ACM: Col·lecció de postals de Mataró
Al Passeig del Callao, al Parc Municipal, a Mata i l'any 1948 el definitiu.
Al costat del Parc i fruit de l'afició i la insistència d'un grapat de persones que formen una comissió 'Pro-Velòdrom', l'any 1945 Mataró tindrà un velòdrom.
Tretze valents es comprometen amb l'Ajuntament de la ciutat, que els cedeix un terreny, a construir-lo, a buscar els diners i, si hi ha deutes, eixugar-los.
Martí Puignou i Prim, president de DC Mataró, Isidre Esteve i Albert, Francesc Fàbregas i Cors, Valentí Ubach i Surós, Eloi Català i Vila, Eloi Català i Plans, Jaume Torrrellas i Oriach, Vicenç Esteve i Albert, Josep Montserrat i Pou, Joaquim Spà i Tuñí, Joan Gual i Mustarós, Pere Fort i Riera i Salvador Delós i Oriach.
Costa més d'un milió de pessetes i més d'un pensa que mai no arribarà el 23 de juny.
És el dia de la inauguració oficial.
S'obre una subscripció popular.
L'Ajuntament fa un donatiu de 30.000 pessetes, l'alcalde José Martí Pascual, a títol personal, en dona 500, el CD Mataró 500 pessetes i DC Mataró, 1.000 pessetes...
Temps abans ja funciona provisionalment.
Hi participen els guanyadors dels Sis Dies de Paris i de les 24 Hores de Madrid, Bruneel-Naeye, Timoner-Poblet, Fombedilla-Olmos, Sancho-Costa, Gelabert- Saura, Martín-Arajol i Clarós-Serra.
El bo i millor del ciclisme en pista del moment.
Mataró viu grans jornades de ciclisme i l'afició respon a les propostes que es fan.
Timoner i Poblet tenen les seves pròpies penyes.
Timoner, habitual a les curses del Velòdrom, viu a casa del conserge del Velòdrom.
Guanya temps i pot entrenar-se diàriament en un velòdrom que li ofereix totes les garanties per una bona preparació.
El rector de Santa Maria, Antolin Vancell beneix les instal·lacions.
Miguel Poblet guanya la persecució a l'australiana a Arnold.
Hi són també en la jornada inaugural 'oficial', Guillermo Timoner, els belgues Bruneels i Dekuyscker, els germans Arajol; els australians Strom i Arnold; els italians Baitoi i Tossi; els francesos Oubron i Piel a més de Rodríguez, Médico, Saura Molas, Orbaiceta, Vidal i Montañá.
El velòdrom ha de tenir una capacitat per a 4000 persones.
Inicialment es pensa també en un estadi atlètic que es desestima.
En el nou velòdrom es calcula una velocitat màxima de les bicicletes de 65,5 quilòmetres.
La mínima en la zona de peralts és de 17 quilòmetres.
Té una amplada de vuit metres i una corda de 200 metres.
L'alçada màxima als revolts és de 5 metres.
L'arquitecte municipal és Lluis Gallifa Grenzner que dirigeix les obres amb el delineants A. Boltá Ramos i Francisco A. Català.
El velòdrom el dissenya Francisco Maria Peris.
El primer any, la temporada s'allarga fins el desembre.
En els anys següents l'activitat del velòdrom mataroní concentra les actuacions dels millors ciclistes en pista que hi ha amb la disputa de critèriums internacionals, campionats d'Espanya i això fa que el públic ompli el velòdrom.
Trens especials des de Barcelona s'organitzen per presenciar algunes de les proves que organitza el DC Mataró.
El Velòdrom de Mataró és el Velòdrom de Barcelona.
Al cap dels anys, la decadència arriba per l'absència de les figures en les jornades ciclistes i la poca formalitat d'alguns.
I també en el cost que suposa organitzar una trobada d'alt nivell.
El públic, ben acostumat, deixa d'anar al velòdrom i l'afició es va perdent.
En els anys següents apareixen molts ciclistes mataronins que participen de l'èxit popular que té el velòdrom i a partir de mitjans dels anys 50 i els inicis dels seixanta l'empenta del ciclisme a la ciutat afluixa.
Els directius del DC estan preocupats pel cost que suposa portar les figures i pensen en promocionar els joves.
Obren el velòdrom per entrenaments pels ciclistes amateurs els caps de setmana... els joves Luis Batlló, Jordi Terricabris, José Ginavel, Domingo Ferrer, Pedro Claveras, Juan Caralt, José Domingo, Juan Roura, Amador Mestres, Josep Maria Puig, Julià, Codina... i molts més.
Aquests són els primers anys d'eufòria del velòdrom mataroní.
De la gran afició que genera el ciclisme i la passió entre els partidaris de Timoner i Poblet.
*Moltes d'aquestes informacions estan publicades a Més de cent anys de l'esport a Mataró.
El Velòdrom de Mataró, "la joia de la corona"