L'Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPCAT) confirma el primer cas de dengue autòcton a Catalunya.
El pacient és un home jove resident al Barcelonès Nord, que afirma que no havia viatjat prèviament a cap zona endèmica del dengue ni a cap altre territori de l'Estat.
Va iniciar els símptomes entre el 16 i el 18 d'octubre.
L'home va patir un quadre brusc de malestar general, febre alta, mal de cap i una erupció a la cara que es va estendre pel cos, el tòrax i les extremitats.
Actualment ja es troba recuperat.
Aquest és el sisè cas a tot l'Estat de dengue autòcton.
Els altres cinc es van detectar a Múrcia i Cadis: concretament el 4 d'octubre es van notificar tres casos i els altres dos el dia 26 del mateix mes.
Durant la roda de premsa, el secretari de Salut Pública, Joan Guix, ha afirmat que "no hi ha cap motiu d'alarma.
Tenim un sistema de vigilància molt potent que ens fa està en unes condicions molt favorables".
El dengue és una malaltia que es transmet per picades de mosquits i fins ara tots els casos d'aquesta malaltia a Catalunya havien estat importats.
Des de començament d'any, a Catalunya, s'han confirmat un total de 52 casos de dengue importats.
Les actuacions principals per reduir el risc són:
- Detectar precoçment els casos importats i autòctons a les àrees on hi ha el mosquit.
El paper dels professionals sanitaris és clau a l'hora de diagnosticar, notificar i donar les recomanacions necessàries.
- Informar les persones sobre les mesures de protecció davant les picades de mosquit quan viatgen a països endèmics i la necessitat de contactar amb els serveis sanitaris en cas de presentar símptomes en tornar del viatge.
- Reforçar les activitats de vigilància i control del vector (mosquit) a les regions on és present i a l'entorn dels casos detectats.
La participació de la població i de tots els sectors implicats és clau per dur a terme aquesta vigilància.
En aquest sentit, l'Agència de Salut Pública de Catalunya recorda que la prevenció és el millor mètode per al control de mosquits: el més efectiu és evitar la posta d'ous i el creixement de les larves aquàtiques, eliminant o controlant tots els punts d'aigua on pot créixer, com gerros, galledes, plats sota els testos, plats d'animals domèstics, etc.
El Protocol per a la vigilància i el control de les arbovirosis transmeses per mosquits a Catalunya estableix la vigilància especifica dels casos humans i del vector.
La vigilància epidemiològica d'aquesta malaltia implica l'obligatorietat de notificar-ne les sospites de manera immediata a la Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya.
D'acord amb el que preveu el Protocol, davant la sospita de cas d'infecció per virus del Zika, chikungunya o dengue, en temporada de presència de mosquits adults actius, es porten a terme diverses accions per controlar-ne la proliferació i eliminar els possibles focus de cria, així com una vigilància dels virus en els mosquits, amb la finalitat de prevenir l'aparició de nous casos.
Aquestes tasques es realitzen amb la participació i coordinació dels diferents organismes implicats: ajuntaments, diputacions, serveis de control de mosquits, Centre de Recerca en Sanitat Animal i la Generalitat de Catalunya.
Actualment aquesta malaltia és endèmica a la major part dels països tropicals i subtropicals d'Amèrica Central, el Carib, Amèrica del Sud, sud-est asiàtic, sud del Pacífic i a diversos països d'Àfrica.
A Europa, la transmissió local es va notificar per primera vegada a França l'any 2010.
El mosquit Aedes albopictus ( mosquit tigre ), estès àmpliament a tota l'àrea mediterrània, és un vector competent per transmetre la malaltia.
Cada any es notifiquen casos importats de dengue en persones procedents d'àrees endèmiques, i això pot fer possible l'aparició de nous casos autòctons, principalment a l'època de proliferació i màxima activitat dels mosquits (primavera, estiu i inicis de la tardor).