projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El faldó pot estar format per 5 elements:
S'utilitza per llistar els organismes pertanyents a un departament o organisme.
Té un títol descriptiu que es mostra dins del desplegable quan no hi ha cap enllaç seleccionat (per exemple, "Organismes").
No hi ha un màxim d'ítems per posar, però es recomana no més de 20 ítems.
Blocs d'enllaços sota un títol ("Directe a", "Webs més vistos", "Ajuda").
Exemple de llista d'enllaços al faldó
Es mostra el darrer tuit del compte de Twitter que seleccioni l'organisme promotor del web.
Inclou l'avatar del compte i el tuit.
Caixa de cerca que ofereix resultats de la base de dades d'organismes.
Mostra els resultats a la pàgina del cercador.
El text de la capsa de cerca ha de ser "Cercador d'adreces i telèfons".
A sota del cercador es mostra una llista d'enllaços que es poden configurar.
Icones de les xarxes socials on l'organisme promotor del web està present.
Aquestes icones han de seguir l'estil definit en aquesta Guia.
Si l'organisme no té comptes a les xarxes socials, es presentaran les icones de les xarxes de gencat (Facebook, Twitter, YouTube...).
Faldó en la versió mòbil, d'esquerra a dreta, amb tots els ítems plegats, amb el desplegable d'organismes desplegat i amb el Connecta desplegat
Anomenem subcapçalera l'àrea just per sota del menú de navegació principal de la capçalera.
Per defecte, té un fons gris clar on es col·loquen els diferents elements.
Les eines de compartir es col·loquen a la part inferior de la pantalla, just abans del faldó/peu de pàgina, amb l'etiqueta Comparteix a: i alineades a l'esquerra.
La capçalera és la zona que es troba a la part superior de la pàgina i que inclou sempre un fons gris fosc ( ).
És un element estructural, comú en totes les pàgines, que inclou els elements d'identitat corporativa que serveixen per identificar els webs de la Generalitat.
La capçalera té dues visualitzacions diferents: una, per a la versió escriptori i tauleta i, una altra, per a la versió mòbil.
En els dos casos es mostren els mateixos continguts, però amb una distribució diferent.
No està permès incloure més d'un logotip convivint amb el logotip de gencat.cat i no està permès canviar el color gris fosc de la capçalera.
Elements de la capçalera en els diferents dispositius.
Tots els elements es mostren a la part superior en tres franges horitzontals:
Es mostra el contingut en una franja que conté, a l'esquerra, el menú de navegació plegat en un format estàndard de mòbil, a continuació, el títol del web i, a la dreta, la icona d'una lupa que indica el lloc del cercador.
Capçalera amb el menú desplegat
Per defecte, els enllaços textuals dels webs amb disseny gencat són de color vermell ( ).
En la versió escriptori, posant el cursor a sobre de l'enllaç ( rollover ), aquest se subratlla.
No obstant, i segons el component on s'apliquen els enllaços, aquests seran del color del text corresponent (blanc, gris, negre...), i serà el rollover subratllat el que indicarà si aquell text és un enllaç.
En la versió tauleta i mòbil, al no haver-hi rollover, els enllaços no se subratllen.
L'efecte en aquest cas és tab que emmarca l'enllaç amb un fons gris.
En aquest espai trobareu informació sobre els botons i les icones que es poden utilitzar a les webs construïdes amb el disseny responsiu.
Podeu descarregar les icones en 4 arxius:
Document en format PNG per treballar amb el programa Fireworks.
Preferentment, tant en escriptori com en mòbil, a la part dreta de la pantalla.
Icones disponibles al framework genèric sobre actualitat i xarxes socials
Tot i que l'estil gencat és responsiu i que les mides són relatives i s'adapten a la pantalla on es mostra, resulta impossible documentar el disseny amb dades relatives.
Per tant, aquesta guia està expressada en píxels, i és en les descàrregues dels estils on hi ha expressats els percentatges per a cada una de les retícules.
És la retícula que regeix quan la pàgina es mostra en pantalles d'amplada major de 768 píxels, tradicionalment coneguda com a versió d'escriptori.
En la versió d'escriptori, el web fa 960 píxels d'amplada.
Si la resolució de la pantalla és superior, carrega espai per l'esquerra i la dreta.
Aquestes són les columnes a les quals cal ajustar-se per desenvolupar noves pàgines i peces de contingut:
La retícula de la versió tauleta fa 768 píxels d'amplada (amb 30 píxels de marge per a cada costat), i correspon a l'amplada que té la pantalla d'un iPad en vertical.
A causa de les limitacions de mida de la pròpia pantalla, els continguts es representen normalment a una columna.
També es poden representar els elements a dues columnes.
En aquest cas es divideix en 145 i 145 píxels deixant sempre els marges de 10 píxels a banda i banda.
El fons de les pàgines combina les franges següents:
La composició es mostra de la següent manera:
Els continguts es van muntant sobre bandes o pisos que es diferencien entre si pel seu color de fons, ja sigui gris clar ( ) o blanc ( ), començant sempre pel color gris clar ( ), i creant un efecte zebra.
Si la pàgina té imatge de banda a banda a la capçalera, aquesta es carrega a sobre del primer bloc amb fons gris.
Quan l'última banda de contingut és grisa, donat que el peu també ho és, se separen amb 30 píxels de blanc perquè no quedin enganxades.
Color de fons de la subcapçalera
Quan la pàgina comença amb una imatge d'impacte que va de banda a banda, aquesta carrega sobre el primer fons gris.
Per tant, després de la imatge sempre va una franja blanca.
Color de fons del contingut a dues columnes
Quan el contingut es divideix en dues columnes, tot el bloc es carrega sobre fons blanc.
Per a la versió mòbil, les bandes coincideixen amb la versió d'escriptori/tauleta i segueixen el mateix comportament: el primer bloc és gris clar ( ), el segon blanc, el tercer gris clar i així successivament creant l'efecte de zebra.
De la mateixa manera que a la versió escriptori/tauleta:
El color corporatiu de la Generalitat de Catalunya és el vermell provinent de l'escut.
El color vermell s'utilitza per als enllaços i per destacar motius gràfics que no aportin gaire taca de color (ex.: icones, pics ( bullets...).
No s'utilitza per donar color a zones grans que destaquin molt, només en petites aplicacions puntuals per donar un toc de contrast.
Descàrrega de la paleta de colors de gencat en format.ASE (per a programes d'Adobe).
Descàrrega de la paleta de colors de gencat en format.JSON (per a Power BI).
Codis per emprar correctament el color i les variacions per enfosquir i aclarir el vermell corporatiu (en salts del 25%)
Hi ha cinc nivells de grisos per triar:
Colors complementaris que s'apliquen a diferents components de gencat.cat, per trencar amb la sobrietat del gris i el vermell, i donar èmfasi a determinades peces.
Open Sans és la família tipogràfica corporativa de la Generalitat de Catalunya en publicacions web.
Està dissenyada amb formes obertes i arrodonides, amb una aparença amable i neutra.
Està optimitzada per a impressió, web i interfícies mòbils, i té una excel·lent llegibilitat.
Es disposa d'una família completa per poder dissenyar amb tots els matisos que calguin, cinc pesos de light a extrabold i una variant: una versió condensada light.
Família completa de la tipografia
Conté un extens catàleg de caràcters (897), amb accents oberts i tancats (àèìòùáéíóú), símbols (? @ © ® £ #)...
Segons les necessitats, es distingeixen els procediments següents:
Hi ha un catàleg de peces i components genèrics, reaprofitables per a tots els webs i aplicacions web, que estan publicats en aquesta Guia.
Qualsevol ampliació d'aquest catàleg amb noves funcionalitats i peces noves per part del proveïdor s'ha de notificar a la DGAC, tant si són peces reaprofitables com específiques d'un web.
Cal agafar del web d'Identitat Corporativa el logotip en blanc i negre, en format horitzontal, i aplicar-lo en el gris fons transparent perquè es llegeixi correctament sobre el fons gris del peu de pàgina.
Consulteu també al web d'Identitat Corporativa les mides dels logotips.
Consulteu al web Identitat Corporativa com harmonitzar els logotips de la Generalitat quan hi ha col·laboració o coexistència amb d'altres.
A la versió responsiva, els logotips s'harmonitzen al peu.
Harmonització de logotips a la versió responsiva (escriptori)
Harmonització de logotips a la versió responsiva (mòbil)
A la versió no responsiva, els logotips s'harmonitzen al peu.
L'avís legal a la versió responsiva es mostra de dues maneres, a la versió d'escriptori i a la versió mòbil.
Avís legal de la versió responsiva (escriptori)
Avís legal de la versió responsiva (mòbil)
L'avís legal es mostra a la part inferior de la pàgina, centrat.
Avís legal de la versió no responsiva
L'Acord de Govern d'aprovació dels criteris corporatius dels webs de la Generalitat, de 20 de gener de 2015, regula els aspectes següents en relació amb els webs i la presència de la Generalitat de Catalunya a internet.
Aquest Acord s'aplica a l'Administració de la Generalitat, als organismes, a les empreses i a les entitats que s'hi adscriuen o s'hi relacionen i a altres entitats del sector públic en les quals l'Administració de la Generalitat i/o altres entitats del sector públic de la Generalitat hi tenen una participació majoritària (directament o indirectament en més d'un 50% del seu capital, fons patrimonial o fons dotacional amb caràcter de permanència, o pot designar o disposar, per via estatutària, de la majoria de representants amb dret a vot dels seus òrgans de govern).
Per als centres sanitaris, docents, universitats i centres de recerca, el departament competent acordarà amb la Direcció General d'Atenció Ciutadana i Difusió l'aplicació de l'Acord als seus webs.
La presència de la Generalitat a internet s'ha d'inscriure en el domini gencat.cat.
Tots els webs de la Generalitat han d'incorporar, en el marge esquerre superior, el logotip Generalitat de Catalunya – gencat.cat
Tots els webs de la Generalitat han de contenir l'avís legal de gencat.cat.
Ara bé, tal com recull la redacció de l'esmentat avís d'ús general, hi pot haver algun cas de webs que, per raó del tipus de dades i continguts que exposen o tracten, requereixin una altra llicència específica per regular adequadament l'obertura dels drets d'explotació dels dits materials.
Els webs del domini gencat.cat s'adaptaran al nou disseny de la pàgina inicial de gencat i han de seguir les guies d'estil i les pautes del PIV.
Multicanalitat: Els webs s'han de redissenyar i construir seguint les directrius de webs de disseny responsiu.
Els webs s'han d'adequar a la Norma de Desenvolupament Web elaborada pel CTTI.
La Generalitat de Catalunya usa com a gestor corporatiu GECO+
La Guia web gencat serveix per elaborar webs dins l'entorn gencat.
Regula aspectes d'estratègia, procediments i metodologies, usos, edició de continguts i estil.
L'objectiu és oferir una eina útil per a la construcció de webs i aplicacions web de la Generalitat adreçats a la ciutadania, ja estiguin desenvolupats amb el gestor de continguts corporatiu GECO+ com amb altres tecnologies.
La Guia explica com usar correctament les peces i el disseny corporatiu del web i com gestionar-ne adequadament els continguts digitals.
La Guia està promoguda per la Direcció General d'Atenció Ciutadana i Difusió i el Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya.
La Guia està formada per la documentació i eines següents:
Aquesta exposició del Memorial Democràtic explica com, en un moment determinat de la Guerra Civil, alguns països europeus van creure que Catalunya proclamaria la independència.
L'Amical de Mauthausen ha organitzat un acte d'homenatge a Eliseu Villalba Nebot, supervivent del camp de concentració de Mauthausen, un dels fundadors de l'Amical de Mauthausen i altres camps, i antic subdirector del Mercat del Ninot.
Joan Peiró (1887-1942) fou un dels homes més rellevants de l'anarquisme espanyol.
Enguany es commemora el 40è aniversari del restabliment de la Generalitat de Catalunya, un dels fets polítics més notables de la transició espanyola.
El Memorial Democràtic ho recorda amb una exposició.
Aquesta mostra explica com la presència de l'aviació a la Guerra Civil va suposar un canvi de model d'enfrontament bèl·lic.
La seu històrica de la Unió General de Treballadors (UGT) a Catalunya exposa, del 2 al 30 de novembre, la mostra "Vencedors i vençuts", produïda pel Memorial Democràtic.
La Biblioteca Ramon Fernández Jurado de Castelldefels exposa, del 2 al 15 de novembre, aquesta exposició produïda pel Memorial Democràtic.
L'exposició del Memorial Democràtic sobre l'escriptora barcelonina es pot visitar al Casal de Cultura i la Biblioteca Esteve Paluzie de Barberà del Vallès.
Projecte multidisciplinari d'investigació sobre la repressió del franquisme i els privilegis dels seus alts càrrecs.
Aquest projecte artístic del MUME mostra un recorregut per la frontera hispanofrancesa de Girona, entre Andorra i Portbou.
Consulteu totes les propostes del Museu Memorial de l'Exili per al mes d'octubre.
L'escriptor Salvador Domènech presentarà dimecres, 8 de novembre, La guerra amb ulls d'infant al Memorial Democràtic.
Ha estat publicat per l'editorial Gregal i recull tres diaris i 200 escrits inèdits.
L'exposició tracta de vuit dones catalanes/espanyoles i vuit d'uruguaianes nascudes en el segle XIX o principis del XX que van ser pioneres en algun camp social o artístic.
La idea és que cadascuna de les protagonistes tinguin la seva homònima i mostrar que al marge del país i la distància que es tracti sempre han hagut, hi han i hi hauran dones que lluiten per obrir-se pas en una societat que, tot i el pas dels anys, encara posseeix notables dèficits respecte a la veritable igualtat dels dos gènere.
Mentre que les dones uruguaianes són: Paulina Luisi, Alba Roballo, Julia Arevalo, Maria Collazo, Enriqueta Compte i Rique, Ma.
Necessitats de l'espai expositiu
Tipus d'embalatge: plàstic protector.
*El Memorial Democràtic ofereix l'adaptació del cartell a les entitats/organismes sol·licitants.
*En els materials de difusió de l'exposició caldrà incloure sempre el logo del Memorial Democràtic i el de la Generalitat de Catalunya
L'exposició 'Catalunya bombardejada' ha itinerat per diferents municipis catalans.
El Memorial Democràtic organitza diverses activitats en el marc de l'exposició 'Catalunya Bombardejada'.
Taules rodones, conferències i documentals...
Totes les propostes són gratuïtes i d'accés lliure.
Els serveis pedagògics del Memorial Democràtic ofereixen als docents un dossier pedagògic per treballar els bombardeigs a Catalunya a les escoles.
75è aniversari dels bombardeigs a la població civil i a les infraestructures catalanes.
Presentació del llibre de Salvador Domènech al Memorial Democràtic
L'escriptor Salvador Domènech presentarà dijous, 30 de novembre, La guerra amb ulls d'infant al Memorial Democràtic.
L'acompanyaran Oriol Dueñas, professor d'Història de la Universitat de Barcelona i tècnic del Memorial Democràtic, i Generosa i Elena Arnau i Pitarch.
Aquestes dues germanes són les autores dels diaris de la tercera part de 'La Guerra amb ulls d'infant'.
Els van redactar entre juny de 1936 i desembre de 1937.
La guerra amb ulls d'infant és un llibre publicat per l' editorial Gregal que recull tres diaris i 200 escrits inèdits.
Aquest llibre no va de records orals, sinó d'escrits d'alumnat de la dècada dels anys trenta del segle passat.
També d'articles publicats en revistes escolars o sindicals de l'època republicana.
Són testimonis vius de com els infants percebien les notícies sobre guerres passades o com van viure en la pròpia pell l'horror de la Guerra Civil.
En destaquen el diari del mestre Enric Gibert, amb les redaccions dels seus alumnes sobre la Gran Guerra (1914-18), i els dos diaris de les germanes Arnau Pitarch.
Amb l'objectiu de recuperar la memòria escolar d'una etapa crucial de la nostra història, Salvador Domènech ha tingut l'encert de recopilar aquests textos amb la voluntat de fer-nos reflexionar sobre la guerra -de qualsevol tipus i en qualsevol època- sobretot a les escoles, espais culturals i centres de debat.
Memorial Democràtic i Editorial Gregal
L'exposició 'Catalunya bombardejada' ha itinerat per diferents municipis catalans.
Del 4 de novembre al 27 de desembre de 2013
CDI (Centre de Documentació i Iniciatives)
Del 10 al 30 de setembre de 2013
Del 3 de setembre al 14 d'octubre de 2013
Centre d'Interpretació patrimoni de la Guerra Civil – front del Segre Armengol Piró
Del 24 de juliol al 2 de setembre de 2013
Quan: Del 15 de juliol al 2 d'agost de 2013
On: Museu de la Noguera, Plaça Comtes d'Urgell 5, Balaguer
Quan: De l'1 al 21 de juliol de 2013
On: Absis del Castell de Falset.
Quan: Del 18 fins al 21 de juny i del 26 al 29 de juny de 2013
Quan: Del 21 de maig al 20 de juny de 2013
Centre de Cultura per la Pau, Carrer del Rec, 19, Granollers
Quan: de l'1 de març a l'1 d'abril de 2013
Quan: Del 5 al 28 d'abril de 2013
Quan: Del 16 al 30 de març de 2013
Quan: Del 23 de març al 5 de maig de 2013
Quan: Del 14 al 24 de febrer de 2013
Quan: Del 3 de febrer al 10 de març de 2013
Quan: Del 25 de gener al 10 de febrer de 2013
On: Sala Municipal d'Art i Exposicions Andreu Dameson i Aspa
Quan: Del 10 de gener al 27 de gener
On: Masia d'en Cabanyes Vilanova i la Geltrú
Quan: Del 21 de novembre de 2012 al 23 de gener de 2013
Ajuntament de Santa Margarida i els Monjos
Quan: Del 19 d'octubre al 18 de novembre de 2012
Quan: Del 17 de setembre al 14 d'octubre de 2012
Quan: Del 7 d'agost a l'11 de setembre de 2012
On: Sala La Carbonera, Museu d'història de la Ciutat de Girona
La tasca de particulars, institucions i associacions, amb el suport del Govern de la Generalitat ha permès identificar bona part del patrimoni relacionat amb els bombardejos (refugis, camps d'aviació, etc.).
Molts d'aquests elements s'han incorporat a la Xarxa d'Espais de Memòria que impulsa el Memorial Democràtic i que està formada per un conjunt patrimonial de vestigis, itineraris i centres d'interpretació, que fan visible en el territori les marques del llegat del nostre passat recent.
Centre d'Interpretació del camp d'aviació de Celrà ubicat al centre cultural La Fàbrica. © Xavier Fontané.
L' empremta dels bombardejos i dels seus efectes devastadors, així com els valors de la resistència ciutadana, ha perdurat amb el pas del temps.
Malgrat que molts refugis van ser tapats amb voluntat de passar pàgina a anys d'horror i de vergonya, la memòria dels protagonistes, ha mantingut viu el record dels indrets que van permetre aixoplugar-se de la devastació a milers de persones a tot Catalunya.
Gràcies a la tasca de particulars, institucions i associacions, molts d'aquests refugis s'han recuperat i incorporat a la Xarxa d'Espais de Memòria que impulsa el Memorial Democràtic, conjuntament amb la Direcció General de Relacions Institucionals i amb el Parlament de la Generalitat de Catalunya, i que està formada per un conjunt patrimonial d'espais, llocs, vestigis, itineraris, rutes i centres d'interpretació que tracten del període republicà fins la transició democràtica (1931-1980).
En concret, s'han revalorat refugis com els de Palamós, Girona, Roses, Agramunt, Pujalt, Gavà, Calella, Granollers, la Garriga, Sant Adrià del Besòs, Tarragona, Flix, Benissanet, Cambrils, Reus, Valls i Vilanova i la Geltrú.
A les Borges Blanques, tot i que no es pot visitar el refugi, s'ha senyalitzat un itinerari sobre els espais bombardejats.
També formen part de la Xarxa aeròdroms recuperats i senyalitzats com els de Celrà, l'Aranyó, Alfés, Sabadell, Rosanes i la Sénia, als quals cal afegir-hi els quatre aeròdroms del Penedès, agrupats dins la Ruta del Vesper (Santa Margarida i els Monjos, Pacs, Santa Oliva i Sabanell).
La bateria antiaèria de Sant Pere Màrtir (Esplugues de Llobregat) o, sobretot, la bateria antiaèria del Turó de la Rovira (Barcelona) són exemples de la defensa activa i de la capacitat d'actuació davant dels atacs aeris feixistes.
Així mateix, el Centre d'Interpretació de l'Aviació Republicana i la Guerra Aèria (CIARGA) de Santa Margarida i els Monjos evidencia un salt qualitatiu en l'estudi d'aquesta temàtica.
Tot aquest patrimoni valoritzat permet els ciutadans, especialment els escolars, universitaris, estudiosos i població sensibilitzada, conèixer una realitat soterrada, oculta durant molts anys dins les galeries d'aquestes construccions.
Visitar-los ens permet reviure el drama dels bombardejos sobre la població civil, però, alhora, ens parlen de la capacitat de resistència i del treball col·lectiu d'una societat que no volia sucumbir al feixisme i que, amb iniciatives de supervivència, va voler posar al capdavant la dignitat de l'ésser humà.
La societat catalana reaccionà de forma organitzada i solidària davant els atacs.
Es van construir més de dos mil refugis antiaeris gràcies a l'impuls del teixit associatiu de les ciutats i pobles i a la iniciativa de la Generalitat de Catalunya.
L'ajut internacional, també força destacat, es materialitzà en l'enviament d'aliments i l'acolliment d'infants i refugiats en països com la Unió Soviètica, França i Mèxic.
Construcció refugi antiaeri de Poble Nou.
Secció de Defensa Passiva de la Població. © Comissariat de Propaganda.
Generalitat de Catalunya (II República).
Efectius de la Creu Roja fent tasques de salvament i desenrunament després d'un bombardeig a la ciutat de Barcelona. © Pérez de Rozas.
Interior d'una aula del Centre Español de Cerbère on es van acollir i fer classes, entre altres, a escolars de Portbou, Colera i Llançà. © Archives Départementales des Pyrénées-Orientales
El juny de 1937, a conseqüència dels primers bombardejos amb víctimes sobre Barcelona esdevinguts el mes de febrer, la Generalitat de Catalunya va constituir la Junta de Defensa Passiva de Catalunya (JDPC).
La Junta va promoure i coordinar la tasca que ja s'havia iniciat en diversos municipis per construir refugis i per instal·lar bateries antiaèries, així com sistemes d'alarma i de detecció d' avions enemics.
S'impulsà un tipus de refugi que fos ràpid i senzill de construir, tenint en compte el pes de les bombes.
Es calcula que a Catalunya es construïren uns 2.100 refugis, dels quals prop de 1.400 corresponen a la ciutat de Barcelona.
La seva construcció es promogué en gran mesura des de la ciutadania, a través del teixit associatiu de ciutats i pobles, que s'havia estès sòlidament en els anys de la República.
L'objectiu de l' aviació feixista era fragmentar la societat, destruir, individualitzar i desmoralitzar.
Malgrat tot, l'amenaça permanent dels bombardejos també va evidenciar l'existència d'una societat sòlida i cohesionada.
L'impacte inicial que causaren els bombardejos es va anar transformant en quotidianitat.
La població, a poc a poc, integrà la guerra a les seves vides.
En quedar allunyada del front de guerra fins al març de 1938, Catalunya es va convertir en el principal centre d'acolliment de refugiats de la resta de la Península, que van arribar a més de 300.000 a l'agost de 1938.
A la ciutat de Barcelona, el nombre de refugiats va representar fins al 30% de la població.
La tasca assistencial d'organismes com la Creu Roja, Socors Roig Internacional, els Quàquers, etc., va esdevenir primordial.
En aquest context, cobrava importància qualsevol ajut que vingués de l'exterior, com el vaixell soviètic carregat de proveïments que arribà al port de Barcelona l'octubre de 1936, amb 3.000 tones d'aliments, o el que arribà al gener de 1937, amb 2.500 tones més i dos contenidors de roba i joguine s.
Més a prop, alguns municipis del sud de França van acollir veïns de pobles catalans que eren objectiu dels bombardejos.
Tanmateix, va ser Mèxic el país que més va destacar en l' acolliment de refugiats i, posteriorment, d' exiliats, un cop acabada la guerra.