La Responsabilitat social corporativa (RSC) és un model innovador de gestió de les empreses i organitzacions que consisteix en la integració voluntària de criteris responsables en els àmbits econòmic, social i ambiental, per al desenvolupament de la seva activitat més enllà del que estableix la legislació vigent.
L'RSE cerca el compromís de les empreses i les organitzacions amb el desenvolupament social, la preservació del medi ambient, el desenvolupament sostenible i l'ètica.
La Comissió Europea defineix l'RSE com "la integració voluntària per part de les empreses de les qüestions socials i mediambientals en les seves operacions comercials i les relacions amb els seus interlocutors".
També assenyala que "ser socialment responsable no significa solament complir plenament les obligacions jurídiques, sinó també anar més enllà del seu compliment a invertir més en el capital humà, l'entorn i les relacions amb els interlocutors" (Llibre verd per al foment d'un marc europeu per a la responsabilitat social de les empreses -Comunicació de la Comissió Europea de l'any 2001).
La Generalitat de Catalunya impulsa pràctiques socialment responsables vers el món empresarial i la ciutadania i, al mateix temps, integra pràctiques en la seva Administració que promouen un exercici social, econòmic i mediambiental sostenible.
D'aquesta manera, l'RSC s'integra no només en la política externa del Govern vers el món privat, sinó també en l'àmbit intern de la mateixa Administració de la Generalitat de Catalunya.
El Departament de Territori i Sostenibilitat participa en l'impuls i la dinamització de la responsabilitat social tant en l'àmbit de la gestió interna de les seves unitats i empreses públiques com en l'àmbit de la societat i la ciutadania.
Així mateix, està duent a terme, actualment, diferents mesures en el marc del Pla de mesures de responsabilitat social de la Generalitat de Catalunya 2009-2012 (Pla RSGENCAT).
El projecte "Ciutat, territori, paisatge" té com a objectiu educar en valors ciutadans pel que fa al coneixement del fet urbà, la cultura del territori i el paisatge.
També pretén reforçar les competències bàsiques previstes per a l'etapa d'educació secundària i promoure la utilització de les noves tecnologies en l'aprenentatge.
Els destinataris d'aquest projecte són la població en edat escolar (12-16 anys) de l'educació formal i no formal.
El projecte es basa en materials en suport paper (carpeta amb 12 làmines panoràmiques en paper per al treball en grup a l'aula) i en suport digital (pàgina web interactiva amb activitats educatives i una guia didàctica en línia, d'orientació per al professorat).
El projecte és fruit de la col·laboració entre tres entitats: Departament de Territori i Sostenibilitat, Departament d'Educació i Observatori del Paisatge de Catalunya.
L'actuació es a iniciar l'any 2005 i durant l'any 2007 va ser assajat experimentalment en 10 instituts d'educació secundària per ajustar-ne i millorar-ne els continguts.
El curs 2008-2009 es van distribuir els materials a tots els centres d'Educació Secundària de Catalunya, públics i concertats, així com a diverses entitats del món associatiu relacionades amb l'educació, el territori i el paisatge.
Des del curs 2009-2010 el Departament d'Educació, amb el suport del Departament de Territori i Sostenibilitat i l'Observatori del Paisatge de Catalunya han començat a impartir cursos de formació adreçats al professorat que ha d'emprar el material a les escoles.
La Generalitat de Catalunya promou, a través del Programa escoles verdes, l'ambientalització integral dels centres educatius de Catalunya.
Aquest programa té com a objectius principals:
En aquest apartat l'empresa pública CIMALSA ha dut a terme diferents actuacions de difusió (jornades, exposicions, etc.) sobre responsabilitat social i mediambiental als centres logístics, que pretenen fomentar un intercanvi obert d'experiències en responsabilitat social corporativa entre els centres logístics.
La custòdia del territori, traducció del terme anglès land stewardship, és un conjunt d'estratègies i instruments que pretenen implicar els propietaris/àries i persones usuàries del territori en la conservació i el bon ús dels valors i els recursos naturals, culturals i paisatgístics.
Per aconseguir-ho, les anomenades entitats de custòdia cerquen acords i altres mecanismes de col·laboració contínua amb propietaris/àries de terrenys, persones usuàries del territori, i altres agents públics i privats.
La Direcció General de Qualitat Ambiental porta a terme actuacions d'informació i difusió sobre custòdia del territori adreçades a les organitzacions per tal de promoure que col·laborin amb les entitats de custòdia.
Al web del Departament s'ha creat un espai sobre aquest tema.
També s'organitzen jornades i grups de treball adreçats a les organitzacions per tal de donar a conèixer el concepte de custòdia de territori i presentar les vies de col·laboració que hi ha a disposició de les organitzacions que hi estiguin interessades.
Per tal de promoure aquestes actuacions es compta amb la col·laboració de la Direcció General de Medi Natural.
El Departament de Territori i Sostenibilitat elabora publicacions de contingut divers adreçades a la difusió de les bones pràctiques mediambientals i a l'establiment de criteris homogenis i coherents en el disseny i desenvolupament d'actuacions en el marc del seu àmbit competencial.
En aquest sentit, el Departament publica la col·lecció de guies d'integració paisatgística de caràcter tècnic i divulgador, per promoure la integració d'activitats amb una incidència paisatgística rellevant.
Per altra banda es publiquen, també, llibres d'estil que proposen, a partir de l'experiència adquirida, directrius i mesures per a promoure la qualitat i la integració en l'entorn de les diferents actuacions.
S'han publicat els documents següents:
Llibre d'estil de les carreteres catalanes (Direcció General de Carreteres i GISA).
Guia d'integració paisatgística 1.
Polígons industrials i sectors d'activitat econòmica.
DPTOP 1a edició octubre de 2007
Guia d'integració paisatgística 2.
DPTOP (Direcció General d'Arquitectura i Paisatge).
Llibre d'estil dels sectors d'activitat econòmica (INCASÒL), any 2008
Guia d'integració paisatgística 3.
DPTOP (Direcció General d'Arquitectura i Paisatge); 1a edició maig de 2010.
Amb la col·laboració del Col·legi Oficial d'Enginyers Tècnics Agrícoles i Pèrits Agrícoles de Catalunya i la Fundació Agrícola Catalana.
Guia d'estudis d'impacte i integració paisatgística.
DPTOP (Direcció General d'Arquitectura i Paisatge); 1a edició juliol de 2010.
Aquesta publicació és fruit de la col·laboració entre el Departament de Política Territorial i Obres Públiques i l'Observatori de la Urbanització de la Universitat Autònoma de Barcelona, en el marc del conveni de col·laboració científica i tècnica entre ambdues institucions.
Guia d'integració paisatgística 4.
La política de paisatge a Catalunya.
DPTOP; 1a edició setembre de 2010.
Els sistemes d'etiquetatge ecològic són instruments voluntaris que promouen la fabricació, l'ús i el consum de productes o serveis amb un impacte ambiental menor.
Alhora, són una eina d'informació adreçada al consumidor/ora, el qual pot reconèixer amb facilitat aquests productes i serveis, i mitjançant el seu consum responsable, orientar el mercat cap a unes pautes més sostenibles.
La Generalitat de Catalunya gestiona dos sistemes d'etiquetatge ecològic: el Distintiu de garantia de qualitat ambiental i l'Etiqueta ecològica de la Unió Europea.
Amb l'objectiu d'incentivar i promoure la seva implantació, el Departament, des de l'any 1998, publica una ordre de subvencions per a dur a terme l'avaluació del compliment dels criteris ambientals establerts, per tant cobreix despeses de consultoria, verificació i realització d'assaigs.
D'altra banda, des de l'any 2009, en la mateixa línia d'ajuts se subvenciona les organitzacions que demostren el compliment de la norma UNE-EN ISO 150301 de gestió ambiental dels processos de disseny i desenvolupament ambientals (ecodisseny).
La norma exigeix que l'organització adopti una sistemàtica per identificar, controlar i millorar de manera contínua els aspectes ambientals de tots els seus productes o serveis.
Els sistemes de gestió ambiental són eines voluntàries que permeten a les organitzacions avaluar i millorar el seu comportament ambiental i difondre la informació oportuna al públic i a les altres parts interessades.
A Catalunya, els principals sistemes de gestió ambiental són la ISO 14001 i l'EMAS (Eco-Management and Audit Scheme).
La Direcció General de Qualitat Ambiental és l'organisme competent per tramitar les sol·licituds d'inscripció al registre EMAS.
Per tal de promocionar els sistemes de gestió ambiental a les empreses, el Departament, des de l'any 2008, atorga subvencions per a les despeses d'implementació i certificació dels sistemes de gestió ambiental EMAS i ISO 14001.
Per tal de promocionar els sistemes de gestió ambiental a les dependències de les administracions públiques locals, el Departament ha atorgat subvencions per a les despeses d'implementació i certificació dels sistemes de gestió ambiental, EMAS i ISO 14001, als ens locals.
L'Oficina Catalana del Canvi Climàtic impulsa i dóna suport a l'establiment d'"Acords voluntaris" amb organitzacions, entitats i col·lectius de Catalunya per a la reducció de les seves emissions de gasos amb efecte d'hivernacle.
La promoció d'aquests acords té com a objectiu esdevenir un instrument clau en el conjunt de polítiques públiques relatives al canvi climàtic.
A través del Programa d'acords voluntaris, totes les empreses, institucions, administracions públiques, associacions i fundacions que s'hi vulguin adherir es comprometen voluntàriament a fer el seguiment de les seves emissions i establir mesures que contribueixin a la seva reducció, més enllà del que obliga la normativa.
En el Pla marc de mitigació del canvi climàtic a Catalunya 2008-2012 s'estableixen accions per a l'impuls d'acords voluntaris de mitigació i per a la creació d'un registre d'organitzacions adherides.
Les actuacions de promoció de l'accessibilitat als polígons industrials en transport públic tenen com a objectiu assegurar que el dret al treball sigui universal en aquestes zones industrials i que no resti obstaculitzat per la tinença o la disponibilitat de un sistema de transport individual.
Per tant, ha d'existir una disponibilitat de servei de transport públic col·lectiu per a accedir-hi des de les poblacions properes i amb connexió amb la xarxa de transport públic.
En aquest sentit, les diferents actuacions pretenen millorar la distribució modal en l'accés als polígons industrials mitjançant una millor oferta en transport públic col·lectiu, en itineraris a peu i en bicicleta que permetin una mobilitat més sostenible.
Les actuacions a realitzar es poden agrupar en tres grans apartats d'actuació:
Plans de mobilitat de polígons industrials.
En aquells polígons o agrupacions de polígons, que pel seu volum d'ocupació ho aconselli, es realitza, amb la col·laboració dels ajuntaments i mitjançant la concertació amb els agents socials, un pla de mobilitat que diagnostiqui les característiques de la zona, informi del volum d'ocupació i de visitants, dels horaris d'entrada i sortida, de la distribució modal i dels condicionants de les persones usuàries per al canvi modal, i que permeti elaborar una programació de mesures a executar en el període de durada del Pla de mobilitat per a la millora de l'accessibilitat i de la mobilitat de les instal·lacions industrials estudiades.
Serveis de transport públic col·lectiu.
En general, les zones industrials de Catalunya, no tenien serveis regulars de transport col·lectiu.
Només algunes de les empreses en raó a compromisos acordats en el moment del seu trasllat havien establert serveis discrecionals limitats a determinats col·lectius.
En el marc del desenvolupament de les mesures d'un pla de mobilitat de polígons, o directament per a la detecció de l'oportunitat d'establir un determinat servei, s'han posat en marxa noves línies de transport públic col·lectiu.
Els plans de mobilitat estableixen tota una sèrie de mesures que abasten diversos àmbits d'actuació.
A més de la connexió d'aquestes àrees industrials amb transport públic convé millorar totes les opcions de mobilitat implicades.
Aquestes actuacions múltiples es poden sintetitzar en:
En tots aquests àmbits els plans acostumen a preveure mesures concretes de millora de la mobilitat en les quals el Departament de Territori i Sostenibilitat col·labora amb els ajuntaments i les empreses interessades.
La Direcció General de Qualitat Ambiental del Departament, seguint l'Acord de Govern de 9 de desembre de 2009, elabora guies per facilitar i promoure que els departaments i les empreses adscrites de la Generalitat incloguin criteris ambientals en els seus contractes.
El contingut de les guies és consensuat a la Comissió de Seguiment de l'Ambientalització de la Contractació (CSACA), integrada pels responsables de contractació dels diferents departaments, i són aprovades per la Junta Consultiva de Contractació Administrativa (JCCA).
Fins al moment s'han publicat les guies següents:
El contingut de les guies d'ambientalització es difon a través de sessions formatives departamentals i en l'edició anual del curs sobre Ambientalització de la contractació pública de l'Escola d'Administració Pública de Catalunya (EAPC).
El Departament, junt amb la resta de departaments de la Generalitat, participa en les actuacions de foment de la salut entre els/les seus/seves treballadors/ores: campanyes de vacunació, programa de promoció d'hàbits saludables, campanya de deshabituació del tabaquisme, etc.
37 centres dels departaments i empreses de la Generalitat han implementat els sistemes de gestió ambiental ISO 14001 i EMAS.
En el cas del Departament disposen de sistemes de gestió ambiental: l'Agència de Residus de Catalunya, l'Agència Catalana de l'Aigua, les oficines de l'Agència de l'Habitatge de Catalunya, 26 ports i dues oficines de Ports de la Generalitat i l'edifici de la Secretaria de Medi Ambient i Sostenibilitat.
En el cas de Ports de la Generalitat ha obtingut les certificacions ISO 9001 de qualitat i l'ISO 14001 i l'EMAS de gestió mediambiental per la tasca que desenvolupa en els ports que gestiona al llarg del litoral català.
Aquest reconeixement posiciona Ports com una empresa pública compromesa amb la qualitat i la gestió mediambiental en les activitats que desenvolupa tant pel que fa a l'administració del domini públic portuari com a la prestació, directament o indirecta, dels serveis portuaris.
Els centres que han aconseguit aquestes certificacions de qualitat i medi ambient han estat les oficines de Barcelona i de Girona, i les 26 instal·lacions portuàries que Ports de la Generalitat gestiona al llarg de la costa catalana.
Així, s'han certificat els ports de Llançà, el Port de la Selva, Roses, l'Escala, l'Estartit, Palamós, Sant Feliu de Guíxols, Blanes, Arenys de Mar, el Garraf, Vallcarca, Vilanova i la Geltrú, Cambrils, l'Ametlla de Mar, l'Ampolla, Deltebre, Sant Carles de la Ràpita, Alcanar i les Cases d'Alcanar; així com les dàrsenes pesqueres de Mataró, el Masnou i Torredembarra i els embarcadors de Tortosa, Amposta, Deltebre i Sant Jaume d'Enveja.
Altres centres de la Generalitat que disposen de sistemes de gestió ambiental són la seu central del Departament d'Interior i el Parc Natural d'Aigüestortes i l'Estany de Sant Maurici.
L'elevat nombre de certificacions de sistemes de gestió ambiental dels departaments i empreses reflecteix la implicació de la Generalitat en les polítiques de sostenibilitat.
La mesura pretén impulsar que cada any més empreses públiques desenvolupin mesures o plans d'RSE.
Per permetre aquest impuls es promou el coneixement mutu i l'intercanvi d'experiències.
També es fan sessions informatives i es potencia la utilització dels espais web per difondre-hi les experiències.
Responsabilitat social corporativa de les empreses del Departament: