerceixen llur activitat amb llibertat i independència, servint l'interès dels destinataris i de la societat, d'acord amb la capacitat i l'habilitat que determina la bona pràctica professional i complint les normes deontològiques corresponents, amb referència a l'àmbit estrictament professional, independentment dels drets i els deures propis de la relació jurídica en virtut de la qual s'exerceix la professió.
L'exercici de les professions titulades resta subjecte al règim d'incompatibilitats que en cada cas estableixi la llei.
En el cas de les professions titulades col·legiades, els consells de col·legis professionals o, si escau, els col·legis professionals, han d'incloure en la normativa respectiva les normes que calgui per a assegurar en l'àmbit de cada professió que els col·legiats compleixin les disposicions legals aplicables en matèria d'incompatibilitats, i especialment el deure d'abstenció en els casos de conflicte d'interessos amb els destinataris de llurs serveis.
Els col·legis professionals han de comunicar a l'Administració les actuacions irregulars, sempre que en tinguin coneixement, que considerin contràries a la legislació vigent en matèria d'incompatibilitats dels professionals vinculats a aquella mitjançant una relació administrativa o laboral, o qualsevol relació de prestació de serveis.
Els professionals titulats tenen el dret i el deure d'actuar segons les normes i les tècniques pròpies del coneixement de la professió, prenent en consideració les experiències pròpies del sector.
També tenen el dret i el deure de seguir una formació contínua.
Els col·legis professionals i les universitats, d'acord amb aquests, poden col·laborar en la formació contínua dels professionals col·legiats, i amb aquesta finalitat poden subscriure els acords pertinents.
Els col·legis professionals han d'organitzar de manera permanent activitats formatives d'actualització professional dels col·legiats i expedir certificacions acreditatives de la participació dels assistents en aquestes activitats, conjuntament, si s'escau, amb les universitats que hi hagin participat.
Els professionals titulats tenen el deure de cobrir mitjançant una assegurança els riscos de responsabilitat en què puguin incórrer a causa de l'exercici de llur professió.
En el supòsit de professions col·legiades, els col·legis professionals han d'adoptar les mesures necessàries per a promoure i facilitar el compliment suficient del deure d'assegurança de llurs col·legiats.
Els professionals que actuïn exclusivament al servei d'una administració pública no han de complir el requisit de l'assegurança per responsabilitat.
Aquesta assegurança tampoc no és obligatòria en el cas que l'activitat professional s'exerceixi exclusivament per compte d'altri que ja tingui assegurada la cobertura pels riscos de l'activitat que comprèn l'exercici de la professió.
Les disposicions d'aquest article s'han de desenvolupar per reglament en funció de les característiques pròpies de cada professió titulada i del seu caràcter col·legiat, amb la participació, si escau, dels col·legis i les associacions professionals corresponents.
Els professionals titulats tenen el deure del secret professional, d'acord amb la Constitució espanyola i la legislació específica aplicable.
Intrusisme i actuacions professionals irregulars
Als efectes d'aquesta llei, és intrusisme la realització d'actuacions professionals sense complir els requisits establerts legalment per a l'exercici de la professió, i és actuació professional irregular la que vulnera les normes deontològiques, s'exerceix sense la diligència professional deguda o incorre en competència deslleial.
Els actes d'intrusisme i les actuacions professionals irregulars han d'ésser posats en coneixement de l'Administració de la Generalitat o, en el cas de professions col·legiades, del col·legi professional pertinent, als efectes d'adoptar les mesures administratives que calgui per a corregir aquestes conductes.
Aquesta responsabilitat administrativa s'entén sens perjudici de la responsabilitat penal que pugui correspondre.
Prestacions professionals obligatòries
En l'exercici de la funció social que comporta l'exercici de les professions titulades, els professionals titulats han de fer les prestacions que es determinin per llei.
En aquest cas, s'ha d'establir un sistema de retribució o de compensació econòmica, que ha d'ésser just i proporcional a les prestacions fetes.
Serveis i prestacions exigits en situacions excepcionals
En els supòsits de risc greu, de catàstrofe o de calamitat publica, es pot imposar als professionals titulats el deure de l'exercici professional, en els termes establerts legalment.
La imposició d'aquest deure afecta tots els professionals titulats de la professió de què es tracti dins l'àmbit territorial, total o parcial, de Catalunya, en funció de l'extensió i de la gravetat del supòsit pel qual es reclama.
Aquest deure només és exigible si els mitjans a disposició de l'Administració no són suficients per a cobrir els requeriments que demana la situació de necessitat.
En tots els casos s'ha d'aplicar el principi de proporcionalitat.
El compliment d'aquest deure ha d'ésser compensat d'acord amb la normativa vigent.
Als efectes d'aplicar el que disposa l'apartat 1, els col·legis professionals han de donar l'auxili necessari a l'autoritat competent per a coordinar les prestacions de llurs col·legiats.
Exercici ocasional d'una activitat professional
L'exercici no permanent a Catalunya d'una activitat professional amb caràcter transnacional per a nacionals dels estats membres de la Unió Europea, o qualsevol altre dels beneficiaris que estableixi la legalitat comunitària, queda sotmès a les exigències de col·legiació pròpies del país on s'exerceix regularment la professió.
En el supòsit establert per l'apartat 1 les exigències locals mínimes d'ordre col·legial o professional, i especialment les deontològiques, són aplicables si són estrictament necessàries en funció de la naturalesa dels serveis professionals que es prestin, aplicant sempre el principi de proporcionalitat tal com disposa la normativa comunitària.
Les actuacions professionals que no compleixin les disposicions d'aquesta llei i les normes específiques que regulen l'exercici de la professió de què es tracti poden ésser sancionades en els termes establerts per aquest títol.
El règim disciplinari de les professions titulades no col·legiades és exercit per l'Administració de la Generalitat.
També hi és exercit en el cas de professionals que tinguin l'obligació d'estar col·legiats i no la compleixin, o de les empreses i les entitats que contractin professionals en aquest supòsit.
Els col·legis professionals i, si s'escau, els consells de col·legis professionals tenen competència per a sancionar els col·legiats que infringeixin les disposicions col·legials i professionals, de conformitat amb el que disposen aquest títol i el títol V.
Les infraccions en què es pot incórrer en l'exercici de les professions titulades es classifiquen en molt greus, greus i lleus.
a) L'exercici d'una professió sense tenir el títol professional habilitant.
b) L'incompliment dels deures professionals quan d'això en resulti un perjudici greu per a les persones destinatàries del servei del professional o la professional o per a terceres persones.
c) La vulneració del secret professional.
d) L'exercici de la professió que vulneri una resolució administrativa o judicial ferma d'inhabilitació professional, de declaració d'incompatibilitat administrativa o professional o de conflicte d'interessos, o una disposició legal en què s'estableixi la prohibició d'exercir.
e) La comissió de delictes amb dol, en qualsevol grau de participació, que es produeixin en l'exercici de la professió.
f) L'exercici d'una professió col·legiada per qui no compleix l'obligació de col·legiació.
g) La contractació per empreses i entitats de treballadors no col·legiats en el cas que l'objecte de llur contracte de treball comprengui, totalment o parcialment, la realització de tasques pròpies de la professió.
a) La vulneració de les normes essencials de l'exercici i la deontologia professionals.
b) L'incompliment dels deures professionals quan d'això en resulti un perjudici per a les persones destinatàries del servei del professional o la professional.
c) L'incompliment de l'obligació que tenen les persones col·legiades de comunicar els supòsits d'intrusisme professional dels quals siguin coneixedores.
d) L'incompliment del deure d'assegurança, si és obligatòria.
e) L'incompliment del deure de prestació obligatòria establert per aquesta llei o per les normes que així ho disposin, llevat de l'acreditació de causa justificada que faci impossible la prestació del servei, després d'haver estat requerida degudament.
f) Els actes que tinguin la consideració de competència deslleial d'acord amb el que estableixin les lleis.
g) Les actuacions professionals que vulnerin els principis constitucionals i internacionals d'igualtat i de no-discriminació.
És infracció lleu la vulneració de qualsevol norma que reguli l'activitat professional, sempre que no sigui una infracció greu o molt greu.
Les normes col·legials poden desenvolupar el règim disciplinari establert per aquest títol, sense introduir nous supòsits d'infracció diferents dels establerts pels articles 17, 18 i 19.
Les infraccions molt greus poden ésser objecte de les sancions següents:
a) Inhabilitació professional durant un temps no superior a cinc anys.
Les infraccions greus poden ésser objecte de les sancions següents:
a) Inhabilitació professional durant un temps no superior a un any.
Les infraccions lleus poden ésser objecte de les sancions següents:
b) Multa d'una quantitat no superior a 1.000 euros.
Com a sanció complementària també es pot imposar l'obligació de fer activitats de formació professional o deontològica si la infracció s'ha produït a causa de l'incompliment de deures que afectin l'exercici o la deontologia professionals.
Si la persona que ha comès una infracció n'ha obtingut un guany econòmic, es pot afegir a la sanció que estableix aquest article una quantia addicional fins a l'import del profit que n'hagi obtingut el professional o la professional.
Les sancions es graduen en funció de les circumstàncies que concorrin en cada cas, d'acord amb els principis generals establerts per a la potestat sancionadora en la legislació de règim jurídic i procediment administratiu.
La sanció d'inhabilitació impedeix l'exercici professional durant el temps pel qual hagi estat imposada.
L'òrgan que té potestat per a imposar la sanció ha de comunicar la seva decisió a les administracions competents i al consell de col·legis professionals que correspongui.
La inhabilitació professional és efectiva a partir del moment en què la resolució que la decideix posa fi a la via administrativa.
En el cas que concorrin en una mateixa persona diverses resolucions d'inhabilitació successives, el termini establert en cadascuna es comença a comptar a partir del compliment definitiu de l'anterior.
Les infraccions molt greus prescriuen al cap de tres anys, les greus prescriuen al cap de dos anys i les lleus prescriuen al cap d'un any, a comptar d'ençà del dia en què la infracció es va cometre.
La prescripció queda interrompuda per l'inici, amb coneixement de la persona interessada, del procediment sancionador.
El termini de prescripció es torna a iniciar si l'expedient sancionador ha estat aturat durant un mes per una causa no imputable a la presumpta persona infractora.
Les sancions imposades per faltes molt greus prescriuen al cap de tres anys d'haver estat imposades, les sancions per faltes greus prescriuen al cap de dos anys i les sancions per faltes lleus prescriuen al cap d'un any.
Les sancions que comporten una inhabilitació professional per un període igual o superior a tres anys prescriuen un cop transcorregut el mateix termini pel qual van ésser imposades.
Els terminis de prescripció de les sancions es comencen a comptar a partir de l'endemà del dia en què esdevingui ferma la resolució que les imposa.
La prescripció queda interrompuda per l'inici, amb coneixement de la persona interessada, del procediment d'execució.
El termini de prescripció es torna a iniciar si el procediment d'execució resta aturat durant més de sis mesos per una causa no imputable a la persona infractora.
El règim sancionador establert per aquesta llei resta sotmès als principis de legalitat, irretroactivitat, tipicitat, proporcionalitat i no-concurrència de sancions.
La imposició de tota sanció establerta per aquesta llei s'ha d'haver dictat en el marc d'un expedient previ.
En la tramitació d'aquest expedient s'han de garantir, almenys, els principis de presumpció d'innocència, d'audiència de la persona afectada, de motivació de la resolució final i de separació dels òrgans instructor i decisori.
Les normes dels col·legis, en el cas de professions col·legiades, i les disposicions reglamentàries dictades en aplicació d'aquesta llei han de desenvolupar el procediment sancionador.
Són aplicables al procediment sancionador establert per aquesta llei les previsions sobre la potestat sancionadora de la legislació de règim jurídic i procediment administratiu.
La potestat disciplinària correspon:
a) Al departament de la Generalitat pertinent en els casos a què fa referència l'article 15.2.
b) Als òrgans de govern dels col·legis professionals respecte als professionals col·legiats o, com a excepció, als consells de col·legis professionals, si n'hi ha, si la persona afectada té la condició de membre d'un òrgan de govern d'un col·legi professional o del mateix consell.
Contra les resolucions dictades en matèria sancionadora per l'Administració de la Generalitat es poden interposar els recursos establerts per la legislació de règim jurídic i procediment administratiu i, si escau, un recurs contenciós administratiu.
Contra les resolucions dictades pels col·legis professionals i els consells de col·legis professionals es poden interposar els recursos establerts pel títol VII i, si escau, un recurs contenciós administratiu.
Durant la tramitació de l'expedient sancionador es poden adoptar les mesures cautelars provisionals que siguin imprescindibles per a assegurar l'eficàcia de la resolució final que pugui recaure.
L'adopció d'aquestes mesures requereix un acord motivat i l'audiència prèvia de la persona afectada.
Les resolucions sancionadores només són executives si posen fi a la via administrativa.
Els col·legis professionals i els consells de col·legis professionals tenen competència per a executar per ells mateixos llurs resolucions sancionadores, de conformitat amb el que estableixen les normes aplicables.
Les persones que exerceixen professions titulades no subjectes a col·legiació poden constituir, als efectes d'aquesta llei, associacions professionals sense ànim de lucre amb la finalitat principal de vetllar pel bon exercici de la professió respecte als destinataris dels serveis i per a la representació i la defensa de llurs interessos i els interessos generals de la professió.
Als efectes d'aquesta llei les associacions empresarials i els sindicats no tenen la consideració d'associacions professionals.
Les associacions professionals poden constituir consells o federacions i, eventualment, confederacions, i integrar-s'hi.
Les associacions professionals i llurs federacions o confederacions es regeixen, en tot el que no sigui establert per aquesta llei o altres lleis, per la legislació sobre associacions.
Les associacions professionals poden exercir, entre altres, les funcions següents:
a) Vetllar pel bon exercici de la professió i pel respecte dels drets de les persones destinatàries dels serveis professionals i, a aquest efecte, denunciar a l'Administració la comissió de les infraccions regulades pel títol III.
b) Representar les persones associades i exercir accions en defensa de llurs drets i interessos, els de l'associació i els generals vinculats a l'exercici de la professió.
c) Prestar serveis a les persones associades i, en especial, promoure la formació contínua.
d) Facilitar informació en matèria d'honoraris professionals, respectant sempre el règim de lliure competència.
e) Intervenir, per via de mediació o d'arbitratge, en els conflictes professionals que es puguin produir entre persones associades o entre aquestes i terceres persones, sempre que ho sol·licitin de comú acord les parts implicades.
f) Col·laborar amb els col·legis professionals d'àmbits afins i amb altres entitats representatives d'interessos ciutadans directament vinculades a l'exercici de la professió.
g) Participar en òrgans consultius de l'Administració, intervenir en procediments administratius d'acord amb la llei i, en especial, ésser escoltades en l'elaboració de les disposicions de caràcter general que afectin directament l'exercici de la professió.
h) Emetre informes i dictàmens sobre matèries rellevants per a la professió, a petició de l'Administració o dels tribunals.
Les associacions professionals poden exercir per delegació de l'Administració de la Generalitat funcions i activitats que no impliquin exercici d'autoritat.
Per a aquesta delegació s'ha de tenir en compte la implantació i la representativitat de les associacions existents en l'àmbit professional de què es tracti i, si s'escau, s'ha de dur a terme mitjançant un concurs si hi ha diverses associacions amb característiques idèntiques o semblants, o per conveni amb totes elles.
Beneficis públics i drets de participació
Les associacions professionals i llurs federacions o confederacions poden ésser declarades d'utilitat pública, d'acord amb la legislació aplicable, i accedir a les mesures de suport econòmic, tècnic o d'altra índole que l'Administració estableixi per a les associacions d'interès social.
Per a gaudir dels beneficis públics i participar en organismes administratius, les associacions professionals i llurs federacions o confederacions han d'estar inscrites en el Registre d'Associacions Professionals i complir les condicions que per llei o reglament s'estableixin en cada cas.
En la determinació d'aquestes condicions s'han de tenir en compte criteris d'implantació territorial i de nombre de persones associades, entre altres.
Els actes de les associacions professionals en relació amb llurs associats són impugnables d'acord amb el que estableix la legislació vigent en matèria d'associacions.
Els col·legis professionals són corporacions de dret públic, dotades de personalitat jurídica pròpia i amb plena capacitat d'obrar per al compliment de llurs finalitats, que es configuren com a instàncies de gestió dels interessos públics vinculats a l'exercici d'una professió determinada i com a vehicle de participació dels col·legiats en l'administració d'aquests interessos, sens perjudici que puguin exercir activitats i prestar serveis als col·legiats en règim de dret privat.
Els col·legis professionals tenen com a finalitat essencial vetllar perquè l'actuació de llurs col·legiats respongui als interessos i a les necessitats de la societat en relació amb l'exercici professional de què es tracti, i especialment garantir el compliment de la bona pràctica i de les obligacions deontològiques de la professió.
També tenen com a finalitat l'ordenació, la representació i la defensa de la professió i dels interessos professionals de les persones col·legiades.
En llur condició de corporacions de dret públic els col·legis professionals estan subjectes al règim de responsabilitat patrimonial de les administracions públiques pel que fa a l'exercici de les funcions públiques que els atribueix la llei.
Només poden quedar subjectes a col·legiació les professions per a l'exercici de les quals es requereix un títol universitari oficial i en les quals concorrin motius d'interès públic que ho justifiquin i, a més, una especial rellevància social o econòmica de les funcions inherents a la professió.
Es consideren d'interès públic i d'especial rellevància social o econòmica les professions la titulació de les quals habilita específicament per a l'exercici d'actes o la realització de prestacions essencials que afecten:
a) La preservació de la salut de les persones, la garantia de les condicions sanitàries i la preservació del medi.
b) La seguretat de les persones.
c) La garantia de la conservació i administració dels béns i del patrimoni.
d) L'exercici dels drets i el compliment dels deures constitucionals i estatutaris.
e) La tutela dels drets i dels interessos de les persones i dels grups socials davant l'Administració de justícia i en els procediments de prevenció, negociació i solució de conflictes.
f) El disseny i la direcció d'obres i d'infraestructures.
g) El disseny de béns, mitjans i serveis destinats a l'ús públic.
Els col·legis professionals es creen per decret del Govern.
A aquests efectes, a més dels requisits que estableixen els apartats 1 i 2, s'han de complir els següents:
a) Que hi hagi un nombre de professionals en exercici lliure suficientment ampli que ho justifiqui.
b) Que el col·lectiu sol·licitant no es pugui integrar en un col·legi professional existent.
c) Que ho demani un nombre suficientment representatiu dels professionals afectats.
El que estableix l'apartat 3 es pot desplegar i concretar per reglament.
Correspon al Parlament apreciar el compliment del requisit a què fa referència l'apartat 2, que és una condició prèvia i necessària per a l'aprovació del decret del Govern.
La incorporació al col·legi professional corresponent és un requisit necessari per a l'exercici de les professions col·legiades, en els termes establerts per la legislació vigent.
El requisit de col·legiació no és necessari si es tracta de personal al servei de les administracions públiques de Catalunya, pel que fa a l'exercici amb caràcter exclusiu de les funcions i les activitats pròpies de llur professió que exerceixen per compte d'aquelles.
Funcions dels col·legis professionals
Funcions públiques dels col·legis professionals
Són funcions públiques dels col·legis professionals:
a) Garantir que l'exercici professional s'adeqüi a la normativa, la deontologia i les bones pràctiques, i que es respectin els drets i els interessos de les persones destinatàries de l'actuació professional.
A aquest efecte, els col·legis professionals han d'ordenar en l'àmbit de llur competència l'exercici de les professions d'acord amb el marc legal aplicable, vetllant pel compliment dels deures i de les obligacions de les persones col·legiades, per la dignitat professional i pel respecte dels drets dels ciutadans, i proposar a l'Administració l'adopció de mesures en relació amb l'ordenació i la regulació de l'accés i l'exercici de la professió.
b) Vetllar pels drets i pel compliment dels deures i les obligacions dels col·legiats i perquè no es produeixin actes d'intrusisme, de competència deslleial o altres actuacions irregulars en relació amb la professió col·legiada, adoptant, si s'escau, les mesures i les accions establertes per l'ordenament jurídic.
c) Exercir la potestat disciplinària sobre llurs col·legiats, en els termes establerts per la llei i les normes pròpies dels col·legis professionals.
d) Visar els projectes i els treballs de les persones col·legiades en els termes i amb els efectes que estableix la normativa corresponent.
e) Participar en el procediment d'obtenció de l'acreditació d'aptitud per a l'exercici de la professió col·legiada, en el cas que la llei estableixi aquest requisit.
f) Promoure i facilitar la formació contínua de les persones col·legiades que permeti garantir llur competència professional.
g) Adoptar les mesures necessàries per a facilitar l'exercici professional no permanent, en compliment del que estableixen la normativa de la Unió Europea i les lleis.
h) Col·laborar amb l'Administració pública mitjançant la participació en òrgans administratius quan així es prevegi legalment i emetre els informes que els siguin requerits per òrgans o autoritats administratius i judicials.
i) Informar sobre els projectes de disposicions generals que afectin l'exercici de la professió o la institució col·legial.
j) Fomentar l'ús de la llengua catalana entre les persones col·legiades i en els àmbits institucionals i socials en els quals s'exerceix la professió.
k) Informar en els processos judicials i administratius en els quals es discuteixin qüestions relatives a honoraris i aranzels professionals.
l) Aprovar llurs pressupostos i regular i fixar les aportacions dels col·legiats.
m) Les altres funcions de naturalesa pública que els atribueix la legislació vigent.
Com a entitats de base associativa privada, els col·legis professionals exerceixen les activitats següents:
a) Fomentar i prestar serveis en interès de les persones col·legiades i de la professió en general.
b) Gestionar el cobrament de les remuneracions i dels honoraris professionals a petició de les persones col·legiades, d'acord amb el que estableixin els estatuts respectius.
c) Intervenir, per via de mediació o d'arbitratge, en els conflictes professionals que es puguin donar entre persones col·legiades o entre aquestes i terceres persones, sempre que ho sol·licitin de comú acord les parts implicades.
d) Col·laborar amb les associacions i altres entitats representatives dels interessos ciutadans directament vinculades amb l'exercici de la professió col·legiada.
e) Facilitar informació en matèria d'honoraris professionals, respectant sempre el règim de lliure competència.
f) Custodiar, a petició del professional o la professional i d'acord amb els estatuts, la documentació pròpia de la seva activitat que es vegin obligats a guardar de conformitat amb la normativa vigent.
Règim de les funcions públiques
Les funcions dels col·legis professionals atribuïdes per l'article 39 tenen la condició de pròpies.
Aquestes funcions s'exerceixen en règim d'autonomia sens perjudici dels controls per motius de legalitat establerts específicament per aquesta llei o per altres normes amb rang de llei.
Els col·legis professionals també poden exercir funcions pròpies de l'Administració de la Generalitat i de les administracions locals de Catalunya per via de delegació.
La delegació de funcions requereix la formalització d'un conveni, en el qual s'han de determinar l'abast i les condicions de la delegació, i també els mitjans i els recursos necessaris per a l'exercici de les funcions.
Els convenis de delegació han d'ésser publicats en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Els col·legis professionals tenen capacitat normativa en relació amb les funcions públiques que els atribueix aquesta llei, independentment de llur àmbit de regulació estatutària.
La potestat reglamentària dels col·legis professionals s'ha d'ajustar, en tots els casos, al que estableixen les lleis i les disposicions de caràcter general.
El procediment d'elaboració dels reglaments s'ha d'ajustar al que disposen els estatuts i ha d'incloure, en tots els casos, un període d'informació pública col·legial per un termini no inferior a un mes, a fi que els col·legiats puguin conèixer la memòria justificativa del projecte, els informes, les consultes i el contingut del mateix projecte, i formular les al·legacions, els suggeriments o les esmenes que considerin convenients, a les quals s'ha de donar resposta abans de la presentació del projecte a l'òrgan competent per a l'aprovació del reglament.
Pel que fa als reglaments dels col·legis professionals s'han d'aplicar les disposicions de l'article 46.3 i 4.
Àmbit territorial i normes d'incorporació i baixa dels col·legis professionals
Àmbit territorial dels col·legis professionals
Els col·legis professionals tenen l'àmbit territorial que determina la disposició de creació respectiva.
Els col·legis professionals de nova creació tenen normalment l'àmbit territorial de Catalunya.
Tanmateix, amb caràcter excepcional, la disposició de creació pot establir un àmbit territorial diferent.
En cap cas no es pot constituir més d'un col·legi professional d'idèntica professió dins d'un mateix àmbit territorial.
Tothom que tingui la titulació acadèmica exigida i compleixi els altres requisits que estableixen les lleis té dret a ésser admès en el col·legi professional corresponent.
Les persones col·legiades poden ésser exercents o no exercents.
Totes les persones col·legiades són membres de ple dret del col·legi, sens perjudici dels drets i les obligacions específics que derivin del règim de col·legiació.
Els estatuts poden establir altres modalitats d'integració en els col·legis professionals i de participació en llurs activitats, i han de regular, en aquest cas, els drets i els deures de les persones que s'hi acullin.
La incorporació en el col·legi on el professional o la professional té el domicili únic o principal l'habilita per a exercir la professió a tot el territori de l'Estat, llevat del cas que una llei ho disposi altrament a causa de l'exigència del deure de residència per a prestar els serveis professionals.
Els professionals col·legiats només poden restar subjectes al deure de comunicació al col·legi professional del lloc on hagin de prestar llurs serveis quan així s'estableixi legalment.
La incorporació al col·legi professional no és necessària si es tracta de professionals de la Unió Europea, establerts amb caràcter permanent i col·legiats en qualsevol país de la Unió, que vulguin exercir la professió amb caràcter ocasional a Catalunya.
En aquest cas, s'apliquen les normes comunitàries que correspongui.
La baixa en el col·legi professional es pot produir, entre altres causes, per l'incompliment reiterat del pagament de les quotes col·legials en els termes establerts pels estatuts, per la pèrdua dels requisits exigits per a la col·legiació, per expulsió de conformitat amb el que disposa l'article 48, per l'incompliment de les sancions econòmiques imposades o a petició de la persona col·legiada.
Els col·legis professionals poden establir en llurs estatuts la suspensió de l'exercici professional per incompliment reiterat del pagament de les quotes col·legials.
En el cas de baixa per impagament, l'abonament de les quotes col·legials pendents, amb l'interès legal meritat, comporta la rehabilitació automàtica de l'alta col·legial, llevat dels supòsits en què subsisteixi algun altre motiu de baixa.
Normes d'organització i funcionament
Autonomia estatutària i democràcia interna
Els col·legis professionals elaboren i aproven autònomament els estatuts d'organització i funcionament respectius.
L'organització interna i el funcionament dels col·legis professionals han d'ésser democràtics.
A aquest efecte, els col·legis professionals han de tenir unes normes d'organització i de funcionament interns que permetin la participació dels col·legiats en la gestió i el control dels òrgans de govern i han de reconèixer als col·legiats els drets i les facultats necessaris per a garantir-la.
Són nuls de ple dret les disposicions estatutàries o de règim intern i els acords o els actes adoptats pels òrgans dels col·legis professionals que contravinguin aquest principi.
Els promotors d'un col·legi professional o les persones que la disposició de creació d'aquest designi a aquest efecte han d'acordar el procediment de convocatòria i constitució de l'assemblea que n'ha d'aprovar els estatuts.
L'aprovació i la modificació dels estatuts han d'ésser acordades per la junta o l'assemblea general extraordinària, convocada especialment a aquest efecte.
Se n'exceptua l'acord de canvi de domicili en la mateixa localitat, que pot ésser aprovat per la junta o l'assemblea ordinària.
Els estatuts aprovats i llurs modificacions s'han de trametre al departament de la Generalitat amb competència en matèria de col·legis professionals, perquè en qualifiqui l'adequació a la legalitat, en disposi la inscripció en el Registre de Col·legis Professionals i n'ordeni la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Si no es produeix cap resolució expressa, els estatuts i llurs modificacions s'entenen aprovats per silenci positiu transcorregut el termini de sis mesos.
Els estatuts dels col·legis professionals i les modificacions respectives entren en vigor l'endemà d'haver estat publicats en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya, llevat que estableixin una data d'entrada en vigor posterior.
Els estatuts dels col·legis professionals han de regular, com a mínim:
a) La denominació, que ha d'incloure l'expressió Col·legi, la professió corresponent i l'àmbit territorial.
c) Les finalitats, les funcions i les activitats.
d) Els requisits que s'han de complir per a adquirir la condició de col·legiat o col·legiada, fent constar el títol o els títols corresponents i les causes de suspensió i pèrdua d'aquesta condició.
e) La denominació, el règim de convocatòria i de constitució, la composició i el funcionament de l'òrgan de govern; la manera de designar, destituir i renovar llurs membres, i la durada del mandat d'aquests, d'acord amb l'article 51.1.
f) La denominació, el règim de convocatòria i de constitució, la composició i el funcionament de l'òrgan plenari.
g) El règim de deliberació i de presa d'acords dels òrgans col·legiats i el procediment d'aprovació de les actes.
h) Els drets i les obligacions de les persones col·legiades.
i) El règim disciplinari per raó de l'exercici professional i de l'incompliment de deures col·legials, en el marc dels articles 20 i 25 i de l'article 48, respectivament.
j) Els recursos dels col·legiats davant les resolucions del col·legi professional.
k) El procediment i els requisits per a la modificació dels estatuts, la fusió i la segregació.
m) Les causes i el procediment de dissolució i el règim de liquidació.
Sens perjudici del règim disciplinari regulat pel títol III, el col·legi professional pot adoptar també mesures disciplinàries contra les persones col·legiades fonamentades en l'incompliment dels deures col·legials.
Els estatuts han de tipificar les infraccions i les sancions i regular el procediment disciplinari, amb subjecció al que disposa l'article 25.
Les infraccions s'han de graduar en molt greus, greus i lleus.
Només poden constituir infracció col·legial:
a) L'incompliment d'obligacions establertes per les lleis, pels estatuts o per altres normes col·legials.
b) L'incompliment d'acords o decisions adoptats per òrgans del col·legi professional sobre matèries que s'especifiquin estatutàriament.
c) La realització d'actes que impedeixin o alterin el funcionament normal del col·legi professional o dels seus òrgans.
d) L'ofensa o la desconsideració envers altres professionals col·legiats de la mateixa professió o envers els membres dels òrgans de govern del col·legi professional o el consell de col·legis professionals respectiu.
Les sancions poden consistir en l'amonestació, la multa o l'expulsió, i es regulen d'acord amb els criteris següents:
a) La quantia de les multes no pot excedir el que disposa l'article 21.
b) La sanció d'expulsió només es pot imposar per reiteració en la comissió de les infraccions molt greus a què fa referència l'apartat 3-a i b i sempre s'ha de tenir en compte el dret de la persona sancionada de sol·licitar la rehabilitació en el termini de tres anys a comptar de l'efectivitat de la sanció.
La sanció d'expulsió només és executiva si la resolució que la imposa posa fi a la via administrativa.
La junta o assemblea general és l'òrgan sobirà del col·legi professional.
Aquest òrgan delibera sobre qualsevol assumpte d'interès per al col·legi, adopta acords en l'àmbit de la seva competència i controla l'activitat de l'òrgan de govern.
La junta o assemblea general, com a òrgan plenari, és integrada per totes les persones col·legiades de ple dret, exercents i no exercents.
Corresponen a la junta o assemblea general les funcions següents:
a) Aprovar i modificar els estatuts del col·legi professional.
b) Elegir els membres de l'òrgan de govern de la manera que estableix l'article 51 i decidir-ne la destitució.
c) Aprovar la gestió feta per l'òrgan de govern, el pressupost, els comptes anuals i les quotes col·legials.
d) Acordar la fusió, la segregació o la dissolució del col·legi professional.
f) Resoldre sobre qualsevol qüestió que li atribueixin les lleis, els reglaments o els estatuts o que no sigui reservada a l'òrgan de govern.
g) Aprovar i modificar les normes de deontologia professional quan no sigui competència del consell de col·legis professionals o quan aquest no existeixi.
Totes les persones col·legiades no suspeses en l'exercici de llurs drets tenen dret de vot en l'òrgan plenari.
Els estatuts han de regular les modalitats d'exercici d'aquest dret i poden establir normes de ponderació del vot de les persones col·legiades exercents i no exercents.
L'òrgan plenari s'ha de reunir almenys una vegada l'any amb caràcter ordinari.
També es pot reunir amb caràcter extraordinari a iniciativa de l'òrgan de govern, o a petició del nombre de persones col·legiades que s'estableixi estatutàriament.
En tots els casos, l'òrgan plenari ha d'ésser convocat si ho demana un nombre de persones col·legiades exercents superior al 5% del total o un nombre de delegats o representants superior al 20% del total.
Els estatuts han d'establir mitjans que facilitin la participació de les persones col·legiades en la deliberació i la presa d'acords en l'òrgan plenari.
Especialment, si escau per raó de l'elevat nombre de persones col·legiades, han de regular la possibilitat de recórrer a procediments telemàtics per a l'exercici del dret de vot en els procediments electorals, i establir-ne els requisits i les garanties d'ús.
La votació per via telemàtica ha de permetre acreditar la identitat i la condició de col·legiat o col·legiada de la persona emissora, la condició d'exercent o no exercent, si s'escau, i la inalterabilitat del contingut del missatge.
L'òrgan de govern, que es pot identificar amb la denominació de junta de govern, junta directiva o una altra de similar, administra el col·legi, executa els acords de l'òrgan plenari, designa, si escau, els representants del col·legi en el consell de col·legis respectiu i exerceix la potestat disciplinària i la resta de funcions que li atribueixin els estatuts, seguint les directrius de l'òrgan plenari.
Les facultats de l'òrgan de govern s'estenen amb caràcter general a tots els actes propis de les finalitats del col·legi professional, sens perjudici que els estatuts en puguin determinar d'altres per als quals es requereixi l'autorització expressa de l'òrgan plenari.
L'òrgan de govern pot delegar l'exercici de les seves funcions públiques d'acord amb les normes de procediment administratiu.
Per a les funcions de naturalesa privada, pot delegar en un o una dels seus membres o en més d'un, o nomenar apoderats generals o especials.
No són delegables els actes que hagin d'ésser autoritzats o aprovats per l'òrgan plenari.
Els estatuts han d'establir i regular les causes i els procediments de suspensió o destitució dels membres dels òrgans de govern per incompliment de llurs obligacions, sens perjudici de l'exercici d'accions de responsabilitat.
Composició i càrrecs de l'òrgan de govern
L'òrgan de govern té caràcter col·legiat.
Els seus membres han d'ésser elegits, en una reunió de l'assemblea o seguint el sistema electoral que alternativament regulin els estatuts, mitjançant sufragi universal, lliure, directe i secret de totes les persones col·legiades.
El mandat dels membres de l'òrgan de govern no pot excedir de quatre anys, i l'exercici d'un mateix càrrec en aquest òrgan queda limitat, comptant les reeleccions que es puguin produir, a un màxim de dotze anys consecutius.
Els estatuts han d'establir mesures que facilitin la participació proporcionada de dones i homes en la composició dels òrgans de govern.
L'òrgan de govern ha d'ésser integrat, com a mínim, per tres persones, amb els càrrecs de president o presidenta -que pot tenir també la denominació de degà o degana, síndic o síndica, o una de similar., de secretari o secretària i de tresorer o tresorera.
Correspon al president o presidenta d'exercir les funcions de representació ordinària del col·legi professional i les altres que els estatuts, la llei i els reglaments li atorguin.
Correspon al secretari o secretària d'exercir les funcions de fedatari o fedatària dels actes i els acords del col·legi professional.
Modificacions de l'estructura i dissolució dels col·legis professionals
Modificacions d'àmbit territorial per via de fusió
La fusió de dos o més col·legis professionals de la mateixa professió i de diferent àmbit territorial es pot dur a terme per mitjà de l'extinció dels col·legis professionals que hi participen i la constitució d'un nou col·legi professional, amb transmissió a aquest de llur patrimoni, o bé per mitjà de l'absorció d'un col·legi professional o de diversos per un altre, que n'ha de modificar la denominació i l'àmbit territorial.
L'acord de fusió de dos col·legis professionals o més ha d'ésser adoptat per la junta o l'assemblea general extraordinària dels col·legiats que pretenguin fusionar-se, adoptat per majoria simple dels col·legiats assistents, i ha d'ésser aprovat per mitjà d'un decret del Govern, amb l'informe previ del consell de col·legis professionals corresponent.
Modificacions d'àmbit territorial per via d'escissió
L'escissió territorial de col·legis professionals té caràcter excepcional i només es permet per raons, justificades degudament, de millor compliment de les funcions públiques que tenen encomanades.
L'acord d'escissió ha d'ésser adoptat per la junta o l'assemblea general extraordinària del col·legi professional afectat, tant si es produeix per divisió com per segregació, i requereix el vot favorable de la majoria absoluta dels col·legiats de ple dret, llevat que els estatuts estableixin una majoria més qualificada.
L'acord ha d'ésser aprovat, amb l'informe previ del consell de col·legis professionals corresponent, per mitjà d'un decret del Govern, que n'ha de valorar l'oportunitat i la conveniència, atenent l'impacte en l'organització col·legial corresponent.
En el cas de segregació, cal una petició prèvia, adreçada a l'òrgan de govern del col·legi professional, de la meitat més un dels professionals col·legiats residents en l'àmbit territorial del col·legi professional projectat.
La fusió de col·legis de diferents professions i la segregació d'un col·legi professional, si comporta la creació d'un de nou per a l'exercici d'una professió que requereixi una titulació diferent de la del col·legi professional d'origen, s'han d'aprovar per llei del Parlament, amb els requisits i els efectes regulats per l'article 37, amb l'informe previ del consell o els consells de col·legis professionals corresponents.
L'acord de fusió o de segregació ha d'ésser adoptat per la junta o l'assemblea general extraordinària dels col·legis professionals que pretenguin fusionar-se o del col·legi professional afectat per la segregació, amb la forma i els requisits que estableixin els estatuts.
Els col·legis professionals es poden dissoldre per les causes següents:
a) La pèrdua dels requisits legals necessaris perquè la professió tingui caràcter col·legial.
b) L'acord de la junta o l'assemblea general, adoptat amb la forma i els requisits que estableixin els estatuts.
c) La baixa de les persones col·legiades, si el nombre d'aquestes queda reduït a un nombre inferior al de les persones necessàries per a proveir tots els càrrecs de l'òrgan de govern, d'acord amb els estatuts.
d) La fusió mitjançant la constitució d'un nou col·legi professional o l'absorció per un altre col·legi professional.
e) L'escissió mitjançant la divisió.
f) Altres causes establertes pels estatuts.
En el cas que es doni alguna de les causes de dissolució a què fa referència l'article 55 i el col·legi professional no hagi iniciat el procediment de dissolució, tot i haver estat requerit pel departament de la Generalitat competent en matèria de col·legis professionals, aquest pot iniciar el procediment de dissolució.
En aquest cas ha de donar audiència al col·legi professional afectat i requerir l'informe del consell de col·legis professionals corresponent.
Si la iniciativa de dissolució prové del departament de la Generalitat competent en matèria de col·legis professionals, perquè s'hi dóna alguna de les causes legals de dissolució, aquest ha de donar audiència al col·legi afectat i requerir l'informe del consell de col·legis professionals corresponent.
La dissolució d'un col·legi professional requereix un decret del Govern, el qual ha d'establir el procediment per a la liquidació del patrimoni, el nomenament de les persones o de la comissió encarregades de dur-la a terme i la destinació del romanent, d'acord amb els estatuts del col·legi professional dissolt i la llei.
Consells de col·legis professionals
Creació dels consells de col·legis professionals
Si l'organització col·legial d'una professió titulada és formada per diferents col·legis territorials, aquests s'han d'integrar necessàriament en un consell català de la professió, mitjançant l'agrupació dels col·legis professionals corresponents.
Els consells de col·legis professionals són creats per decret del Govern.
No cal crear un consell de col·legis professionals si la professió titulada només té un únic col·legi professional d'àmbit català.
En aquest cas, el col·legi professional també exerceix les funcions atribuïdes al consell.
Naturalesa i personalitat jurídiques
Els consells de col·legis professionals són entitats amb personalitat jurídica pròpia i amb plena capacitat d'obrar per al compliment de llurs finalitats.
La personalitat jurídica dels consells de col·legis professionals s'adquireix d'ençà de l'entrada en vigor del decret de creació, i la capacitat d'obrar, d'ençà de la constitució de llurs òrgans, que ha d'ésser publicada en el DOGC.
Els consells de col·legis professionals tenen la condició de corporacions de dret públic per a complir les funcions públiques que els atribueix la llei.
Els consells de col·legis professionals tenen com a finalitat la representació i la defensa generals de la professió, d'acord amb els interessos i les necessitats de la societat en relació amb l'exercici professional.
Funcions dels consells de col·legis professionals
Els consells de col·legis professionals tenen les funcions públiques següents:
a) Exercir la representació i la defensa generals de la professió en l'àmbit de Catalunya i la coordinació dels col·legis professionals que els integren.
b) Elaborar les normes relatives a l'exercici professional i al règim disciplinari comunes a la professió.
c) Informar sobre els projectes normatius que els trameti el Govern o un departament de la Generalitat.
d) Mitjançar en els conflictes que puguin sorgir entre els col·legis professionals o, si escau, resoldre'ls per via arbitral, i exercir les funcions disciplinàries en relació amb els membres dels òrgans de govern dels col·legis professionals.
e) Aprovar llur pressupost i fixar equitativament la participació dels col·legis professionals en les despeses del consell.
f) Vetllar perquè l'actuació dels col·legis professionals s'ajusti a les normes que regulen l'exercici de la professió i perquè l'actuació col·legial s'ajusti al principi d'igualtat d'oportunitats entre dones i homes de manera que no es produeixi cap tipus de discriminació.
g) Les altres funcions que els atribueix la llei.
És funció dels consells de col·legis professionals elaborar un codi deontològic i de bones pràctiques, per al bon exercici de la professió, i mantenir-lo actualitzat.
Aquesta funció s'ha d'exercir respectant les disposicions generals establertes en aquests àmbits.
Els consells de col·legis professionals també poden exercir altres funcions públiques per delegació del Govern.
Els consells de col·legis professionals poden exercir altres activitats de naturalesa privada, especialment en relació amb el foment, la creació i l'organització de serveis i prestacions en interès dels col·legis professionals i dels professionals col·legiats.
Els consells de col·legis professionals tenen capacitat normativa en relació amb l'aprovació de llurs estatuts i l'exercici de les funcions que els atribueix l'article 60.1-b i f i 2.
L'exercici d'aquesta potestat s'ha d'ajustar a les disposicions generals establertes.
Normes d'organització i de funcionament
Autonomia estatutària i contingut dels estatuts
Els consells de col·legis professionals elaboren i aproven autònomament llurs estatuts.
Els estatuts dels consells de col·legis professionals han de regular:
a) La denominació, que ha d'incloure l'expressió Consell de Col·legis, la professió corresponent i la menció de Catalunya com a àmbit territorial.
c) Les finalitats, les funcions i les activitats respectives.
d) La denominació, el règim de convocatòria i de constitució, el funcionament i la composició de llur òrgan plenari, i també la manera de designar, destituir i renovar-ne els membres, i la durada de llur mandat.
e) El règim de deliberació i d'adopció d'acords de llur òrgan plenari i el procediment d'aprovació de les actes.
f) El procediment i els requisits de modificació dels estatuts.
h) Els altres aspectes necessaris per a l'exercici de llurs funcions en relació amb els col·legis professionals.
Cada consell de col·legis professionals ha de tenir un òrgan plenari, en el qual han d'estar representats tots els col·legis professionals que l'integren.
Si així ho estableixen els estatuts, l'òrgan plenari pot delegar funcions d'execució dels acords i el despatx d'afers de tràmit en una comissió permanent o en alguns dels seus membres.
L'òrgan plenari ha de tenir com a mínim un president o presidenta, amb la denominació que eventualment s'estableixi, un secretari o secretària i un tresorer o tresorera.
Llevat que els estatuts ho disposin altrament, la presidència del consell és assumida de manera rotatòria per representants de cadascun dels col·legis professionals integrats en el consell de col·legis professionals, seguint l'ordre i la periodicitat acordats pel mateix consell o, si no hi ha acord, per ordre de major a menor nombre de persones col·legiades i per un període de dos anys.
Corresponen al president o presidenta la representació ordinària del consell de col·legis professionals i la resta de funcions que els estatuts, la llei i els reglaments li atorguin.
Els acords de l'òrgan plenari del consell de col·legis professionals s'adopten per majoria simple de vots dels membres presents o representats, seguint el sistema de vot ponderat establert per l'apartat 2.
Correspon a cada col·legi professional integrat en el consell de col·legis professionals, d'acord amb el sistema de vot ponderat, un nombre de vots igual al nombre de les persones col·legiades.
Tanmateix, per a l'adopció d'acords també cal el vot favorable de més d'una quarta part de la representació dels col·legis professionals presents.
El còmput del nombre de persones col·legiades als efectes de la ponderació regulada per l'apartat 2 s'ha de fer a 31 de desembre de cada any, sens perjudici d'altres requisits que puguin exigir els estatuts.
Als efectes de l'exercici del dret de vot, els membres del consell de col·legis professionals designats per elecció d'un col·legi professional o per raó de llur pertinença a aquest han d'actuar en el mateix sentit.
Els estatuts del consell de col·legis professionals poden establir, per a qüestions determinades, règims de majoria qualificada, de proporcionalitat o de vot personal no ponderat.
Els consells de col·legis professionals es poden dissoldre per raó de la dissolució de tots els col·legis professionals que els integren, la reducció d'aquests a un de sol o llur fusió en un sol col·legi professional d'àmbit català.
L'extinció dels consells de col·legis professionals es fa per mitjà d'un decret del Govern.
Disposicions comunes als col·legis professionals i als consells de col·legis professionals
Els col·legis professionals i els consells de col·legis professionals, en llur condició de corporacions de dret públic i en l'àmbit de llurs funcions públiques, actuen d'acord amb el dret administratiu i exerceixen les potestats inherents a l'Administració pública.
En l'exercici de llurs funcions públiques, els col·legis professionals i els consells de col·legis professionals han d'aplicar en llurs relacions amb les persones col·legiades i els ciutadans els drets i les garanties procedimentals que estableix la legislació de règim jurídic i procediment administratiu.
En l'exercici de llurs funcions privades, els col·legis professionals i els consells de col·legis professionals resten sotmesos al dret privat.
També queden inclosos en aquest àmbit els aspectes relatius al patrimoni, a la contractació i a les relacions amb llur personal, que es regeixen per la legislació laboral.
Els actes i els acords dels col·legis professionals i dels consells de col·legis professionals subjectes al dret administratiu posen fi a la via administrativa i poden ésser objecte de recurs directament davant la jurisdicció contenciosa administrativa per les persones afectades i l'Administració de la Generalitat.
No obstant això, poden ésser objecte de recurs potestatiu de reposició davant l'òrgan que els ha dictat.
Els acords i els actes dels col·legis professionals i dels consells de col·legis professionals dictats en exercici de funcions delegades poden ésser objecte de recurs davant l'administració delegant.
La resolució d'aquest recurs posa fi a la via administrativa.
Els col·legis professionals i els consells de col·legis professionals elaboren i aproven els pressupostos respectius.
Els col·legis professionals i els consells de col·legis professionals poden percebre taxes o altres contraprestacions per la prestació dels serveis que corresponen a llurs funcions públiques en els termes que determini la llei.
Els estatuts dels col·legis professionals i dels consells de col·legis professionals han d'establir un règim d'auditoria per a controlar la gestió financera i pressupostària respectiva.
El règim que determina l'apartat 3 s'entén sens perjudici de la funció fiscalitzadora de la Sindicatura de Comptes pel que fa a l'aplicació dels recursos pressupostaris que, si s'escau, hagin estat transferits per l'Administració de la Generalitat o per l'Administració local.
Relacions amb l'Administració de la Generalitat
Les relacions dels col·legis professionals i els consells de col·legis professionals amb l'Administració de la Generalitat es regeixen pels principis de coordinació i cooperació.
La intervenció de l'Administració de la Generalitat sobre l'actuació i el funcionament dels col·legis professionals i dels consells de col·legis professionals només es pot produir en els supòsits establerts per la llei i té caràcter reglat.
Els col·legis professionals i els consells de col·legis professionals es relacionen amb l'Administració de la Generalitat per mitjà del departament competent en aquesta matèria.
El Govern ha d'establir els mecanismes de coordinació interdepartamental necessaris per a les qüestions relatives als diversos continguts de les professions col·legiades.
Els col·legis professionals i els consells de col·legis professionals tenen el deure de lliurar a la Generalitat la informació que aquesta els requereixi en relació amb l'exercici de llurs funcions públiques.
També tenen el deure d'elaborar i trametre a la Generalitat una memòria anual de la gestió econòmica, de les activitats realitzades, de les altes i les baixes produïdes i de les altres dades d'interès general que es desprenen del funcionament i de l'actuació dels col·legis professionals.
S'han d'establir per reglament els requisits de compliment d'aquest deure i de publicitat de la memòria.
L'Administració de la Generalitat pot adoptar les mesures d'execució subsidiària necessàries en cas d'incompliment greu pels col·legis professionals i els consells de col·legis professionals de les funcions i les obligacions de caràcter públic que aquesta llei els assigna.
L'exercici d'aquesta potestat correspon al Govern a instància del departament competent en matèria de col·legis professionals, sempre que el col·legi professional o el consell de col·legis professionals afectat no hagi resolt la situació d'incompliment dins el termini assenyalat en el requeriment previ que li ha de fer el departament esmentat, el qual no pot ésser inferior a un mes.
Els col·legis professionals, els consells de col·legis professionals i l'Administració de la Generalitat han de promoure iniciatives per a fer efectiva la igualtat d'oportunitats entre les dones i els homes en l'àmbit d'actuacions dels col·legis professionals i els consells de col·legis professionals.
Relacions amb altres entitats de la mateixa professió
Els col·legis professionals i els consells de col·legis professionals de Catalunya són autònoms respecte a les altres entitats de la mateixa professió de fora de llur àmbit territorial.
Les relacions dels col·legis professionals i dels consells de col·legis professionals amb les entitats a què es refereix l'apartat 1 es regeixen pels principis de col·laboració i cooperació voluntàries i es formalitzen mitjançant un acord o un conveni, sens perjudici del dret d'accés, d'acció i de representació directa dels col·legis professionals i consells de col·legis professionals davant totes les institucions de l'Estat i de les funcions de representació general que puguin complir.
Registres de col·legis i d'associacions professionals
Es creen el Registre de Col·legis Professionals i el Registre d'Associacions Professionals, adscrits al departament de la Generalitat amb competència en matèria de col·legis professionals i altres entitats jurídiques, en els quals s'inscriuen les entitats subjectes a aquesta llei.
En tot el que no estableixi aquesta llei, l'estructura i el funcionament dels registres s'ha de determinar per reglament.
Estructura del Registre de Col·legis Professionals
El Registre de Col·legis Professionals té tres seccions:
a) La secció de col·legis professionals.
b) La secció de consells de col·legis professionals.
c) La secció de delegacions d'àmbit territorial català dels col·legis únics d'àmbit estatal.
Objecte del Registre de Col·legis Professionals
S'han d'inscriure en el Registre de Col·legis Professionals els actes següents:
a) La constitució dels col·legis professionals i dels consells de col·legis professionals.
b) Els estatuts dels col·legis professionals i dels consells de col·legis professionals i llur modificació.
c) Les normes reglamentàries acordades pels col·legis professionals i pels consells de col·legis professionals.
d) El nomenament, la suspensió i el cessament dels membres dels òrgans de govern.
e) Les delegacions de funcions, els apoderaments generals i llur modificació, revocació o substitució.
f) L'obertura i el tancament de delegacions territorials.
g) Els actes de fusió i d'escissió, tant d'abast territorial com funcional.
i) Les resolucions judicials que afectin actes susceptibles de constància registral.
j) En el cas de delegacions catalanes de col·legi únic d'àmbit estatal, l'obertura i el tancament, el domicili, les normes d'organització i la identitat de llurs representants.
L'òrgan de govern dels col·legis professionals i dels consells de col·legis professionals té el deure d'instar a la inscripció dels actes i les resolucions relatius a l'entitat que en siguin susceptibles.
La inscripció dels actes que hagin d'ésser aprovats per una resolució administrativa i de les resolucions judicials que afectin actes susceptibles de constància registral pot ésser acordada d'ofici per l'òrgan encarregat del Registre, tan bon punt s'hagi dictat la resolució o li consti la fermesa d'aquesta.
També pot instar a la inscripció de les resolucions judicials tota persona que hagi estat part en el procés.
a) L'acord, adoptat per l'òrgan competent, en virtut del qual una associació, inscrita prèviament en el Registre General d'Associacions, decideix acollir-se a aquesta llei, en el qual han de constar les dades identificatives d'aquesta.
b) Tot fet o acte en virtut del qual una associació professional inscrita en aquest registre deixa d'estar subjecta a aquesta llei.
Les funcions de verificació de legalitat, d'inscripció i de certificació d'actes que siguin pertinents d'acord amb la legislació d'associacions es duen a terme per mitjà del Registre General d'Associacions.
L'òrgan encarregat dels registres de col·legis professionals i d'associacions professionals verifica la legalitat del contingut dels actes objecte d'inscripció, d'acord amb el que resulta dels documents en virtut dels quals se sol·licita la inscripció i dels assentaments registrals.
No es pot denegar la inscripció de cap acte que sigui objecte d'inscripció i que compleixi els requisits establerts per la llei.
La inscripció s'ha de fer, si no hi ha defectes que hagin d'ésser esmenats, en el termini de tres mesos d'ençà de la sol·licitud.
Transcorregut el termini, s'ha de considerar que la legalitat del contingut de l'acte objecte d'inscripció ha quedat verificada per silenci positiu, amb l'obligació consegüent de l'òrgan encarregat dels registres de practicar la inscripció.
Contra els actes de denegació de la inscripció es poden interposar els recursos ordinaris establerts per les lleis.
La quantia de les sancions establertes per aquesta llei pot ésser actualitzada per la llei anual de pressupostos.
Col·legis professionals integrats per professionals que exerceixen funcions públiques
Aquesta llei és aplicable als col·legis de l'àmbit territorial de Catalunya integrats per professionals que exerceixen funcions públiques.
Aquests col·legis es regeixen pel que estableix aquesta llei en tot allò que no afecta la legislació específica en matèria d'ordenació dels instruments públics i de l'exercici de la funció pública corresponent.
Integració territorial dels col·legis professionals
L'Administració de la Generalitat ha de promoure la fusió voluntària dels col·legis territorials d'una mateixa professió i dels col·legis de professions anàlogues.
Efectivitat de la col·legiació voluntària per als professionals metges, odontòlegs, farmacèutics i d'infermeria vinculats en exclusiva amb l'Administració pública
Per als professionals metges, odontòlegs, farmacèutics i d'infermeria al servei de les administracions públiques les funcions dels quals comprenguin la realització d'actes professionals que tenen com a destinataris immediats els ciutadans, l'efectivitat del que estableix l'article 38.2 requereix la declaració prèvia del Govern mitjançant un decret a proposta dels departaments de la Generalitat competents en la matèria.
El Govern ha de dictar el decret a què fa referència l'apartat 1 després d'haver analitzat la incidència que la mesura que estableix l'article 38.2 pot implicar per a l'interès públic i el funcionament del sistema català de salut.
Adaptació d'estatuts i altres normes col·legials
Els col·legis professionals i els consells de col·legis professionals han d'adaptar llurs estatuts i les altres normes col·legials a aquesta llei en el termini màxim de dos anys d'ençà que entri en vigor.
Mentre aquesta adaptació no es produeixi, continuen vigents en allò que no contradiguin la llei i s'han d'interpretar en tots els casos d'acord amb els nous principis legals.
Exempció del requisit de col·legiació obligatòria
No és exigible la col·legiació obligatòria en relació amb els col·legis professionals creats abans d'aquesta llei respecte als quals aquell requisit no s'ha establert, sens perjudici de la disposició transitòria sisena.
Els recursos en tràmit relatius a actuacions dels col·legis professionals, dels consells de col·legis professionals i de l'Administració de la Generalitat en matèries regulades per aquesta llei s'han de continuar tramitant d'acord amb el que estableix la normativa aplicable en el moment de la interposició d'aquests.
Els procediments iniciats d'acord amb la normativa anterior a aquesta llei continuen llur tramitació d'acord amb aquesta llei, sens perjudici de la validesa i l'efectivitat de les actuacions ja realitzades.
Els col·legis professionals i els consells de col·legis professionals continuen exercint les funcions delegades de l'Administració de la Generalitat mentre no s'estableixi altrament, d'acord amb les disposicions d'aquesta llei.
Compliment de les obligacions registrals
Les obligacions registrals establertes per aquesta llei s'han de complir en els terminis fixats pel reglament que regula l'organització i el funcionament del Registre de Col·legis Professionals.
Professionals integrats en un col·legi únic d'àmbit estatal
Els professionals integrats en un col·legi únic d'àmbit estatal, incorporats a aquest per mitjà de qualsevol de les seves delegacions radicades a Catalunya, sens perjudici de poder mantenir la col·legiació actual, poden formar un sol col·legi professional d'àmbit català d'acord amb el que estableix aquesta llei.
L'acord de constitució del col·legi professional s'ha d'aprovar per la majoria de vots de les persones assistents en una assemblea general, a la qual han d'ésser convocats tots els professionals amb domicili professional únic o principal a Catalunya i que es pot convocar a iniciativa del delegat o delegada o si ho demana un nombre dels col·legiats esmentats anteriorment igual o superior al 10%.
Procés de revisió de l'organització col·legial
El Govern pot obrir un procés de revisió de l'organització col·legial de Catalunya atenent els nous requisits que estableix aquesta llei per a la creació de col·legis professionals.
A aquests efectes, el Govern ha d'adoptar mesures de suport i de foment per a la conversió voluntària dels col·legis professionals en associacions professionals o per a facilitar el procés de fusió entre col·legis professionals.
Queden derogades la Llei 13/1982, del 17 de desembre, de col·legis professionals, i les disposicions del mateix rang o de rang inferior en tot el que contradiguin els preceptes d'aquesta llei.
S'habilita el Govern perquè dicti les disposicions de desenvolupament necessàries per a aplicar aquesta llei.
Aquesta llei entra en vigor al cap de tres mesos d'haver estat publicada en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Palau de la Generalitat, 31 de maig de 2006