projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Mentre dormim el nostre cos desenvolupa activitats importants per al seu funcionament.
A més, la qualitat del son té un impacte en la nostra salut física, mental i emocional, i comporta molts beneficis:
Dormir bé no és el mateix que descansar moltes hores i podem dir que, en general, és més important la qualitat del son que no el nombre concret d'hores de son.
A més, no totes les persones necessiten dormir les mateixes hores i aquestes varien amb l'edat.
També es poden produir canvis segons l'estació de l'any o el nivell d'esgotament físic o mental.
La quantitat total de descans nocturn necessari oscil·la entre sis i onze hores diàries, i la mitjana és propera a les set o vuit hores per a les persones adultes.
Les persones més joves acostumen a necessitar més hores que la gent gran.
Un grup important és el d'adolescents, que necessiten dormir nou hores.
Fer activitat física regularment aporta benestar a la vegada que ajuda a prevenir malalties com la diabetis, la hipertensió, el sobrepès i l'obesitat, els infarts del cor, les demències i alguns tipus de càncer.
Fer activitat física per tenir una bona salut i prevenir malalties és fàcil!
En aquest apartat, hi trobareu eines i idees de com fer de l'activitat física un hàbit que us farà sentir bé.
Definició d'activitat física i d'altres conceptes relacionats.
Consells per trencar amb el temps asseguts.
Efectes positius de la pràctica habitual d'activitat física sobre la salut.
Recomanacions d'activitat física per edat.
Consells per ser més actiu en funció del vostre perfil, i del lloc, el moment o la situació en què us trobeu.
Test per avaluar el vostre nivell d'activitat física.
Cercador de rutes saludables a Catalunya per comarca o municipi.
Descàrrega de documents per ser actius i fer salut!
L'activitat física aporta molts beneficis.
Ajuda a sentir-se millor, millora el funcionament de tot l'organisme, ajuda a prevenir l'excés de pes i millora el creixement de joves i infants.
Pujar escales facilita poder fer activitat física quotidiana.
És una activitat que es pot acumular al llarg del dia i contribueix als trenta minuts diaris recomanats d'activitat física.
És fàcil, accessible, efectiu i sostenible.
Pujar escales multiplica per tres o quatre la despesa energètica de caminar en pla, millora el colesterol bo i disminueix el risc de patir un atac de cor.
Pujar dos pisos cada dia equival a perdre 2,7 kg de pes a l'any.
Augmenta la capacitat aeròbica, enforteix els ossos, augmenta la força dels músculs de les cames i ajuda a reduir el risc de caigudes en la gent gran.
Animem els infants perquè siguin actius!
Créixer amb salut - prevenció de l'obesitat infantil
30 minuts d'activitat física i 5 peces de fruita.
Estar asseguts moltes hores seguides afavoreix l'aparició d'algunes malalties relacionades amb el sedentarisme.
Alguns llocs de treball que requereixen estar asseguts gran part del dia davant l'ordinador, poden disparar l'augment de pes, la tensió muscular i el desequilibri, la mala postura i el dolor.
Per aquest motiu, es recomana fer pauses actives cada dues hores i aprofitar-ne alguna per fer una seqüència d'estiraments, que milloren la flexibilitat i redueixen els efectes negatius associats al sedentarisme.
El soroll és una barreja complexa de sons de freqüències diferents, que produeix una sensació auditiva considerada molesta o incòmoda i que, amb el pas del temps i per efecte de la seva reiteració, pot esdevenir perjudicial per a la salut de les persones.
Els estudis epidemiològics mostren prou evidència sobre la relació entre exposició a soroll ambiental i efectes adversos sobre la salut.
Per aquest motiu, la contaminació acústica es considera no només una molèstia ambiental, sinó també un problema de salut pública.
Segons dades de l'Organització Mundial de la Salut (OMS), el 30% de la població de la Unió Europea està exposada a soroll per trànsit a l'exterior dels habitatges a nivells superiors a 55 decibels (dBA) durant la nit.
Aquests nivells, segons l'organisme, causen malestar fort.
L'Agència Europea del Medi Ambient exposa també que un 20% de la població de la UE pateix nivells de soroll que poden produir molèsties i efectes per a la salut.
A Guidelines for community noise (2000), l'OMS determina els valors límits de soroll recomanats per evitar efectes sobre la salut i en funció de l'espai on es troba la persona.
Interferència comunicació verbal
Pertorbació del son (finestra oberta, valors a l'exterior)
Interferència a la comunicació, pertorbació a l'extracció d'informació
Zones comercials, industrials i de trànsit (interior i exterior)
(**)LA max: nivell màxim de soroll
En els darrers anys s'estan realitzant nombrosos estudis de recerca en relació a l'avaluació del risc del soroll, especialment pel que fa a les malalties cardiovasculars, la pertorbació del son, les molèsties, la pèrdua auditiva i els efectes cognitius.
També s'estan realitzant debats científics al voltant de l'evidència existent i les necessitats de recerca sobre el soroll provinent dels aeroports, els efectes del soroll durant la nit i els efectes sobre els infants.
Un exemple interessant és l'estudi publicat l'any 2015 per investigadors del Centre de Recerca en Epidemiologia Ambiental (CREAL), centre aliat ISGlobal, i la Universitat Pompeu Fabra, sobre les associacions de l'exposició al soroll i als contaminants relacionats amb el trànsit a l'escola en el desenvolupament del comportament dels alumnes.
En aquest estudi, publicat a Environmental Health Perspectives, es va comprovar que els infants d'entre 7 i 11 anys, residents a Barcelona i exposats a major contaminació de l'aire, presentaven més problemes de comportament degut al trànsit al centre educatiu.
D'altra banda, l'exposició al soroll a l'escola es va associar específicament amb més símptomes de trastorn per dèficit d'atenció i hiperactivitat (TDAH).
El marc normatiu català que regula la contaminació acústica recull els criteris de la UE i de l'Estat en aquest àmbit.
Té la finalitat de garantir la protecció del dret a un medi ambient adequat, el dret a la protecció de la salut, el dret a la intimitat, el benestar i la qualitat de vida dels ciutadans, sota els principis de prevenció, correcció i protecció, col·laboració, conscienciació i publicitat.
Els trets més significatius de la normativa són:
És un projecte que té com a objectiu facilitar la pràctica de l'activitat física quotidiana tot fomentant l'ús de les escales a l'entorn laboral.
S'utilitzen rètols ben visibles (adhesius i cartells), que es col·loquen en llocs estratègics dels edificis —punts de decisió com ara la recepció, l'ascensor, els graons— amb missatges que promouen l'ús de les escales.
S'ha demostrat que és una intervenció efectiva per augmentar el nivell d'activitat física.
Una de les accions de la campanya va ser la col·locació de rètols amb l'eslògan "Feu salut, pugeu per les escales" a vint-i-dues estacions de sis línies de metro (L1, L2, L3, L4, L5 i L11).
Al mateix temps, vint-i-una línies d'autobús distribuïen díptics amb informació sobre com augmentar el nivell d'activitat física habitual mentre es realitzen les activitats quotidianes.
Altres activitats que s'emmarcaven en aquesta campanya eren la realització de sessions de taitxí gratuïtes a les estacions de metro Universitat i Mundet, i la difusió d'activitats que es feien als parcs de Barcelona.
La campanya va comptar amb la participació del Departament de Salut, el Transport Metropolità de Barcelona (TMB), l'Agència de Salut Pública de Barcelona (ASPB) i l'Institut Barcelona Esports (IBE).
- És una activitat que es pot anar acumulant al llarg del dia i contribueix als trenta minuts diaris d'activitat física recomanada (Kerr, 2001).
Hi ha escales tant a l'interior com a l'exterior dels edificis i es pot incorporar a la rutina diària.
Un any més, Catalunya s'afegeix a Agita Mundo i l' OMS per a celebrar el Dia Mundial de l'Activitat Física el dia 6 d'abril, amb l'objectiu de difondre el missatge "Acumula 30 minuts d'activitat física diària si ets adult i 60 minuts si ets un infant o adolescent!"
Aquest any el lema és Cada pas compta, directament relacionat amb el COVID19, que superarem dia a dia, pas a pas, amb l'esforç de tothom.
Estant a casa, o anant a fer feines que son essencials.
Més que mai és important mantenir-se actius per millorar la salut física i el benestar.
Us convidem a celebrar-ho des de casa realitzant activitat física cada dia.
Us proposem que entre el 6 i el 30 d'abril feu vídeos i fotos de les vostres activitats, i participeu compartint-los a través de les xarxes socials amb l'etiqueta I
Inspireu-vos amb els consells curts i senzills de la Secretaria General de l'Esport i de l'Activitat Física (SGEAF) per realitzar activitat física moderada des de casa.
Ser a casa no vol dir estar-se asseguts al sofà sense fer res.
La vostra llar és plena d'oportunitats per mantenir-vos físicament actius, només cal aprofitar-les.
Aquí trobareu algunes propostes.
El trastorn per dèficit d'atenció i hiperactivitat (TDAH) és un trastorn del neurodesenvolupament (relacionat amb la funció cerebral) que acostuma a aparèixer durant la infància i que es caracteritza per manca d'atenció, hiperactivitat i comportament impulsiu.
Es tracta d'una malaltia crònica que produeix un gran impacte en la vida dels infants afectats, ja que pot comportar dificultats en diversos àmbits:
140.000 professionals lluitant contra el coronavirus
La campanya té com a objectiu fomentar i agrair, alhora, tots els esforços que està fent la ciutadania per superar amb èxit aquesta pandèmia quedant-se a casa.
La campanya, que treballa sota el lema, pretén donar resposta al moviment ciutadà que ha sorgit de manera espontània entre la població per fer front a l'expansió del coronavirus.
La iniciativa vol englobar totes les mostres de solidaritat, col·laboració veïnal i iniciatives socials que s'han mostrat aquests darrers dies.
D'aquesta manera, tots els ciutadans podran aportar el seu gra de sorra en aquesta lluita i expressar de la millor manera el suport als nostres professionals de la salut, que treballen sense descans per fer front a aquesta situació d'emergències en la qual ens trobem immersos.
engloba tres grans eixos d'actuació:
Solidaritat, on es fa una crida a agrair la feina dels professionals sanitaris.
Crida a l'acció on es pretén difondre missatges que engresquin els ciutadans a oferir col·laboració o ajuda a qui ho necessiti.
Col·laboració ciutadana: Els ciutadans es podran informar de quines accions són les que poden dur a terme per ajudar els seus conciutadans durant els dies de confinament.
Totes les accions que es duran a terme a través de la campanya es difondran a través de les xarxes socials i els canals de missatgeria instantània.
És una iniciativa impulsada pel Sistema de Salut i el Col·legi del Màrqueting i la Comunicació de Catalunya.
Cartells divulgatius de la Covid-19: informació i recomanacions generals, mesures de prevenció i protecció, aïllament domiciliari...
És responsabilitat de tothom contenir el coronavirus.
És responsabilitat de tothom contenir el coronavirus
Aïllament preventiu per als casos sospitosos de COVID-19 fins a tenir els resultats de la PCR
Cartell És responsabilitat de tothom contenir el coronavirus
Recomanacions bàsiques del Departament de Salut relacionades amb la Covid-19
La interrupció voluntària de l'embaràs és la finalització de la gestació per decisió de la dona, realitzada per professionals mèdics o sota la seva direcció, d'acord amb la normativa legal vigent.
La Llei orgànica 2/2010, de 3 de març, que té per objectiu garantir els drets fonamentals en l'àmbit de la salut sexual i reproductiva, regula les condicions de la interrupció voluntària de l'embaràs i estableix les obligacions corresponents dels poders públics.
També defineix mesures per garantir l'educació sexual, per millorar l'accés als mètodes contraceptius i per disposar de programes i serveis de salut sexual i reproductiva específics.
La normativa regula els supòsits en què es pot interrompre l'embaràs i garanteix el dret a la prestació sanitària a través de la xarxa de salut pública i privada.
L'avortament es pot dur a terme per tècniques quirúrgiques o farmacològiques i, en tots els casos, es garanteix la intimitat i la confidencialitat.
Per a la seva realització, és necessari el consentiment informat de la dona.
Una avaluació mèdica és, de manera general, una valoració de l'estat de salut d'una persona, per establir si existeix alguna malaltia o trastorn físic o psíquic, amb l'objectiu d'emetre un diagnòstic i realitzar un tractament que permeti el restabliment de la salut.
En l'àmbit laboral, el concepte d'avaluació mèdica es refereix específicament a les valoracions dutes a terme en el marc dels processos de seguiment i control de les situacions d'incapacitat per treballar.
En aquest context, les avaluacions mèdiques determinen les baixes i les altes mèdiques i condicionen l'adjudicació de les prestacions d'incapacitat temporal i d'incapacitat permanent.
Al sistema públic de salut de Catalunya, els agents directament implicats en aquests processos d'avaluacions mèdiques són els Centres d'Atenció Primària, l'Institut Nacional de la Seguretat Social i l'Institut Social de la Marina, la Subdirecció General d'Avaluacions Mèdiques-ICAM, i les entitats col·laboradores amb la gestió de la Seguretat Social.
Els trastorns de l'espectre de l'autisme (TEA) són alteracions del neurodesenvolupament que es caracteritzen per una afectació en la capacitat de comunicació e interacció social, la presència d'un patró de conductes repetitives (interessos restringits, estereotípies, etc.), rigidesa de pensament i una desregulació del perfil sensorial.
Aquestes característiques poden presentar-se en major o menor grau, impactant de diverses maneres en la vida del nen, adolescent i adult, i modificant la seva manifestació al llarg del cercle vital.
Tanmateix, poden variar significativament en funció del nivell de llenguatge, capacitat cognitiva, presència d'altres condicions psiquiàtriques o mèdiques, i la influència de l'entorno familiar, educatiu i social de la persona.
Actualment, d'acord amb la conceptualització clínica vigent, els TEA inclouen dins del mateix contínuum de dificultats, els diagnòstics anteriors d'autisme, trastorn generalitzat del desenvolupament no especificat, i la síndrome d'Asperger.
El TEA pot estar associat a qualsevol nivell de capacitat intel·lectual i d'aprenentatge.
Oscil·la entre problemes molt subtils de comprensió o de limitació de la funció social i discapacitats molt greus.
En alguns dels casos es fa un diagnòstic associat a la discapacitat intel·lectual, que pot ser des de lleu fins a profunda.
A vegades les persones amb TEA poden tenir habilitats especials, destacant profundament en àrees artístiques i/o de coneixement.
També poden mostrar alteracions del comportament, desregulació emocional, peculiaritats en la ingesta alimentària, alteracions del son i conductes hetero i autolesives quan no existeix un context psicoeducatiu comprensiu o bé els seus nivells d'estrès són elevats.
Actualment, s'estima que entre 7 i 10 persones de cada 1000 tenen un trastorn de l'espectre de l'autisme.
A Catalunya, l'any 2016 es van atendre 7.406 persones amb diagnòstic de TEA en els CMSIJs, aquesta xifra representa el 11,7% del total de persones ateses en els CSMIJ de Catalunya.
D'altra banda, les estimacions poblacionals per a TEA a nivell mundial situen la prevalença en 1% als països industrialitzats.
De la mateixa manera que a la població general, s'observen diferències de gènere en relació amb presentar un TEA.
S'ha observat que només un de cada quatre casos d'autisme es produeix en nenes.
Pel que fa a la síndrome d'Asperger o manifestacions de TEA més lleus sense discapacitat intel·lectual, l'afectació de les nenes és d'un cas entre vuit aproximadament.
La figura del gestor COVID és clau per contenir i identificar els brots de la infecció.
El gestor COVID és qui es posa en contacte amb una persona sospitosa d'estar infectada per COVID-19 a qui un professional sanitari prescriu o fa una prova PCR.
La seva tasca consisteix a informar-la (per telèfon o personalment) sobre el procediment que s'ha de seguir i iniciar el procés d'identificació de contactes.
Les funcions que ha de desenvolupar són les següents:
El gestor ha de preguntar a la persona si té algun dubte que li pugui resoldre i informar-la dels diferents materials d'interès que té al seu abast, disponibles dins d'aquesta mateixa pàgina sota el títol "Material de suport per als casos sospitosos".
L'aturada cardiorespiratòria (ACR) o aturada cardíaca és la interrupció sobtada, inesperada i potencialment reversible de la respiració i la circulació sanguínia espontànies com a conseqüència d'un procés patològic agut.
Aquesta situació es reconeix quan hi ha una persona inconscient i que no respira amb normalitat.
Sovint s'utilitza, erròniament, com a sinònim d' infart agut de miocardi i de mort sobtada cardíaca:
L'aturada cardiorespiratòria és una emergència mèdica que requereix atenció urgent.
L'inici immediat de la Reanimació Cardiopulmonar (RCP) pot quadruplicar les possibilitats de sobreviure i l'ús d'un Desfibril·lador Extern Automàtic (DEA) pot augmentar-la encara més.
La principal causa d'una aturada cardiorespiratòria és una arrítmia o trastorn del ritme cardíac.
El ritme cardíac es refereix a la freqüència amb què es produeixen els batecs del cor.
L'arítmia més freqüent s'anomena fibril·lació ventricular i es caracteritza per un batec irregular, no efectiu.
En general les arrítmies deriven de malalties cardiovasculars, com ara l' infart agut de miocardi.
Altres causes de l'aturada cardiorespiratòria poden ser:
Hi ha alguns factors que augmenten el risc de patir una aturada cardiorespiratòria:
En molts casos, les persones afectades no presenten cap símptoma abans de patir l'aturada cardíaca.
En d'altres, poden experimentar mareigs, nàusees i vòmits, dolor al pit, cansament, manca d'aire i palpitacions.
Una vegada es produeix l'aturada cardiorespiratòria, perden la consciència i deixen de tenir pols efectiu i de respirar.
En un cas d'aturada cardíaca s'ha d'avisar al 112.
Cal actuar amb rapidesa per garantir que es duen a terme cadascuna de les 5 baules de la cadena de supervivència:
El temps mitjà des de la trucada d'emergència fins a l'arribada del servei d'emergències mèdiques (interval de resposta) és d'entre 5-8 minuts, o 8-11 minuts fins a una primera descàrrega amb el desfibril·lador.
Durant aquest temps la supervivència de la víctima depèn de les persones que han presenciat l'episodi de pèrdua de coneixement.
Cal començar les maniobres de Reanimació Cardiopulmonar (RCP) en forma de compressions toràciques de manera immediata.
Quan una persona no està entrenada per dur-les a terme, el personal del Centre Coordinador del sistema d'emergències mèdiques (SEM) el guiarà, a través del telèfon, en l'inici de les maniobres, amb la realització de compressions toràciques mentre espera l'arribada d'ajut professional.
En cas de disposar d'un Desfibril·lador Extern Automàtic (DEA), cal iniciar la descàrrega el més aviat possible.
Aquests aparells es poden utilitzar sense cap formació, ja que utilitzen missatges de veu i visuals per guiar els reanimadors.
Les cures pal·liatives són el tipus d'atenció o tractament que s'ofereix a les persones, independentment de l'edat, que tenen una malaltia crònica avançada o es troben en situació de final de la vida.
L'objectiu és millorar, tant com es pugui i des del més aviat possible, la qualitat de vida de la persona malalta i del seu entorn cuidador, mitigar el patiment (físic, psicoemocional i espiritual) associat a la mort i oferir la màxima ajuda possible a la persona malalta, i al seu entorn cuidador, per viure bé el tram final de la vida i morir bé.
Es parla de l'etapa final de la vida quan la persona té una malaltia progressiva, avançada, incurable, sense possibilitats raonables de resposta al tractament curatiu i té un pronòstic de vida limitat.
També es diu que es troba en situació o fase terminal quan el pronòstic de vida és de setmanes o mesos.
En aquesta fase de la malaltia, freqüentment, la persona pot presentar diferents símptomes i molèsties, canviants i de caràcter intens com, per exemple, el dolor.
També es pot presentar un fort impacte emocional en el pacient, la seva família i l'entorn cuidador.
Donar resposta a totes aquestes necessitats que presenta la persona i la seva família és l'objectiu de les cures pal·liatives.
Per aconseguir oferir una atenció de qualitat és necessari que els diferents professionals de l'equip facin una valoració de la persona i del seu entorn cuidador, a partir de la qual es definirà el pla d'atenció individualitzat.
Aquest pla inclourà l'actuació a la persona malalta i a la seva família, tot respectant la seva voluntat, les seves prioritats, i els valors i creences que pugui tenir.
Les cures pal·liatives són un dret que tenen les persones que pateixen una malaltia crònica progressiva en l'etapa més avançada i terminal.
També hi tenen dret els seus familiars, les persones que les cuiden i les del seu entorn.
Els arbovirus són un grup heterogeni de més de 500 virus amb una característica comuna: són transmesos per artròpodes (animals invertebrats com els insectes o els aràcnids).
Tot i que la majoria d'aquests virus afecten animals vertebrats com aus i mamífers, n'hi ha 150 que poden causar malalties en l'home.
D'entre tots els atròprodes que actuen com a transmissors d'arbovirus, els mosquits són els més coneguts, especialment els del gènere Aedes, com el mosquit tigre, Anopheles i Culex.
Aquests insectes ingereixen el virus en xuclar la sang d'una persona o animal infectat i posteriorment l'inoculen a altres persones o animals sans també a través de les picades.
Altres artròpodes que poden contagiar aquest tipus d'infeccions són les paparres, les puces, els polls i els àcars.
Els símptomes de les arbovirosis són molt diversos, però acostumen a incloure febre, mal de cap, i dolor articular i muscular.
No hi ha tractament específic per curar la malaltia, però mesures com prendre certs medicaments, descansar o beure molt líquid poden alleujar-ne els símptomes.
Malgrat que les zones endèmiques de la majoria d'arbovirosis es localitzen a Amèrica, Àsia i Àfrica, en els darrers anys a Catalunya també se n'han registrat casos importats.
L'emergència d'aquestes infeccions al nostre territori és fruit de la convergència de dos factors: la presència d'atròprodes transmissors, especialment del mosquit tigre, i la potencial introducció dels virus a través de les persones que venen d'aquests països i el tràfic de viatgers entre Catalunya i aquestes zones endèmiques.
Les arbovirosis són potencialment perilloses perquè es transmeten fàcil i ràpidament, el que fa que siguin difícils de controlar.
Per a algunes d'elles es disposa de vacuna, com en el cas de la febre groga o l'encefalitis japonesa, però en general la millor prevenció és protegir-se de les picades dels animals que les transmeten, amb l'ús de repel·lents i roba que cobreixi tot el cos, entre d'altres mesures.
En el cas dels mosquits cal, a més, aturar-ne la proliferació evitant acumulacions d'aigua on pugui criar.