projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
- Obtenció d'imatges posicionades de la carretera amb un aparell d'alt rendiment ubicat en un vehicle que circula a velocitat normal.
L'objectiu és visualitzar la carretera estalviant desplaçaments de reconeixement i amb el posicionament i tractament en gabinet de les imatges.
Amb aquestes imatges es crea i es manté l'inventari dels elements de la carretera, amb les seves característiques geomètriques, per tal de poder-ne gestionar el manteniment.
L'aparell d'alt rendiment, amb una sola passada, proporciona:
- Gestió de la base de dades amb un programari que permet la visualització sincronitzada d'imatges i característiques dels elements, degudament posicionats en el graf corporatiu.
La informació capturada pel sistema LIDAR, combinada amb les dades del sistema GPS, és capaç de georeferenciar el núvol de punts, de tal manera que qualsevol element identificat pot ser localitzat amb precisió en termes de coordenades GPS.
El Visor Trident Viewer és el programa que permet la visualització del núvol de punts integrat amb les imatges panoràmiques.
Aquest programa estarà integrat amb l'enregistrament de les imatges.
Una de les innovacions que proporcionarà i que es podrà integrar en el VIC, en relació amb campanyes anteriors, és la presa d'imatges i l'extracció de dades dels elements continguts en els ramals, enllaços i vies de connexió amb titularitat de la Generalitat de Catalunya.
Estudi per a l'enriquiment de les dades vectorials d'escales grans, anàlisi i valoració de les característiques dels processos de generació de models de ciutats que puguin satisfer les necessitats actuals d'anàlisi i explotació que responguin a diversos casos d'ús.
La necessitat de disposar de models de ciutats per satisfer les demandes de diferents tipologies d'usuari requereix la identificació de les modificacions en els models de dades i processos productius que permeten la generació de les diferents tipologies de models de ciutat adaptades a cadascuna de les utilitzacions particulars.
Els objectius d'aquest projecte, a curt termini, són l'anàlisi dels requeriments per a les dades d'entrada, l'anàlisi de la tipologia dels productes que es poden obtenir, l'establiment dels fluxos de treball i l'avaluació de costos.
A mig termini l'objectiu és actualitzar el model de dades de la cartografia urbana 1:1000 per obtenir models semàntics de ciutats LOD2, així com implementar les cadenes productives necessàries per a la generació de models ràster hiperrealistes basats en models de triangles no semàntics.
Ús de la cartografia urbana 1:1000 oficial, d'ortofotos estrictes i dels models de superfície i del terreny juntament amb imatges de façanes per a la generació de models de ciutats.
Generació de models de ciutat 3D.
Ús de les imatges de captura obliqua i tècniques de visió per computador per a la generació de models de triangles hiperrealistes.
Generació de models de ciutat ràster.
Generació de models de ciutat semàntics i de models de triangles hiperrealistes.
Model en 3D realitzat amb un programari comercial
Exemple de la modelització de Sant Quirze del Vallès
Anàlisi de la dinàmica dels usos i cobertes del sòl a Catalunya durant llargs períodes de temps.
El Mapa de Cobertura Terrestre de Catalunya (MCSC) és una cartografia temàtica d'alta resolució dels principals tipus de cobertura terrestre del país (boscos, cultius, zones urbanes, etc.).
El MCSC es du a terme al Centre de Recerca Ecològica i Aplicacions Forestals (CREAF), amb el finançament de la Generalitat de Catalunya.
El MCSC forma part de la cartografia d'Internet disponible de la Generalitat de Catalunya i, per tant, és lliure d'utilitzar.
Les diferents àrees estan delimitades per la fotointerpretació i la digitalització a la pantalla de l'ordinador, utilitzant el SIG MiraMon.
Tota gestió o planificació territorial que intenta evitar o resoldre aquests problemes necessita necessàriament la cartografia, la instantània, però també l'evolució dels usos del sòl i les cobertes de terres, i els canvis en l'estructura del paisatge.
El MCSC és una cartografia bàsica de la Terra que, actualment, té quatre edicions.
Gràcies a les diferents edicions de la MCSC, es podrà conèixer, entre altres coses, si l'àrea forestal augmenta o disminueix, o si la pressió urbana afecta territoris no aptes per a aquest ús.
El MCSC, pel seu alt nivell de detall, és de gran interès per al coneixement del territori, però també per a l'avaluació de l'ocupació del sòl en tots els llocs, tant des del punt de vista ecològic com econòmic.
Amb el MCSC podem obtenir l'àrea de bosc o cultiu a nivell de comarcal, municipal, parc natural, etc., i extreure els mapes corresponents, planificar el disseny de mostres de camp (com l'Inventari Ecològic i Forestal de Catalunya), connectors entre àrees naturals, estudis per a planificacions urbanístiques i territorials, infraestructures (distribució de la xarxa elèctrica, distribució de mitjans de comunicació, etc.), plans de regadiu, avaluacions d'impacte mediambiental, etc.
S'obté la informació i es fa el seguiment ambiental de forma quinquennal i s'analitzen els canvis en les cobertes del sol i també les velocitats i acceleracions dels canvis en el període 1987-2012.
Els canvis en les cobertes provoquen impactes en el medi ambient i en el paisatge, i tenir-ne coneixement al llarg del temps pot ajudar a preveure els canvis que esdevindran en el futur i millorar la gestió del territori.
Tenir la informació optimitzada i actualitzada per poder prendre les decisions adequades en la gestió i planificació del territori, i especialment en el canvi climàtic.
Aquest tipus d'estudi a Catalunya és significativament rellevant per a una optimització de la planificació i gestió territorial.
Per tal d'acomplir la Llei 16/2005 de la informació geogràfica i de l'Institut Cartogràfic de Catalunya, s'ha desenvolupat un servei web de geocodificació, és a dir, d'obtenció de la localització geogràfica (coordenades oficials) d'un municipi, d'un carrer, d'una adreça postal, d'una cruïlla de carrers o d'un topònim.
El servei web de geocodificació utilitza les coordenades oficials del Servei de Posicionament Geodèsic Integrat de Catalunya (SPGIC) i les bases oficials de carrers i de toponímia de Catalunya, totes en constant actualització per part de l'ICC.
Aquest servei, en funcionament des de finals de 2008, es pot integrar en d'altres aplicacions ja desenvolupades, és d'accés públic i gratuït a tots els organismes de la Generalitat de Catalunya, a través de l'assignació d'un nom d'usuari/ària i contrasenya únic per a cada organisme/projecte, i té una disponibilitat de servei garantida de 24/365.
La localització s'efectua a partir de consultes en què s'especifica una sèrie de dades d'entrada, com el nom del carrer, el número de portal, el municipi, etc. El tipus de resposta que dóna el servei, així com el grau de detall de les dades associades a la localització, depèn no només de l'actualització de la informació de la base de carrers de l'ICC, sinó de les dades d'entrada que es proporcionin en la consulta.
Des de la data d'implementació aquest servei ha tingut una bona acollida, donant ja servei a un gran nombre d'aplicacions, com ara l'Hipermapa, entre d'altres.
L'ICC ha anat millorant aquest servei periòdicament, atenent en molts casos a peticions de les persones usuàries de l'eina.
Així doncs, des de novembre passat es van implementar tot un seguit de novetats, les quals signifiquen un pas molt important en la qualitat del retorn del servei i amplia notablement les possibilitats de les persones usuàries d'aquest servei web.
La tecnologia que utilitza aquest servei es basa en una aplicació servidor feta en J2EE, que rep les peticions i envia les respostes via HTTP mitjançant fitxers XML, i utilitza el protocol d'intercanvi d'informació client-servidor SOAP.
Paral·lelament a la implementació d'aquestes novetats, s'ha desenvolupat un client intern de geocodificació massiva a partir de llistats d'adreces o topònims.
Aquest servei, també gratuït, en l'àmbit de l'administració, necessitarà que la persona usuària faci arribar a l'ICC el llistat a geocodificar, endreçat segons una normativa definida per l'ICC.
Durant el 2010 s'analitzarà la possibilitat d'incloure, entre d'altres, les millores següents:
Redactat per: Armand Güell i Marga Torre.
Generació de geoinformació de referència.
Sistemes d'informació per a la gestió.
Davant la pressió creixent que suporta l'espai rural i atès que sovint el sòl no urbanitzable no rep un tractament prou acurat en els plans d'ordenació urbanístics municipals, es considera indispensable facilitar les eines que permetin una ordenació, regulació i gestió més eficient d'aquest sòl.
Des del novembre del 2011 la Unitat d'Aplicació de les Polítiques de Paisatge treballa en aquesta línia de facilitar la incorporació del paisatge en els processos urbanístics.
Com a resultat de la feina feta, ja és en una fase avançada d'elaboració una nova generació de plànols del sòl no urbanitzable que, a partir dels catàlegs del paisatge, cartografien les directrius del paisatge dels plans territorials parcials que han de servir de base per al planejament urbanístic.
Les directrius del paisatge identifiquen els elements principals del territori i de cadascun dels quals detallen les qüestions a tenir en compte i a normativitzar pels instruments de planejament de major detall.
D'acord amb una primera proposta formulada per Juli Esteban, els elements del territori s'agrupen en 10 components, que són els següents:
De moment, els primers prototipus de plànols elaborats corresponen al Camp de Tarragona i a l'Alt Pirineu i Aran (escala 1:50.000).
A mitjà termini es pretén poder disposar dels cinc restants que són els de les Terres de Lleida, Terres de l'Ebre, comarques gironines, Regió Metropolitana de Barcelona i comarques centrals.
No són plànols d'objectius de qualitat genèrics perquè aquests es reserven per als catàlegs del paisatge, com tampoc plànols d'accions i mesures concretes perquè aquests corresponen al planejament de major detall.
Aquesta sèrie de plànols proposen els elements més importants del territori que mereixen ser ordenats, regulats i protegits amb la finalitat de millorar i desenvolupar les potencialitats de cadascun dels territoris.
Aquesta nova generació de plànols de directrius del paisatge constitueix una capa més d'informació territorial destinada a sumar-se a les ja existents i a facilitar l'elaboració dels plans urbanístics.
Una nova eina per guiar el discurs sempre complex de la percepció de la forma i el significat dels elements del territori que no són ciutat.
Per saber-ne més: Fina Royo i Josep Maria Bosch
És una interfície perfecta entre la informació geogràfica i les persones usuàries.
Segons aquesta definició, de vegades el que fan Google o Microsoft no són mapes realment perquè no comuniquen bé la informació.
Es necessària la contribució dels cartògrafs.
El cartògraf modern ha de ser un especialista en varies matèries: algoritmes, geografia, disseny, etc., capaç de respondre a les demandes dels usuaris:
La cartografia moderna ha afegit nous mètodes en l'adquisició de dades.
La tecnologia dels satèl·lits ha evolucionat i ara la qualitat de les dades i la freqüència en què s'obtenen és més alta.
A més, s'han fet avenços en la generació automàtica de mapes o generalització.
I per últim tenim el crowd sourcing que darrerament s'ha fet molt popular, i que es basa en la participació de la gent en l'elaboració d'un mapa.
Es tracta d'un mètode molt potent i molt útil bàsicament per cartografia temàtica, on les persones usuàries mitjançant una aplicació web entren les coordenades del territori i la informació associada.
Com a exemples de crowd sourcing al Departament tenim el portal Wikipedra per generar un mapa de la pedra seca a Catalunya(Butlletí d'Innovació i Recerca), i el georeferencer per georeferenciar mapes antics de la Cartoteca de l'ICC (Butlletí d'Innovació i Recerca).
Pel que fa als mapes base, són els organismes oficials dedicats a la cartografia els qui haurien de proporcionar-los en detriment de Google i/o d'altres empreses, ja que són aquests els que, per tenir un domini de la cartografia i de les disciplines relacionades, poden fer un producte acurat, exacte i fiable.
Gartner va fer les següents assumpcions:
Georg Gartner és catedràtic del Grup de Recerca en Cartografia a la Universitat Politècnica de Viena (TU).
Degà d'Assumptes Acadèmics de Geodèsia i Geoinformació a la TU, és editor de la sèrie de llibres "Notes sobre Geoinformació i Cartografia", de l'editorial Springer, i també editor de la revista sobre LBS, de Taylor & Francis.
Observació territorial, ambiental i climatològica (informació de referència sobre evolucions recents, sobre l'estat actual i sobre dades passades)
Al maig del 2012, al butlletí número 6 (link al butlletí), us informàvem del projecte Wikipedra ( wikipedra.catpaisatge.net ), el portal de les construccions en pedra seca de Catalunya, liderat per l'Observatori del Paisatge.
Han passat gairebé tres anys i el portal ha crescut tant en nombre de visitants com en nombre de construccions inventariades, així doncs, hi ha 10.794 construccions inventariades gràcies a 132 col·laboradors d'arreu del territori.
Les comarques amb més barraques inventariades són el Bages i l'Alt Camp, seguides del Baix Penedès, l'Alt Penedès i el Garraf.
A més el portal dóna informació de l'estat i la tipografia de les construccions, de manera que un 60% estan en bon estat mentre que el 35% estan parcialment enderrocats i un 5% ho estan totalment.
La tipologia dominant és l'aèria aïllada (68% del total) per davant de les aèries associades a un marge, que representen un 25%, i les terreres encastades i margeres només suposen el 2 i el 5%, respectivament.
Les formes més habituals són la circular (38%) i la rectangular (24%) mentre que la resta –el·líptica, ferradura, irregular i trapezoidal- no passen del 7%.
Finalment, la tipologia de porta dominant és la llinda plana (68%) per davant de l'arc de mig punt (17%) mentre que la resta –arc d'angle, llinda doble, arc pla i arc primitiu- sumen un 16%.
La Wikipedra pretén créixer territorialment i tenir noves aplicacions.
En l'àmbit territorial, i en el marc del Pla de paisatge transfronterer de la Cerdanya, es preveu ampliar el seu àmbit a una part de la Catalunya Nord.
Per altra banda, les dades de la Wikipedra s'han incorporat al sistema d'informació geogràfica (GIS) intern del Departament de Cultura que es consulta a l'hora d'informar nous projectes.
Barraca del Jaume de la Cota, una de les cinc barraques de pedra seca de Mont-roig del Camp en procés per ser BCIN
Observació del paisatge, Sensibilització social, Generació de geoinformació de referència
L'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya (ICGC) va rebre el passat 22 d'abril el Premi Prat de la Riba de mans de l'Institut d'Estudis Catalans (IEC) per l' Atles geològic de Catalunya, coordinat per Mariona Losantos, Xavier Berástegui i Isabel Ticó.
El jurat destaca el "formidable esforç de síntesi" de la geologia catalana i el fet de ser "una de les primeres bases geològiques digitals contínues d'Europa a escala 1:50.000"
L'Atles geològic de Catalunya és un projecte dut a terme per l'Institut Geològic de Catalunya i l'Institut Cartogràfic de Catalunya per apropar el coneixement sobre la constitució geològica del territori a la societat.
La cartografia de l'Atles geològic de Catalunya s'ha realitzat amb la col·laboració del Departament de Medi Ambient de la Generalitat de Catalunya i l'Instituto Geológico y Minero de España.
En aquesta obra es presenta el Mapa geològic de Catalunya a escala 1:50 000 amb els formats i l'estructura de continguts similars als d'un atles convencional.
En qualsevol mapa topogràfic o atles geogràfic convencional, la majoria dels elements representats són senzills d'identificar pels usuaris.
Això no succeeix amb els mapes geològics, en els quals es representen objectes (roques, estructures, dipòsits no consolidats, etc.) difícils de reconèixer sobre el terreny pels lectors no especialitzats.
A aquesta complexitat cal afegir el factor temps geològic.
Per aquesta raó l'Atles geològic de Catalunya incorpora una introducció de contingut geològic relativament extensa que pretén facilitar la comprensió del conjunt, sense voler ser en cap cas un manual de geologia.
El seu enfocament proposa ingredients innovadors en la forma de presentar i transmetre el coneixement geològic del territori, proporciona un resum assequible de la geologia de Catalunya, en el qual s'explica la història de la seva formació i la seva evolució, destacant algunes de les seves particularitats geològiques.
Redactat per: Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
Per saber-ne més: Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
Des del Centre de Suport Territorial Pirineus (CST) l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya (ICGC) treballa en la creació d'una col·lecció de monòlits de sòls del Pirineu i Prepirineu amb l'objectiu d'adquirir, conservar i exposar seccions de sòls representatius de la rica varietat edafològica de la serralada, i així facilitar el seu estudi, la difusió del coneixement i la divulgació de la importància i la diversitat dels sòls del territori pirinenc.
Un monòlit de sòl és una secció vertical d'un perfil de sòl extret del terreny i preservat en la seva condició gairebé natural (sense alteracions significatives), sobre la qual, en el laboratori, s'aplica un tractament per consolidar els materials i garantir la conservació de l'exemplar.
Els quatre primers monòlits de sòls dels Pirineus que s'han extret són del Pallars Jussà: Santa Engràcia, els Nerets, Conques i Orcau.
Es tracta de varietats de sòls d'ús agrícola, majoritàriament de terrenys de vinya i de cereals, i s'han escollit de manera que permetin explicar diferents processos formadors dels sòls, les seves limitacions i les diferents característiques estructurals.
L'objectiu és que el 2017 es tinguin un total de 14 monòlits de diversos tipus de sòl del Pirineu i Prepirineu.
El passat 15 de desembre de 2015 es va celebrar, al CST, una jornada en la qual van participar experts de la Universitat de Lleida, de l'ICGC i de l'empresa encarregada del tractament conservatiu dels monòlits.
Es van exposar els objectius del projecte, la metodologia de treball seguida i es va fer una presentació sobre els sòls forestals.
La jornada va cloure amb la presentació dels primers quatre monòlits.
L'objectiu a mitjà termini és que el CST sigui un referent en els sòls dels Pirineus, de manera que amb una visita al CST de l'ICGC, a Tremp, es pugui tenir accés a l'observació i a l'estudi d'una varietat important de sòls de muntanya.
Generació de geoinformació de referència, Avaluació de la qualitat del sòl
Including Online Information Facility) és un projecte cofinançat pel Directori General de Transports i Energia de la Comissió Europea, que pretén establir i fomentar un sistema de certificació d'àmplia acceptació per a les àrees d'aparcament de camions a Europa.
El Projecte, que arrencà el setembre de 2008 i té la intenció de presentar els resultats a mitjan 2010, vol validar els estàndards internacionals d'idoneïtat de les instal·lacions per a conductors/ores professionals i certificar almenys setanta àrees d'aparcament de camions, públiques i privades, en almenys deu estats membres de la Unió Europea.
LABEL integra en aquesta tasca més de quaranta partícips, des d'autoritats públiques (Govern belga, ministeris neerlandesos de Justícia i Transports, etc.), a concessionàries d'autopistes (Sanef/Abertis, Vinci, etc.), asseguradores (Groupama), entitats certificadores (Allgemeiner Deutsche Automobil Club – ADAC, Dekra Certification, etc.) i prestadors de serveis en ruta (Shell, Autogrill, etc.).
La carretera és al centre de l'economia europea: d'una banda, concentra el 72% del transport de mercaderies per terra, i, de l'altra, en l'última dècada el trànsit de vehicles privats s'hi ha incrementat d'un 17%.
Això fa imperatiu que hom pugui descansar en àrees d'aparcament segures, per complir la normativa viària i per millorar la seguretat de conductors/ores i mercaderies.
Val a dir que a data d'avui no sempre els transportistes poden disposar d'àrees segures i de qualitat: per això LABEL aspira a establir una certificació d'àrees d'aparcament de camions que en garanteixi els màxims estàndards en seguretat i protecció, confort, dignitat, alimentació i comerços.
Es pretén, també, introduir una senyalització específica d'alta qualitat visual amb una escala de cadenats i estrelles per avaluar la seguretat i el nivell de confort de l'àrea, respectivament.
El febrer de 2010 el Grup de Recerca d'Innovació en Ferrocarril, Seguretat Vial i Ergonomia de la Universitat de València ha publicat un estudi pilot, amb simulació, on pretén demostrar la utilitat de les marques viàries del tipus chevron per instar el conductor a reduir la velocitat, especialment quan entra en tram urbà de la carretera.
Les marques chevron tenen forma de V invertides, agrupades en blocs la distància entre els quals es va reduint a mesura que hom hi avança per sobre.
Aquesta disposició de les marques provoca un efecte òptic d'augment de la velocitat i d'estrenyiment del carril, cosa que mena el conductor a reduir la velocitat de manera automàtica.
És un tipus de senyalització que s'ha provat amb bons resultats en trams de calçada urbans als Estats Units, al Japó i al Regne Unit.
En la simulació pilot realitzada a Espanya, hom ha implantat dos trams de prova diferents: un, en una recta d'entrada a zona urbana, llarga i amb bona visibilitat; l'altre en una via d'entrada a zona urbana amb túnel i carril de desceleració.
En tots dos casos, segons els autors de l'estudi, s'han aconseguit reduccions significatives de la velocitat mitjana: propera al 6% en el primer, superior al 7% en el segon.
Les marques chevron es pinten amb materials antilliscants, cosa que les fa segures per als vehicles de dues rodes, i luminescents, capaços de retenir una lleu fosforescència fins a cinc hores després de desapareguda la llum diürna.
En la rotonda d'unió de l'antiga C-242 amb la nova variant C-242, a l'altura de les Borges del Camp, s'han instal·lats uns bàculs que tenen el funcionament següent:
Durant el dia una placa solar genera càrrega a 24 V que va a un regulador de càrrega que la transmet a les bateries.
Un cop s'ha carregat totalment, el generador atura la generació d'electricitat de la placa.
Hi ha uns radars col·locats estratègicament en les columnes properes al accés de la rotonda des de cada una de les vies, en aquest cas tres, que tenen la doble funcionalitat d'aforadors (comptadors optomètrics de vehicles) i quan es va fent fosc (en condicions de luminància de 15 +- 5 lux) és emissor de senyal cap al relé de les lluminàries de tal forma que aquestes s'encenen durant 15 segons i incrementen la luminància de la rotonda.
Aquesta emissió es fa tancant el circuit de la lluminària.
Quan comença el dia i, per tant, la luminància està 35 +-5 lux, es torna a obrir el circuit i, per consegüent, deixen de funcionar il·luminant de manera addicional.
En fer-se fosc el rellotge astronòmic permet una sortida de tensió del controlador optomètric, quan un des radars detecta la presència d'un vehicle, 50 m de distància, aleshores emet un senyal a cada relé de les lluminàries i funciona tal com s'ha descrit abans.
Hi ha dues circumferències de lluminàries.
La primera, a l'illot central de la rotonda, sempre en funcionament durant tota la nit (permet detectar la rotonda des de lluny.
La segona, en el perímetre exterior, que s'acciona quan un radar detecta l'aproximació d'un vehicle proporcionant aleshores la luminància requerida.
Redactat per: Marga Torre i Jonatan Calafí
Per saber-ne més: Jonatan Calafí