projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
L'empresa multinacional catalana Dogi, especialitzada en la fabricació de teixits elàstics, ha llançat un projecte que permet introduir aplicacions cosmètiques, farmacèutiques i mèdiques a les peces de roba gràcies a la nanotecnologia.
Ja ha presentat una col·lecció de llenceria que té cura de la pell i treballa en la creació d'altres teixits amb propietats calmants o antiinflamatòries.
Dogi destina el 2% del volum de vendes a activitats de recerca i desenvolupament, per tal d'oferir al mercat productes d'alt valor afegit que mantinguin el lideratge de l'empresa en el sector dels teixits elàstics.
Fruit d'aquesta aposta per l'R+D, ha posat en marxa el projecte Winn (Wellness + Innovation), consistent en la introducció de principis actius de manera permanent en els teixits mitjançant la nanotecnologia.
El primer producte resultant d'aquesta tecnologia, distribuït sota la marca Belcor, és una col·lecció de llenceria amb aloe vera i vitamina E, que hidrata la pell i prevé l'envelliment cutani, l'oxidació i les estries.
Dogi també treballa en la creació de teixits amb propietats calmants, antiinflamatòries i antioxidants, que poden ser d'utilitat, per exemple, per crear roba per a la unitat de cremats dels hospitals.
Dogi, amb seu al Masnou i una plantilla formada per més de 2.000 persones, va facturar 181 milions d'euros l'any passat i espera que enguany la xifra augmentarà gràcies al nou projecte d'R+D. Grans marques de llenceria de l'Estat espanyol, Itàlia, França, Anglaterra, Xina i Nova Zelanda ja han tancat acords de compra de la tecnologia Winn.
L'empresa de moda infantil Star Textil, propietària de la marca Bóboli, ha posat en marxa un projecte pilot per gestionar el 15% de la seva producció amb dispositius d'identificació per radiofreqüència (RFID), que permeten controlar de manera automàtica i molt ràpida el contingut de les caixes de roba amb aquesta tecnologia.
En lloc d'un codi de barres, les caixes de les peces de roba que formen part d'aquest projecte duen una etiqueta electrònica amb un xip i una antena.
La informació recollida a les etiquetes és desxifrada per un lector sense fil, que pot identificar, controlar i inventariar el contingut de cada caixa de roba en pocs segons.
Aquesta informació, a més, pot ser molt més precisa del que és habitual i incloure, per exemple, el nom de la persona que ha cosit la roba, el lloc on ho ha fet i a quina hora.
El sistema també compara automàticament la llista de les peces amb l'albarà d'expedició i genera alertes de verificació quan hi observa alguna diferència.
Star Textil, que va ser creada el 1981, té la seu a Mataró i hi treballen prop de 100 persones.
Es preveu que el 2009 haurà implantat la tecnologia RFID a tots els seus articles.
Vilardell Purtí és un exemple de com la innovació pot ser el motor d'una nova estratègia empresarial amb resultats reeixits.
Nascuda el 1962, aquesta empresa familiar especialitzada en la fabricació de peces metàl·liques per a automòbils va decidir, fa prop de quatre anys, diversificar la seva producció vers el sector mèdic.
Ara és un referent en el desenvolupament d'implants dentals.
El procés que l'empresa fa servir per fabricar peces de precisió per als sectors de l'automoció, l'aeronàutica i els electrodomèstics és actualment la base per al desenvolupament, també, de material sanitari i biotecnològic que requereix peces de diàmetres petits i que són fabricades a partir d'un procés inicial de decolletatge, com ara els implants dentals o les pròtesis.
Vilardell Purtí ha desenvolupat una divisió mèdica separada de la industrial que té un funcionament autònom.
Les noves instal·lacions, situades, com la seu de l'empresa, a Santpedor, disposen d'equipaments específics per a la producció de producte mèdic i tecnologia d'última generació.
L'equip humà el formen persones expertes en biologia, farmàcia, enginyeria química i enginyeria industrial.
Una de les principals activitats d'aquesta divisió de l'empresa és el desenvolupament d'implants dentals.
Com ha explicat Albert Giralt, director general de Vilardell Purtí, han creat uns implants dentals diferents dels que ja hi ha al mercat, fets amb titani, calci i fòsfor, "per aconseguir un efecte de biomimetisme" que permet accelerar la integració de la peça a l'os humà.
Vilardell Purtí, amb gairebé 200 persones empleades, va facturar 15 milions d'euros l'any 2006 i el 40% de les facturacions va correspondre a exportacions.
El 2006 va rebre el Premi a l'Excel·lència en Innovació de la Generalitat de Catalunya.
Bebé Due és una empresa de puericultura pionera a l'Estat espanyol en la fabricació de biberons sense bisfenol A (BPA), un component químic considerat tòxic en alguns països i que és àmpliament utilitzat en la producció d'ampolles de plàstic transparent i d'envasos per a menjars.
Des que l'any 2003 Bebé Due va decidir treure al mercat un biberó lliure de bisfenol A, el nombre d'empreses que van decidir eliminar aquest compost químic de la composició del seus productes no ha fet més que créixer.
Una exposició elevada al bisfenol A, un compost orgànic utilitzat habitualment en la producció de plàstic, és perillosa per a la salut, ja que pot provocar un desajustament hormonal i fins i tot degenerar en processos cancerígens.
Al Canadà s'ha declarat que el bisfenol A és tòxic per a la salut i als Estats Units les empreses fabricants de biberons han anunciat l'eliminació d'aquest component en els seus productes.
La Comissió Europea, però, assegura que els nivells de bisfenol A presents als productes comercialitzats a la UE es troben dins dels límits establerts per l'Autoritat Europea de Seguretat Alimentària (EFSA) i que no hi ha perill per a les persones.
Bebé Due, creada fa vint anys i propietat de Llibert Folch, dóna feina a una vintena de treballadors en la seva seu de Santa Perpètua de Mogoda, on se centralitzen les tasques de recerca, desenvolupament i disseny, mentre que la fabricació es realitza en diversos països asiàtics i a Itàlia.
L'empresa catalana produirà aquest any 100.000 biberons i el seu objectiu per als pròxims anys és augmentar-ne les exportacions obrint contactes a altres mercats com ara Rússia, Romania, Mèxic, els Emirats Àrabs i Israel.
El fabricant de fleix i maquinària per a l'embalatge Plasticband, de Granollers, treballa en el desenvolupament de nous productes que poden satisfer la demanda de sectors emergents, com ara la nàutica, l'aeronàutica i les energies renovables, per tal de combatre la desacceleració que pateix el mercat industrial tradicional.
Per fer aquest salt qualitatiu, PlasticBand ha hagut d'apostar per la innovació i ha creat Neleo 250, una màquina de 2,5 metres de diàmetre que permet embolcallar productes de grans dimensions.
Segons dades de l'empresa, les inversions vinculades a aspectes de recerca, desenvolupament i innovació dels darrers deu anys han superat els quatre milions d'euros d'inversió, i això ha fet possible que l'empresa catalana hagi consolidat la seva forta presència en el mercat internacional amb una quota d'exportació del 35% de la seva facturació.
Plasticband va ser fundada l'any 1977 per Jordi Guimet i Miquel Siso i és una empresa especialitzada en la fabricació d'embalatge de seguretat per a mercaderies.
En l'actualitat, lidera la producció de fleixos ecològics i produeix amb plaques fotovoltaiques la totalitat d'energia que necessita.
L'empresa distribuïdora de productes contra els incendis forestals Vallfirest, amb seu a Vallgorguina (Vallès Oriental), treballa en col·laboració amb la Universitat de Lleida (UdL) i l'empresa Calvo Sealing, especialitzada en material tèxtil aïllant, en el disseny d'un nou prototip de manta d'autoprotecció per a incendis capaç de resistir temperatures de fins a 1.200 graus centígrads.
L'objectiu de Vallfirest Tecnologies Forestals i la Universitat de Lleida és desenvolupar una nova generació d'aquest tipus de mantes, feta a partir del model nord-americà però amb materials nous i més resistents.
Concretament, el nou prototip està desenvolupat mitjançant fibres de silici i de basalt que permeten incrementar la temperatura de resistència exterior fins a 1.200 graus.
Es preveu que la nova patent catalana es podrà comercialitzar l'any que ve un cop hagi superat els controls de qualitat que es realitzen als Estats Units per obtenir-ne el certificat d'homologació.
L'empresa de motlles i utensilis de cuina de silicona platí Lékué, amb seu a la Llagosta (Barcelona), s'ha especialitzat en la fabricació de productes completament nous, que no existien abans al mercat, gràcies a la seva aposta per la innovació.
El darrer producte estrella, que ha estat un èxit al Japó i del qual s'han venut 500.000 unitats en un any, és un estoig per cuinar al vapor.
Aquest estoig permet cuinar els aliments al vapor tant al forn com al microones i suporta temperatures d'entre 60 graus sota zero i 260 graus.
Ha estat premiat en dues de les fires internacionals més importants del sector de l'equipament de la llar, celebrades al Japó i a Alemanya.
Per al seu disseny, com en els altres productes desenvolupats per Lékué, s'ha utilitzat un tipus de silicona catalitzada amb platí per millorar-ne les propietats, com ara més resistència tèrmica, flexibilitat, antiadherència i uniformitat en la cocció.
De fet, l'empresa va ser pionera l'any 2001 en la introducció de la silicona platí per a la fabricació d'utensilis de cuina, després d'haver obtingut la patent europea per explotar aquesta tecnologia, i avui dia és líder mundial en la creació d'aquesta mena de productes.
Lékué, que l'any 2009 va facturar 15,1 milions d'euros, un 30% més que l'exercici anterior, ha iniciat un pla d'expansió per doblar la facturació en quatre anys.
El pla estratègic preveu una inversió d'1,2 milions d'euros per augmentar la productivitat amb l'ampliació de les seves instal·lacions a la Llagosta i d'1 milió d'euros en el desenvolupament de 80 nous productes.
El Grup de Recerca en Tecnologia d'Estructures de la Universitat Politècnica de Catalunya BarcelonaTech (UPC) ha desenvolupat un tipus de formigó biològic sobre el qual poden créixer organismes vius, concretament algunes famílies de microalgues, fongs, líquens i molses.
El nou material, que està ideat principalment per a façanes d'edificis, ofereix avantatges mediambientals, tèrmics i ornamentals respecte d'altres solucions de construcció similars.
El nou formigó desenvolupat per la UPC està format a partir de dos materials fets a base de ciment: un formigó convencional carbonatat (basat en ciment pòrtland) i un ciment de fosfat de magnesi (MPC, de l'anglès magnesium phosphate cement ), als quals se'ls ha modificat el seu pH, la porositat i la rugositat per facilitar el creixement d'organismes biològics a la seva superfície.
Una de les aplicacions principals d'aquest nou material és poder construir panells enjardinats per a façanes.
A diferència dels sistemes actuals de façanes vegetades i jardins verticals, que són molt pesants a causa de la utilització de terra per al creixement de les plantes, el nou formigó planteja un creixement biològic sobre el mateix material de suport.
Aquest fet fa que els panells construïts amb aquest tipus de formigó siguin molt més lleugers que els sistemes de façana vegetal estàndard, i per tant, no necessiten estructures portants complexes.
A més, el nou formigó biològic de la UPC ofereix diversos avantatges de tipus mediambiental, tèrmic i estètic.
Des del punt de vista mediambiental, permet absorbir i, per tant, reduir, el CO 2 de l'atmosfera.
Així mateix, millora l'aïllament tèrmic de l'edificació i aconsegueix mantenir una temperatura mitjana a l'interior millor que els sistemes de façana convencionals.
D'altra banda, permet una gran varietat ornamental amb diferents acabats i tonalitats cromàtiques, així com canvis de coloració segons l'època de l'any.
Actualment, aquest nou producte està en vies d'obtenir la patent i l'empresa catalana ESCOFET 1886, SA, fabricant de panells de formigó arquitectònic i de mobiliari urbà, ja s'ha mostrat interessada a comercialitzar el material.
La recerca, encapçalada per Antonio Aguado, Ignacio Segura i Sandra Manso de l'Escola de Camins de la UPC, ha tingut el suport del professor Antoni Gómez-Bolea, de la Facultat de Biologia de la Universitat de Barcelona, el qual ha fet aportacions en l'àmbit de creixement biològic sobre materials de construcció.
El grup químic La Seda de Barcelona, primer productor de plàstics PET (polietilè tereftalat) i el segon de PTA (àcid tereftàlic purificat) a Europa, crearà després de l'estiu un centre de recerca i innovació a la seva seu central del Prat de Llobregat.
L'empresa té previst destinar entre un 10% i un 15% del resultat brut d'explotació anual a les activitats de recerca i desenvolupament.
Això representa per al 2007 una quantitat al voltant de 20 milions d'euros sobre una predicció de resultat brut d'explotació de 130 milions d'euros i una facturació de 1.300 milions.
D'acord amb les declaracions del president del grup, Rafael Español, La Seda ha assolit una dimensió adequada per a la creació d'un centre de recerca, a través del qual vol vendre a tercers la tecnologia relacionada amb la fabricació de plàstics i resina PTA i PET arreu del món, entre altres objectius.
Dos investigadors de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) han desenvolupat un programa de simulació que pot analitzar, per primer cop, el cicle de vida complet d'un edifici o un grup d'edificacions, des de la seva creació fins al procés de desconstrucció.
L'eina, que pot utilitzar-se des del núvol, inclou aspectes com el consum energètic, els materials, el disseny, l'orientació i, també, les repercussions socials.
Així mateix, permet simular escenaris per conèixer els possibles efectes de l'escalfament global sobre les construccions.
Els germans Pau i Antoni Fonseca, investigadors de l'inLab FIB de l'UPC, han desenvolupat aquesta eina, anomenada NECADA.
Abans de la seva comercialització, grups constructors com Acciona i VIAS ja l'han fet servir en alguns dels seus projectes.
Al mercat ja hi ha solucions informàtiques capaces de calcular la despesa d'energia d'un edifici, però cap d'aquestes considera qüestions clau de la construcció i del disseny, i tampoc no tenen en compte tots els impactes ambientals i socials que comprenen el cicle de vida d'un edifici.
Un edifici pot ser molt ecològic, però pot haver estat construït amb materials que no ho són o s'han explotat els treballadors en la cadena de subministrament i desenvolupament.
Per als investigadors, l'atractiu de NECADA rau en la seva versatilitat.
A partir de la forma i el disseny de l'edifici, modelat en tres dimensions amb l'estàndard obert Building Information Modeling (BIM o 'modelatge d'informació de construcció'), el sistema proposa diverses solucions constructives segons els materials que es poden fer servir i considera l'orientació de l'edifici i la climatologia del lloc.
Aquesta eina, al mateix temps, integra aspectes clau com el preu dels materials, el seu transport, el muntatge i el desmuntatge, per tal que l'empresa constructora pugui calcular el cost integral de l'edifici.
Un altre aspecte innovador d'aquest programa és que permet fer simulacions de models en què es poden considerar diferents escenaris climàtics perquè els investigadors puguin comparar-ne els efectes i parametritzar els factors principals que impacten en les edificacions.
NECADA podria tenir més aplicacions en sectors que van més enllà de la construcció.
El podrien fer servir empreses que gestionen diversos edificis, com les cadenes hoteleres, o també organismes públics i administracions locals, que el podrien utilitzar per valorar de manera integral les possibles reformes que hagin de portar a terme a les seves instal·lacions.
També ajudaria en el segment de la rehabilitació, ja que, partint de l'estat d'un edifici o d'una àrea residencial, es podrien explorar un conjunt d'alternatives per determinar la millor solució.
En l'àmbit de la investigació, podria ajudar a verificar nous materials, solucions constructives o sistemes d'anàlisi climàtics que permetrien definir les característiques teòriques del nou element i analitzar-ne l'encaix en un edifici concret.
Altres solucions també permetrien elaborar auditories energètiques i el disseny d'escenaris per trobar la corba òptima de rendiment d'una edificació.
Hidraulik és una empresa de nova creació que reprodueix sobre material sintètic els paviments antics de rajola modernista clàssica i els converteix en estores.
L'any passat va rebre el Premi a la Innovació i el Disseny (ENISA 2015).
Les catifes reprodueixen les típiques sanefes de colors pròpies del modernisme, però sobre un material sintètic derivat del PVC, un tipus de linòleum.
L'empresa ja n'ha comercialitzat 150 en només tres mesos a través del web i de les botigues que comercialitzen aquest producte.
Els avantatges que té aquest producte respecte a una catifa tradicional de roba són que no genera al·lèrgies —gràcies al fet que està fet amb un material que ha rebut tractament bactericida— i que és ignífug.
A això s'hi ha d'afegir que aquestes catifes tenen una textura més flonja i càlida que qualsevol terra tradicional o parquet.
Això les fa molt atractives per a famílies amb fills petits.
Aquest material es neteja només amb una baieta i el ritme de degradació del color és molt lent.
El material s'importa des de Bèlgica i l'imprimeix una companyia de Lleida que rep les comandes d'Hidraulik.
El 60 % de les vendes durant els primers mesos han arribat a través del web de l'empresa, on l'usuari pot escollir entre un catàleg de 12 dissenys diferents o bé demanar catifes personalitzades triant colors i mides o fins i tot proposant un disseny propi.
Pista Negra Sports, l'empresa emergent catalana especialitzada en productes d'esquí de nivell mitjà i alt i per a professionals del sector, ha desenvolupat unes botes que es poden utilitzar tant per esquiar com per a calçat de carrer.
Les botes tenen una exoestructura de fibra de carboni que aporta la rigidesa necessària per esquiar amb seguretat que es combina amb un botí amb sola flexible que permet caminar amb comoditat.
La diferència respecte a les botes tradicionals és que aquesta exoestructura permet controlar els esquís sense comprimir ni el peu ni la cama.
Botes versàtils desenvolupades per Pista Negra Sports
Aquest sistema consta d'un botí còmode i impermeable, similar a les botes de tresc, amb una sola flexible i que evita pressions doloroses.
Les botes tradicionals, formades per una carcassa de plàstic que comprimeix el peu i la cama, proporcionen la rigidesa necessària per controlar i conduir l'esquí, però provoca que les botes siguin molt incòmodes i poc versàtils, de manera que caminar és pràcticament impossible i sempre és necessari canviar-se el calçat per desplaçar-se.
A més, les botes —que pesen menys que les tradicionals que s'utilitzen actualment— inclouen un mecanisme de connexió i desconnexió, que en mode marxa permet caminar i en posició d'esquí ofereix la mateixa funcionalitat que les botes d'esquí tradicionals.
En posició de marxa, l'esquiador només ha d'aixecar una peça de la bota per alliberar el moviment de la cama i flexibilitzar la sola, de manera que permet caminar còmodament.
Per tornar al mode esquí, es col·loca una altra vegada la peça per tal de tornar a donar la rigidesa necessària per controlar els esquís.
D'aquesta manera, s'aconsegueix resoldre problemes com la incomoditat i el dolor, sense perdre el control i la seguretat que ofereixen les botes convencionals a l'hora d'esquiar.
Les botes d'esquí desenvolupades per l'empresa emergent catalana estan pensades per a esquiadors de nivell mitjà i alt i també per a professionals del sector, com els monitors d'esquí o els treballadors de pista.
La venda d'aquest producte es farà a través d'un canal de comerç electrònic per arribar directament al consumidor final i també mitjançant distribuïdors per comercialitzar-les en botigues especialitzades.
L'empresa catalana ja ha creat tres prototips i durant el 2017, amb l'últim prototip plenament funcional, va fer proves a pista amb diversos professionals del món de l'esquí.
Pista Negra Sports preveu començar la comercialització del producte durant la temporada d'esquí del 2020 a Espanya, Andorra i el sud de França i, posteriorment, vendre les botes a escala europea i als Estats Units.
Pista Negra Sports és una de les 10 empreses emergents catalanes que participa en el programa d'acceleració Empenta impulsat per ACCIÓ —l'Agència per la Competitivitat de l'Empresa de la Generalitat de Catalunya, dependent del Departament d'Empresa i Coneixement—, juntament amb ESADE i ESADECREAPOLIS amb l'objectiu d'accelerar el creixement d'empreses que es troben en fases inicials perquè els seus productes arribin al mercat i trobin finançament.
Venvirotech Biotechnology ha creat un tipus de plàstic biodegradable a partir de residus orgànics que es pot aplicar als àmbits de l'embalatge, la impressió 3D i la biomedicina.
Aquesta empresa emergent (start-up), que actualment té 7 treballadors i ja ha aconseguit 2,8 milions d'euros, ha desenvolupat una tecnologia portàtil que utilitza un tipus de bacteris que s'alimenten dels residus orgànics per produir el nou material, que posteriorment es pot fer servir substituint el plàstic tradicional.
L'empresa biotecnològica transforma els residus orgànics en bioplàstics, concretament, en polihidroxialcanoat (PHA), un material que és biodegradable en el medi ambient i compatible amb el cos humà.
Venvirotech ho aconsegueix gràcies a una tecnologia pròpia que instal·la allà on es genera el residu.
L'empresa catalana està especialitzada en residus alimentaris, de brioxeria, fruita i verdura podrides o tocades, restes càrnies, de producció de llet i vi; i altres residus agroalimentaris, especialment restes vegetals, fangs de depuradora, purins, etc.
Els PHA són un tipus de polièsters biodegradables d'alta qualitat, produïts per bacteris que s'alimenten de residus orgànics.
Els PHA són ràpidament biodegradables, es calcula que entre sis i dotze mesos, i sostenibles, ja que no causen efectes tòxics.
L'empresa catalana ha guanyat el Fòrum d'Inversió d'ACCIÓ 2019 pel seu potencial d'innovació i creixement internacional.
Ha estat reconeguda, així, entre 21 empreses emergents finalistes per un públic de 600 persones i un panel d'inversors locals i internacionals en el marc de la 24a edició del Fòrum d'Inversió d'ACCIÓ, consolidat com l'acte de referència en l'àmbit de la inversió per a empreses emergents a Catalunya.
Repsol YPF, amb un pressupost de 63 milions d'euros per al 2005, realitza fonamentalment tres tipus d'activitats d'innovació: recerca i desenvolupament de nous productes i processos de producció, suport tecnològic per a la millora de productes i processos, i projectes d'exploració a llarg termini de noves tecnologies.
L'any 2004, Repsol YPF es trobava dins de les 700 empreses de la UE que més invertien en R+D, amb 57 milions d'euros, l'any 2005 el seu pressupost en R+D s'ha incrementat, i ha arribat a 63 milions d'euros.
La Unitat de Tecnologia de Repsol YPF té un pla estratègic d'aquí a 5 anys, realitzat en col·laboració amb les àrees de negoci de l'empresa.
En aquest pla s'inclouen tant les línies de treball internes, com les activitats d'R+D que es desenvolupen en col·laboració amb universitats o centres externs.
Entre un 10 i un 15% del pressupost de Repsol YPF s'inverteix en el sistema públic a través de la contractació d'activitats que formen part dels projectes de la mateixa empresa.
Han signat més de 100 nous contractes amb les universitats i centres de recerca espanyols i estrangers.
Els resultats d'aquesta recerca són els nous productes, combustibles de competició i combustibles més nets i alternatius.
Aquesta recerca permet eliminar compostos relacionats amb les emissions contaminants.