En el marc de la jornada "Estratègies i solucions innovadores per a crear destinacions turístiques intel·ligents", celebrada a Barcelona el passat 2 de juliol es va presentar el Llibre blanc de les destinacions turístiques intel·ligents, publicat per l'empresa Altran.
Amb l'aparició dels nous recursos tecnològics alternatius, la configuració d'una experiència turística ja no depèn únicament dels experts, sinó que admet la participació activa del turista lliure i hàbil en l'ús de l'univers digital.
Aquest treball vol donar resposta a quins són els desafiaments als que s'enfronten les destinacions turístiques en un món on tot és "smart" i que genera solucions tecnològiques a un ritme exponencial; quines són les diferències entre les destinacions tradicionals i les destinacions turístiques intel·ligents; què fa que una ciutat sigui intel·ligent, i cap a on s'adrecen la innovació i els avenços tècnics.
El Departament d'Economia i Coneixement ha publicat les previsions macroeconòmiques per a Catalunya, segons les quals s'espera que l'economia catalana creixi un 3,2% el 2015 i no es descarta que pugui ser, fins i tot, superior; de cara a 2016 es preveu que el creixement continuarà sent vigorós, tot i que més moderat.
El model de creixement està basat en l'acceleració de la demanda interna, mentre que l'aportació exterior serà nul·la, malgrat s'esperen bons resultats en les exportacions.
Les previsions apunten que la despesa en consum de les llars augmentarà un 3,4% el 2015 i un 2,7% el 2016.
Pel que fa a l'ocupació, s'espera que la creació neta de llocs de treball a temps complet serà d'un 3% el 2015 i d'un 2,6% el 2016.
La taxa d'atur se situarà, segons les previsions, en un 18,3% el 2015 i en un 16,4% el 2016.
En el marc del saló BizBarcelona s'ha presentat l'informe GEM-Catalunya 2014.
Es tracta d'un projecte d'investigació internacional, referent en l'estudi de l'activitat emprenedora, que, a Catalunya, elabora la Generalitat de Catalunya, la Diputació de Barcelona i l'Institut d'Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona, amb la participació de la Universitat Autònoma de Barcelona.
Els principals resultats són els següents: la taxa d'activitat emprenedora (TEA) de Catalunya se situa en un 7,45% i la de Barcelona en un 7,3%, per sobre de la mitjana de la Unió Europea (6,9%); el tancament d'empreses es va reduir en un 51% l'any 2014, i després de quatre anys d'increment de l'emprenedoria per necessitat, augmenten els projectes empresarials impulsats per aprofitar una oportunitat.
Un estudi elaborat per Esade, en col·laboració amb Salvetti&Llombart i la Federació Espanyola d'Associacions d'Habitatges i Apartaments Turístics (FEVITUR), analitza l'impacte d'aquest tipus d'allotjament a les ciutats de Barcelona, Madrid, Sant Sebastià i Granada, i a les regions costaneres de Mallorca i Calp (Alacant).
L'any 2014 el nombre de turistes allotjats en aquest tipus d'habitatges a les sis àrees estudiades és de 3,7 milions de persones, amb una despesa de 2.685 milions d'euros (inclòs allotjament).
Segons l'estudi, una tercera part de la despesa se l'emporten els comerços de proximitat i el seu autor destaca que "els habitatges d'ús turístic han estat l'avançada de la gran tendència global actual del consum col·laboratiu: famílies estrangeres que cerquen un habitatge pràctic i casolà, que consumeixen al comerç de queviures i de restauració de proximitat, que recomanen, i que valoren el tracte amb el propietari i que els diners del seu viatge vagi a un particular i no a una cadena empresarial".
L'INE ha publicat per primera vegada els Indicadors urbans, una selecció dels resultats del projecte europeu Urban Audit, dirigit per la Direcció General de Política Regional i Urbana de la Comissió Europea i Eurostat, en què l'INE participa des de fa més d'una dècada.
L'objectiu del projecte és recopilar, estimar i publicar informació sobre les condicions de vida de determinades àrees territorials de la UE.
La unitat geogràfica bàsica per a la recollida de dades és la ciutat i també es defineixen altres nivells territorials en l'àmbit supramunicipal i submunicipal com la conurbació (de les 26 definides a la UE, 2 estan a Espanya, Barcelona i Bilbao) i les Àrees Urbanes Funcionals (AUF), que consisteixen en la ciutat i els municipis que formen el seu entorn funcional, concretament d'influència laboral (en el cas de Barcelona engloba una població de 4,89 milions de persones).
L'INE ha triat 34 indicadors per aquestes unitats territorials, entre els que destaquen la renda mitjana per llar, la taxa d'atur, la d'activitat, la d'ocupació per sectors (indústria i serveis), les pernoctacions turístiques i indicadors de mobilitat laboral, entre altres.
Rubí sobresurt com la ciutat espanyola amb més proporció d'ocupats en la indústria, amb un 42% l'any 2013.
Aquesta setmana s'ha presentat la tretzena edició de l' Informe territorial de la província de Barcelona, elaborat per la Diputació de Barcelona i la Cambra de Comerç de Barcelona, que fa balanç de l'evolució de l'economia de la província i de les seves comarques (no inclou la del Moianès, creada recentment).
Constata la recuperació econòmica de tots els territoris de la demarcació, en línia amb el conjunt de l'economia catalana i espanyola, gràcies a la millora de la demanda interna, el consum i la inversió en béns d'equipament.
El teixit empresarial va augmentar a totes les comarques i destaca que els serveis són responsables d'un 81% d'aquest augment.
L'informe inclou enguany dos monogràfics d'interès: Tipologia i evolució de la dotació de capital a la província de Barcelona i Els components del creixement a les economies locals de la província de Barcelona, anàlisi Shift-share.
Inclou per segon any els mapes de projectes estratègics locals, que identifiquen els 10 projectes de desenvolupament econòmic més significatius de cada una de les comarques i 12 articles que exposen alguns dels aspectes més destacats de la promoció econòmica de l'any 2014.
L'INE ha publicat els resultats provisionals de l'Estadística de migracions 2014, que proporciona una aproximació estadística dels fluxos migratoris d'Espanya, de cada comunitat autònoma i de cada província amb l'estranger, així com de les migracions interautonòmiques i interprovincials.
La població resident a Espanya va disminuir en 72.335 persones durant l'any 2014 i es va situar en 46.439.864 habitants a 1 de gener de 2015.
El nombre d'espanyols va augmentar en 156.872 persones i el d'estrangers va disminuir en 229.207 (cal considerar que 205.870 residents estrangers van adquirir la nacionalitat espanyola).
Espanya va registrar un saldo migratori negatiu de 102.309 persones, entre espanyols i estrangers.
A Catalunya la població es va reduir en 25.105 persones i es va situar en 7.391.133.
Després de la Comunitat de Madrid, Catalunya va presentar el saldo migratori amb l'estranger més desfavorable, que es va situar en 37.669.
Pel que fa a la migració interior, es va situar en quart lloc, amb un saldo favorable de 2.511 persones.
L'INE acaba de publicar els resultats de l'Enquesta anual d'estructura salarial, segons la qual el guany mitjà per treballador l'any 2013 va ser de 22.697,86 euros, un 0,1% menys que l'any anterior.
Catalunya, amb 24.253,73 euros, va ser la tercera comunitat autònoma amb el salari mitjà més alt, per darrera del País Basc i de la Comunitat de Madrid.
El salari mitjà anual de les dones va representar el 76% del masculí (el de les dones va ser de 19.514,58 euros mentre que el dels homes va ser de 25.675,17).
Els treballadors amb contracte temporal van tenir un sou mitjà anual de 15.433,14 euros i els de contracte indefinit, de 24.333,43.
Per nacionalitat, el sou mitjà anual dels treballadors amb nacionalitat espanyola es va situar en 23.181,18€ i entre els treballadors de la resta del món (exclosa Europa i Amèrica Llatina), en 13.727,39 euros
L'edició número 144 de la revista Papers d'Economia Espanyola, que publica trimestralment Funcas, està dedicada al sector industrial.
Inclou els articles següents: La indústria espanyola: des de la crisi cap a la fortalesa; La indústria europea: reptes i perspectives; La desindustrialització d'Espanya en el context europeu; La manufactura espanyola en l'economia de mercat: 1980-2013; Grandària i dinàmica empresarial; Les empreses manufactureres en les cadenes de valor globals; Markups, exportacions i R+D; Capital humà i productivitat; La innovació; Contribució de les estratègies d'internacionalització als resultats de l'empresa manufacturera espanyola; La tecnologia, la qualificació de la força de treball i els sistemes productius: impacte en la productivitat de l'empresa manufacturera espanyola, i Clústers a Espanya: Palanques per a l'especialització intel·ligent?
L'OCDE ha publicat l'informe Taxing Energy Use 2015, que ofereix una anàlisi de l'estructura i el nivell d'impostos sobre l'energia als països de l'OCDE i inclou també a Argentina, Brasil, Xina, Indonèsia, Rússia i Sud-àfrica.
Descriu l'ús de l'energia, els impostos i els preus en aquests països i revela les grans diferències en la fiscalitat de l'energia entre ells.
Segons l'informe els impostos sobre els combustibles emprats en el transport són molt superiors a altres fonts d'energia que també causen un dany considerable al medi ambient i a la salut humana.
Els impostos sobre el gas natural es graven normalment per sota dels derivats del petroli i els impostos sobre el carbó són pràcticament inexistents.
Conclou que, amb poques excepcions, els països no aprofiten una eina clau com els impostos per influir en l'ús de l'energia per tal de contenir els seus impactes ambientals.
Un nou informe de l'ONTSI, Observatori nacional de les telecomunicacions i de la societat de la informació, presenta els principals indicadors relacionats amb la penetració i ús de les TIC en l'administració electrònica a Espanya, així com els relacionats amb la penetració i ús de les TIC en l'educació, amb dades de l'INE, Eurostat i la Comissió Europea.
Ofereix els valors dels anys 2008 a 2013, tant a nivell nacional com autonòmic, la qual cosa permet conèixer la situació actual i la seva evolució.
El passat 15 de juny es va presentar, en el marc dels cursos d'estiu de la Universitat Internacional Menéndez Pelayo, el document elaborat pel "BBVA Research" El nou model econòmic, lliçons de la crisi, que tracta d'explicar les causes de la debilitat de l'economia espanyola i exposa els reptes als que s'enfronta: reduir la taxa d'atur estructural; fer més sostenible i eficient el sector públic; fer sostenible l'estat del benestar; augmentar la grandària de les empreses; augmentar la internacionalització i la competitivitat; millorar les regulacions i el clima de negoci; millorar la qualitat institucional; augmentar la innovació i el capital tecnològic; augmentar i millorar el capital humà, i disminuir la desigualtat procurant un creixement més inclusiu.
La Direcció General d'Afers Econòmics i Financers de la Comissió Europea, ha elaborat un nou treball titulat Quan l'estancament secular troba el capitalisme de Piketty en el segle XXI.
En un context caracteritzat per un creixement econòmic feble i on la desigualtat continua augmentant, aquest informe revisa la teoria de l'estancament secular, segons la qual les grans economies podrien no tornar a la plena ocupació i el creixement anèmic podria esdevenir normal.
Recorda alguna de les idees fonamentals sobre l'acumulació de capital, el creixement i la distribució i analitza la teoria de l'economista Piketty sobre la interacció entre el creixement econòmic mediocre i el creixement de la desigualtat en la distribució dels ingressos i de la riquesa.
La Cambra de Comerç de Barcelona ha presentat un estudi que analitza l'evolució de la inversió estrangera directa a Catalunya.
Compara les dades de dues fonts: el Registre d'Inversions Exteriors, de la Secretaria d'Estat i de Comerç i l'Agència Invest in Catalonia, adscrita al Departament d'Empresa i Ocupació.
Les dades del Ministeri d'Economia mostren un descens de les inversions exteriors a Catalunya el 2014, així com de la participació de Catalunya en el total estatal, mentre que les de l' Agència Invers Catalonia indiquen que al 2014 els projectes d'inversió exterior productiva a Catalunya es van mantenir en nivells similars al 2013.
L'estudi conclou que, d'una banda aquesta discrepància entre les dues fonts deriva del fet que mesuren conceptes diferents amb metodologies també diferents i d'altra banda, que quan s'analitza un període temporal més ampli s'observa clarament una tendència creixent des dels mínims de 2009, i per tant no es pot concloure que la inversió a Catalunya hagi estat afectada negativament pel context polític, al llarg del període analitzat.
Una publicació recent de FEDEA fa un repàs de la literatura sobre capital humà i productivitat i recull els resultats del propi treball de l'autor sobre el tema.
Revisa, entre altres, estudis que durant la segona meitat dels anys noranta van mostrar resultats poc encoratjadors en relació amb els efectes de l'educació sobre el creixement i la productivitat i observa que els càlculs i els resultats estaven condicionats per les deficiències en les dades base.
Segons s'explica en la presentació, en conjunt, l'evidència disponible suggereix que la inversió en educació té un efecte positiu, significatiu i quantitativament important sobre el creixement de la productivitat.
D'acord amb les estimacions de l'autor, a més, la rendibilitat social de la inversió en capital humà és més gran que la del capital físic en la major part dels països de la UE i en moltes regions espanyoles.
Conclou que la inversió en la quantitat i qualitat de l'educació és un dels millors instruments de política dels que disposen els governs per influir sobre el creixement de la productivitat, i, en última instància, sobre el nivell de vida dels seus ciutadans.
La Comissió Europea ha publicat l'informe d'avenç sobre els objectius en matèria d'energies renovables per a l'any 2020.
Cada dos anys s'analitzen els avenços realitzats per la UE i els estats membres per assolir els objectius establerts en la directiva relativa a les fonts d'energia renovables, adoptada l'any 2009.
Segons l'informe, els resultats mostren que, amb una quota estimada del 15,3% de les energies renovables sobre el consum final brut d'energia l'any 2014, la UE i la gran majoria dels estats membres, avancen a bon ritme per assolir l'objectiu del 20%.
Inclou també una avaluació de la viabilitat de l'objectiu del 10% de les energies renovables en el transport i la sostenibilitat del consum de biocarburants i biolíquids.
En aquest cas, l'estimació d'energies renovables en el transport l'any 2014 és d'un escàs 5,7%, per la qual cosa, encara que viable, l'assoliment de l'objectiu és un repte important.
El Consell Econòmic i Social de Barcelona, CESB, ha elaborat l' Informe sobre emigració i població barcelonina resident a l'estranger, que recull l'evolució dels principals indicadors del fenomen emigratori que s'està produint a la ciutat de Barcelona, les seves causes i les seves repercussions socials i econòmiques.
Destaca que la crisi econòmica és un dels factors que més afavoreix l'emigració, especialment de la població jove i de les persones immigrades.
En el període 2008-2014, segons el padró municipal, la població total de Barcelona es va reduir en un 0,9%, mentre que la població de 16 a 29 anys va disminuir un 16,1% i la població estrangera un 7,9%.
El CESB ha fet una translació al cas barceloní del càlcul que va fer l'Injuve a l'informe Joventut necessària, conseqüències econòmiques i socials de la situació del col·lectiu jove, i estima que el cost de la formació i la pèrdua d'ingressos fiscals per rendes del treball dels joves que emigrarien de Barcelona fins l'any 2024 se situaria entre 2.716 i 3.380 milions d'euros en el període 2014-2024.
El Fons Monetari Internacional acaba de fer públic l'informe Causes i conseqüències de la desigualtat d'ingressos: una perspectiva mundial, segons el qual la bretxa entre rics i pobres està en el seu punt més ample en les últimes dècades en els països avançats, desigualtat que també està augmentant en les principals economies emergents.
Cada vegada és més clar, segons l'informe, que aquests avenços tenen profundes implicacions macroeconòmiques, ja que la desigualtat, més enllà de ser una injustícia en sí mateixa, suposa un fre pel creixement econòmic, afecta a l'educació i, en conseqüència, a la productivitat.
L'informe calcula la relació entre la participació en els ingressos dels diferents segments de la població, segons la seva riquesa i el PIB d'una economia.
Conclou que "els beneficis no gotegen cap avall": si el 20% de la població més rica augmenta un 1% els seus ingressos, l'augment del PIB dels cinc anys següents serà un 0,08% més baix, en canvi, quan l'augment de l'ingrés (també d'un 1%) es dóna en el 20% més pobre, no només no resta sinó que fa que el creixement de l'economia durant el mateix període sigui un 0,38% superior.
L'Organització Internacional del Treball acaba de publicar el llibre Treball digne, ocupacions verdes i economia sostenible, segons el qual els llocs de treball verds poden ser un motor econòmic clau.
Es presenta com una lectura d'interès per al món empresarial i polític, ja que destaca les solucions que el món laboral pot oferir per combatre el canvi climàtic, aconseguir la sostenibilitat ambiental i la construcció de societats pròsperes i cohesionades.
En la síntesi de presentació del llibre es pot llegir: "...empreses, treballadors i governs no són espectadors passius de la gran transformació que es necessita amb urgència en les nostres economies, ells són agents essencials del canvi, capaços de desenvolupar noves formes de treball en les empreses sostenibles que protegeixen el medi ambient, la creació de llocs de treball decents i fomentar la inclusió social".
Segons un informe de l'associació empresarial World Travel & Tourism Council, la indústria del turisme va generar l'any 2014 un impacte directe per l'economia mundial de 2,4 bilions de dòlars, el que representa un 3,1% del PIB mundial; impacte superior al de la indústria química (2,1%) o al de la indústria automobilística (1,2%).
Si se sumen els efectes directes i indirectes, arribà als 7,6 bilions de dòlars, el que representa el 9,8% del PIB, superant altres sectors com la indústria química (8,6%), l'agricultura (8,5%), l'educació (8,4%), l'automoció (7%) o la banca (5,9%).
En termes d'ocupació el sector turístic a nivell mundial és encara més important; segons l'informe, ja ocupa de manera directa 105 milions de persones, set vegades més que la industria de l'automòbil i cinc vegades més que la química.