projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Hi participen les activitats organitzades durant la desena Setmana Europea de la Prevenció de Residus, celebrada entre el 17 i el 25 de novembre de 2018.
Durant la setmana, 265 entitats van realitzar a Catalunya més de mil activitats sobre prevenció de residus a 37 comarques.
L'Agència de Residus de Catalunya (ARC) ha presentat sis projectes catalans a la X edició del Premi Europeu de la Prevenció de Residus, que es donarà a conèixer en una cerimònia a finals de maig a Brussel·les.
La selecció s'ha fet tenint en compte la relació de l'activitat amb els eixos de la Setmana Europea de la Prevenció de Residus (EWWR), celebrada el novembre passat: l'originalitat de la proposta, el seu caràcter innovador, l'adaptabilitat a d'altres contextos regionals o locals, la mobilització del públic objectiu i la durada.
El Premi Europeu de la Prevenció de Residus vol distingir aquelles iniciatives realitzades en el marc de la X Setmana Europea de la Prevenció de Residus, que en aquesta passada edició es va dur a terme a 32 regions i durant la qual es van organitzar 14.371 activitats arreu d'Europa.
Els candidats presentats per l'Agència de Residus de Catalunya en les diferents categories són:
El veredicte del jurat del Premi, que està format per especialistes europeus independents en matèria de prevenció de residus, es farà públic a Brussel·les a finals de maig.
Podeu consultar els vídeos de les activitats catalanes al canal Youtube de l'Agència de Residus de Catalunya.
I, un cop més, com a bressol de projectes, la Setmana Europea de la Prevenció de Residus, enguany, la XI edició, se celebrarà del 16 al 24 de novembre de 2019, amb un dia temàtic centrat en l'Educació i la comunicació en la prevenció de residus.
Per a més informació, consulteu: residus.gencat.cat/setmanaprevencio.
Aquesta iniciativa se celebra a Catalunya des de l'any 2008, coordinada per l'ARC i patrocinada per la Comissió Europea, i que té com a objectiu promoure la implantació d'accions de sensibilització per a la prevenció els residus i la gestió sostenible dels recursos al llarg d'una setmana de l'any.
Per saber-ne més: Gisela Sommer
La jornada va ser inaugurada per Josep Maria Vives, president de la ICEA, Jaume Porta, president de la SECS, i Josep Maria Alcañiz, coordinador de la Seccióde Sòls de la ICEAi impulsor de la jornada.
Va intervenir en Josep Peñuelas, investigador del CREAF i professor del CSIC, que va impartir la conferència inaugural titulada "Respostes dels ecosistemes i la societat a un món cada vegada més ric en N i C però limitat en P".
En quatre sessions de matí i tarda es varen presentar 16 comunicacions, totes prenent com a protagonista el sòl, a càrrec de joves investigadors de sis universitats catalanes, del CSIC i el CREAF.
Els temes tractats van girar al voltant de la contaminació dels sòls, les mesures de conservació en agricultura, la rehabilitació de sòls degradats i els efectes dels incendis, entre altres.
Tot seguit es va fer una sessió de presentació dels pòsters dels treballs.
L'acte va cloure amb una conferència del Dr.
Oriol Ortiz sobre el segrest de carboni en sòls rehabilitats i un debat sobre l'estat de la recerca en sòls a Catalunya.
Seguidament s'apunten algunes reflexions sorgides del debat final, a mode de conclusions de la jornada:
"El sòl és encara poc conegut per la societat, la qual cosa en distorsiona la percepció com a recurs natural no renovable.
És un bé que ens forneix d'aliments, fibres i suporta moltes activitats humanes que freqüentment el degraden per contaminació o erosió.
És per tant necessari fer una tasca pedagògica començant per les escoles, per tal que la ciutadania el conegui millor i en valori la necessitat de preservar-lo.
La recerca en sòls a Catalunya és d'una qualitat remarcable, sobretot si es consideren els limitats recursos que s'hi destinen i els pocs grups de recerca especialitzats que hi ha en aquest àmbit.
Per tal de que aquesta recerca progressi és necessari, a part de destinar-hi més recursos, fomentar el treball conjunt entre institucions de recerca i empreses, per tal d'apropar els resultats de la recerca aplicada a solucions de mercat que generin un rèdit econòmic."
Restauració de sòls degradats, Avaluació de la qualitat del sòl
En aquesta Conferència el CREAF va presentar el projecte The Green Link (LIFE15-CCA/ES/000125), finançat pel programa Life de la Unió Europea.
The Green Link té com a objectiu restaurar àrees degradades a la conca mediterrània amb un mètode innovador que millora els resultats dels treballs de plantació.
Aquest mètode està basat en l'ecotecnologia Cocoon, dissenyada per l'empresa holandesa Land Life Company ( www.landlifecompany.com ).
Aquesta tecnologia està basada en incrementar el desenvolupament radicular dels plançons plantats i incrementar-ne la supervivència.
El Coccon està format per un recipient que s'emplena amb 25 l d'aigua que serveix per regar el plançó durant el primer estiu, moment més crític per al seu establiment.
El recipient està connectat amb el plançó mitjançant unes metxes que transfereixen l'aigua per capil·laritat.
A més, el dispositiu té un protector que evita que els herbívors malmetin els plançons i redueix les pèrdues d'aigua per evapotranspiració.
En aquest projecte prop de 4.000 Coccons s'han instal·lat entre la tardor del 2016 i la primavera de 2017 en una àrea cremada del Bruc, per tal de recuperar terreny potencialment agrícola i forestal.
Per conèixer la percepció de la població local sobre els serveis ecosistèmics potencials de l'àrea cremada i sobre les actuacions que s'estan duent a terme per recuperar-los, s'han realitzat més de 80 enquestes a veïns i beneficiaris d'aquests serveis.
Els resultats preliminars indiquen una important sensibilitat de la població local envers serveis ecosistèmics de provisió (producció d'aliments de qualitat) i culturals (principalment vinculats al lleure).
Per a més informació, podeu visitar la pàgina del projecte The Green Link
Creixement portuari a Polònia: Gdynia i Gdańsk
El port de Gdynia (Polònia) disposa d'un canal principal que en comunica l'entrada principal amb els molls més allunyats (Helskie I i Bułgarskie, vegeu-ne ubicació) i permet als vaixells arribar a totes les dàrsenes.
Aquest canal disposa de tres dàrsenes de gir.
L'autoritat portuària de Gdynia desenvolupa actualment, amb cofinançament del Programa d'infraestructura i medi ambient dels Fons europeus de cohesió, les actuacions d'apregonament i eixamplament del canal principal, que inclouen els treballs de:
L'objectiu principal d'aquestes actuacions, que hom espera tenir enllestides cap a 2011, és permetre l'ús de les instal·lacions per vaixells de més calat, de fins a 13 m, i de més eslora, de fins a 200 m / 250 m.
Val a dir que amb els calats actuals, sovint els vaixells han d'entrar a port amb mitja càrrega.
Molt a prop de Gdynia, Gdańsk ha dut a terme recentment importants actuacions d'ampliació del seu port, que li han permès disposar de la primera deepwater container terminal (DCT) de Polònia i el col·loquen, doncs, al nivell de ports com el d'Anvers (Bèlgica), Rotterdam (Països Baixos) o Göteborg (Suècia).
(Una terminal deepwater és la que és capaç d'acollir un vaixell Panamax completament carregat.
Un vaixell Panamax és aquell de mida màxima que podria passar pel canal de Panamà.
A l'espera de l'ampliació del canal, les dimensions màximes actuals són de 294 m d'eslora, 32,3 m de mànega, 12 m de calat, 58 m d'alçada i 65.000 tm de desplaçament: en podria ser un exemple el de la segona imatge, que opera regularment la ruta Gdańsk – Xangai (Xina)).
La nova DCT de Gdańsk, que començà a funcionar el juny de 2007 i que comportà l'entrada en servei, a més, d'un nou centre logístic i de distribució annex, s'ubica majoritàriament en terrenys guanyats al mar, i consta d'un moll de 650 m de longitud i 315 m d'amplada, amb una superfície aproximada de 21 ha, i dos nivells.
Té tres grues-pòrtic vaixell-moll post-Panamax (58 Tm, abast de 52 m, cadascuna pot manipular fins a dinou fileres de contenidors) i vuit grues RTG (sobre pneumàtics, 40 Tm).
Aquestes instal·lacions permeten acollir vaixells que portin fins a sis mil contenidors i emmagatzemar fins a 22.000 TEU simultàniament.
La terminal disposa també de serveis per a embarcacions roll-on – roll-off (Ro-Ro), amb rampes de 40 m d'amplada, cosa que permet una capacitat addicional de 160.000 TEU en vehicles i camions.
S'estima que la DCT de Gdańsk pugui assolir en un futur proper una capacitat de 2 MTEU.
El Projecte START (Short-Term Actions to Reorganize Transport of Goods) va arrencar el 2006, amb finançament del Programa Intelligent Energy Europe, i ha finalitzat el gener de 2009.
Hi han participat, a través de llurs institucions municipals i de diverses companyies de logística i transport, les ciutats de Ravenna (Itàlia), Göteborg (Suècia), Riga (Letònia), Bristol (Anglaterra, Regne Unit) i Ljubljana (Eslovènia).
START pretén difondre els seus resultats a més de tres-centes ciutats europees i a més de quatre mil empreses de transports locals.
El Projecte ha establert mesures a curt termini per reduir la despesa energètica, sense afectar el desenvolupament econòmic, fent el transport de mercaderies per ciutat més eficient.
Els objectius d'START, concretament, han estat:
La metodologia del Projecte ha consistit a combinar els incentius (per exemple, exempcions fiscals), les millores en logística (per exemple, centres d'agrupatge) i una major coercitivitat en la normativa (per exemple, restriccions d'accés).
Cas per cas, com a resultat del Projecte:
De la seva banda, el Projecte Freilot (Urban Freight Energy Efficiency Pilot), que va arrencar l'abril de 2009 i té una durada prevista de dos anys i mig, pretén incrementar l'eficiència energètica de la logística urbana mitjançant la implantació de serveis intel·ligents.
Hi participen empreses com Volvo o Transportes Azkar, i administracions municipals de Helmond (Països Baixos), Lió i el Gran Lió (França), Cracòvia (Polònia) i Bilbao (Espanya).
Té un pressupost de 4 MEUR€, del qual la meitat l'aporta el Programa de Competitivitat i Innovació de la Comissió Europea.
Freilot vol fer front a problemes com l'escassa eficàcia de la logística urbana –congestió, retards–, l'excessiu consum de combustible (els promotors en propugnen una reducció del 25%) i les emissions de CO 2 mitjançant una combinació de mesures amb un cost raonable, a saber: la prioritat a les cruïlles per a camions de flotes que instal·lin limitadors d'acceleració i de velocitat i que formin llurs treballadors en la conducció eficient.
Com a complement, hom preveu la instauració d'un sistema de reserva d'espais de càrrega i descàrrega en temps real.
A mitjan mes de maig de 2009, amb cofinançament del Programa Marco Polo 2009, diverses empreses, com Hödlmayr GmbH (logística) o Euro Bevrachting GmbH (transport fluvial) van inaugurar un servei regular de transbordament de mercaderies pel Danubi, amb el sistema roll-on – roll-off (Ro-Ro, en què les mercaderies es carreguen en un buc mitjançant una rampa, sense grues).
El servei cobreix la ruta de Deggendorf (Alemanya) a Giurgiu (Romania, marge esquerre del Danubi) i Ruse (Bulgària, marge dret), passant per Ennshafen (Àustria), i viceversa.
El comboi consta de dues barcasses de càrrega horitzontal (Ro-Ro) i un remolcador de popa.
Transporta maquinaria agrícola (tractors, recol·lectores), tràilers especials de mercaderies pesants i automòbils nous (per exemple, Hödlmayr empra el servei per transportar vehicles Dacia des de la factoria fins al mercat austríac).
Inicialment el servei es presta cada tres setmanes, però es preveu d'incrementar-ne la freqüència i fer-lo bimensual.
Ateses, a més, les previsions de creixement del tràfic amb l'Europa sud-oriental, hom no descarta d'estendre la línia fins al port de Constanţa (Romania).
Servei: Agència de Residus de Catalunya
La petjada de carboni és la mesura de l'impacte que provoquen les activitats de l'home en el medi ambient, determinada segons la quantitat de gasos amb efecte hivernacle produïda, la qual es mesura en unitats de diòxid de carboni equivalents (kg de CO2 equivalent).
La petjada de carboni ens indica en quina mesura els productes o serveis analitzats contribueixen al canvi climàtic.
En aquest sentit s'han elaborat dos estudis de petjada de carboni segons el referencial PAS 2050:2008 del BSI (British Standard Institute) pels productes guardonats amb el primer premi (separador de carril bici ZEBRA) i un accèssit (compostador COMBOX 300) de l'edició del 2009 del Premi Disseny per al Reciclatge.
Proposar recomanacions per disminuir l'impacte del cicle de vida d'un separador de carril bici i d'un compostador dissenyats amb criteris de sostenibilitat.
L'aplicació de la metodologia de la petjada de carboni a la valoració de la millora ambiental de productes dissenyats amb criteris de sostenibilitat.
L'objectiu del disseny per al reciclatge, l'ecodisseny i la utilització de materials reciclats és la reducció de l'impacte dels productes produïts amb aquests criteris, repte que es pot abordar des de l'avaluació de la petjada de carboni.
A partir de la crisi del 2008 la societat està prenent consciència de les oportunitats derivades d'una transició cap a un model d'economia verda i circular que promou millores en la innovació, la competitivitat i l'ocupació.
El Govern de Catalunya ha fet una aposta clara per a l'impuls de l'economia verda i circular mitjançant l'Estratègia d'impuls a l'economia verda i a l'economia circular, l'Estratègia catalana d'ecodisseny, per a una economia circular i ecoinnovadora i el Programa de prevenció i gestió de residus i recursos de Catalunya ( PRECAT20 ).
Des de diferents òrgans de la Generalitat, des d'altres institucions i des del sector privat cada vegada més es promou l'economia verda i circular amb moltes iniciatives facilitadores per a una transformació real i efectiva.
El conjunt d'iniciatives s'han aplegat recentment en un full de ruta aglutinador que recull les prioritats futures a desplegar del Govern i les fites a assolir en el futur, i que ha esdevingut un dels 6 eixos estratègics del Pacte nacional per a la indústria.
L'objectiu d'aquest observatori Catalunya Circular és precisament visibilitzar els esforços que fa Catalunya en matèria d'economia verda i circular i fer difusió dels èxits assolits.
Això permetrà que les iniciatives existents es repliquin i també facilitarà avançar en el coneixement existent, integrant plenament la circularitat en l'economia catalana.
- Ser un node de referència en economia verda i circular a Catalunya
- Aportar coneixement i informació sobre economia verda i circular
- Donar coherència i visibilitat als esforços que s'estan realitzant des de diferents nivells i àmbits d'actuació de les institucions i altres organismes
- Contribuir a posicionar internacionalment Catalunya com a referent en aquesta matèria.
Altres participants: la regió de Llombardia (Itàlia), la província de Gelderland (Països Baixos), el London Waste and Recycling Board (Anglaterra), la regió Hauts-de-France (França), la regió de Baixa Silesia (Polònia), l'Ajuntament de Sofia (Bulgària), i l'associació de 178 municipis d'Eslovènia.
Període: Gener 2017 a Juny 2021
El projecte Interreg Europe " European regions toward circular economy ( CircE ) 2017-2021" ( PGI02398 ) té com a principal repte detectar les oportunitats i les barreres d'implantar polítiques d'economia verda i circular en els sectors econòmics, identificats com a prioritaris en les Estratègies regionals d'especialització intel·ligent.
El Departament de Territori i Sostenibilitat centra el treball en els sectors del tèxtil i de les begudes.
Identificació i implementació d'accions (per exemple, polítiques sectorials especifiques, instruments...) des del Departament de Territori i Sostenibilitat per accelerar la transició cap a l'economia circular dels sectors tèxtil i de les begudes.
- Identificació de les oportunitats i les barreres de circularitat dels sectors tèxtil i de les begudes a Catalunya seguint la metodologia ReSOLVE de la Ellen Macarthur Foundation
- Implementació d'accions específiques per al sector tèxtil i de les begudes per potenciar la transició d'aquests sectors cap a l'economia circular
- Sensibilització en economia circular d'empreses i agents de tota la cadena de valor del tèxtil i de les begudes
El projecte s'emmarca dins l'anàlisi, que està portant a terme la Secretaria de Medi Ambient i Sostenibilitat, juntament amb ACCIO, d'avaluació dels beneficis que es poden derivar d'implantar l'economia circular als sectors econòmics líders de Catalunya.
Aquesta tasca s'està fent a través de la implantació de l'eina " Delivering the circular economy " desenvolupada per la Fundació Ellen Macarthur (FEM), institució de referència internacional en economia circular i de la qual la Generalitat n'és membre regional.
Període: Març a desembre de 2018
El Reglament REACH estableix que quan una substància o mescla, considerada residu, perd aquesta condició i es torna a introduir en el mercat, ha de complir amb els mateixos requeriments que qualsevol altra substància i/o mescla.
És a dir que, d'una banda, una estricta aplicació del Reglament REACH facilita la desaparició en el mercat de les substàncies que generen més alt grau de preocupació però, d'altra banda, també pot suposar un escull per avançar cap a l'economia circular.
Atesa la gran quantitat de substàncies, subproductes i matèries recuperades, i la seva especificitat, que faria inviable un estudi per totes i cada una d'elles, s'ha optat per cenyir l'estudi a un sector concret, el del plàstic, per posteriorment, i si escau, continuar amb altres sectors, atenint-nos al fet del gran nombre de gestors de residus autoritzats a Catalunya per al tractament i la valorització de residus de plàstic, i a l'elevat nombre potencial de substàncies perilloses que poden contenir.
L'estudi hauria de servir per identificar, avaluar i prendre decisions a l'hora de potenciar l'economia circular i mantenir un alt nivell de protecció del medi ambient.
La Comissió Europea, el seu Pla d'Acció per l'Economia Circular (COM (2015) 614 final), identifica com un possible escull la normativa sobre substàncies químiques, especialment el Reglament REACH, però no es coneix cap estudi sectorial específic sobre la matèria.
Igualment, el Pla Nacional per a la Indústria ( PNI ) de Catalunya, proposa al punt 2.2 (identificar oportunitats i potencialitats de l'economia circular), la realització d'estudis per identificar els esculls jurídics i tècnics que dificulten avançar cap a l'economia circular.
La Direcció General de Qualitat Ambiental ha elaborat la Guia per a l'ambientalització dels contractes de manteniment d'instal·lacions d'edificis, que properament ha d'aprovar el Ple de la Junta Consultiva de Contractació Administrativa.
L'objectiu d'aquesta Guia és orientar els òrgans de contractació de serveis de manteniment perquè puguin aprofitar els avenços i les millores ambientals que ofereix el mercat i, d'aquesta manera, els contractes de manteniment esdevinguin una eina de millora continua.
Fins ara i en general, les empreses es fan càrrec de les instal·lacions, dels equips i de cadascun dels seus elements, en les condicions existents en el moment de la contractació, i presten el servei necessari per al correcte manteniment i per a la conservació dels elements existents originàriament, sense canviar les característiques essencials.
Els contractes de manteniment habituals només contemplen la revisió regular de les instal·lacions (manteniment normatiu i conductiu), la seva reparació en cas d'avaria (manteniment correctiu) i/o la substitució d'elements a temps per tal d'evitar-ne el deteriorament prematur (manteniment preventiu).
La inclusió de criteris ambientals en els contractes de manteniment d'instal·lacions d'edificis plecs model de clàusules administratives generals i particulars permetrà que els contractes incorporin criteris ambientals com l'obligació del contractista respecte a la correcta gestió ambiental del servei, la facultat de supervisar l'execució del contracte amb el màxim respecte al medi ambient o la inclusió dels riscos sobre el medi ambient.
Per aconseguir una millora ambiental cal que, en totes aquestes operacions de manteniment, s'incorpori la qualitat ambiental dels materials, dels elements i dels equips com aspectes a considerar des d'una doble vessant:
Tot plegat vindrà condicionat per dos aspectes:
La compatibilitat entre les alternatives i l'opció original.
Una compatibilitat que, en primera instància, ha de ser tècnica però que també pot ser, en determinats casos estètica, per exemple quan existeixen consideracions patrimonials importants.
La diferència de cost en cada cas.
La publicació de la Guia per a l'ambientalització dels contractes de manteniment d'instal·lacions d'edificis està prevista pel mes d'abril.
Per saber-ne més: Josep M. Masip
Producció i consum sostenible.Ecoetiquetage i distintius de qualitat ambiental, Producció i consum sostenible.
Ecodisseny i compra pública ambientalitzada, Producció i consum sostenible.
Prevenció i control integrats de la contaminació
La utilització d'impressores comporta forts impactes ambientals, no només per l'ús de tintes sinó també pel fet que sovint les impressions van directes a la paperera després d'haver estat llegides una sola vegada.
Aquest malbaratament de tinta i de paper ha portat l'equip del professor Zhang, de la Universitat de Jilin, al nord-est de la Xina, a desenvolupar un paper reutilitzable que reacciona a l'aigua.
El producte creat per l'equip d'investigadors xinesos consisteix en una base de paper normal sobre la qual es diposita una capa d'oxazolidina.
Aquest reactiu se situa entre dues capes de polietilenglicol (PEG) que el preserven de la humitat ambiental i eviten que entri en contacte amb la pell.
La idea és que els pigments continguts a l'oxazolidina reaccionin amb l'aigua, mostrant el seu color en menys d'un segon, i que es tornin incolors de nou quan l'aigua desaparegui.
Segons els desenvolupadors del producte, els cartutxos d'impressió poden ser els habituals, omplerts amb aigua en lloc de tinta, i tampoc caldria cap impressora especial: es podria fer servir qualsevol aparell d'injecció.
Aquest sistema d'hidrocromia permet obtenir un text que roman perfectament llegible durant unes vint-i-dues hores en condicions normals.
La impressió es pot esborrar mitjançant un simple escalfament.
El mateix full de paper es pot reutilitzar fins a cinquanta vegades, tot i que la qualitat d'impressió òptima s'obté només durant els deus primers cicles.
Segons els creadors del sistema, entre els estalvis de paper i els de tinta es pot aconseguir un cost disset vegades inferior al d'una impressió d'injecció de tinta sobre paper convencional, amb una qualitat similar.
Pel que sembla, l'única limitació que presenta la hidrocromia amb paper reutilitzable és que de moment només permet impressions en negre, tot i que els investigadors de la Universitat de Jilin ja treballen en la creació de pigments (blau, magenta, groc i violat) aptes per a aquest nou sistema.
Ecodisseny i compra pública ambientalitzada