El Cens d'Establiments Comercials és una eina estadística que permet disposar d'informació actualitzada de l'activitat comercial arreu del territori, a partir de les xifres estadístiques com el nombre d'establiments, la superfície de venda o l'oferta, amb l'objectiu de generar coneixement útil per a la presa de decisions, tant a les administracions, com a les entitats i associacions, a les empreses, i professionals del comerç.
El titular de l'establiment ha de donar d'alta els treballadors a la Seguretat Social.
Per fer-ho cal adreçar-se a l'oficina de la Tresoreria que correspongui.
A més, s'ha de formalitzar un contracte de treball (empresa/treballador) a l'Oficina del Treball de la Generalitat del domicili de l'establiment.
Si canvia el titular de l'establiment però se'n manté l'estructura i els productes que s'hi ofereixen, s'ha de presentar una declaració responsable adreçada a l'òrgan de la direcció general competent en matèria de comerç on es declari, entre d'altres, que el titular disposa del document públic o privat acreditatiu de la transmissió realitzada, signada per persones amb poders de representació suficients.
Els comerços poden obrir un màxim de 12 hores diàries, entre les 7.00h i les 22.00h, amb un límit setmanal de 72 hores.
Tenen l'obligació de tancar diumenges i festius i avançar l'horari de tancament a les 20.00h els dies 24 i 31 de desembre.
Dins d'aquests límits, els comerciants poden fixar lliurament la distribució del seu horari diari d'obertura.
D'altra banda, a Catalunya el comerç en general, pot obrir un màxim de 8 diumenges o festius a l'any.
La guia pràctica d'horaris comercials ofereix un quadre per saber quan es pot obrir i segons el tipus d'establiments.
Els clients s'han d'atendre en català o en castellà, segons desitgin en cada cas.
Si no volen, no se'ls pot fer canviar de llengua.
Tots els rètols de caràcter fix (a l'exterior, a l'interior o a l'aparador), tant si són destinats als clients o usuaris com al personal de l'establiment, han de ser, almenys, en català.
Els documents que ofereixen serveis (catàlegs, prospectes, cartes i menús de restaurants, etc.) han de ser, almenys, en català.
Un dels aspectes clau que heu de tenir en compte a l'hora de construir o d'instal·lar el vostre negoci és el coneixement dels riscos associats al desenvolupament de la vostra activitat.
Entre els riscos més freqüents relacionats amb els usos i activitats quotidians, destaca el risc d'incendi.
Per poder tractar-lo, primer cal que determineu el risc que comporta l'ocupació o l'ús de l'edifici, que prengueu les mesures per minimitzar-lo fins als nivells socialment acceptables i que, en cas que el risc es manifesti, apliqueu les mesures necessàries per mitigar-lo.
A la pràctica, això implica que els responsables dels establiments han d'acreditar que els han construït i que els usen de manera que s'hi garanteix el nivell de seguretat establert per la normativa tècnica d'aplicació.
Us podeu informar en matèria de seguretat i prevenció d'incendis, així com del seu compliment normatiu als vostre ajuntament, que té la competència i la capacitat de fer inspeccions en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.
Els locals de restauració han de preveure espais específics pels contenidors dels residus sòlids i els líquids que siguin greixos.
Aquests contenidors han de ser hermètics i han de tenir una tapa.
En alguns casos els ajuntaments fixen la capacitat màxima els contenidors a l'interior dels bars i restaurants.
Recordeu que també heu de classificar la brossa abans de llençar-la als contenidors del carrer corresponents: blau: paper i cartró; verd: vidre; groc: envasos de plàstic, brics i llaunes; marró: residus orgànics; gris: rebuig.
Pel que fa als olis usats, s'han de lliurar a un gestor de residus autoritzat.
Demaneu-ne els detalls al vostre ajuntament.
Podeu sol·licitar a l'Administració aquests documents o bé descarregar-vos-els a través dels enllaços següents.
El Codi d'accessibilitat de Catalunya s'estableix que els locals amb un aforament superior a les 50 persones han de disposar d'un itinerari adaptat, d'un serveis adaptat, de mobiliari adaptat i d'escales adaptades.
Això vol dir que han de tenir rampes d'accés amb pendents inferiors al 12%, servei higiènic amb 1,5 metres de circumferència lliure d'obstacles, espais suficients als dos costats de les portes a ambdós costats de la porta i sistemes d'assistència per sanitaris, entre d'altres.
Pel que fa als locals amb un aforament inferior a les 50 persones, totes haurien de disposar de banys adaptats, tot i que la normativa municipal només l'acostuma a exigir per a locals que se sotmetin a una reforma.
En tot cas, cal que consulteu el vostre ajuntament per a conèixer tots els requisits establerts per la normativa municipal en aquest àmbit.