projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El pneumotòrax és un col·lapse pulmonar produït per l'entrada d'aire a la cavitat pleural.
La cavitat pleural se situa entre les dues capes de la pleura, una membrana que recobreix els pulmons i la cavitat toràcica.
Aquesta acumulació d'aire exerceix pressió sobre els pulmons i això fa que no es puguin expandir amb normalitat quan s'inspira.
Aquest col·lapse pulmonar acostuma a aparèixer quan unes petites bosses que es formen als pulmons es trenquen i alliberen l'aire que contenen.
També pot ser conseqüència d'altres malalties respiratòries, de lesions violentes, com les que es poden derivar d'un accident de trànsit, i d'algunes intervencions mèdiques.
Tot i que els casos lleus milloren amb l'administració d'oxigen, n'hi ha que requereixen el drenatge de la cavitat pleural per eliminar l'excés d'aire i, fins i tot, cirurgia.
Les persones que han patit un pneumotòrax tenen risc de patir-ne un altre en un termini d'entre un i dos anys.
Hi ha diversos tipus de pneumotòrax en funció del seu origen:
La causa més freqüent és el trencament de petites bosses d'aire que es formen en la superfície del pulmó i a l'interior del teixit pulmonar.
Altres possibles causes són traumatismes en el tòrax, com a conseqüència d'accidents de trànsit, per exemple, i determinats procediments mèdics que impliquen la inserció d'una agulla al pit.
Les malalties pulmonars, com la malaltia pulmonar obstructiva crònica (MPOC), la pneumònia, la tos ferina i la tuberculosi també poden provocar un pneumotòrax.
Ser home, fumar i haver patit un pneumotòrax amb anterioritat són factors que augmenten el risc de col·lapse pulmonar.
Les persones afectades experimenten un dolor toràcic intens i sobtat, que es pot agreujar amb la respiració profunda i la tos, així com manca d'aire.
Altres possibles símptomes són l'acceleració del ritme respiratori i el dolor a l'espatlla.
Els casos més greus poden manifestar una coloració blavosa de la pell derivada de la manca d'oxigen, opressió toràcica, mareig i desmai, i freqüència cardíaca ràpida.
En alguns casos el pneumotòrax no produeix símptomes.
La prova diagnòstica més utilitzada és la radiografia de tòrax.
Malgrat això, el metge també pot detectar el col·lapse pulmonar mitjançant l'auscultació amb estetoscopi.
En alguns casos també pot ser necessari realitzar una tomografia computada (TC) per obtenir imatges més detallades dels pulmons.
El tractament té com a objectiu alleugerir la pressió sobre el pulmó per tal que pugui tornar a expandir-se.
Les opcions terapèutiques disponibles són les següents:
Els tumors cerebrals són el segon tipus de càncer infantil més freqüent (el primer són les leucèmies).
S'originen en el teixit del cervell i sovint es diagnostiquen en nens de 3 a 8 anys, tot i que poden donar-se a qualsevol edat.
Són una mica més comuns en els nens que en les nenes.
Hi ha diferents tipus de tumors cerebrals, segons els tipus de cèl·lules que componen el seu teixit, que apareixen en diferents parts del cervell.
Els efectes específics d'un tumor cerebral depenen de la localització exacta en el cervell.
Fins i tot els tumors més petits poden causar símptomes greus.
Símptomes segons la localització en el cervell
En general es fan servir diverses proves per diagnosticar el càncer i per determinar el seu grau d'extensió a altres òrgans ( estadiatge ).
No totes les proves es fan a tots els nens o joves, depèn de factors com l'estat de salut, el tipus de càncer, la gravetat dels símptomes i els resultats de proves anteriors.
En el cas dels tumors cerebrals es poden realitzar les proves següents:
El tractament depèn del tipus de tumor cerebral.
De forma general les teràpies a emprar són:
Pel que fa al tractament dels tumors més freqüents:
Es tracta d'un tumor de creixement ràpid, que pot arribar a una mida important abans de ser detectat.
Es pot disseminar (metàstasi) a altres parts del cos a través dels vasos sanguinis o del sistema limfàtic.
La localització de la disseminació més freqüent és el pulmó.
El fetge, l'altre ronyó o els ossos són afectats molt rarament.
Aproximadament el 2% d'aquests tumors són d'origen hereditari.
El tumor de Wilms és més comú en infants d'1 a 5 anys d'edat.
L'augment de volum de l'abdomen és el més comú; a part d'aquest símptoma l'infant presenta un aspecte saludable.
Sol detectar-se en el moment de banyar o de vestir el nen.
Altres símptomes poden ser el dolor a l'abdomen, cansament, presència de sang en l'orina, nàusees i vòmits.
En general es fan servir diverses proves per diagnosticar el càncer i per determinar el seu grau d'extensió a altres òrgans ( estadiatge ).
No totes les proves es fan a tots els nens, depèn de factors com l'estat de salut, el tipus de càncer, la gravetat dels símptomes i els resultats de proves anteriors.
En el cas del tumor de Wilms es poden realitzar les proves següents:
Generalment les teràpies més habituals són:
La seva administració, de forma individual o combinada, depèn de l'edat del nen i de si la malaltia s'ha disseminat o no.
La psicosi és un problema de salut mental que fa que les persones percebin o interpretin allò que els envolta de forma diferent a les altres persones del seu entorn.
Es caracteritza per una distorsió de la percepció de la realitat i per una alteració significativa del funcionament mental (pensament, emocions i conducta).
L'aparició dels símptomes es coneix com a episodi psicòtic o brot psicòtic.
Els trastorns psicòtics acostumen a aparèixer en l'adolescència o durant els primers anys de la vida adulta i tenen molt d'impacte en l'àmbit familiar, social, escolar i laboral.
A més dels trastorns psicòtics breus, les manifestacions psicòtiques poden estar associades a condicions de salut mental específiques, com ara l' esquizofrènia, el trastorn bipolar o la depressió greu, o poden caracteritzar-les.
La detecció i el tractament en les fases inicials de la malaltia (psicosi incipient) són fonamentals per a la recuperació de les persones afectades.
Els trastorns psicòtics acostumen a no estar produïts per una única causa i són el resultat de la combinació de diferents factors de caire biològic, psicològic i social.
Sovint s'associen a condicionants genètics, l'estrès, experiències traumàtiques, abús d' alcohol i drogues, malalties somàtiques o efectes indesitjables de tractaments farmacològics.
Abans d'un episodi psicòtic, les persones poden presentar:
Els símptomes principals de la psicosi són:
L'episodi psicòtic es desenvolupa en tres frases:
El tractament és integral i individualitzat, adaptat a les necessitats específiques de cada persona, i té com a objectius:
Les intervencions inclouen teràpia psicològica i psicosocial, atenció a la família i, en cas que siguin necessaris, medicaments (generalment antipsicòtics).
Hi ha dos aspectes clau per a l'èxit del tractament:
L'infermer o infermera o el personal tècnic fa estirar el pacient a la taula de la TC.
Es pot fer servir un coixí per mantenir millor la posició.
Quan comença la prova, la taula es va desplaçant lentament per l'interior de la TC.
Segons la part del cos que s'examini, el pacient podrà percebre el moviment o no.
De vegades, per poder veure millor certes parts del cos és necessari fer servir un contrast.
Es tracta d'un líquid que s'administra al pacient begut, injectat o per ènema, depenent del tipus de prova.
El personal sanitari us informarà sobre la prova, us aclarirà qualsevol dubte que tingueu i us farà signar un document de consentiment informat.
Sempre cal informar el vostre metge o metgessa, personal infermer o tècnic:
Perquè sabem que el confinament pot generar pensaments i emocions negatives, hem desenvolupat una aplicació per donar-vos suport durant aquest període difícil.
Es tracta d'una aplicació web, a la qual podreu accedir tant des del vostre dispositiu portàtil (telèfon, tauleta,...) com des de l'ordinador.
Podreu fer una avaluació de la vostra salut mental, disposar d'eines per gestionar els símptomes de malestar, accedir a recursos professionals de salut mental i rebre indicacions i consells sobre què cal fer en cada situació.
L'aplicació us proporciona un seguit de preguntes que us ajudaran a millorar el vostre estat d'ànim i, en el cas que fos necessari, se us facilitarà l'atenció amb un professional.
Hi podeu accedir a través d'aquest enllaç: GestioEmocional.cat.
Un cop a dins, se us avalua el vostre estat emocional.
Heu de pensar que la por, l'angoixa, la preocupació o la tristor són emocions normals davant la situació d'alerta sanitària que estem vivint a dia d'avui.
L'eina estudiarà i determinarà quines són les vostres necessitats.
La situació és completament anòmala per a tots nosaltres.
Els canvis d'ànim en poden ser una resposta.
Poder-ne ser conscient és una oportunitat.
La detecció precoç de les persones amb COVID-19 i la ràpida identificació i aïllament dels contactes estrets és fonamental per mantenir el control de la pandèmia.
Amb la represa de la normalitat, s'amplien les situacions que impliquen contacte social i, per tant, augmenta el risc de propagació del virus.
Durant el confinament total de la població, el risc de contagi es reduïa considerablement perquè la possibilitat de tenir contacte amb persones amb qui no es convivia es limitava a situacions puntuals.
En aquest context, per tal de tallar la cadena de transmissió i evitar possibles nous brots, és fonamental:
Les mascaretes són una mesura de protecció addicional, sempre que s'utilitzin correctament, però no substitueixen les mesures de prevenció més efectives: la distància de seguretat respecte d'altres persones i la higiene de mans freqüent.
Les mascaretes tenen dues funcions bàsiques:
Malgrat això, no totes compleixen les dues funcions.
Les més bàsiques són les mascaretes quirúrgiques.
Eviten que les persones que les porten posades transmetin agents infecciosos.
Són d'un sol ús i, per tant, no es poden reutilitzar.
Les mascaretes autofiltrants són les que ofereixen més protecció contra el coronavirus, perquè no només eviten que les persones que les porten transmetin la infecció, sinó que també les protegeixen del contagi.
Es diuen autofiltrants perquè filtren les partícules en suspensió exteriors.
N'hi ha de tres tipus, en funció del percentatge de protecció que ofereixen davant d'aquestes partícules: FFP1 (les menys efectives), FFP2 i FFP3 (les més efectives).
Només són reutilitzables si estan marcades amb la lletra R i, a més, en la majoria de casos, tenen data de caducitat.
Les mascaretes casolanes no substitueixen les anteriors, però sí que poden tenir una funció higiènica i de barrera per contribuir a impedir la propagació de les gotetes respiratòries que expulsem quan tossim, esternudem o parlem.
L' escut facial o màscara protectora facial és un altra opció per reduir la transmissió a nivell comunitari i està pensat com a barrera efectiva per evitar contagi via fluids, i protegeix ulls, nas i boca, especialment davant actes reflexes com tocar-se la cara i el seu ús és compatible amb la utilització de mascaretes de protecció respiratòria.
Poden ser 100% de plàstic (PET o policarbonat) en els models d'escut destinats a col·lectius específics (persones sordmudes, logopedes, mestres d'educació infantil, llocs de treball de seguretat,...).
També hi ha un tipus fet de cartró amb un visor de plàstic.
Aquest tipus de protecció facial comporta una reducció molt important d'exposició al virus, alhora que permet comunicar-se millor amb els altres i mantenir la percepció de la parla gràcies a una correcta visibilitat de les expressions facials i dels llavis.
Actualment és obligatori portar mascareta:
Cal recordar que l'ús de mascareta també és obligatori en els centres sanitaris.
És necessari canviar-se la mascareta tan aviat com estigui humida.
L'escut facial o màscara protectora facial es pot reutilitzar amb rentat intensiu diari amb aigua i sabó.
Quant als que són de cartró amb un visor de plàstic, cal llençar cada dia la part de cartró, però el visor es pot reutilitzar després de netejar-lo.
Perquè sigui efectiu, cal que s'ajusti correctament a la cara, dur-lo posat tot el dia, excepte per menjar i beure, i rentar-se bé les mans cada cop que es treu.
La situació epidemiològica de Catalunya obliga a adoptar mesures especials de contenció de l'activitat laboral i social i en matèria de salut pública per aturar la transmissió del virus de la COVID-19 i protegir la salut de la població del territori.
No poden participar en trobades i/o reunions persones amb símptomes de COVID-19 ni que estiguin en aïllament o quarantena.
S'han de mantenir i extremar les mesures de proteció: mascareta, distància, rentat de mans, grup estable de convivència.
En aquesta pàgina hi trobareu els formularis que han de permetre que les empreses i entitats pugin oferir les seves col·laboracions.
Quan el servei, donació o producte que ens oferiu sigui necessari, contactarem amb vosaltres mitjançant de les dades que es recullen en els formularis.
Formulari de recollida d'informació d'iniciatives públiques i privades de desenvolupament i innovació en dispositius sanitaris per tal de per tal de poder facilitar-ne el desenvolupament i la tramitació.
Fem una crida a les empreses que puguin produir determinats materials imprescindibles en aquesta crisi.
Si teniu capacitat de producció i voleu col·laborar amb altres empreses, des del marketplace creat per ACCIÓ (l'agència per a la competitivitat de l'empresa del Departament d'Empresa i Coneixement), podeu fer-ho emplenant el formulari.
En canvi, si el que voleu és oferir una donació, feu-ho des de la pestanya de donacions.
En tot cas els formularis no són els adequats si el que voleu és vendre els vostres serveis i productes al sistema públic de salut.
L'Àmbit Metropolità Sud de la Regió Sanitària Barcelona –que comprèn les comarques de l'Alt Penedès, el Barcelonès Sud, el Baix Llobregat i el Garraf – està duent a terme una reorganització de l'atenció primària i de la capacitat d'hospitalització a la demarcació per fer front a l'augment de casos de l nou coronavirus SARS-CoV-2.
Aquesta estratègia es basa en el treball conjunt dels serveis d'atenció primària, hospitals i centres sociosanitaris del Sistema de Salut de Catalunya (SISCAT), les clíniques privades i altres equipaments.
Tots els hospitals del SISCAT de l 'Àmbit Metropolità Sud estan augmentant la seva capacitat de llits convencionals, i també s'hi ha incorporat com a centre privat la Clínica Diagonal, adscrita sota la coordinació de l'Hospital de Bellvitge, així com els seus llits d'UCI que estan vinculats a la xarxa pública de coordinació de llits crítics.
Els centres del SISCAT i els centres privats també estan adaptant les seves estructures per poder disposar de llits amb ventilació mecànica i atendre els pacients més greus, i la majoria d'hospitals estan adaptant nous llits hospitalaris per poder in corporar-los com a llits d'UCI.
També s'estan treballant opcions per atendre pacients en altres equipaments com ara hotels o similars que s'espera que es vagin concretant properament.
Per tal de garantir l'atenció especialitzada en determinats àmbits, s'ha concentrat l'activitat en determinats centres.
D'aquesta manera, l'atenció pediàtrica hospitalària urgent que fins ara es realitzava a l'Hospital de Sant Boi, ara es realitza a l'Hospital Sant Joan de Déu d'Esplugues; l'atenció obstètrica i parts que es feia a l'Hospital de Sant Boi, ara es fa a l'Hospital Sant Joan de Déu d'Esplugues; i l'atenció obstètrica i els parts que es realitzava a l'Hospital General de l'Hospitalet, ara es du a terme a la Maternitat de Barcelona.
Pel que fa a l'atenció primària, s'estan derivant l'activitat d' alguns consultoris locals cap a altres recursos per tal de concentrar l'activitat als centres d'urgències d'atenció primària (CUAP) i als principals centres d'atenció primària (CAP) del territori.
D'aquesta manera es vol protegir la tasca dels professionals i facilitar-ne el relleu, de manera que els professionals sanitaris d'aquells centres sanitaris o serveis que tinguin una davallada d'activitat, puguin donar suport als centres que ho necessitin.
També s'ha dedicat personal d'infermeria a fer tasques específiques de seguiment telefònic domiciliari, especialment a les persones amb símptomes ja detectats.
Igualment, es fa suport a les residències en coordinació amb els equips d'atenció residencial (EAR).
En l'àmbit de l'atenció pediàtrica, es potencia la no- presencialitat, recomanant l'ús de La Meva Salut i l'eConsulta de manera específica.
Cal destacar la comprensió i la bona resposta rebuda per part de la ciutadania, que s'ha mostrat comprensiva amb aquestes mesures i altres com ara la desprogramació de visites.
El Departament de Salut anuncia mesures especials a les ciutats de Girona i Salt per reduir l'augment de contagis de Covid-19.
El Procicat ha aprovat avui un conjunt de mesures que entraran en vigor quan es publiquin en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC), -està previst que sigui dimecres-, i que s'allargaran durant els propers 15 dies.
Es demana a la ciutadania que es quedi a casa tant com pugui i redueixi al màxim l'activitat social i que els contactes es limitin, tant com sigui possible, a les persones que integren el grup de convivència habitual.
Alhora, recorda que estan prohibides les reunions de més de 10 persones, com a la resta del país.
Pel que fa als actes religiosos com casaments, serveis religiosos, celebracions i cerimònies fúnebres, aquests hauran de limitar l'assistència al 33% de l'aforament.
En l'àmbit de l'hosteleria i restauració, s'elimina el consum en barra i sempre s'haurà de realitzar a la taula.
També es limita l'aforament tant a l'interior com a l'exterior un 50%.
L'horari de tancament d'aquests establiments serà a la 1:00 hores com a màxim.
Sempre que sigui possible, s'haurà d'utilitzar preferiblement servei a domicili i comandes per emportar.
L'activitat comercial s'ha de dur a terme evitant qualsevol aglomeració.
Tant en espais tancats com en espais a l'aire lliure, la distància física de seguretat s'estableix en 1,5 m.
Es poden dur a terme les activitats culturals d'arts escèniques i musicals, cinema o exposicions tant en recintes estables, com ara teatres, cinemes, carpes de circ o similars, com a l'aire lliure sempre que l'aforament no superi el 50%.
L'aforament de les activitats esportives també es limitarà a un 50 per cent, sempre seguint els plans treballats en l'àmbit del Procicat.
La consellera de Salut, Alba Vergés, ja s'ha posat en contacte amb l'alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, i l'alcalde de Salt, Jordi Viñas, per anunciar-los aquesta situació i per treballar coordinament per tal d'intentar baixar la taxa de contagis.
Argimon ha fet incís en els resultats actuals de Girona, on aquest cap de setmana s'ha fet un cribratge massiu davant l'augment del risc de rebrot, i ha fet una crida a conscienciar la població.
"Girona ha esdevingut ara el focus més preocupant, però esperem que la corba baixi amb el cribratge realitzat, amb el respecte de la quarantena i amb l'aplicació de les darreres restriccions".
També ha repassat el cas de Lleida, on les dades demostren que les accions i mesures preses han donat bons resultats i s'ha aconseguit baixar la corba i el risc de rebrot "A Lleida hem rebaixat el risc de rebrot a gairebé 92, però malgrat que això ja sigui positiu, cal rebaixar-lo més encara", ha emfatitzat.
Per la seva banda, el coordinador de la unitat de seguiment de la COVID-19 a Catalunya, Jacobo Mendioroz, ha recordat que "és el comportament individual de totes i tots nosaltres" el que marcarà l'evolució de l'epidèmia arreu del país.
"Les corbes depenen del que fem, i les mesures de protecció individual són les que donen seguretat al nostre entorn: a les escoles, a les residències, a la feina...
Tots hem de fer l'esforç comú per reduir els contagis, que majoritàriament es donen fora dels centres educatius", ha resumit.
Finalment, Argimon ha presentat també els principals canvis per flexibilitzar més les visites dels familiars que es presenten en el Pla sectorial de gestió de la infecció pel coronavirus en l'àmbit residencial.
Aquests nou document desvincula la possibilitat de rebre visites del risc de rebrot o EPG de l'Àrea de Gestió Assistencial o municipi on es troba la residència.
Així doncs s'actualitzen mesures pel que fa a la sectorització, detecció precoç i aïllament de persones amb risc d'infecció, pautes per a visites i sortides i eines per a ingressos segurs als centres.
Resultats dels cribratges massius
Des de l'inici dels cribratges massius per detectar persones asimptomàtiques, s'han realitzat un total de 67.487 PCR.
Els resultats presenten un 2,3 % de positivitat (1.556 casos).
Durant la compareixença, també s'ha fet un breu repàs a les dades de les últimes proves realitzades a diferents punts del territori, com és el cas Mollerussa on el 8 de setembre es van realitzar 440 PCR, de les quals 6 han estat positius (1,4 %).
A Rubí, del 7 al 10 de setembre, es van fer 319 PCR, de les quals un 3,1 % van ser positius (10 casos).
En el cas de Puigcerdà, s'han realitzat 1.197 PCR, de les quals 44 són positius (3,7 %).
En aquesta localització les proves es van realitzar el 9 i el 15 de setembre.
Pel que fa als barris de Sant Eugènia i Can Girbert del Pla de Girona, entre el 10 i el 12 de setembre s'han fet 3.093 PCR, dels quals han sortit positius 187 casos (6 %).
Actualment s'estan realitzant cribratges massius a Barcelona, en concret al barri de Raval Nord (del 15 al 17 de setembre), on els dos primers dies s'han realitzat 918 PCR i està programada una nova actuació també a Trinitat Vella (19 i 20 de setembre).
Avui es posa en marxa l'Hotel Salut Ciutat de Martorell per tal de disposar d'un espai d'aïllament temporal per atendre les necessitats de persones afectades per la crisi s del COVID-19.
L'entrada en funcionament d'aquest hotel salut, impulsada des del Servei Català de la Salut (CatSalut ) i en estreta col·laboració de les entitats sanitàries, reforça la capacitat assistencial de l' atenció primària de l'àrea del Baix Llobregat Nord, l'Hospital de Martorell i l'Hospital Sagrat Cor de Martorell.
L'hotel actua rà com un dispositiu d'atenció primària, atès per professionals sanitaris de l'Institut Català de la Salut (ICS), i dona rà suport als pacients com si fossin atesos al seu domicili.
E l dispositiu garanteix l'aïllament, el seguiment i control de simptomatologia.
A l'H otel Salut Ciutat de Martorell s'atendran les persones que provenen de l'Hospital de Martorell i de l 'Hospital Sagrat Cor que són donades d'alta d'aquests nivells assistencials i que precisen d'un aïllament i seguiment acurat abans de retornar al seu domicili.
L'estada mitjana dels usuaris a l'hotel s alut dependrà dels dies d'inici de la simptomatologia i dels dies d'ingrés a l'hospital, i no s'espera su perior als 14 dies, però sempre dependrà de criteris clínics.
La coordinació, disseny i execució de la posada en marxa d'aquest dispositiu ha estat liderada pels professionals sanita ris de l'atenció primària, que el formen un equip multidisciplinari de treball: professionals de medicina de família i metges interns residents, professionals d'infermeria, auxiliars d'infermeria i personal de ge stió i serveis (administratius).
L'equip de professionals sanitaris amb què s'ha iniciat l'atenció assistencial variarà segons el nombre de persones que s'hagin d'atendre així com la seva complexitat.
Cal posar de relleu la bona predisposició d'aquesta empresa familiar per col·laborar i coordinar-se amb l'equip sanitari i així, garantir una activitat assistencial i unes cures òptimes en el context que estem vivint i afavorir la recuperació dels pacients.
D'altra banda, cal destacar que en aquest àmbit territorial ja es disposa de dos hotels per a descans dels professionals, que són Hotel Restaurant Manel, a Martorell i l'Hotel Les Torres, a Sant Esteve Sesrovires.