projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Recentment ha estat publicat el tercer volum de la sèrie Aama, una novel·la gràfica sobre ciència-ficció del suís Frederik Peeters.
L'acció dels tres volums transcorre en una època hipertecnològica, planificada i assistida, en què els humans duen implants de tota mena que els fan gairebé perfectes, i disposen del suport de robots que els auxilien en tota mena de tasques.
El protagonista, Verloc Nim, decideix viure al marge de la tecnologia i, després de perdre la feina, la seva dona i la seva filla, i d'allunyar-se dels amics, prefereix viure amb els defectes característics de la seva condició humana (com ara la miopia o deixar-se dur per l'instint) en lloc d'estar sotmès a la tecnologia per superar la condició humana o de genopur.
Si en el primer volum ( Olor a tierra caliente ), Nim despertava amnèsic enmig del no-res i mica en mica anava recuperant el seu passat, i, en el segon volum ( La multitud invisible ), el protagonista s'unia a l'expedició que encapçala el seu germà a la recerca d'Aama, una misteriosa substància amb propietats d'un abast insospitat, en el tercer volum (El desierto de los espejos) el petit grup avança per un entorn cada cop més hostil, a voltes feréstec, a voltes completament erm, amb una fauna i una flora en mutació constant, on sovint la realitat i món oníric es barregen.
L'obra es pot considerar brillant tant en l'aspecte narratiu com el pictòric, amb seqüències d'acció espectaculars i coreogràfiques.
En cap cas, però, no hi manca la reflexió filosòfica: els límits de la ciència, les relacions personals, el sentit de la vida i la paternitat són, entre d'altres, algunes de les qüestions que el mestre suís aborda amb elegància.
Aama va ser premiada com a millor sèrie al Festival Internacional del Còmic d'Angoulême 2013.
La revista Mètode publica una nova monografia, anomenada «Científics lletraferits», que aplega vint-i-una narracions escrites per científics, cadascuna de les quals, amb personalitat pròpia, ens endinsa en universos plens d'enginys matemàtics, referències a la biologia, la química o a la mateixa lògica de la recerca científica.
El llibre ha estat editat per Jordi de Manuel, biòleg, professor i autor d'una dotzena de novel·les; i Salvador Macip, metge, investigador i autor de cinc novel·les i de dos contes infantils, a més de tres llibres de divulgació científica.
Tots dos editors són també autors de sengles narracions.
Es tracta de literatura de ficció vertebrada en la ciència, amb històries molt variades, poètiques o d'intriga, situades en el passat o en el futur, escrites amb ritmes i estils ben diferents.
El resultat és un llibre molt amè que, segons les paraules dels mateixos editors, serveix per descobrir-hi veus literàries amb inquietuds i punts de vista diferents dels habituals.
En què es va inspirar Gaudí per fer el drac del Parc Güell?
Com es va descobrir que un postdoc havia robat els resultats de la recerca del grup on treballava per publicar-los des d'un altre laboratori?
Com va impedir un arquitecte que manipulessin el seu projecte per a un edifici emblemàtic?
Aquests són, entre d'altres, alguns dels enigmes que resoldreu si us ve de gust llegir aquesta recomanable monografia.
Mètode, Universitat de València, 2014
En aquesta obra, l'autor ens presenta una galeria de trenta-sis personatges barcelonins, d'origen o d'adopció, que van assolir una gran notorietat entre la ciutadania: botiguers i artistes, estafadors i floristes, castanyeres i acròbates, camàlics i industrials, prestidigitadors i aeronautes, guillats i precursors genials...
Tots ells van desfilar durant un segle al ritme de la ciutat.
Per bé que l'autor ha recollit les aventures de personatges imprescindibles, com ara la Monyos, el Noi de Tona o la Marieta de l'Ull Viu, una part fonamental de la llista està formada per allò que ara anomenaríem emprenedors, gent que va arriscar temps i diners per proporcionar a la ciutat novetats admirables, des de l'orxata fins a la màquina de cosir, passant per les joguines modernes o els trucs de màgia.
En destaquem, entre d'altres, el moro Benani, perfumista; Don Nicasi el curandero; Miquel Escuder, geni de la publicitat; el perruquer Pepe i els seus calbs propagandístics; Esteve Riera i els panets de Viena; Magdalena Paulí, florista de la Rambla; la Cisa, maduixaire; en Panxo el camàlic; Donya Paca, castanyera i guaridora; Elena Jordi, de l'estanc als escenaris; la Mundeta, inversionista de barri; Antònia Morral, reina de la Boqueria; el savi Lleonard i els seus camps de cultiu...
Sense oblidar els mítics xanxes, uns peculiars agents de l'ordre, mandrosos i inoperants, que eren la riota de la ciutadania.
El seu desprestigi fou la raó per la qual l'Ajuntament de Barcelona va crear la Guàrdia Urbana l'any 1907.
Com diu l'autor, «No us conformeu, però, amb la lectura.
Qui sap si, en passar pel carrer de l'Hospital, us ensopegareu amb la Monyos, atrafegada amb el seu ventall; o a l'altura del pla de l'Os, entre camàlics i desvagats, creureu sentir el so rítmic del bombo de l'Escuder...»
Personatges populars, excèntrics i curiosos de Barcelona (1836-1936)
Una física i un enginyer, Helena Miralles i Josep Gonzàlez-Cambray, s'endinsen en el món de la narració per viure l'aventura de la recerca d'un tresor.
A la recerca del tresor és un recull de vint-i-cinc contes orientals, adaptats pels autors i acompanyats d'aforismes i de reflexions breus.
Hi ha pescadors, excursionistes, avis i nens, que ens fan de mirall i contribueixen a encendre algunes llums que ja portem dins.
Mitjançant històries senzilles adreçades a infants, joves i adults, aquest llibre ens proposa reflexionar i plantejar-nos, potser des d'un punt de vista diferent, les nostres emocions i la nostra manera de viure.
Helena Miralles i Josep Gonzàlez-Cambray
Els protagonistes d'aquest conte són en Francesc i en Cesc, dos nens que viuen a Barcelona, però en dues èpoques separades per 300 anys: 1714 i 2014.
Les seves històries, que sovint troben punts de connexió, permetran als joves lectors conèixer la Guerra de Successió i, més concretament, el setge i la caiguda de Barcelona l'any 1714.
També podran descobrir alguns aspectes de la vida quotidiana dels nens i les nenes fa tres-cents anys: quina roba duien, com jugaven, com eren les seves cases...
Trons, canons i un estel vol afegir-se a la resta d'actuacions que veuran la llum aquest any d'efemèride, però, en la línia d'altres publicacions educatives de la Direcció General de Recerca de la Generalitat, ho vol fer tot adreçant-lo als més petits amb un format agradable i un llenguatge proper, que els engresquin a llegir-lo.
Per aprofundir en la temàtica del conte s'ha elaborat una webquesta amb activitats complementàries sobre els fets del 1714.
A més, el conte és bilingüe –català i anglès- i permet així treballar també la llengua anglesa.
La primera vegada que a l'MIT van sentir trets en una de els seves aules, es van alarmar.
És possible —encara que als EUA no se sap mai— que després renyessin el professor i li demanessin que no tornés a dur d'amagat un fusell a classe per sorprendre els seus alumnes i poder disparar sense donar-los temps a reaccionar.
Fos com fos, el professor de física ho va continuar fent durant dècades per parlar als seus alumnes de la pressió atmosfèrica.
Les classes de física del professor Lewin són la mena d'històries que els alumnes s'explicaven de promoció en promoció.
Fa uns anys, YouTube va donar l'oportunitat a aquest showman de fer arribar els seus espectacles a tothom.
Cada any té més d'un milió de descàrregues.
Són, sens dubte, les classes —de física o de qualsevol altra matèria— amb més èxit de la història.
Aquest llibre recull disset de les seves classes, entre les quals, evidentment, hi ha la de la pressió atmosfèrica.
Si voleu descobrir per què disparava contra dos pots de pintura, ja ho sabeu...
Sam Kean proposa un viatge per la taula periòdica amb un recorregut per 105 elements, tot endinsant-se en la història del seus descobriments, usos i característiques.
L'autor diu que, per als diferents elements, la seva geografia és el seu destí.
A partir d'aquí presenta la descripció de fets i anècdotes que donen una visió fascinant de la història de la taula periòdica i els caràcters que l'han anat poblant.
Si el 91% dels àtoms de l'univers són hidrogen i el 8,9% restant heli, la resta, inclosa la Terra sencera, és un accident còsmic.
Això porta l'autor a preguntar-se per què si l'hidrogen, el primer de la taula periòdica, és l'element més abundant i el segon més abundant és l'heli, número 2 en la taula, per què el tercer més abundant no és el liti, és a dir el número 3?
Amb aquesta reflexió ens introdueix l'estructura atòmica.
El títol de l'obra fa referència a un experiment que va estar de moda fins que la preocupació per la seguretat i la toxicologia van espatllar la festa.
Es tractava d'oferir una tassa de te amb una cullereta de gal·li, metall que fon a 30oC, i veure l'astorament del convidat en veure-la desaparèixer en agitar el líquid.
Es tracta d'un llibre amb molta informació i de lectura molt entretinguda amb passatges en els quals no falta el sentit de l'humor.
Actualment Barcelona ja no és la ciutat d'activitat fabril dels segles XVIII a XX, quan proliferaren obradors, tallers, naus i fàbriques.
Aquesta obra té per objectiu recuperar part d'aquesta memòria industrial i la dels seus protagonistes: emprenedors, enginyers, tècnics, obrers i obreres que van ser capaços d'adaptar-se a les innovacions, alhora que lluitaven per millorar les seves condicions de vida.
Barcelona, ciutat de fàbriques, de Mercè Tatjer
D'entre els diversos productes fabricats a la ciutat l'obra abraça els articles més utilitzats o consumits per una societat en transformació: xocolata, paraigües i ombrel·les, perfums i sabons, gel i gelats, editorials i arts gràfiques, cervesa i begudes carbòniques, joguines i jocs, llet i iogurt, llana, seda i cotó.
Mercè Tatjer i Mir és doctora en Geografia per la Universitat de Barcelona, on és catedràtica emèrita de Didàctica de les Ciències Socials.
Experta en geografia i història urbana, és autora d'un centenar d'articles i deu llibres, entre els quals La ciutat de les fàbriques.
Itineraris industrials de Sant Martí (2002) i La indústria a Barcelona el 1906 i l'articulació d'un primer espai metropolità (2009).
Anar de ventre és un fet natural, tots anem de ventre, tant el rei com la senyora Paca, el gos i l'ocell, el cuc i la formiga.
El llibre de la caca, de Pernilla Stalfelt
El llibre de la caca ens explica moltes coses sobre les caques, els seus tipus, formes, colors, pudors, cançons, etc.
A banda, ens conta que la caca serveix per a moltes coses.
La natura s'alimenta amb les tifes, i la terra, amb els fems, es fa més rica i pot fer créixer flors precioses.
Fins i tot, hi ha llocs on de la caca en poder fer cases, us ho podeu creure?
Podreu intuir que aquest és el llibre preferit d'un català molt famós: el caganer.
Recomanat per a nens i nenes de 6 a 10 anys
En aquest llibre l'autora barreja ficció i realitat per presentar-nos la vida i l'obra de diverses dones matemàtiques que, malauradament, han vist força limitat l'accés a la ciència per la seva condició de dones.
A través d'un pergamí que es transmet al llarg dels temps des del segle IV, Mataix broda un original relat que comença amb Hipàtia, filla de Theon, matemàtic i cap del Museu d'Alexandria a Egipte, que és considerada la primera dona matemàtica i astrònoma de la història, a més d'una seguidora de la filosofia del neoplatonisme.
L'obra recorre, entre d'altres, les biografies de Madame du Châtelet, amant i companya intel·lectual de Voltaire; Ada Lovelace, filla de la matemàtica Annabella Milbanke i el poeta Lord Byron, que va ser ajudant del matemàtic britànic Charles Babagge, amb qui va col·laborar per desenvolupar la 'màquina analítica', precursora del primer ordinador; Florence Nightingale, mare de la infermeria moderna; i Sofia Kovalèvskaia, m atemàtica russa que va elaborar treballs rellevants sobre les equacions diferencials, les integrals abelianes i els anells de Saturn.
Aquest llibre ens acosta a la quotidianeïtat de l'Alzheimer, el tipus més comú de demència que actualment ja afecta més de 35 milions de persones arreu del món, una xifra que es podria triplicar en només trenta anys.
Cadascun dels 59 capítols breus del llibre mostra una escena del dia a dia del pacient.
Escenes que reflecteixen diversos estadis de la malaltia i que van des dels canvis en la conducta dels malalts fins al per què els pacients responen de manera diferent a la mateixa medicació; o des de l'estrès que pot produir un canvi de domicili fins a la necessitat que en un determinat moment el pacient deixi de ser legalment responsable.
El llibre, escrit pel Cap de la Unitat i del Registre de Demències de l'Hospital Santa Caterina de Salt, està especialment adreçat a les persones que conviuen amb un pacient, als estudiants de medicina i als metges d'urgències, amb la intenció de donar resposta a les preguntes que, sobre l'Alzheimer, es fan amb freqüència.
El maig de 1969 milers de colons es van veure obligats a abandonar una petita possessió espanyola a l'Àfrica: Guinea Equatorial.
Entre ells hi havia nombrosos catalans que hi havien nascut.
Tot i les condicions del règim dictatorial, colonialista i segregacionista, per a aquests colons, la fugida significava abandonar el paradís.
Els catalans de Guinea, d'Antoni d'Armengol
Seduït per les històries d'aquests colons, l'autor del llibre, Antoni d'Armengol, va fer un documental que s'emeté per TV3 el juliol de 2014 i ara ha escrit aquesta obra, en què dóna als protagonistes l'oportunitat d'explicar les seves experiències: com era la vida a la colònia des de l'arribada al nou país, com treballaven els blancs i els negres, els estudis, el lleure, els perills de la selva (amb un interessant capítol dedicat al Floquet de Neu), les relacions sexuals (amb un enfocament antropològic, que les tracta de manera curosa i elegant) i, finalment, com van viure el tempestuós procés de descolonització.
Antoni d'Armengol i Galceran és llicenciat en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona en la branca de periodisme.
Ha col·laborat en diversos mitjans de comunicació i en el servei de premsa del Departament de la Presidència de la Generalitat de Catalunya.
És reporter dels serveis informatius de TV3 des de l'estiu de 1990 i actualment és redactor de la secció de política.
El espíritu interdisciplinario en el mapa del conocimiento, de Jorge Wagensberg, analitza el valor del pensament transfronterer i el talent d'aquells que són capaços de fer una immersió en les diferents disciplines del coneixement cercant similituds i punts en comú.
A través d'una sèrie d'exemples, extrets de la història de la ciència, de l'art o de la vida quotidiana, l'autor ens ensenya que les diferents disciplines poden estimular-se mútuament.
La capacitat d'unir diverses idees procedents de diferents àmbits pot ser enriquidora i uns dels principals motors de la innovació.
Així, per exemple, en el camp mèdic, si bé és cert que els avenços s'han fet des del món de la medicina, podem trobar una estreta col·laboració amb els àmbits de la biologia, l'enginyeria, la química, etc.
Aquest pensament és en certa manera lògic, ja que la realitat mateixa és complexa, per tant l'hem d'abordar de manera transversal, des de diferents punts de vista.
És el pensador intrús, aquell que tracta de sortir de la seva àrea científica, trobant la inspiració en d'altres, qui té més possibilitats d'aportar quelcom de nou al món de la ciència.
Els qui s'atreveixen a anar més enllà de la seva especialitat i tenir curiositat per altres àmbits del coneixement, obtenen una visió més àmplia de la que tenien inicialment, i aconsegueixen pensar més enllà del que és evident i traçar connexions per comparar resultats aparentment diferents.
Un exemple clar d'interdisciplinarietat el trobem al Renaixement italià en la figura de Leonardo da Vinci, reconegut pintor, inventor, arquitecte, escriptor, escultor, filòsof, enginyer, poeta, botànic i urbanista.
Finalment, l'autor ens demostra amb casos concrets que les noves idees poden sorgir del diàleg amb altres persones alienes a la nostra disciplina, i podem obtenir així una visió global més completa a l'hora de tractar conceptes aparentment complexos.
L'avanç de la ciència apareix sovint als mitjans de comunicació amb descobriments que semblen revolucionaris, capaços de canviar les nostres vides i la nostra societat.
Els dilemes morals de la ciència ens posa al dia sobre les àrees més innovadores de recerca biomèdica, i ens dóna eines per formar-nos una opinió sobre aquests avenços i les seves conseqüències socials i ètiques.
Els dilemes morals de la ciència, de Salvador Macip i Chris Willmott
Salvador Macip i Chris Willmott són investigadors de la Universitat de Leicester i són alhora divulgadors prolífics; Willmott és especialista en bioètica i comunicació científica, i Macip, metge i especialista en recerca sobre el càncer, ha publicat més d'una quinzena d'obres de divulgació científica, contes i novel·les.
Els vuit capítols tracten diversos àmbits i tenen la mateixa estructura: comencen amb un cas de ficció exemplificador (com els dilemes d'una esportista que s'ha sotmès a una millora genètica per tal de guanyar una cursa, o els d'un metge d'una clínica de reproducció assistida davant les sol·licituds dels seus clients) i continuen amb la presentació dels conceptes científics que hi intervenen i les implicacions morals que se'n deriven.
Per finalitzar, s'enumeren els arguments a favor i en contra dels canvis que la innovació biomèdica representa, la qual cosa permet que el lector es posicioni respecte de cada tema.
Es tracta d'una lectura que genera més preguntes que respostes, i dóna peu
Per exemple, en el camp de les millores que s'haurien d'acceptar en el món dels esports.
Els arquers poden portar ulleres per corregir defectes de visió, però, i el paper de la cirurgia làser?
I si una intervenció d'aquest tipus els donés una visió superior a la normal?
O sobre el diagnòstic preimplantacional: si una parella té sis embrions i tres tenen una malaltia genètica, seria lògic triar els més sans, però, i si es pogués veure que algun d'ells tindrà una salut millor i una vida més llarga, o una intel·ligència superior... quins triaríem?
Els dilemes morals de la ciència
Un viatge impressionant en el temps a través de la història d'una ciutat, des dels grecs fins a l'evolució d'una gran ciutat moderna; la ciutat va creixent i sempre va canviant.
Una ciutat al llarg del temps, de Philip Steele
Llibre de gran format per gaudir àmpliament de les il·lustracions i les explicacions que ens transporten des dels inicis de la civilització a l'època moderna, amb un únic fil conductor: la ciutat.
Un pas per la història de grans civilitzacions i èpoques que han marcat el nostre present cultural.
Inclou un glossari d'arquitectura, tecnologia, treball, oci i roba, perquè no quedi cap dubte sense resoldre.
Recomanat per a nens i nenes de 8 a 10 anys
Aquest llibre ens presenta una visió històrica de la salinització del rius Llobregat i Cardener, fruit d'una recerca exhaustiva de documents en arxius i biblioteques.
El llibre aporta documents inèdits que vinculen la salinitat dels rius a les empreses mineres del Bages i situa els orígens del conflicte als anys vint.
El llibre presenta una cronologia dels principals esdeveniments, des de l'aprovació de la Llei referent a la salinitat de les aigües públiques, aprovada l'any 1933 pel Parlament de Catalunya, passant per l'aprovació del projecte per construir un col·lector l'any 1940 i la seva inauguració l'any 1989, i altres fets posteriors fins a l'actualitat.
A més, també conté dades analítiques, mapes geològics, reculls de premsa i apunts biogràfics dels principals protagonistes.
Aquesta interessant obra exposa de manera amena i entenedora un problema mediambiental que ha afectat durant dècades l'abastiment d'aigua a pobles i ciutats de la conca del Llobregat i particularment l'àrea de Barcelona.
Rius de sal, una visió històrica de la salinització dels rius Llobregat i Cardener durant el segle XX
Com impacta la llum en les nostres vides?
Quin paper desenvolupen les noves tecnologies basades en la llum per configurar el futur?
The Wonders of Light, escrit per Marta García-Matos i Lluís Torner, ambdós de l'Institut de Ciències Fotòniques (ICFO), presenta en setze capítols diferents propietats i usos de la llum.
En el llibre es parla de fotons, dels llocs més freds de l'Univers, de pinces òptiques, d'il•luminació, privacitat, cirurgia làser, optogenètica, nous materials i connexions, entre d'altres temes.
Tots els capítols tenen la mateixa estructura i extensió i són totalment independents, de manera que el llibre permet la lectura en l'ordre que desitgi el lector.
Cada capítol està dedicat a una característica o ús de la llum i conté:
Amb aquesta bella i entenedora obra, els autors apropen certs aspectes de la fotònica més avançada al públic no especialista.
El llibre Els Elements, de Theodore Gray, fa un recorregut pels 118 elements de la taula periòdica, la qual, segons l'autor, és el catàleg universal de tot allò que podem trobar al nostre voltant.
Els Elements: una exploració visual de tots els àtoms coneguts de l'univers
Després d'una breu introducció a la taula periòdica, el llibre ofereix una representació fotogràfica dels elements.
Per a cadascun, presenta una imatge espectacular de l'element en estat pur (sempre que això ha estat físicament possible) i inclou fotografies d'altres formes en què es pot trobar l'element, bé sigui en compostos, bé sigui en objectes i aplicacions a la vida quotidiana.
A més, per a cada element també s'inclouen dades científiques fonamentals:
Es tracta d'un llibre francament espectacular, amb informació científica rigorosa, que pot agradar i interessar a adolescents i adults, a científics i humanistes.
Els Elements: una exploració visual de tots els àtoms coneguts de l'Univers
Amb el nou llibre Molècules, Theodore Gray fa un recorregut per una gran varietat de materials de la mateixa manera que, en el llibre Els Elements, presentava els 118 elements de la taula periòdica.
L'autor comença explicant com s'enllacen els àtoms per formar tot un seguit de compostos presents en el món físic, i explora un ampli ventall de materials formats a partir de les molècules que descriu el llibre: sabons i dissolvents, plàstics i cautxú, roques, cordes i fibres, medicaments, olors, colorants i pigments, sucres i edulcorants, i contaminants, entre altres.
Per a cadascuna de les molècules presentades, l'obra inclou l'estructura química i les principals característiques, els principals usos i aplicacions i fins i tot, en algun casos, algunes dades històriques.
El llibre conté unes imatges espectaculars de compostos, materials i objectes que formen part de la nostra vida quotidiana.
Molècules és una obra de gran bellesa, sobre la base d'unes magnífiques imatges de compostos, materials i objectes que formen part de la nostra vida quotidiana; el llibre conté, a més, informació científica rigorosa.
Estem davant d'una obra que pot agradar i interessar a un públic molt ampli.
Molècules: els elements i l'arquitectura de tot
Institut d'Estudis Catalans, Universitat Autònoma de Barcelona i Publicacions de la Universitat de València (2015)