La Biblioteca Pública de Girona Carles Rahola és una biblioteca de titularitat estatal gestionada pel Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, i que forma part del Sistema de Lectura Pública de Catalunya, prestant els serveis propis de biblioteca i contribuint a la implementació de projectes i programes comuns.
La Biblioteca Pública de Girona es fundà el 1848, arran de les desamortitzacions eclesiàstiques, amb la finalitat de custodiar i conservar els fons bibliogràfics procedents dels monestirs de la província.
A aquesta vessant de guarda i custòdia del patrimoni documental provincial i, amb el pas dels anys, s'hi ha afegit les que són pròpies de les biblioteques públiques actuals: acompanyar a l'aprenentatge al llarg de la vida, fomentar i propiciar el plaer per la lectura i disposar de qualsevol tipus d'informació per al creixement individual i col·lectiu amb la finalitat de contribuïr al desenvolupament d'individus i societats més lliures.
La Biblioteca Pública de Girona Carles Rahola és un servei públic i gratuït i obert a tothom.
- Oferim l'accés lliure i gratuït a la informació i els serveis a tothom, atenent a les necessitats específiques.
- Posem a l'abast dels nostres usuaris eines per fomentar el gust per la lectura i desenvolupar el seu creixement personal.
- Som un centre de trobada i cohesió per a tota la societat donant suport a l'educació, l'autoaprenentatge i el lleure.
- Apropem la cultura i el coneixement afavorint el pluralisme de la societat.
- Som un equipament cultural i històric de referència de la ciutat que disposa d'una àmplia col·lecció local i patrimonial la qual enriqueix, conserva i difon en col·laboració amb altres centres locals.
- Volem ser un equip humà compromès en oferir un servei cultural, d'informació i coneixement amb el màxim rigor que ajudi a millorar el benestar individual i col·lectiu de la societat gironina d'avui i de demà.
Capacitat d'adaptació: acceptem i ens adaptem als canvis interns i externs que van sorgint de manera positiva i constructiva
Compromís: ens comprometem a donar la qualitat màxima de servei amb els recursos dels quals disposem
Cooperació: treballem en cooperació amb les biblioteques municipals i de l'àrea metropolitana i col·laborem amb altres agents del territori per tal d'enriquir-nos mútuament i ser més eficients amb pocs recursos
Millora contínua: millorem la qualitat del servei alhora que ens adeqüem a la demanda social, individual i col·lectiva, a les noves tecnologies, per tal de satisfer les necessitats bàsiques i formatives dels nostres usuaris
Qualitat: entenem que l'excel·lència ha de ser una de les nostres principals fites.
Això consisteix en oferir uns serveis alts quant al nivell d'eficiència i d'eficàcia, esdevenint un servei útil, necessari i de confiança, que busca així la satisfacció total de l'usuari.
Una qualitat global en la totalitat dels nostres serveis, amb una avaluació constant mitjançant les enquestes d'usuaris, queixes i suggeriments, desiderates, l'afluència i participació d'usuaris...
Treball en equip: Comptem amb un equip de treball compromès, eficient i motivat amb un sentiment de pertinença al projecte comú
Com a conseqüència de la desamortització dels béns eclesiàstics i de la supressió dels ordes religiosos (1836-1851), i amb la finalitat de reunir els llibres dels convents abandonats, es van crear les biblioteques públiques a les capitals de província, dins les seus dels Instituts d'Ensenyament Mitjà o de les Universitats, segons els casos.
Pel que fa a Girona, tenim constància del funcionament de la biblioteca a partir de 1848, data en què s'instal·la al carrer de la Força, a l'Institut Vell (antic convent de caputxins i actualment Museu d'Història de la Ciutat).
El 29 d'octubre de 1951 la biblioteca es trasllada a la plaça de l'Hospital en l'edifici de l'antic Hospici (1785-1963) que fou construït per ordre del bisbe Tomàs de Lorenzana.
En el decurs dels anys ha sofert diverses ampliacions, la darrera l'any 1995.
El 18 de febrer de 2011 van començar les obres de la nova seu de la Biblioteca al carrer Emili Grahit (zona antigues Casernes).
El 23 de desembre de 2014 la Biblioteca Pública de Girona Carles Rahola obre les seves portes.
Carles Rahola (Cadaqués, 1881 – Girona, 1939) va ser una de les figures més importants del món de la cultura catalana de la primera meitat del segle XX.
La seva devoció pel món del llibre ve marcada per la llibreria que la seva família regia des del 1890.
El seu primer article - publicat al diari "El Autonomista" - estava dedicat al poeta anglès John Milton, autor del clàssic "El paradís perdut".
A començaments dels anys vint descobrí la seva veritable vocació: la divulgació històrica i cultural.
Els seus anys més actius culturalment van ser els de la Segona República, a la que va romandre fidel durant la Guerra Civil.
Va ser un pioner de la ràdio a Catalunya: a l'emissora de Girona E.A.J. 38.
Des del 1933 intervé amb petites al·locucions on parlava d'història i Girona.
També ho aprofitava per defensar l'activitat de les Biblioteques Populars de la Mancomunitat.
A les darreries de la guerra, va rebutjar la possibilitat d'exiliar-se a França.
Va ser detingut el febrer de 1939.
Malgrat els nombrosos testimonis a favor seu va ser condemnat a mort.
Entre les seves obres destaquen:
"Pequeños ensayos" (1905): un recull de petits assaigs de caire literari i filosòfic encara escrit en castellà.
"El llibre de l'August d'Alzina" (1910): obra molt personal que marca un tomb en la seva producció però que va patir les crítiques del seu admirat Eugeni d'Ors pel distanciament amb les tesis del noucentisme.