projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Aquesta revisió sistemàtica avalua l'efecte d' intervencions amb l'ús de la tecnologia digital
Cada cop més, és evident l'impacte que les tecnologies digitals poden exercir en la millora del compliment terapèutic.
En el cas de les patologies cròniques, com la diabetis, aquestes tecnologies ajuden a millorar els resultats terapèutics.
Per a la tuberculosi, que requereix un règim llarg de tractament, es coneix que el compliment no és l'òptim: un estudi de l'any 2014 va reportar una taxa de compliment global del 75% per a nous diagnòstics i recidives.
Les noves tecnologies poden incloure des de videotrucades, l'enviament de missatges de text, (SMS) o l'ús, per exemple, de pastillers electrònics que registren el nombre de píndoles o obertures.
Aquesta revisió sistemàtica avalua l'efecte de 3 intervencions amb l'ús de la tecnologia digital: l'ús d'SMS, observació a través de vídeo i monitors de medicació (pastillers electrònics).
De set estudis inclosos, destaca que només amb l'ús de sistemes de monitoratge es millorava l'adherència i s'obtenia millor taxa de curació de la malaltia.
Per tant, aquests resultats suggereixen que algunes tecnologies digitals poden ser d'utilitat per optimitzar el tractament per a la tuberculosi minimitzant tant els costos per al pacient com per al proveïdor, com les possibles molèsties per als pacients.
Arreu del món, tant els professionals com els pacients usen, cada cop més, les noves tecnologies.
És important conèixer com, amb la seva ajuda, es pot oferir un tractament centrat en el pacient i fer un ús més adequat dels recursos.
Les noves tecnologies poden incloure des de videotrucades, l'enviament de missatges de text, o l'ús de pastillers electrònics que registren el nombre de píndoles o obertures
Butlletí del Centre Basc d'Informació de Medicaments
Aquest nou número proporciona una orientació per tal de fer recomanacions als viatgers.
Els consells que s'ofereixen a les persones que viatgen han de ser individualitzats, en funció, entre d'altres, de la destinació, l'època de l'any o l'estat epidemiològic del país al qual s'arriba.
Com a consideració de caràcter general, cal que el viatger es dirigeixi a un centre de vacunació internacional i que, en destí, segueixi unes mesures higienicodietètiques generals com, per exemple, utilitzar repel·lents d'insectes, evitar aliments no cuinats o fer ús del preservatiu per tal d'evitar malalties de transmissió sexual.
Per a les vacunes obligatòries per al viatger, caldrà diferenciar entre aquelles que són selectives si el viatger es dirigeix a zones catalogades en risc de la malaltia, o vacunes obligatòries, requerides per a l'entrada en alguns països en concret (per exemple, l'Aràbia Saudí exigeix la vacunació contra meningococ ACWY per a pelegrins a la Meca).
En el cas de la profilaxi per a la malària, la gran part de casos de paludisme té lloc per falta de compliment de la pauta requerida.
Cal que el pacient compleixi la profilaxi completa abans d'iniciar el viatge, durant i un cop finalitzat.
Per als casos de diarrea del viatger, en general, la profilaxi amb antibiòtics no està recomanada.
Com a tractament simptomàtic, la loperamida es pot fer servir per als casos de diarrea lleu o moderada, en absència de febre o sang a la femta.
En els casos de diarrea moderada-greu, el tractament amb antibiòtics redueix la seva duració i l'elecció dependrà de la destinació i la resistència del patogen.
D'elecció serien la ciprofloxacina o l'azitromicina (AZT), i la rifaximina seria l'alternatiu quan els altres dos no fossin adequats o no estiguessin disponibles.
Les dosis úniques ofereixen més comoditat per al viatger (per exemple, AZT 1 g en dosi única).
Per tant, és recomanable la planificació del viatge amb certa antelació per tal d'aconseguir un nivell de protecció òptim abans de l'entrada en el país de destí.
El Butlletí INFAC, que s'edita mensualment, ofereix informació farmacoterapèutica per als professionals sanitaris del País Basc
L'Agència Europea del Medicament (EMA) ha publicat nous materials sobre els medicaments biosimilars
L'EMA, en col·laboració amb la Comissió Europea, ha publicat recentment nous materials sobre diferents aspectes dels medicaments biosimilars.
Aquests nous materials estan disponibles en més idiomes de la Unió Europea, incloent-hi el castellà.
D'una banda, un vídeo divulgatiu adreçat als pacients, on s'expliquen alguns aspectes clau sobre els medicaments biosimilars, així com les actuacions que l'EMA realitza per tal de garantir el seu ús segur i eficient.
D'altra banda, respecte a la guia de l'EMA adreçada a professionals, ja publicada l'any 2017, i només disponible en anglès, s'ha realitzat una traducció a altres idiomes.
La guia detalla tant aspectes generals sobre el concepte biosimilar, com el desenvolupament i autorització a la qual se sotmeten aquests tipus de medicaments, aspectes de seguretat, la intercanviabilitat, el canvi i la substitució, entre d'altres.
Els materials inclouen un vídeo divulgatiu i la traducció de la seva guia adreçada a professionals
Les pautes són una eina adreçada als professionals assistencials que té l'objectiu d'establir unes bones pràctiques en el maneig farmacològic de determinades patologies
El passat mes de juliol es van publicar dues noves pautes d'harmonització farmacoterapèutica, elaborades en el marc del Programa d'harmonització del CatSalut.
Les pautes són una eina adreçada als professionals assistencials que té l'objectiu d'establir unes bones pràctiques en el maneig farmacològic de determinades patologies.
Les pautes per a l'harmonització de l'ús d'anticoagulants orals en fibril·lació auricular (FA) estableixen els criteris i les recomanacions d'ús dels anticoagulants orals antagonistes de la vitamina K (AVK) i dels anticoagulants orals directes (ACOD), tenint en compte el marc de referència en el Sistema Nacional de Salut establert per l'Informe de posicionament terapèutic (IPT), de novembre de 2016.
En concret, els AVK ( acenocumarol i warfarina ) són els anticoagulants orals prioritzats per a pacients amb FA amb indicació d'anticoagulació.
En canvi, els ACOD són d'elecció en determinats grups de pacients amb FA no valvular.
Els quatre ACOD (dabigatran, rivaroxaban, apixaban i edoxaban) es consideren alternatives terapèutiques similars.
També es detalla el maneig de l'anticoagulació en situacions especials com la cardioversió, el perioperatori o la malalta arterial coronària, entre d'altres.
Aquestes pautes contenen recomanacions per fomentar el bon ús dels anticoagulants orals.
En aquest sentit, s'incideix en aspectes fonamentals de seguiment com el control de l'índex internacional normalitzat (INR) en pacients tractats amb AVK, la importància de l'adherència o la necessitat d'utilitzar les dosis adequades dels ACOD i realitzar un seguiment periòdic de la funció renal.
Una altra informació d'interès per consultar en la pràctica diària són les taules d'interaccions dels AVK i dels ACOD, esquemes de com realitzar els intercanvis entre diferents anticoagulants o recomanacions sobre informació a pacients.
A part del document de les pautes d'harmonització, s'ha elaborat una sèrie de material de suport: guia de consulta ràpida, argumentari de les recomanacions més rellevants de les pautes i presentació en format PowerPoint.
Aquestes pautes contenen recomanacions per fomentar el bon ús dels anticoagulants orals
Cada Comunitat Autònoma compta amb els seus propis agents d'avaluació en matèria de medicaments
Cada Comunitat Autònoma espanyola compta amb agents propis d'avaluació de medicaments.
Tot seguit, es presenta un llistat amb els principals agents espanyols d'avaluació de medicaments.
Hi podeu clicar a sobre per obtenir més informació sobre cadascun dels organismes:
Programes d'Harmonització Farmacoterapèutica del CatSalut (PHF)
Comissió d'Avaluació Econòmica i Impacte Pressupostari de Medicaments
LListat amb els principals agents espanyols d'avaluació de medicaments
Les pautes per a l'harmonització de l'MPOC són una actualització respecte al document que es va publicar, per primer cop, l'any 2014
El passat mes de juliol es van publicar dues noves pautes d'harmonització farmacoterapèutica, elaborades en el marc del Programa d'harmonització del CatSalut.
Les pautes són una eina adreçada als professionals assistencials que té l'objectiu d'establir unes bones pràctiques en el maneig farmacològic de determinades patologies.
Les pautes per a l'harmonització de l'MPOC són una actualització respecte al document que es va publicar, per primer cop, l'any 2014.
En aquesta nova versió s'incorporen les últimes novetats terapèutiques, s'actualitzen les recomanacions de tractament de l'MPOC estable, s'inclou l'abordatge diferenciat i específic dels pacients amb fenotip mixt de superposició asma-MPOC i recomanacions sobre la necessitat o no d'ús dels corticoides inhalats (CI).
En les pautes s'indica que el tractament de base de l'MPOC estable són els medicaments broncodilatadors (BD) inhalats en monoteràpia i preferentment els d'acció llarga.
Es prioritzen els antagonistes muscarínics d'acció llarga (LAMA) per sobre dels agonistes beta-2-adrenèrgics d'acció llarga (LABA) en pacients exacerbadors.
Destaca que la combinació d'un LAMA i un LABA és d'elecció davant de la combinació d'un LABA i un CI en pacients simptomàtics i/o exacerbadors.
Per als pacients amb fenotip mixt (asma-MPOC) es recomana iniciar el tractament amb la combinació d'un LABA i un CI.
Les pautes també fan èmfasi en altres teràpies perquè són claus per a la prevenció i el manteniment de la malaltia com la deshabituació tabàquica, l'oxigenoteràpia, l'educació sanitària, la rehabilitació respiratòria i les cures pal·liatives.
A més, ja que assegurar un bon compliment terapèutic és clau, el document pretén fomentar el bon ús dels dispositius inhaladors, insistint en la necessitat d'assegurar una tècnica d'inhalació adequada, el seguiment estret i la reavaluació periòdica dels tractaments.
En aquest sentit, es poden consultar al document les taules dels diferents dispositius, cambres d'inhalació i les seves característiques principals.
A part del document de les pautes d'harmonització, s'ha elaborat una sèrie de material de suport: guia de consulta ràpida, argumentari de les recomanacions més rellevants de les pautes i presentació en format PowerPoint.
Les pautes són una eina adreçada als professionals assistencials que té l'objectiu d'establir unes bones pràctiques en el maneig farmacològic de determinades patologies
Els medicaments biosimilars són aquells idèntics a un determinat medicament, anomenat de referència, però creats en un organisme viu
Els medicaments biosimilars són aquells idèntics a un determinat medicament, anomenat de referència, però creats en un organisme viu.
Per a la seva aprovació cal demostrar que no existeixen diferències en termes de seguretat, eficàcia o immunogenicitat comparat amb el medicament de referència.
Des del grup de treball de medicaments biosimilars de la Food and Drug Administration (FDA), no s'ha detectat cap incidència en termes de seguretat o eficàcia en 10 anys d'experiència clínica amb ells.
No obstant això, poden haver-hi dubtes pel que fa a l'intercanvi de tractament des d'un medicament de referència a un biosimilar.
En aquesta revisió sistemàtica s'examinen aquells estudis que avaluen aquest intercanvi: 90 estudis identificats de diferents dissenys, categoritzats segons la patologia per a la qual s'empraven (17 indicacions) i tenint en compte el total de persones que rebien el tractament i la seva durada.
Per a aquells medicaments biosimilars de molècula petita, inclosos els emprats en oncohematologia (filgrastim, hormona de creixement i eritropoetina), existeix més experiència clínica reportada i no s'han demostrat diferències en dades d'eficàcia i seguretat.
Tampoc per a aquells biosimilars per al tractament de malalties reumàtiques (ifliximab, rituximab, etanercept i adalimumab).
A més, s'inclouen 10 estudis que avaluen el seu ús en voluntaris sans, ja que aquests estudis podrien detectar, si existissin, diferències en la resposta clínica en tractar-se d'individus immunocompetents, sense malaltia i sense altres tractaments concomitants.
En tots aquests estudis, el perfil de seguretat respecte al medicament de referència era similar.
Per tant, aquesta revisió suggereix que l'intercanvi cap a un biosimilar és segur, i que tant pacients com professionals sanitaris poden confiar en aquests medicaments que han demostrat ser segurs i efectius.
Es suggereix que l'intercanvi cap a un biosimilar és segur, i que tant pacients com professionals sanitaris poden confiar en aquests medicaments
El National Institute for Health and Care Excellence ha publicat un document resum on es recullen les principals recomanacions de les seves guies quant al tractament antibiòtic
El National Institute for Health and Care Excellence (NICE) ha publicat un document resum on es recullen les principals recomanacions de les seves guies quant al tractament antibiòtic.
Aquest fet coincideix amb la publicació, també en aquest darrer mes, de tres noves guies de prescripció amb antibiòtics: prostatitis, infeccions del tracte urinari i pielonefritis.
Aquest resum recull els punts clau del tractament de patologies comunes, per a les quals la primera opció de tractament no hauria de ser amb antibiòtic.
A més, en el cas de ser necessari el tractament amb antibiòtic, detalla el règim del tractament i, si fos el cas, adreça al tractament específic en població pediàtrica.
També, ofereix recomanacions de tractament en el cas de tractar-se de dones embarassades o en període de lactància.
Per exemple, per a l'otitis mitjana o la sinusitis, el tractament d'elecció no ha de ser amb antibiòtic.
Per a l'impetigen s'ha de prioritzar el tractament tòpic per a les lesions localitzades, i per a aquells casos d'exacerbació de la malaltia pulmonar obstructiva crònica, el tractament ha de ser amb antibiòtic en presència d'esput purulent i disminució del volum expiratori màxim en 1 segon (VEMS1).
Recull els punts clau del tractament de patologies comunes, per a les quals la primera opció de tractament no hauria de ser amb antibiòtic
El malbaratament de medicaments es pot donar en diferents moments del cicle del medicament
El malbaratament de medicaments es pot donar en diferents moments del cicle del medicament: des d'una prescripció o dispensació excessiva o, un cop l'usuari ja disposa del medicament, es produeix un canvi de tractament, per exemple, per falta d'eficàcia, o és el mateix pacient el que no mostra un bon compliment terapèutic.
Aquest estudi identifica a través d'una enquesta les iniciatives individuals portades a terme pels farmacèutics comunitaris i d'hospital per reduir el malbaratament de medicaments en països desenvolupats.
A més, també n'avalua el grau d'implementació i factibilitat.
Destaca que, entre d'altres iniciatives dels farmacèutics comunitaris detecten prescripcions excessives i fan actuacions en cas de necessitat per tal d'adequar la dispensació i, per exemple, en l'àmbit hospitalari, s'intenta reduir l'estoc de medicació disponible.
El farmacèutic hospitalari realitza ajustos sobre la medicació, recomanant per exemple, reduir la durada de la prescripció, o afinant la dosi en funció de les característiques individuals dels pacients.
A més, en tots dos àmbits, porten a terme la revisió i conciliació de la medicació del pacient, i realitzen tasques de conscienciació sobre el bon ús dels medicaments.
Es conclou que la majoria d'aquestes activitats són factibles en la pràctica professional diària, tot i que no totes poden ser implementades de la mateixa forma.És important, per exemple, remarcar al pacient que cal que retorni la medicació sobrant a la farmàcia, i no llençar-la lliurement, amb el consegüent risc de contaminació que comporta per al medi ambient.
La implantació de cadascuna d'aquestes mesures dependrà, entre d'altres, de la forma de reemborsament, que pot influenciar en la forma de prescripció, o en com les diferents normatives nacionals impacten en les activitats que es poden portar a terme per contribuir a la reducció d'aquest malbaratament.
Iniciatives individuals portades a terme per els farmacèutics comunitaris i d'hospital per reduir el malbaratament de medicaments en països desenvolupats
L'abordatge de la morbimortalitat per drogodependència s'ha inclòs en els diferents plans de salut de Catalunya
S'ha demostrat que els programes de manteniment amb metadona, conjuntament amb el programa d'intercanvi de xeringues, són dues estratègies eficaces per a la prevenció de malalties infectocontagioses i la reducció de la morbimortalitat per consum de drogues per via intravenosa.
El Programa d'Intercanvi de Xeringues, amb més de 20 anys de trajectòria, promou l'ús de material higiènic per a cada consum per via injectada, per tal d'evitar conductes de risc com compartir xeringues i/o altre material de consum.
L'activitat principal del Programa és la distribució de material per al consum injectat i inclou d'altres com tallers d'educació sanitària i recollida de xeringues al carrer.
El Pla funcional del programa d'intercanvi de xeringues a les farmàcies comunitàries és una eina per tal que els professionals de farmàcia comunitària que vulguin adherir-se a la iniciativa, disposin dels coneixements i coneguin les eines per a fer-ho.
El document detalla els agents implicats en la gestió del Programa, els circuits de coordinació que s'estableixen, així com l'execució funcional de l'intercanvi de xeringues.
Ofereix també pautes i recomanacions sobre educació sanitària que pot fer el professional de farmàcia amb les persones usuàries del Programa, com gestionar algunes situacions o incidències que es puguin produir (increment de nous usuaris, desabastiment dels estoigs d'intercanvi, entre altres).
També, es defineix el pla de comunicació establert per a aquest programa (objectius estratègics, població objectiu, canals de comunicació), així com els indicadors anuals per a l'avaluació del programa.
S'hi afegeixen també alguns models de formulari per tal que la farmàcia comunitària interessada en el programa pugui ser partícip.
El document és fruit d'un treball col·laboratiu entre la Sub-direcció General de Drogodependències, el Consell de Col·legis de farmacèutics de Catalunya i l'Agència de Salut Pública de Barcelona
És una eina per tal que els professionals de farmàcia comunitària que vulguin adherir-se a la iniciativa, disposin dels coneixements i coneguin les eines per a fer-ho
Les recomanacions que ofereix la Guia són complementàries a les estratègies de prevenció de les infeccions i guies que estan implementades en l'àmbit local
La Comissió Europa, l'any 2011, va establir com a prioritat un pla d'acció per combatre la resistència als antimicrobians.
El 2015, es van publicar les guies per a l'ús prudent d'aquests fàrmacs en veterinària, i ara, l'objectiu de la Guia de la Unió Europea per a l'ús prudent dels antimicrobians en salut humana és reduir l'ús inapropiat d'antimicrobians i promoure'n un bon ús en el camp de la salut de les persones.
Les recomanacions que ofereix la Guia són complementàries a les estratègies de prevenció de les infeccions i guies que estan implementades en l'àmbit local.
No s'enfoca a cap patologia o antimicrobià concret, però s'emfatitza més en els medicaments antibacterians, i alguns dels seus apartats aplicarien també a altres tipus d'antimicrobians com ara els antivirals o antifúngics.
La Guia ofereix recomanacions pel que fa a la regulació nacional o local d'aquests medicaments, així com les tasques i pautes a seguir dels diferents professionals que estan en contacte amb aquest tipus de medicament (microbiòlegs, infermeria, especialistes en malalties infeccioses, farmacèutics i prescriptors).
També, detalla l'actitud que ha de seguir el pacient amb el seu tractament, les societats clíniques o la indústria farmacèutica, entre d'altres.
Per tant, la Guia presenta tots els agents responsables, o que formen part, de l'ús dels antimicrobians i la seva contribució és clau per assegurar un bon ús d'aquests medicaments.
El seu objectiu és reduir l'ús inapropiat d'antimicrobians i promoure'n un bon ús en el camp de la salut de les persones
El Pla de qualitat i sostenibilitat de la prestació farmacèutica té per objectiu implementar mesures i actuacions sobre àrees concretes amb un alt impacte potencial de millora
El Pla de qualitat i sostenibilitat de la prestació farmacèutica està emmarcat dins del Pla estratègic del CatSalut i té per objectiu implementar mesures i actuacions sobre àrees concretes amb un alt impacte potencial de millora, per tal de fomentar un ús racional i eficient de la prestació farmacèutica.
Des del CatSalut s'ha prioritzat l'actuació en quatre àrees d'acció intensiva: tractaments inhalats per a patologia respiratòria obstructiva, hipoglucemiants insulínics i no insulínics, medicaments antipsicòtics i analgèsics opioides i pegats de lidocaïna.
Per aquests grups s'han definit uns indicadors de dispensació i uns indicadors de prescripció per fer seguiment de l'ús racional, basats en paràmetres de selecció de fàrmacs segons recomanacions, adequació de la indicació segons fitxa tècnica, marcadors d'hiperprescripció i situació d'elevat risc de problemes de seguretat
El document publicat descriu amb detall el contingut dels grups de seguiment i la composició dels 20 indicadors que formen part del Quadre de Comandament del Pla de qualitat i sostenibilitat, com per exemple: % Pacients ≥ 55 anys amb corticoides inhalats en monoteràpia, % Pacients amb fentanil en formes ultraràpides sense tractament mòrfic de base, % Pacients en biteràpia tractats amb metformina i sulfonilurea, o % Pacients amb doble prescripció d'antipsicòtics, oral i intramuscular.
Els indicadors es comparteixen amb les entitats proveïdores mensualment per definir dins de cada territori les línies estratègiques de cadascuna de les àrees d'anàlisi per tal de millorar la qualitat i seguretat de la prescripció.
El document descriu amb detall el contingut dels grups de seguiment i la composició dels 20 indicadors que formen part del Quadre de Comandament del Pla de qualitat i sostenibilitat
L'increment de pes pot ser un factor causal de baix compliment terapèutic
Són nombrosos els factors que poden contribuir a l'augment de pes en pacients amb malalties psiquiàtriques.
Els principals factors inclouen: un estil de vida sedentari, mals hàbits nutricionals, susceptibilitat genètica i tractament amb medicació antipsicòtica.
A més de l'augment de pes, la medicació antipsicòtica pot afectar el metabolisme glucèmic, augmentar els nivells de colesterol i triglicèrids i causar hipertensió arterial, desencadenant síndrome metabòlica, que augmenta x5 el risc de diabetis mellitus i duplica el risc de malalties cardiovasculars.
En aquest estudi es revisa la propensió de certs antipsicòtics a causar un augment de pes, així com les actuacions tant en l'àmbit farmacològic com no farmacològic per contrarestar aquest efecte i millorar-ne el compliment terapèutic.
La clozapina i l'olanzapina són dos antipsicòtics que amb major probabilitat poden causar augment de pes, seguits de quetiapina, risperidona, clorpromazina i paliperidona.
Amb menys probabilitats, l'aripiprazole i l'haloperidol, entre altres.
L'augment de pes es produeix ràpidament en les primeres setmanes d'iniciar el tractament i va decreixent en el transcurs dels mesos.
Segons cada antipsicòtic, el temps a estabilitzar-se variarà, per exemple, d'entre 4-9 mesos per a l'olanzapina, fins a 4 anys per a la clozapina.
Un increment de pes en més del 5% en el primer mes és un bon predictor d'un augment de pes sostingut en el temps.
A més, a banda dels símptomes extrapiramidals, l'increment de pes pot ser un factor que impacti en el compliment terapèutic.
En funció de les necessitats dels pacients, existeixen diferents estratègies per al maneig d'aquest guany de pes:
Per tant, qualsevol intervenció ha d'adaptar-se a la casuística del pacient: cal oferir al pacient un maneig ajustat a les seves necessitats, tot focalitzant-se en estratègies que puguin prevenir un augment de pes.
La clozapina i l'olanzapina són dos antipsicòtics que amb major probabilitat poden causar augment de pes