I. El conseller d'Educació tramet una sol·licitud de dictamen sobre el Projecte d'ordre per la qual es determinen el procediment i els documents i requisits formals del procés d'avaluació i diversos aspectes organitzatius del batxillerat i la seva adaptació a les peculiaritats del batxillerat a distància i del batxillerat nocturn.
L'article 8.2.b) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, de la Comissió Jurídica Assessora, estableix la necessitat del dictamen preceptiu respecte als projectes de reglaments o de disposicions de caràcter general que es dictin per a desplegar les lleis.
La norma que se sotmet a dictamen constitueix un desplegament de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació.
El fet que entre aquesta Llei orgànica i el Projecte hi hagi el Decret 142/2008, de 15 de juliol, pel qual s'estableix l'ordenació dels ensenyaments del batxillerat, no altera la competència de la Comissió, ja que no es tracta en la futura ordre de regular aspectes merament organitzatius, sinó que es regulen aspectes ad extra que constitueixen un desplegament de les potestats establertes legalment.
Per tant, la Comissió és competent per a emetre el dictamen amb caràcter preceptiu.
La Generalitat té competència compartida d'acord amb l'article 131.3.c) de l'Estatut d'autonomia de Catalunya per a: "L'establiment dels plans d'estudi corresponents, incloent-hi l'ordenació curricular."
Atesa l'amplitud amb què s'entén el terme currículum en la normativa bàsica, tots els aspectes del Projecte, més enllà del que és estrictament organitzatiu, es refereixen a aquesta matèria i són, per tant, competència de la Generalitat, amb respecte de la normativa bàsica estatal.
Cal remarcar que l'exercici de la competència de desplegament de la Generalitat no exigeix una llei com a norma de capçalera, com estableix l'article 111 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, per tal com les bases estatals no estan contingudes en una norma de rang legal (sinó en el Reial decret 1467/2007, de 2 de novembre), com ha sostingut també reiteradament la Comissió, i en particular respecte al Decret 142/2008, que aquesta Ordre desplega (Dictamen 163/08).
L'habilitació per a la regulació reglamentària inicialment és atorgada per la Llei orgànica 2/2006, que és la norma amb rang legal que crea les potestats que es despleguen reglamentàriament.
És doctrina reiterada d'aquesta Comissió que res no impedeix el desplegament reglamentari per part de la Generalitat de les normes legals estatals, per bé que sigui més aconsellable l'existència d'una norma catalana amb rang de llei.
L'habilitació als consellers i les conselleres per a desplegar una norma amb rang legal es deriva del Decret 142/2008, que, en la disposició final segona, autoritza el Departament d'Educació per a dictar les disposicions que siguin necessàries per a aplicar el Decret.
Cal fer referència a l'article 19.4 del Decret, que diu: "Amb posterioritat a l'avaluació final del curs, el centre ha de realitzar les proves extraordinàries de recuperació, ja programades prèviament, de les matèries suspeses, que es regularan per la normativa corresponent."
S'ha de tenir en compte que, amb l'entrada en vigor de la Llei 13/2008, de 5 de novembre, de la Presidència de la Generalitat i del Govern, d'acord amb el que disposa l'article 39.2, els consellers i les conselleres poden dictar disposicions reglamentàries més enllà de la matèria organitzativa, si ho autoritza expressament una norma amb rang de llei o un decret.
La Generalitat és competent i el conseller d'Educació està habilitat a per dictar l'Ordre en qüestió.
Quant a les qüestions procedimentals, cal fer les observacions següents.
L'informe econòmic es limita a considerar inexistent el cost que representa aquesta normativa.
El Projecte ha estat sotmès a dictamen del Consell Escolar de Catalunya.
S'ha obert tràmit d'informació pública amb una compareixença.
També s'ha emès l'informe preceptiu d'impacte de gènere de l'Institut Català de les Dones.
Gran part de les aportacions realitzades pels qui hi ha intervingut han estat incorporades al Projecte i s'han expressat els motius de no incorporar-hi les altres.
Pel que fa a l'informe de l'Institut Català de les Dones, es recullen les aportacions lingüístiques amb excepcions, que es justifiquen, però no es diu res a l'expedient sobre les aportacions de caràcter substancial, que sense entrar en la valoració d'oportunitat són rellevants, com l'eventual addició a l'establiment d'itineraris formatius del següent: "L'equip docent impulsarà la tria d'itineraris formatius per part de l'alumnat potenciant les seves competències i llibertats individuals, superant les accions estandarditzades i la funcionalitat dels patrons de gènere."
S'ha de remarcar que la Secretaria General ha ordenat una ampliació de la memòria atenent a les observacions formulades en altres expedients per la Comissió Jurídica Assessora i la tendència de les darreres decisions jurisprudencials.
Pel que fa contingut, els problemes jurídics principals que presenta el Projecte deriven de la imprescindible tensió entre el batxillerat com a adquisició de coneixement habilitador per a estudis superiors i el batxillerat com a instrument per a la maduresa personal, la ciutadania democràtica i la igualtat.
L'article 3 regula l'atenció a la diversitat amb l'objectiu d'aconseguir qualitat educativa, però també que el batxillerat sigui accessible al màxim nombre d'alumnat per a evitar l'exclusió social.
En la llarga regulació s'estableixen diverses tècniques per a ampliar l'accés, com els ritmes temporals, els instruments de suport o les metodologies de docència i d'avaluació.
Tot això suposa un desplegament del que estableix la disposició addicional sisena del Reial decret 1467/2007 i els articles 16 i 17 del Decret 142/2008.
Però en cap d'aquestes normes no es preveu la supressió de matèries.
El Decret 142/2008 estableix que el Departament d'Educació ha de determinar el marc normatiu dels plans individuals al batxillerat.
En l'article 3.8 del Projecte es diu: "Els plans individuals que prevegin mesures excepcionals respecte al currículum i l'organització establerts de forma general i impliquen supressió de matèries hauran de comptar amb l'autorització de la direcció general corresponent."
D'això es dedueix que les actuacions individualitzades que es regulen a l'article poden implicar la supressió de matèries sense que se n'assenyali cap límit.
La regulació del Departament es limita a un aspecte important de caràcter procedimental, l'autorització de la Direcció General.
Els objectius que per al batxillerat assenyala la normativa bàsica i el seu caràcter de normativa principal permeten interpretar que no hi ha una prohibició absoluta de l'alteració curricular.
El Decret del Govern de la Generalitat no resol la qüestió i remet a una normativa departamental sobre els plans individuals, però aquesta normativa departamental no pot significar que una autorització pugui decidir sense límits.
La normativa ha d'ésser no només procedimental sinó substancial.
S'ha de tenir en compte que el Decret preveu els plans individuals per els alumnes amb trastorns o dificultats específiques en l'aprenentatge o que presenten discapacitats.
El Projecte d'ordre afegeix, a aquest col·lectius regulats en l'article 3.3, els previstos en l'article 3.4: l'alumnat d'incorporació recent al sistema educatiu català, el que compagina els estudis de batxillerat amb els estudis de música o dansa i el que ho fa amb la pràctica intensiva de l'esport.
No és legalment possible una supressió de matèries que no sigui estrictament proporcional als problemes de dificultats d'aprenentatge objectives; i aquesta possibilitat, com passa en el nostre ordenament en altres territoris, ha d'estar prevista en una normativa que - amb les dificultats de precisió que existeixin- fixi la relació entre dificultats objectives d'aprenentatge i modificació proporcional curricular.
S'ha de concloure, per tant, que el Projecte d'ordre, pel fet que estableix una possibilitat de supressió de matèries sense límits i per a col·lectius més amplis dels regulats en el Decret 142/2008, infringeix la jerarquia normativa, i aquesta Comissió ha d'efectuar una observació amb caràcter essencial.
V. La mateixa tensió entre coneixements i maduresa personal per a la ciutadania democràtica està a la base d'un altre problema jurídic, el de l'article 10.4 del Projecte.
Aquest precepte preveu la possibilitat que l'equip docent, per acord de la majoria de dos terços dels membres que el componen, pugui alterar la qualificació del professorat de la matèria en l'avaluació final del curs.
La solució contrasta aparentment amb la normativa bàsica estatal.
L'article 12.3 del Reial decret 1467/2007 diu: "3.
El professor de cada matèria ha de decidir, en acabar el curs, si l'alumne o l'alumna ha superat els objectius d'aquesta, prenent com a referent fonamental els criteris d'avaluació."
L'article 19.1 del Decret 142/2008 repeteix la normativa bàsica estatal: "El professor o la professora de cada matèria decideix, al final del curs, si l'alumne/a ha assolit les competències i n'ha superat els objectius, prenent com a referent fonamental els criteris d'avaluació."
No és per tant solament la norma estatal la que no preveu l'excepció a l'avaluació per part del professorat.
Les característiques de la normativa bàsica podrien portar a una interpretació que exclogués entendre-la com una regulació completa, sempre que el desplegament es realitzés d'acord amb els principis que estableix.
L'article 12.4 del Reial decret estatal estableix que: "4.
L'equip docent, constituït pels professors de cada alumne o alumna coordinats pel professor tutor, ha de valorar la seva evolució en el conjunt de les matèries i la seva maduresa acadèmica en relació amb els objectius del batxillerat així com, al final de l'etapa, les seves possibilitats de progrés en estudis posteriors."
Però el que és predicable de la normativa bàsica estatal no ho és de la regulació pel Decret 142/2008.
Certament, en l'article 18 del Decret esmentat hi ha una llarga regulació de l'avaluació on la competència pertany a l'equip docent.
Però la regulació en l'article 19 és diferent i l'avaluació final porta, en una interpretació sistemàtica, a considerar que no es poden aplicar les normes de l'article 18 a la situació més concreta de l'article 19.
S'ha de remarcar que, en relació amb l'avaluació dels alumnes, la mateixa Llei orgànica d'educació ofereix solucions diferenciades: pel que fa a l'educació secundària obligatòria, estableix en l'article 28.2 que les decisions han de ser adoptades d'una manera col·legiada pel conjunt de professors, mentre que, pel que fa al batxillerat, en l'article 36.1 preveu: "El professor de cada matèria ha de decidir, en acabar el curs, si l'alumne ha superat els objectius de la matèria."
Hi ha un altre element que porta a una interpretació de la contradicció del Projecte amb el Decret 142/2008.
Per al Projecte la decisió de l'equip docent evita la prova extraordinària.
No és coherent que en un supòsit de discrepància entre el professor o la professora i l'equip docent no es recorri a la prova extraordinària.
En canvi es podria interpretar que la remissió abans citada de l'article 19.4 del Decret a la regulació per la normativa corresponent de les proves extraordinàries de recuperació permetria que en aquest cas aquesta normativa exceptués la competència ordinària del professor o la professora, i donés caràcter extraordinari a les proves.
Aquesta remissió a una normativa posterior no es troba en la regulació del Decret al qual es fa referència i, en conseqüència, el Projecte vulnera en l'article 10.4 la jerarquia normativa, la qual cosa porta aquesta Comissió a efectuar una observació de caràcter essencial.
Altres observacions a l'articulat
Article 2.2: Caldria precisar els mecanismes que permetin deixar constància que la informació individualitzada s'ha lliurat tant a l'alumnat com a la família.
Seria millor substituir la referència a la família per pares, mares o tutors legals, i indicar que la intervenció d'aquests només serà en el cas de l'alumnat menor d'edat.
Article 3.6: No es preveu què succeeix quan no donen la seva conformitat als plans individuals l'alumnat o els pares, mares o tutors legals.
Caldria precisar si, en aquest casos, s'imposa el criteri de l'equip docent o no existeix pla individual i se segueix l'ordre curricular ordinari.
També s'hauria de preveure el cas de discrepància entre l'alumnat i els seus pares, mares o tutors legals.
S'hauria de precisar que la intervenció d'aquests darrers només es produeix en el cas de l'alumnat menors d'edat.
Article 4.6: La referència en aquest cas als articles 12 i 13 aconsellaria una redacció que aclarís els aspectes que s'apliquen.
Article 8.1: El caràcter d'òrgan col·legiat de l'equip docent porta aplicar-hi la normativa referida a aquests òrgans i l'Administració activa ha de ponderar la conveniència d'establir algunes normes específiques sobre el seu funcionament.
Per exemple, qui fa les funcions de secretari i quin ha de ser el contingut de les actes.
S'hauria de regular el funcionament en el cas de centres privats als quals no és aplicable el dret administratiu.
Article 8.4: La majoria absoluta dels presents té el problema que, en el cas d'empat, si no hi ha majoria absoluta, no hi ha acord.
S'ha de tenir en compte que l'article 24 de la Llei 30/1992 prohibeix que s'abstingui el personal al servei de les administracions públiques.
Encara que aquesta norma no és bàsica, d'acord amb la Sentència del Tribunal Suprem 50/1999, aquest n'ha fet una interpretació flexible en la Sentència de 15 de juliol de 2003.
En el present cas, i en l'exercici de les seves funcions, els professors i les professores no es poden abstenir (òbviament tret dels casos de deure d'abstenció de l'article 28 de la Llei 30/1992), pel qual la diferència entre majoria simple i majoria absoluta dels presents és només la possibilitat de vot diriment del president.
Article 11.6: En la remissió que es fa a diversos apartats de l'article 10 manca per coherència sistemàtica la remissió a l'article 10.1.
Article 20.4: La regulació de l'informe personal de trasllat per raons de sistemàtica s'hauria de traslladar a l'article 21.
Un cop tingudes en compte les observacions formulades en el cos del dictamen, el conseller d'Educació pot aprovar el Projecte d'ordre per la qual es determinen el procediment i els documents i requisits formals del procés d'avaluació i diversos aspectes organitzatius del batxillerat i la seva adaptació a les particularitats del batxillerat a distància i del batxillerat nocturn.