La fiscalitat directa de l'empresa, és a dir, la fiscalitat que grava el benefici que obté l'empresa en un exercici econòmic, pot ser l'impost sobre la renda de les persones físiques (IRPF) o bé l'impost sobre societats (IS).
Tributen l'IRPF els empresaris individuals, mentre que les societats civils privades, les limitades, les anònimes, les laborals i les cooperatives tributen a IS.
L'IRPF és l'impost que han de pagar totes les persones físiques.
Per tant, contempla totes les rendes que obté la persona al llarg del període impositiu, tant les procedents de l'activitat empresarial com les personals.
Una persona realitza una activitat econòmica quan ordena per compte propi mitjans de producció o recursos humans, sent la seva finalitat la producció o la distribució de béns i serveis.
L'IRPF és un impost progressiu, quant més gran és la quantitat d'ingressos o rendes obtinguts en el període, més elevat és el tipus impositiu que s'aplica.
Els mètodes de determinació del rendiment de les activitats econòmiques, segons l'activitat desenvolupada són dos, incompatibles entre ells:
En aquest cas, el rendiment net de les activitats econòmiques es determina segons les normes de l'impost de societats.
És a dir, es calcula a partir de la diferència entre els ingressos i les despeses.
Existeixen dues modalitats: la normal i la simplificada.
Càlcul del rendiment net de l'impost
Per a fer el càlcul de la diferència entre ingressos i despeses, cal tenir en compte les despeses deduïbles, que són aquelles que estan relacionades amb el desenvolupament de l'activitat econòmica.
Els requisits i condicions de caràcter general que han de complir les despeses per poder tenir la consideració fiscal de deduïbles són els següents:
S'aplica amb caràcter general als empresaris i professionals que no estan acollits a la modalitat de simplificada o al règim d'estimació objectiva.
S'aplica quan l'import de la xifra de negocis del conjunt de les activitats exercides sigui superior a 600.000 € anuals en l'any immediat o quan s'hagi renunciat a l'estimació directa simplificada.
S'aplica als empresaris i professionals en les següents circumstàncies:
En l'estimació directa simplificada, hi ha una sèrie d'especificitats associades al càlcul de les amortitzacions de l'immobilitzat material i sobre l'aplicació de les provisions deduïbles.
A diferencia de l'estimació directa, en el règim d'estimació objectiva no es calcula l'impost en funció dels beneficis reals de l'empresa, sinó que Hisenda determina un benefici estimat per a cada tipus d'activitat en funció de determinades variables objectives, com la potència elèctrica instal·lada en un local o la seva superfície, o el nombre de treballadors.
Aquest règim s'aplica a empresaris o professionals que compleixen les condicions següents:
En el imports del segon i tercer punts anteriors, es computen totes les operacions desenvolupades pel contribuent, cònjuge, ascendents i descendents, i per les entitats en atribució de rendes en les que participin, sempre que les activitats siguin similars (classificades en el mateix grup de l'IAE) i existeixi direcció comuna que comparteixi mitjans personals o materials.
El rendiment net es calcula a partir de la diferència entre els ingressos computables i les despeses deduïbles, aplicant part de la normativa que a l'impost de societats.
El rendiment net calculat es redueix si és irregular.
Si es compleixen els requisits establerts es minora per l'exercici de determinades activitats econòmiques.
Es calcula com l'estimació directa normal, tenint en compte els aspectes següents:
El càlcul del rendiment net es fa segons l'ordre anual que desenvolupa aquest mètode.
A partir del volum total d'ingressos (per les activitats agrícoles i ramaderes) o de les unitats de mòdul utilitzades o instal·lades (per la resta activitats) s'aplica l'índex de rendiment net o el rendiment en el primer cas, o es multiplica pels imports fixats per als mòduls, determinant així el rendiment net previ.
A partir d'aquest valor s'apliquen les reduccions que correspongui i els índexs correctors per aconseguir el rendiment net reduït.
Estimació directa normal o simplificada
Els contribuents en estimació directa normal o simplificada realitzen 4 pagaments fraccionats trimestrals en el model 130, entre l'1 i el 12 dels mesos d'abril, juliol, octubre i entre l'1 i el 30 de gener de l'any següent.
Han de presentar la declaració negativa en els trimestres que no resulti quantitat a ingressar.
Els contribuents realitzen 4 pagaments fraccionats trimestrals en el model 131 en els mateixos terminis que hem descrit en l'apartat anterior.