projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Recursos que s'adrecen a totes aquelles persones que intervenen en els processos d'incapacitació i tutela, és a dir, professionals dels serveis socials, del sistema sanitari, de l'àmbit judicial i de les entitats tutelars.
Tenen la finalitat de millorar i garantir la qualitat de la protecció de les persones més vulnerables de la societat mitjançant la cobertura de les necessitats personals.
És l'instrument de comunicació i control que s'utilitza per a la gestió dels casos de tutela.
Mitjançant aquest programa, des de la unitat de gestió de tuteles del Departament es trameten les propostes d'assignació de tutor o tutora perquè les entitats tutelars les estudiïn i emetin una resposta.
El Sistema d'Informació de Tuteles constitueix, a més, una base de dades de les persones tutelades per cadascuna de les entitats tutelars que facilita el seguiment, consultes i gestió del Servei de Tuteles per part del Departament.
El Departament ofereix un programa de formació especialitzada adreçada a professionals del sistema català de serveis socials, tant de la Generalitat com del món local i els serveis d'iniciativa privada.
Tenen com a objectiu millorar la qualitat de l'atenció a les persones que no poden governar-se per elles mateixes a fi i efecte que la tutela esdevingui un sistema de protecció eficaç.
Directrius que han de seguir els organismes, institucions i organitzacions que intervenen en la promoció de les incapacitacions en l'exercici de la seva tasca professional.
Fa referència a l'actuació coordinada dels diferents òrgans implicats i les entitats tutelars en els processos de sol·licitud d'incapacitació dels adolescents majors de 16 anys tutelats amb discapacitat.
Propostes de millora de la coordinació tant per a les entitats tutelars com per a les entitats proveïdores de serveis que donen atenció a la persona tutelada.
Es refereixen als àmbits següents: atenció a la persona; relació, informació i drets dels tutelats; coordinació, i organització i gestió.
Les entitats tutelars són persones jurídiques (fundacions, associacions...) sense ànim de lucre que tenen com a finalitat la protecció i la cura de les persones legalment incapacitades.
Les entitats tutelars permeten cobrir el buit en què es trobarien les persones declarades incapacitades judicialment en cas que no tinguessin familiars o parents pròxims, o si aquests no fossin idonis per a l'exercici d'aquesta funció.
Les entitats tutelars estan sotmeses a normes legals, ètiques i morals, i tenen el deure de desenvolupar la seva funció amb autonomia, independència, eficàcia i transparència.
Les entitats tutelars, segons el seu àmbit d'especialització, es dediquen a la tutela de les persones amb discapacitat intel·lectual, a la tutela de persones grans, a la tutela de persones amb malaltia mental, o a més d'una d'aquestes tipologies.
Es poden identificar i localitzar entitats tutelars a través del cercador del registre de serveis i establiments socials del Departament.
En el camp "tipus de servei", cal seleccionar el que us interessi segons la població destinatària: servei de tutela per a persones amb discapacitat, servei de tutela per a persones amb malaltia mental i servei de tutela per a persones grans.
L'estadística de població amb discapacitat constitueix el resultat dels treballs d'explotació d'una base de dades que es nodreix de la informació registrada als serveis de valoració i orientació dependents de l'Institut Català d'Assistència i Serveis Socials.
Per la seva importància, s'indiquen els serveis principals que ofereixen, que són els següents:
La valoració de la discapacitat s'ajusta a la regulació fixada pel Reial decret 1971/1999, de 23 de desembre, de procediment per al reconeixement, la declaració i la qualificació del grau de minusvalidesa (BOE número 22, de 26 de gener de 2000).
Aquesta disposició té per objecte regular el reconeixement del grau de discapacitat, establir nous barems aplicables, determinar els òrgans competents per fer el reconeixement esmentat i el procediment que cal seguir, tot plegat amb la finalitat que la valoració i la qualificació del grau de discapacitat que afecti la persona sigui uniforme a tot el territori estatal i garanteixi la igualtat de condicions per a l'accés de la ciutadania als beneficis, els drets econòmics i els serveis que els organismes públics atorguin.
D'aquesta manera, el Reial decret estableix els barems amb criteris tècnics per valorar la discapacitat, així com els que determinaran la necessitat del concurs d'una altra persona per fer els actes més essencials de la vida diària i les dificultats per utilitzar els transports públics col·lectius, d'acord amb el model proposat per la classificació internacional de les deficiències, discapacitats i disminucions de l'OMS.
La classificació internacional de l'OMS defineix la discapacitat com "la restricció o l'absència de la capacitat que té un ésser humà per fer una activitat de la manera o dins del marge que es considera normal".
Per tant, la gravetat de les limitacions per a les activitats és el criteri fonamental que s'ha utilitzat per elaborar aquests barems.
A les taules s'inclou l'apartat "no consta", en el qual es recullen les situacions codificades erròniament i aquelles codificacions que no es poden incloure en cap d'aquests grans grups.
El segon grup aplega els graus de discapacitat entre el 65% i el 74%; en aquest bloc es compten les persones que, en termes generals, presenten més dificultats per aconseguir una integració social i laboral plena.
En l'actualització de les dades referents a l' Estadística de persones amb discapacitat, 2008 s'han mantingut els trams d'edat que s'exploten estadísticament des del 2004 per tal d'oferir una informació més ajustada per a la planificació i l'assignació de recursos i serveis a les persones amb discapacitat, amb l'objectiu de respondre a les necessitats educatives, socials, laborals i sanitàries que es presenten al llarg de la seva vida.
També es presenten les variables corresponents als barems de dificultat de mobilitat i de necessitat de tercera persona amb informe favorable.
Finalment, s'inclou una taula que detalla el creuament de totes aquestes variables: tipologia, grau i franges d'edat.
Els infants i adolescents amb discapacitat intel·lectual, física o sensorial requereixen una atenció multidisciplinària que comporta la intervenció de diversos departaments de la Generalitat.
Amb l'objectiu que aquesta actuació conjunta es desenvolupi de manera eficaç i amb la màxima unitat de criteris possible, l'any 1993 es va crear el Pla interdepartamental de coordinació de serveis d'atenció als infants i adolescents amb discapacitat o risc de patir-ne.
Els departaments vinculats a aquest model integrat d'intervenció són el de Treball, Afers socials i Famílies, Salut, Ensenyament i Justícia.
Data d'actualització: 18/12/2015
Tot i que les mesures aplicades per la Generalitat al llarg dels anys en aquest àmbit havien generat uns resultats òptims, el procés de canvi social i econòmic que es va viure a Catalunya a finals dels anys noranta va posar de manifest la necessitat de donar un nou impuls a la inserció sociolaboral de les persones amb discapacitat.
Per adaptar-se als canvis del nou model social, l'any 1998 el Govern de la Generalitat va aprovar el Pla d'inserció sociolaboral de les persones amb discapacitat, amb els objectius d'afavorir la integració de les persones amb discapacitat en el mercat de treball ordinari i de promoure el treball protegit.
Aquest Pla va ser vigent entre els anys 1998 i 2004.
Quan es va aprovar, la competència en matèria d'inserció sociolaboral de les persones amb discapacitat corresponia al Departament de Benestar Social.
Des de l'any XX, aquest àmbit depèn del Departament de Treball, i les actuals línies d'actuació estan recollides al document 'Estratègia per a la Inserció Laboral de les Persones amb Discapacitat a Catalunya 2008-2010'.
El Pla integral de les persones amb disminució física a Catalunya va néixer per promoure i garantir els drets i l'autonomia de les persones que formen part d'aquest col·lectiu, amb l'objectiu d'aconseguir la seva participació normalitzada en la societat, i va ser vigent entre els anys 2000 i 2006.
El document plantejava tres grans reptes per a les persones amb discapacitat física:
El Pla es regia per tres principis: integració, normalització i autonomia personal.
Els principis d'integració i normalització feien referència al fet que l'únic objectiu dels suports que es proporcionen a les persones amb discapacitat és facilitar l'accés i la participació en els recursos i serveis comuns per a tota la població.
El principi d'autonomia personal constituïa la finalitat última d'aquest document, a la vegada que l'articulava transversalment i li atorgava lògica i coherència.
Els serveis socials especialitzats per a persones amb discapacitat física s'integren al Sistema públic de serveis socials.
Les persones amb discapacitat física també disposen dels serveis socials comuns establerts per a totes les persones amb discapacitat, independentment del tipus de discapacitat que presentin.
Per accedir a tots aquests serveis, cal disposar del reconeixement oficial de la situació de discapacitat en algun dels graus establerts.
Els serveis socials especialitzats per a persones amb discapacitat intel·lectual s'integren al Sistema públic de serveis socials.
Les persones amb discapacitat intel·lectual també disposen dels serveis socials comuns establerts per a totes les persones amb discapacitat, independentment del tipus de discapacitat que presentin.
Per accedir a tots aquests serveis, cal disposar del reconeixement oficial de la situació de discapacitat en algun dels graus establerts.
Els serveis socials especialitzats per a persones amb discapacitat sensorial s'integren al Sistema públic de serveis socials.
Les persones amb discapacitat sensorial també disposen dels serveis socials comuns establerts per a totes les persones amb discapacitat, independentment del tipus de discapacitat que presentin.
Per accedir a tots aquests serveis, cal disposar del reconeixement oficial de la situació de discapacitat en algun dels graus establerts.
1a edició: 3,10,17,24 d'octubre de 2014.
2a edició: 14,21 de novembre, 5 i 12 de desembre de 2014
Línia formativa: Formació Especialitzada.
Atenció a les persones amb discapacitat
Unitat gestora de l'activitat formativa: Gabinet Tècnic
Aquest curs vol aportar eines d'afrontament del dol per pèrdua de terceres persones vinculades i també de pèrdua de funcionalitats vitals i incapacitants per a la persona.
Primera sessió (Begoña Román i Sergio Ramos)
Segona i tercera sessió (Begoña Elizalde)
Quarta sessió (M. Dolors Soler)
Primera i segona sessió (Begoña Elizalde)
Tercera sessió (M. Dolors Soler)
Quarta sessió (Begoña Román i Sergio Ramos)
Professionals treballadors/es socials dels centres d'Atenció a la Discapacitat (CAD).
Professor i tutor del curs on-line "Introducció a la Bioètica en la Pràctica Multidisciplinar".
Institut Català de la Salut i la Fundació Víctor Grífols i Lucas.
Presidenta del Comitè d'Ètica de Serveis Socials de Catalunya.
Col·laboradora de l'Institut Borja de Bioètica.
Àrea de Rehabilitació NeuroPsicoSocial de l'Institut Guttmann.
Coordinadora del GT Dol i Pèrdues del COPC.
Docent en el Màster d'Adopció, Postadopció i Acollida (UB).
Docent en el Màster de Tècniques de Reproducció Assistida Humana (UB).
• Dates: 3, 10, 17 i 24 d'octubre de 2014
• Dates: 14, 21 de novembre i 5, 12 de desembre de 2014
La preinscripció de la primera edició està tancada.
La preinscripció de la 2a edició finalitza el 31 d'octubre de 2014.
Les persones participants en aquest curs rebran una vegada finalitzi l'activitat un certificat d'assistència emès pel Departament de Benestar Social i Família en el marc del Programa de Formació per al personal del Sistema català de serveis socials.
Per tenir dret a aquest certificat cal acreditar haver assistit, com a mínim, al 80% de l'activitat formativa.
Aquesta activitat formativa està gestionada pel Gabinet Tècnic.
• Consultes per correu electrònic: [EMAIL]
Línia formativa: Formació Especialitzada.
Atenció a les persones amb discapacitat
Unitat gestora de l'activitat formativa: Gabinet Tècnic
La pràctica diària dels metges i metgesses, psicòlegs i psicòlogues dels equips de valoració de la discapacitat comporta la valoració de persones que presenten el diagnòstic de fibromiàlgia i síndrome de fatiga crònica (SFC).
Es tracta de patologies, cada vegada més presents, que originen especials dificultats de valoració.
Ampliar i actualitzar coneixements sobre la Fibromiàlgia i la Síndrome de Fatiga Crònica a fi d'assolir la major objectivitat possible i realitzar una correcta i ajustada valoració.
Mecanismes per a la valoració psicomètrica
Valoració de la capacitat física per a la pràctica d'exercici
Instruments objectius per a detectar possibles simulacions
Metges i metgesses, psicòlegs i psicòlogues dels Equips de Valoració de la Discapacitat.
Equip multidisciplinari de la Unitat de Fibromiàlgia i Síndrome de Fatiga Crònica de l'Hospital Moisès Broggi.
Coordinador de la Unitat de Fibromiàlgia i Síndrome de Fatiga Crónica de l'Hospital Moisès Broggi.
Aquesta activitat formativa té un cost per alumne de 50 €, finançat en la seva totalitat pel Departament de Benestar Social i Família.
Ha finalitzat el procés de preinscripció.
Totes les places estan ocupades.
Una vegada finalitzi aquest curs, les persones participants rebran un certificat d'assistència emès pel Departament de Benestar Social i Família.
Aquesta activitat formativa està gestionada pel Gabinet Tècnic.
• Consultes per correu electrònic: [EMAIL]
Els centres ocupacionals són equipaments d'acolliment diürn que ofereixen atenció rehabilitadora i habilitadora a persones amb discapacitat intel·lectual en edat laboral.
L'objectiu és capacitar les persones beneficiàries perquè aconsegueixin la màxima integració social a través de l'ocupació activa.
Els serveis que ofereixen aquests centres són:
Per accedir a un centre ocupacional públic o privat, cal adreçar-se al Servei de valoració i orientació a persones amb discapacitat (CAD) que correspongui per zona, on s'elaborarà un programa individual de rehabilitació personal del sol·licitant i es determinarà el recurs més adient per a cada sol·licitant.
Des del Departament es contribueix a l'articulació i el manteniment d'una xarxa d'establiments destinats a millorar la qualitat de vida de les persones amb discapacitat física.
D'una banda, aquest col·lectiu disposa d'un conjunt de centres d'atenció diürns que tenen cura d'aspectes sanitaris i rehabilitadors i, alhora, treballen per la seva integració social.
D'altra banda, existeix un ampli ventall d'establiments residencials per fomentar la vida autònoma de les persones amb discapacitat intel·lectual que no tenen resoltes les necessitats d'allotjament.
Els serveis d'acolliment residencial per a persones amb discapacitat física inclouen diferents modalitats en funció de la intensitat de suport que s'ofereix a les persones usuàries
És un servei d'acolliment diürn per a persones que, a causa del seu grau de discapacitat física, tenen una manca total d'independència personal i necessiten controls mèdics i periòdics i una atenció assistencial permanent.
Aquests centres tenen cura dels aspectes sanitaris i rehabilitadors de les persones que asssteixen i vetllen perquè assoleixin el màxim grau d'autonomia personal i d'integració social possible dins de les seves limitacions.
Per a sol·licitar l'ingrés, cal adreçar-se al Servei de valoració i orientació a persones amb discapacitat (CAD) que correspongui per zona, on s'elaborarà i supervisarà un programa individual i es dictaminarà el tipus de centre més adient per a cada cas.
Des del Departament de Benestar Social i Família es contribueix a l'articulació i el manteniment d'una xarxa d'establiments destinats a millorar la qualitat de vida de les persones amb discapacitat intel·lectual.
D'una banda, aquest col·lectiu disposa d'un conjunt de centres d'atenció diürns que tenen cura d'aspectes sanitaris i rehabilitadors i alhora treballen per la seva integració social.
D'altra banda, existeix un ampli ventall d'establiments residencials per fomentar la vida autònoma de les persones amb discapacitat intel·lectual que no tenen resoltes les necessitats d'allotjament.
Els serveis d'acolliment residencial per a persones amb discapacitat intel·lectual inclouen diferents modalitats en funció de la intensitat de suport que s'ofereix a les persones usuàries.
Aquest servei ofereix orientació i suport a persones amb discapacitat intel·lectual que viuen soles, en parella o conviuen amb altres persones (un màxim de quatre) i que plantegen determinades necessitats o tenen carències que no poden satisfer per elles mateixes.
Hi poden accedir totes les persones d'entre divuit i seixanta-cinc anys amb discapacitat intel·lectual que necessitin suport per mantenir-se autònomes en la seva vida diària (organització i ordre de la llar, assistència a visites mèdiques, millora de les situacions d'aïllament i solitud, acompanyament a la comunitat, etc.).
La tinença de la llar pot correspondre a la pròpia persona usuària, a una de les persones usuàries o a l'entitat prestadora del servei.
Barcelona, 1,2 i 3 d'octubre de 2014
Línia formativa: Formació especialitzada.
Atenció a persones amb discapacitat
Unitat gestora de l'activitat formativa: Gabinet Tècnic
L'entrevista diagnòstica ADI-R (Autism Diagnostic Interview- Revised) és una entrevista semiestructurada que es realitza a la família o cuidador/a de persones amb Trastorns d'Espectre Autista (TEA) i que es complementa amb l'administració de l'entrevista l'ADOS (Autism Diagnostic Observacional Schedule) que s'aplica a la persona afectada.
Ambdós instruments diagnòstics són de gran complexitat en la seva administració i han estat especialment dissenyats pel seu ús en investigació dins el camp dels TEA.
Per a la seva aplicació és imprescindible acreditar la formació específica.
Psicòlegs/gues dels CDIAPS de Catalunya.
Directora de la UETD a l'Hospital Sant Joan de Deu.
Cap de Psiquiatria infantil i juvenil de l'Hospital Universitari de la Mútua de Terrassa.
El material necessari pel curs inclou: el manual de l'entrevista ADI-R i el seu corresponent l'algoritme (TEA ediciones, Madrid 2006) i un DVD amb una entrevista ADI-R (entrevista mare de Christian) realitzada per la Dra.
Els i les assistents al curs que no realitzin la codificació i la gravació d'una ADI-R amb un/a familiar d' un/a pacient de la seva elecció, no podran rebre l'acreditació del curs.
• Dates: 1, 2 i 3 d'octubre de 2014
El dimecres 1 i dijous 2 d'octubre l'horari serà de 9.00 a 14.00 i de 15.00 a 17.30 hores.
El divendres 3 d'octubre l'horari serà de 9.00 a 14.30 hores.
L'activitat té un cost de 350€ per persona participant, a càrrec del Departament de Benestar Social i Família.
Les persones admeses a l'activitat hauran d'assumir el cost de la compra del manual d'entrevista ADI-R i l' algoritme diagnòstic.
Una vegada finalitzi aquest curs, les persones participants rebran un certificat d'assistència i aprofitament al curs de 20,5 hores, emès pel Departament de Benestar Social i Família i el certificat d'acreditació clínica de l'ADI-R.
Per tenir dret cal acreditar haver assistit, com a mínim, al 80% de l'activitat formativa i realitzar i superar els exercicis que es determinin.
Per obtenir l'acreditació de l'entrevista diagnòstica pel seu ús en investigació, un cop finalitzat el curs i quan els i les participants tinguin suficient experiència en la pràctica de l'ADI-R, hauran de tornar a enviar una filmació administrant l'entrevista i amb la corresponen codificació que serà valorada i retornada amb els comentaris corresponents.
Cal complir els estàndards de bona pràctica i un 80% de fiabilitat en la codificació de l'entrevista.
Aquesta activitat formativa està gestionada pel Gabinet Tècnic.
• Consultes per correu electrònic: [EMAIL]
Barcelona, 24 d'octubre i 7,14 i 21 de novembre de 2014.
Línia formativa: Formació Especialitzada.
Atenció a les persones amb discapacitat
La simulació és una característica inherent a la persona i es presenta de moltes maneres.
Pot aparèixer en les diferents etapes de la vida i respondre a motivacions diverses.
Abordar aquesta realitat és un repte i una responsabilitat a assumir pels diferents professionals que atenem població susceptible a simular.
La detecció d'aquest complex fenòmen passa per l'avaluació multimètode i el debat entre les diferents perspectives professionals.
-Dotar d'eines estandaritzades als professionals per poder detectar a la població adulta susceptible a simular.
-Dotar d'estratègies als professionals per poder entendre la simulació i poder detectar-la, i tenir criteris i indicadors.
-Facilitar eines i estratègies als professionals per entendre la simulació en la població infantil, i en els adults que l'envolten.
1- Anàlisi i avaluació de la simulació i conceptes associats (mentida, dissimulació, fabulació, exageració, deliri,....).
2- Diagnòstic diferencial: simulació, trastorn factici, trastorns somatoforms, trastorns delirants, característiques d'alguns trastorns de personalitat.
3- Estratègies i eines per a poder entendre aquest fenòmen i detectar-lo des d'una perspectiva multimètode.
4- Avaluació de casos pràctics.
Psicòlegs/es dels Equips de Valoració de la Discapacitat.
Especialista en psicologia clínica i reconeixement d'expertes en psicologia forense pel COPC.
(Col·legi Oficial de Psicòlegs de Catalunya).Psicòloga en centre penitenciari Brians I. Psicòloga forense a l'Equip d'Assessorament Tècnic de Penal.
Llicenciada en psicologia.Psicoterapeuta a l'institut de trastorns alimentaris de Catalunya, al centre Penitenciari Brians I i al CDIAP (Centre de desenvolupament infantil i atenció precoç) de Passeig de Sant Joan.
Psicòleg forense als Tribunals de Menors de Barcelona, Jutjats Penals i Audiència Provincial de Barcelona i Jutjats de Família.
Aquesta activitat formativa té un cost per alumne de 206€, finançat en la seva totalitat pel Departament de Benestar Social i Família.
Les persones participants rebran un certificat d'assistència emès pel Departament de Benestar Social i Família.
Per tenir dret a aquest certificat cal acreditar l'assistència signant en la corresponent llista de control d'assistències.
La Comissió interdepartamental de coordinació d'actuacions adreçades a la infància i l'adolescència amb discapacitats o risc de tenir-ne va néixer amb la publicació del Decret 307/1993, de 28 de setembre, amb l'objectiu de promoure un model integrat d'intervenció multidisciplinària en aquest sector.
El nom original, la composició i la definició de les funcions d'aquest òrgan s'han modificat en quatre decrets posteriors:
Decret 96/1998, de 31 de març, de la Comissió interdepartamental de coordinació d'actuacions de l'Administració de la Generalitat adreçades als infants i adolescents amb discapacitats o amb risc de patir-ne.
Decret 211/1999, de 27 de juliol, de modificació del Decret 96/1998, de 31 de març, de la Comissió interdepartamental de coordinació d'actuacions de l'Administració de la Generalitat adreçades als infants i adolescents amb discapacitats o amb risc de patir-ne.
Decret 93/2000, de 22 de febrer, pel qual es crea la Secretaria de la Família.
Decret 154/2003, de 10 de juny, sobre la Comissió interdepartamental de coordinació d'actuacions de l'Administració de la Generalitat adreçades a la infància i l'adolescència amb discapacitats o risc de tenir-ne.
Aquesta Comissió, que de manera abreujada també es coneix com a Comissió Tècnica Interdepartamental de Coordinació (CTIC) té les següents funcions:
La CTIC té la composició següent:
Presidència: L'exerceix la persona titular de la Secretaria de Família del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies.
Vicepresidència: L'ocupa la persona titular de la Direcció General de l'Institut Català d'Assistència i Serveis Socials.
Vocalies: Estan formades per set persones en representació dels departaments implicats i designades per les persones titulars d'aquests (dues d'aquest Departament), dues d'Ensenyament, dues de Sanitat i una de Justícia).
Secretaria: L'exerceix una persona funcionària del Departament designada per la presidència d'aquest òrgan col·legiat.