La iniciativa PRIMA per a la recerca i la innovació de l'àrea Mediterrània té com a objectiu la posada en pràctica de polítiques conjuntes de recerca i innovació sota una estratègia comuna de tots els països participants per abordar reptes com la manca d'aigua, l'agricultura i la seguretat alimentària.
Es finança mitjançant una combinació de finançament dels estats participants de PRIMA (actualment 274 milions d'euros) i una aportació de 220 milions d'euros de la UE a través d'Horizon 2020.
Actualment, els països participants de PRIMA són Algèria, Croàcia, Xipre, Egipte, França, Alemanya, Grècia, Israel, Itàlia, Jordània, Líban, Luxemburg, Malta, Marroc, Portugal, Eslovènia, Espanya, Tunísia i Turquia.
A més, la iniciativa també pretén contribuir a l'Agenda 2030 de les Nacions Unides mitjançant l'assoliment dels Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS).
Les convocatòries pel 2020 són:
Secció 1: Gestió de l'aigua 2020
La Mediterrània es troba entre les regions més àrides del món.
L'escassetat d'aigua només pot augmentar en el futur i ja s'està convertint en una limitació cada cop més important per a la societat de la regió.
Això pot tenir impactes importants en la disponibilitat i subministrament d'aigua, les infraestructures i els ingressos agrícoles, la reducció de la producció agrícola i l'increment de la inseguretat alimentària amb conseqüències socioeconòmiques, com ara l'augment de la pobresa i la migració.
En aquest context, "Gestió Integrada dels Recursos Hídrics" (IWRM), pot facilitar l'adaptació al canvi global promovent el desenvolupament coordinat i gestió de l'aigua, la terra i recursos relacionats, maximitzant el benestar econòmic i social sense comprometre la sostenibilitat dels ecosistemes vitals.
Com que la majoria de l'aigua es consumeix al sector agrícola, es necessita un enfocament integral de la comptabilitat de l'aigua per obtenir estimacions robustes de l'ús d'aigua desenvolupant i posant a prova tecnologies d'última generació assequibles per a tots els usuaris.
Entre altres coses, s'espera millorar la gestió de les implicacions dels diversos sectors i la creació de capacitats institucionals.
La dieta mediterrània és considerada per la UNESCO com un "Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat" identificant diversos països mediterranis.
Tot i els beneficis per la salut d'aquesta dieta, els hàbits dietètics de la població de la conca mediterrània han canviat durant les darreres dècades (per exemple, per menjars ràpids o menjar brossa), amb conseqüències negatives sobre la salut com ara l'augment de l'obesitat i la incidència de malalties no-transmissibles (diabetis, atacs de cor, càncer).
Per això, es demanen activitats que tinguin com a objectiu desenvolupar productes alimentaris innovadors basats en un re-disseny centrat en el consumidor de receptes i ingredients tradicionals mediterranis, per tal de satisfer la demanda del consumidor en termes de salut, comoditat, facilitat de preparació, acceptació del gust i ús d'ingredients que exploten.
Entre altres coses, s'espera contribuir a millorar l'estil de vida mediterrani (dieta, activitat física i hàbits socioculturals) com a element important de l'herència cultural mediterrània.
La població mediterrània arribarà als 560 milions de persones el 2030; la demanda de carn com a productes d'origen animal s'eleva amb força a mesura que augmenta la població.
Cal urgentment transformar els sistemes de producció ramadera en uns més sostenibles respectant el medi ambient i complint les expectatives dels consumidors i els ciutadans, alhora que proporcionen una renda justa i bones condicions laborals als productors.
Les propostes han de tenir en compte la cartografia, la caracterització genètica i el seguiment de les races locals d'animals, ben adaptades al medi mediterrani, tolerants a l'estrès i a la resistència a les malalties.
Entre altres coses, s'espera un millor coneixement dels processos genètics epigenètics i que permetin l'adaptació de les races a les condicions mediambientals canviants i garantir la conservació genètica de les races locals millor adaptades i valoritzar-les.
Secció 1: Sistemes de ramaderia IA 2020
Amb el mateix repte que la convocatòria anterior, aquesta demana projectes que capitalitzin el que s'ha fet en programes de recerca i en projectes comunitaris, i aportar recursos alternatius per a pinsos basats en la producció agrícola local.
Les propostes avaluen l'impacte de l'ús d'aliments alternatius d'animals en la productivitat animal i en la qualitat del producte.
Les propostes haurien d'analitzar l'impacte socioeconòmic de les alternatives d'alimentació animal i la promoció de l'adopció d'aquestes notícies per part dels agricultors.
En aqueta convocatòria s'espera el desenvolupament i adopció de noves fonts alternatives d'alimentació, la valorització de cultius locals o espècies adaptades a les condicions locals d'alimentació animal i reduir el cost de producció i millorar la qualitat dels productes finals, entre altres coses.
Els usos econòmics dels recursos naturals com l'aigua i la terra a la regió mediterrània es veuen restringits per l'escassetat, les condicions climàtiques i les pressions demogràfiques.
Un enfocament Nexus Water-Ecosystem-Food busca una assignació òptima i justa de recursos per proporcionar solucions a aquests conflictes i assegurar un desenvolupament més sostenible.
En resposta a aquesta crida, els promotors del projecte que representen les parts interessades de la regió mediterrània haurien de concebre un projecte operatiu que demostri el benefici econòmic, social i ambiental de l'enfocament Water-Ecosystem-Food Nexus en llocs específics caracteritzats per diverses condicions climàtiques i desenvolupament socioeconòmic.
Àrea temàtica 1: Gestió de l'aigua
Solucions lleugeres i de baix cost per millorar l'eficiència de reg de granges de petita escala
S'espera que el creixement de la població i el canvi de patrons de consum d'aliments produeixin un gran augment de la producció d'aliments.
L'ampliació de l'ús de tecnologies i pràctiques de reg eficients entre petits agricultors és clau per augmentar els rendiments de manera sostenible.
Tanmateix, l'adopció de solucions que milloren l'eficiència del reg no ha arribat als petits agricultors titulars, degut principalment a l'elevat cost inicial i a les altes habilitats sol·licitades per dominar la tecnologia.
Es necessiten esforços per desenvolupar / adaptar les solucions d'alta tecnologia existents d'alt cost a solucions baixes i baixes per millorar l'eficiència del reg, l'optimització de l'ús de recursos naturals i els ingressos a l'escala de petits agricultors.
Àrea temàtica 2: Sistemes de cultiu
Redissenyar els sistemes agroalimentaris per assegurar la resiliència
Fins ara, la intensificació de l'agricultura a la regió mediterrània ha estat recolzada principalment per regants (que també requereixen aportacions elevades d'adobs, productes químics i mà d'obra) a costa de cultius més sostenibles i preparats pel clima.
Això ha contribuït a un ús i una gestió insostenibles dels recursos naturals (sòl, aigua i biodiversitat) i a la degradació de les terres mediterrànies (salinització, contaminació del sòl i pèrdua de fertilitat, provocant la desertització).
Així doncs, cal augmentar la capacitat de resistència dels agrosistemes i / o afavorir la transició a nous sistemes agrícoles que facin un ús correcte i eficient dels recursos biològics i naturals.
Els projectes de recerca haurien d'obtenir solucions per millorar la resiliència agroecosistèmica al canvi climàtic a la zona mediterrània.
Àrea temàtica 3: Cadena de valor agroalimentari
Nous models d'optimització del sistema de cadena de subministrament agroalimentari a un preu just per als consumidors i una quota de benefici raonable per als agricultors
La cadena de valor agroalimentari de la Mediterrània representa un ecosistema complex amb nombrosos actors locals, inclosos agricultors, fabricants d'aliments a petita escala i distribuïdors locals, menjadors i minoristes de les autoritats públiques locals.
Tanmateix, la seva competitivitat es posa en seriós desafiaments en augmentar els recursos agrícoles i productes alimentaris importats, com a aliments processats o com a ingredients de les produccions alimentàries.
Aquests productes es produeixen en grans volums per als mercats mundials, a preus baixos i en regions que pateixen menys restriccions climàtiques i ambientals, en comparació amb la Mediterrània.
Per tant, es necessiten enfocaments i eines organitzatives innovadores que puguin ajudar a superar aquest repte.
Es demanen nous models d'optimització de la cadena de subministrament agroalimentària local, que proporcionin un benefici local i distingit, econòmicament, ambiental i social als petits propietaris.
Data límit propostes inicials: 15/04/2020