El darrer estudi prospectiu de Randstad Research aborda el potencial de creixement i l'ocupació del sector tecnològic.
El 60% dels experts del sector opinen que tant l'economia espanyola com el sector mateix creixeran en els propers dotze mesos.
El 49% preveu un creixement de la plantilla enfront del 3% que opina el contrari.
Així mateix, són superiors les opinions que preveuen un augment de la rotació de la plantilla (26%) a les que en preveuen un descens (13%).
D'altra banda, el 64% dels experts del sector identifiquen el dèficit de talent com un problema actual important, que s'agreujarà en els propers dotze mesos segons el vaticini del 49% dels enquestats.
Randstad afirma que aquest dèficit de talent es manifesta tant en els perfils qualificats com en la resta de perfils.
En relació amb la rotació laboral, el 54% dels experts considera que és inferior a la mitjana sectorial.
Finalment, el nivell d'absentisme es considera molt reduït, el 67% dels empresaris no anticipa variacions a curt termini i només un de cada quatre experts del sector preveu que aquesta variable s'incrementi en els propers 12 mesos.
L'estudi conclou que, malgrat els senyals positius respecte del potencial de desenvolupament del sector de la Tecnologia, els nivells d'optimisme no superen la mitjana espanyola de tots els sectors estudiats.
L'Observatori Social de La Caixa ha difós l'article Dones i homes, consum i producció al llarg de la vida.
Es tracta d'un estudi dels fluxos de recursos (monetaris i no monetaris) que es donen en la societat espanyola tenint en compte les perspectives d'edat i sexe.
Durant el cicle vital es poden delimitar dues etapes en què el consum és superior a la renda laboral: des del naixement fins als 24 anys i a partir dels 59.
Els mecanismes que permeten articular transferències de recursos des de les edats amb superàvit a les de dèficit són bàsicament tres: les transferències privades, les transferències públiques i l'estalvi.
Ara bé, els individus també depenem d'altres recursos que no es proporcionen necessàriament a través del mercat i, per tant, no estan remunerats.
De fet, la Comptabilitat Nacional no recull el treball domèstic no remunerat, la qual cosa vol dir que se subestima el valor de la producció total de l'economia, en particular, el valor de la producció aportada per les dones, que realitzen només un 39% de tota la producció de mercat i, en canvi, s'encarreguen del 67% de la producció no remunerada.
El Banc d'Espanya ha publicat aquesta setmana l'article L'impacte de la política monetària no convencional sobre les finances públiques de la Unió Econòmica i Monetària (UEM), dels autors Pablo Burriel, Francisco Martí i Javier J. Pérez.
L'article ofereix una quantificació aproximada de la situació de les finances públiques dels principals països de la UEM.
En concret, proporciona estimacions de l'efecte directe de les mesures monetàries sobre el pagament dels interessos del deute d'Alemanya, França, Itàlia, Espanya, Holanda i de l'agregat de l'àrea per al període 2014-2016.
A més, estima l'efecte total (directe i indirecte) sobre el dèficit públic d'Espanya i el conjunt de l'àrea euro.
Els resultats mostren que, en aquest període, l'Administració Pública d'Espanya s'hauria estalviat en concepte de pagament per interessos del deute al voltant d'1 punt percentual del PIB, en termes acumulats, com a conseqüència de la implementació de polítiques monetàries no convencionals.
Pel que fa al dèficit públic, estima que des de mitjans de 2014 s'hauria reduït en 0,9 punts percentuals del PIB.
El Banc d'Espanya subratlla que aquestes estimacions s'han d'entendre com a meres aproximacions.
L'edició mensual de la revista Hosteltur dedica el reportatge a les noves tecnologies turístiques en tant que eines al servei d'un canvi de model turístic.
L'Organització Mundial del Turisme preveu que cap al 2030 s'assoliran els 1.800 milions de turistes internacionals.
Però el canvi no serà només quantitatiu sinó també qualitatiu.
La previsió és que hi hagi tants turistes per motius personals (salut, educació, visites a familiars) com per oci.
En aquest context, l'especialització serà la manera d'avançar, afirma Hosteltur.
L'article recull una selecció de tecnologies de recent funcionament en el mercat per anar cap a un model de viatges més personalitzats, sostenibles i eficients.
Entre algunes d'aquestes tecnologies tenim les que permeten la personalització del contingut de l'habitació abans del check-in, la creació d'ambients únics a partir de pantalles i àudios que s'adapten al tipus de públic i al seu estat d'ànim, la reproducció de música o petició de servei a través de la veu, la geolocalització de clients per mitjà de dispositius o la comunicació i resolució de dubtes des dels chatbots, serveis per interactuar o conversar per mitjà de qualsevol interfície de chat.
L'OCDE ha publicat recentment un article analític que proporciona una visió general de la capacitat de recuperació del mercat de treball arran de la recessió de 2008-2009 i el paper que hi exerceixen les polítiques macroeconòmiques i estructurals.
Tot i que la taxa d'atur de l'OCDE ha tornat al nivell anterior a la crisi, el cost de la desocupació ha estat gran i perllongat en molts països.
A més, la feble recuperació de l'ocupació comporta que la productivitat laboral i el creixement laboral continuïn sent baixos.
D'acord amb el document, la resiliència del mercat de treball depèn fonamentalment de les polítiques macroeconòmiques i estructurals, que tenen efectes beneficiosos per al creixement a llarg termini, limitant la disminució de l'ocupació i prevenint que els increments cíclics d'atur esdevinguin estructurals.
D'altra banda, una protecció massa estricta dels treballadors regulars redueix la resiliència, afavorint els contractes temporals i alentint la creació d'ocupació en el moment de la recuperació.
En canvi, els sistemes coordinats de negociació col·lectiva poden promoure la capacitat de recuperació ja que faciliten els ajustaments dels salaris i de la durada contractual.
El Govern de la Generalitat de Catalunya ha aprovat l'informe de la Comissió Interdepartamental per al Desenvolupament de l'Economia Col·laborativa, amb l'objectiu que serveixi de marc estable per al desenvolupament d'aquest nou model econòmic.
Sorgida de la irrupció de la tecnologia digital i les plataformes tecnològiques, l'economia col·laborativa es caracteritza pel fet que els ciutadans poden oferir o intercanviar serveis o recursos infrautilitzats mitjançant una plataforma o comunitat d'usuaris, que connecta oferta i demanda.
En concret, el document avança mesures per a aquells àmbits en què l'economia col·laborativa té un impacte més rellevant com són, per exemple, la llar compartida com a nova oferta turística, la pràctica de l'ús compartit d'un vehicle com a bé ociós, el desplaçament compartit en el transport de persones o la compartició d'un trajecte en el transport de mercaderies.
També proposa mesures d'actuació en àmbits transversals, com el fiscal o el laboral, per garantir una competència lleial i respectuosa amb els drets dels consumidors i dels treballadors.
Propostes com l'elaboració d'una guia pràctica de les obligacions tributàries derivades de l'activitat com a ciutadà agent productor o la signatura d'acords de col·laboració publicoprivada amb les plataformes digitals en són alguns exemples.
El Departament de Recerca de l'Organització Internacional del Treball ha publicat l'article La Garantia Juvenil Europea: una revisió sistemàtica de la seva implementació en els països membres, que aborda els detalls d'aquesta política laboral en l'àmbit europeu i avalua a través d'una revisió dels plans d'implementació si aquest compromís s'ha dut a la pràctica.
Segons l'estudi, tots els països han apostat per implementar les garanties juvenils durant els primers mesos de desocupació, entre els tres i quatre mesos, han plantejat una combinació adequada entre educació formal i capacitació, uns criteris d'elegibilitat clars i un paquet de mesures completes.
En canvi, molts països encara s'enfronten a reptes a l'hora de complir amb els objectius d'intervenció primerenca i els mecanismes efectius d'aplicació.
Finalment, entre els estats s'observa que hi ha importants diferències entre la despesa planificada i la realment assignada per jove que ni estudia ni treballa i es calcula que el 30 per 100 dels països ha pressupostat una despesa inferior a la recomanada.
L'Ajuntament de Barcelona ha realitzat un estudi sobre l'estructura i evolució de la desigualtat dels salaris dels residents de la ciutat entre els anys 2010-2015.
Els principals resultats de l'informe situen el salari mitjà l'any 2015 en 28.861 euros bruts anuals (un 23,7% superior a la mediana).
L'estudi revela, així mateix, que el 32,4% dels treballadors de Barcelona és com a màxim mileurista, percentatge que s'eleva fins al 64,7% entre els menors de 30 anys.
L'estudi subratlla que en la distribució asimètrica dels salaris hi ha influït la reforma laboral de 2012, que ha creat ocupació però amb un alt preu en termes de devaluació salarial i temporalitat.
A més, puntualitza que la lleugera reducció (del 24,6% fins al 22,8%) de la bretxa salarial entre homes i dones durant aquest període és com a conseqüència del descens més gran que han patit els salaris del col·lectiu masculí.
Comparant les grans ciutats espanyoles (Madrid, Barcelona, València, Sevilla, Saragossa, Màlaga, Múrcia, Palma de Mallorca i les Palmes de Gran Canària), els salaris de Barcelona estan en la zona alta en termes de remuneracions mitjanes i en una zona intermèdia quant a la desigualtat i bretxa salarial entre homes i dones.
Saragossa és la ciutat menys desigual en termes salarials, ja que els salaris baixos són relativament alts; mentre que Madrid se situa com la més desigual, ja que els salaris alts escalen molt amunt.
Un informe recent d'Eurofound estima que la pobresa laboral afecta el 10% dels treballadors europeus.
Europa, després de la crisi, és una societat amb més persones treballant en formes d'ocupació no estàndard i aquesta tendència sembla tenir caràcter de continuïtat.
El focus de la majoria d'estats membres ha estat el d'aconseguir que la gent treballi, però el treball no és, en si mateix, un remei per a la pobresa laboral.
De fet, fins i tot pot augmentar-la si no es presta atenció als ingressos d'aquests treballadors i de les llars on viuen.
L'estudi considera que, per pal·liar aquesta pobresa laboral, haurien de tenir també un pes important les mesures indirectes.
En aquest sentit seria convenient avaluar millor les necessitats dels treballadors i els riscos a què s'enfronten (problemes socials de salut, allotjament, relacionals i d'exclusió social).
D'una banda, destaca que és important que els treballadors, independentment del tipus de relació contractual, tinguin accés als mateixos drets de protecció social.
De l'altra, subratlla la conveniència que s'articulin mesures per facilitar la transició entre treballs, és a dir que les persones tinguin un suport financer durant els períodes de desocupació.
Un altre factor important és la tendència creixent cap a professions altament qualificades que requereixen inversions en educació, per tal que les persones aconsegueixin treballs més ben remunerats, reduint la pobresa laboral a llarg termini.
El Butlletí Econòmic del Banc d'Espanya ha publicat Els acords comercials de nova generació de la UE: el tractat CETA.
Es tracta d'un article que analitza el contingut de l'Acord Econòmic i Comercial Global, conegut com el Tractat CETA, signat recentment entre la Unió Europea i el Canadà, que comprèn un ampli espectre de mesures relacionades amb les barreres d'accés als mercats de béns i serveis, a la inversió, les licitacions i compres del sector públic, a les disposicions sobre els drets de la propietat intel·lectual i a la mobilitat de la mà d'obra, entre d'altres.
A més, l'article debat les possibles implicacions per a l'economia espanyola.
En concret, en relació amb la supressió dels drets de duana, el CETA elimina el 99% dels aranzels en els intercanvis de productes industrials entre la UE i el Canadà des del moment de l'entrada en vigor.
Els productes de pesca i de l'agricultura són objecte d'una eliminació aranzelària gradual durant un període de set anys.
El tret diferencial, afirma l'informe, és que es tracta de reduir no només les barreres aranzelàries convencionals sinó també les barreres de caràcter regulador i administratiu que, en l'actualitat, són encara un fre més potent als intercanvis comercials.
Una nova enquesta de la Comissió Europea revela que cada vegada més els consumidors de la Unió Europea (UE) compren en línia i que la seva confiança en el comerç electrònic ha augmentat, en particular en la compra en línia en altres països de la UE.
D'acord amb les dades de la Comissió, en deu anys, el percentatge d'europeus que compren en línia gairebé s'ha duplicat (del 20,7% el 2007 al 55% el 2017).
Tanmateix, molts minoristes continuen sent encara reticents a ampliar le seves activitats en línia, preocupats pel major risc de frau, les diferents regulacions fiscals i les diverses normatives existents entre països.
Per això, la Comissió ha presentat una proposta per harmonitzar les normes contractuals digitals en la venda de mercaderies en línia i per promoure-les a tota la UE.
La Comissió també està treballant en una proposta per actualitzar les normes que regulen els drets dels consumidors.
De moment, ha millorat el procediment en línia ràpid per a petites reclamacions (fins a 5.000 euros) que els usuaris ja poden utilitzar des d'aquest mateix mes de juliol.
El col·lectiu de la població de 50 i més anys és especialment vulnerable en termes de desocupació, afirma un estudi recent de la Fundació BBVA i l'Institut Valencià d'Investigacions Econòmiques (Ivie).
L'atur de llarga durada (un any o més en situació de desocupació) s'ha multiplicat per 5,8 entre 2007 i 2016.
El 2007 només el 5,5% de la població aturada portava buscant feina quatre o més anys, el 2013 se situava en el 13,3% i el 2016 en el 24,1% del total d'aturats.
L'anàlisi per sexe no mostra diferències significatives, segons l'estudi.
En canvi, per edat, la desocupació de llarga durada es concentra en la població de major edat i menys qualificada.
En concret, en la població de 50 i més anys s'observa que el 39,2% dels aturats d'aquesta edat porta quatre o més anys buscant feina, el 59% dels aturats són de molt llarga durada (dos o més anys) i el 72,1%, de llarga durada (un any o més).
L'augment de l'atur en un grup de població que representa el 25% dels aturats, porta a un increment substancial dels nivells de desigualtat.
Aquestes dades reflecteixen que la millora econòmica, i en particular el creixement de l'ocupació, se centra en uns grups poblacionals però n'exclou uns altres, conclou l'informe.
El Col·legi d'Economistes de Catalunya ha publicat l'Enquesta d'opinió dels economistes, que recull l'opinió del col·lectiu d'economistes i de titulats mercantils i empresarials sobre l'estat actual i les perspectives de l'economia catalana.
La informació obtinguda mostra una intensificació en la millora i la confiança dels col·legiats sobre la marxa de l'economia, sent el dèficit fiscal de Catalunya amb l'Estat, seguit de l'atur i de les infraestructures i comunicacions els principals problemes.
Els resultats de l'enquesta preveuen una millora de l'economia en els propers mesos i cara a finals de 2017.
Un 63,9% dels col·legiats creu que s'ha d'impulsar un major augment salarial que garanteixi el creixement del mercat interior; mentre que el 28,8% entén que cal mantenir la contenció salarial per millorar la competitivitat externa.
Pel que fa a l'impacte de la revolució digital, la meitat dels enquestats opina que destruirà més llocs de treball que no pas en crearà.
Finalment, quant a les habilitats professionals, la creativitat i la resolució de problemes complexos seran les més demandades als professionals de l'economia i l'empresa en l'era digital.
A.T. Kearney ha publicat l'estudi Imaginant el futur de la indústria dels viatges, que avalua els factors que transformen la indústria i prediu escenaris futurs a nivell mundial.
El primer escenari, anomenat Picasso, contempla un món fragmentat, caracteritzat per l'auge del populisme i una creixent preocupació per les qüestions de seguretat.
El segon, anomenat Dalí, preveu un entorn més favorable per a l'intercanvi de dades, generant més oportunitats per a la personalització dels viatges, els quals són més barats, més ràpids i més segurs.
El tercer, Bosco, preveu un augment dels costos comercials d'aquesta indústria, de les dificultats de les empreses per complir amb les lleis fiscals, laborals i de protecció de dades, en un context de proteccionisme i desconfiança, en què els viatgers busquen la comoditat en marques de confiança i proveïdors reconeguts.
I, el quart escenari, anomenat Warhol, es caracteritza pels viatges no personalitzats, que té en compte les implicacions derivades del creixement econòmic a Àsia i que propicia l'expansió d'una classe mitjana que compta amb més ingressos per l'oci i els viatges, però que prefereix les opcions low-cost a les més personalitzades.
El Banc d'Espanya ha publicat un article descriptiu de la situació econòmica del sector privat no financer a la zona euro durant el 2016.
L'evolució de la situació financera de les famílies i de les empreses va mostrar un comportament favorable, malgrat que l'endeutament del sector privat no financer va romandre en registres elevats situant-se per sota del 140% del PIB.
En el cas de les famílies, la creació d'ocupació i la baixa inflació van permetre un augment de la capacitat adquisitiva que, juntament amb el creixement de la riquesa, es va reflectir en la fortalesa del consum, en un context d'avançament modest dels salaris nominals i de manteniment estable de la taxa d'estalvi de les famílies (al voltant del 12% de la renda disponible).
El ritme de recuperació econòmica ha permès a les empreses una millora de la facturació i dels beneficis.
En canvi, l'activitat inversora ha estat feble, fet que reflecteix el caràcter moderat de la recuperació econòmica i de la incertesa sobre el creixement futur així com la necessitat, d'algunes empreses, d'enfortir els seus balanços financers.
La Comissió Europea ha publicat un Document de reflexió sobre la canalització de la globalització amb l'objectiu de fer una avaluació justa i fonamentada del significat de la globalització per a Europa i per als seus ciutadans.
La globalització i els canvis tecnològics transformaran les nostres vides amb una rapidesa inusitada, segons el document.
La qüestió que es planteja és la de saber si Europa pot arribar a un acord sobre el camí a seguir per gestionar eficaçment aquesta transformació.
El document afirma que la UE-27 continua sent la major potència comercial i inversora del planeta i el major proveïdor d'ajuda al desenvolupament del món.
Estem completament integrats en les cadenes de valor mundials i continuarem desenvolupant un paper de pes fins i tot en la mesura que apareguin altres potències, afirma l'estudi.
Les dades mostren que la globalització pot ser beneficiosa si es canalitza degudament.
Una diplomàcia econòmica vetllarà perquè les empreses europees puguin prosperar en els mercats internacionals més dinàmics.
Aquest èxit, diu la Comissió Europea, garantirà més ocupació i de més qualitat en el nostre territori.
L'Observatori de les Ocupacions ha publicat l'Informe del Mercat de Treball dels Joves, que ofereix informació sobre la situació laboral dels joves a la província de Barcelona amb dades de 2016.
D'acord amb l'estudi, la província de Barcelona compta amb 1.689.859 menors de 30 anys (el 30,5% del total de la població), el 73,1% dels quals es concentra en la ciutat de Barcelona.
El 2016 es van registrar 915.965 contractes per a joves, un 40,1% del total de la contractació de la província.
Per nivell de formació, el 26,6% dels nous contractats han finalitzat l'ESO, el 20,4% té el títol de Batxillerat, el 12,3% el grau mig de Formació Professional i el 12,2% no ha acabat l'ESO.
Per sectors, el 89,2% de la contractació juvenil s'ha formalitzat en els serveis, el 8,9% en la indústria, l'1,6% en la construcció i el 0,3% en l'agricultura i pesca.
En la contractació juvenil ha predominat la modalitat temporal: el 42,4% són contractes eventuals per circumstàncies de la producció, el 28,9% d'obra i servei i el 15,4% d'interinitat.
Per tipus de jornada laboral, el 52% dels contractes són a temps complet, el 47,4% a temps parcial i el 0,7% correspon a contractes fixos discontinus.
A 31 de desembre de 2016, el percentatge de joves aturats respecte del total de la província és del 12,6 %, concretament 41.555 aturats menors de 30 anys.
Pimec ha publicat l'Anuari de la pime catalana 2017, que aporta informació relativa al període 2011-2015 amb el nivell de desagregació per grandària, per sectors i per territori.
D'acord amb les estimacions de Pimec, el 2015 Catalunya disposa d'un teixit productiu de 498.114 empreses; d'aquestes, el 99,8% són pimes que ocupen el 70,1% del total de l'ocupació catalana i contribueixen amb un 59,1% del VAB del conjunt de l'economia catalana.
En termes absoluts, el 2015 l'augment del nombre de pimes respecte de 2014 ha estat de 14.778.
Entre el 2014 i el 2015, les pimes han incrementat un 4,6% els llocs de treball i un 5,8% el VAB.
Així mateix, per al conjunt de les pimes, la productivitat ha augmentat un 1,4% el 2015 respecte de 2014.
Pel que fa al VAB, suposen la totalitat d'empreses del sector primari, el 93,9% de la construcció, el 61,7% dels serveis i el 54,7% de la indústria.
I, quant a l'ocupació, la pime representa la totalitat del sector primari, el 95,9% de la construcció, el 69,2% de la indústria i el 67,7% dels serveis.
L'onada de turistes estrangers, l'acceleració de la demanda interna i la fortalesa de l'economia espanyola han permès un creixement del 4,6% del PIB turístic durant el segon trimestre de 2017, d'acord amb les estimacions d'Exceltur.
Tot i això, es registra un notable descens de l'estada mitjana a Espanya en el període de març a maig (-2,3%) i un fort creixement del lloguer d'habitatges (+37,2%) i de les tipologies d'allotjament de menor preu (apartaments +12,2%, turisme rural +16,6%) enfront de la demanda hotelera (+7,4%); en canvi, augmenta la despesa mitjana diària sense transport (+4,2% de març a maig).
El Regne Unit encapçala l'increment de la demanda turística, seguit pels països nòrdics i el mercat nord-americà i els asiàtics.
Canàries, les comunitats del nord (Galícia, Cantàbria i Navarra), Madrid i la Comunitat Valenciana lideren els millors resultats a Espanya.
Es preveu que tant la demanda estrangera cap a Espanya com la demanda nacional es mantinguin durant el tercer trimestre.
Aquestes bones expectatives fan estimar un creixement del PIB turístic per al conjunt de 2017 del 4,1%.
L'Observatori per a l'Anàlisi i el Desenvolupament Economic d'Internet (Observatori ADEI) en col·laboració amb Google són els autors de l'estudi El treball del futur, que analitza l'impacte potencial del procés tecnològic a Espanya.
Segons l'estudi, aquest procés s'ha d'observar des d'una perspectiva que atengui la capacitat per generar nous llocs de treball i impulsar nous models de negoci i emprenedoria.
Les prospectives sobre l'ocupació incorporen un futur de disrupció tecnològica i una perspectiva demogràfica de forta disminució de la població en edat de treballar.
L'estudi estima que l'economia espanyola podria, si s'adoptessin les polítiques adequades, reduir la taxa d'atur estructural i crear més de dos milions de llocs de treball nets en els propers 15 anys.
Perquè això sigui possible, l'estudi subratlla la conveniència, entre d'altres, d'invertir en plans de formació contínua i a llarg termini per a tots els treballadors; recomana desenvolupar les habilitats "en forma de T" ( T-shaped skills ), que consisteixen en tenir una formació profunda en una àrea d'especialització i la versatilitat suficient per utilitzar aquesta formació en qualsevol matèria, i elaborar polítiques que estimulin la transformació digital de les empreses i polítiques d'ocupació i innovació.