Així mateix, l'article 170 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya reconeix a la Generalitat la competència executiva en matèria de treball i relacions laborals, que inclou en tot cas les polítiques actives d'ocupació, amb la formació de les persones en demanda d'ocupació i dels treballadors en actiu, i també la gestió de les subvencions corresponents; les qualificacions professionals a Catalunya; la intermediació laboral, que inclou la regulació, l'autorització i el control de les agències de col·locació amb seu a Catalunya, i la potestat sancionadora de les infraccions de l'ordre social en l'àmbit de les seves competències.
D'altra banda, l'article 84 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya estableix les competències pròpies dels governs locals, entre les quals hi ha la regulació de l'establiment d'autoritzacions i promocions de tot tipus d'activitats econòmiques, especialment les de caràcter comercial, artesanal i turístic i foment de l'ocupació.
Alhora, l'article 114 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya estableix que correspon a la Generalitat, en les matèries de competència executiva, la gestió de les subvencions estatals i comunitàries europees territorialitzables, incloent-hi la tramitació i la concessió.
L'aprovació de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, d'ordenació del sistema d'ocupació i del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, ha de suposar un canvi important del marc institucional en relació amb la planificació i la implementació al territori de les polítiques actives d'ocupació.
Una de les novetats importants que introdueix aquesta Llei en l'article 15 és la que es refereix a la concertació territorial per facilitar l'encaix en el territori, la coordinació i la integració de les actuacions ocupacionals previstes al Pla de desenvolupament de les polítiques d'ocupació, a més de la necessitat de proveir d'assistència tècnica i financera per dur a terme els projectes i mesures previstos en les estratègies territorials.
D'acord amb l'article 15.6 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, la concertació territorial ha de comprendre la diagnosi, la coordinació, la integració i la proposta de planificació.
Així mateix, pot servir per gestionar o executar les polítiques d'ocupació d'acord amb els criteris que estableixi el Pla de desenvolupament de les polítiques d'ocupació vigent.
L'article 15.5 de la Llei esmentada assenyala, literalment, que el resultat de la concertació territorial ha de consistir en estratègies, plans o qualsevol altre instrument de planificació territorial, en endavant estratègies territorials, que fomentin l'ocupació i el desenvolupament econòmic i que coordinin les iniciatives públiques i privades destinades a la creació d'ocupació.
En l'article 15.1 s'estableix que, per assolir l'objectiu esmentat, el departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya han de promoure la concertació territorial amb les administracions locals, les organitzacions sindicals i empresarials que tenen la condició legal de més representatives a Catalunya i, si escau, les entitats representatives de cada territori.
D'altra banda, la Llei 13/2015, del 9 de juliol, estableix a l'article 8.1 que les estratègies, els plans i els altres instruments de planificació territorial són el resultat de la concertació territorial entre els agents d'un territori concret.
En aquest sentit, la cooperació i la col·laboració són elements necessaris en el procés per solucionar d'una manera concertada els problemes dels territoris definits col·lectivament mitjançant la coordinació, la concertació i la concentració dels recursos econòmics, tècnics i materials disponibles.
Per al Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, la concertació significa posar-se d'acord en la diagnosi i determinar, d'una manera consensuada i amb independència de qui els executarà, quins programes i projectes són prioritaris per dinamitzar socioeconòmicament un territori.
Cal tenir en compte, a més, que els agents públics locals i els agents socioeconòmics d'un territori tenen com a objectiu compartit el treball conjunt per a la generació d'activitat econòmica i l'ocupació de qualitat dels seus territoris, amb el fi últim de millorar-ne la cohesió social i territorial.
En aquest sentit, d'acord amb l'article 5 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, les estratègies, els plans i els instruments de planificació territorial derivats de la concertació territorial entre els agents dels diferents territoris de Catalunya, que s'estableixen als articles 15.2 i 15.3, són també considerats instruments estratègics per a la planificació de les polítiques d'ocupació de Catalunya.
D'acord amb el que estableix l'article 15.4 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, especialment si es té en compte el que determinen els articles 1.g) i 3.g), a més del que disposa l'article 84 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, s'ha de reconèixer el rol competencial de foment de l'ocupació de les administracions locals.
El Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, com a organisme autònom de la Generalitat, exerceix les competències en matèria de polítiques d'ocupació i, com a centre de governança del sistema d'ocupació de Catalunya, cerca procediments més cooperatius i participatius per garantir que les entitats que componen el sistema d'ocupació de Catalunya es relacionin i actuïn de manera coordinada per planificar i, si escau, gestionar les polítiques d'ocupació, i optimitzar l'ús dels recursos disponibles evitant duplicitats.
Tant la cooperació com la coordinació han de tenir especialment en compte els serveis i els programes ocupacionals de les administracions locals.
Atesa la diversitat del territori català, i el diferent grau de maduresa respecte a la cultura i la tradició de cooperació i concertació, els processos de concertació territorial i les estratègies territorials corresponents, derivades de la concertació territorial, poden tenir diferents àmbits territorials (municipal, comarcal o supracomarcal) i àmbits amb una realitat econòmica i ocupacional diferenciada, tal com preveu la Llei, i s'han de desplegar arreu de Catalunya atenent a aquesta diversitat i a la maduresa dels processos de concertació.
D'acord amb el que s'ha exposat anteriorment, cal dir que l'enfocament de les polítiques actives d'ocupació i de desenvolupament econòmic local que estableix la Llei 13/2015, del 9 juliol, i que es desenvolupa mitjançant aquest Decret, respon a un conjunt de pràctiques que des de fa anys s'estan implementant arreu de Catalunya, de manera desigual i asimètrica en funció del grau de maduresa dels processos de cooperació, col·laboració i concertació que hi ha en cadascun dels territoris en els quals s'estan desenvolupant aquests processos.
Aquest enfocament, que se centra a construir les polítiques des dels diferents territoris de Catalunya amb l'objectiu de crear ocupació de qualitat, diversificar l'activitat econòmica dels territoris i millorar la qualitat de vida de la població local i territorial, respon fonamentalment a principis com la integració de les polítiques ocupacionals i la col·laboració amb actors de tipus socioeconòmic, comunitari i educatiu, entre d'altres; la gradació pel que fa a la seva posada en marxa; el respecte per l'autonomia local; el reconeixement de la diversitat geogràfica i la diferenciació territorial de les situacions d'ocupació existents a Catalunya; l'increment de la participació dels col·laboradors socials i la responsabilització dels actors locals, tant públics com privats; la integració, de baix a dalt, de les diferents polítiques que a escala territorial incideixen en el desenvolupament dels territoris i en la seva ocupació atenent prioritàriament als vectors social, econòmic i mediambiental; l'orientació de les polítiques cap als col·lectius més vulnerables i més desfavorits, i l'aposta per les empreses que generen ocupació, la integració dels diferents sectors productius que hi ha en l'àmbit territorial i la priorització dels seus sectors emergents.
D'altra banda, la concertació territorial per al desplegament d'estratègies territorials d'ocupació i desenvolupament socioeconòmic als diferents territoris de Catalunya requereix la participació dels actors territorials públics, les organitzacions sindicals i empresarials que tenen la condició legal de més representatives a Catalunya i, si escau, altres agents institucionals i actors rellevants i arrelats per al desenvolupament socioeconòmic en cada territori de Catalunya.
Però per arribar a la concertació territorial i perquè aquesta permeti elaborar les estratègies territorials, és necessari crear veritables espais de col·laboració, cooperació i consens als diferents àmbits territorials establerts a la Llei, no tan sols perquè puguin donar lloc a acords de concertació, sinó perquè, com a tals, puguin constituir-se en una xarxa de relacions estable dels actors implicats per induir als processos de canvi que han acordat impulsar de manera concertada.
Des de mitjans dels anys vuitanta, aquest lideratge ha estat exercit, principalment, per les administracions locals i territorials, tal com reconeix la Llei 13/2015, del 9 de juliol.
Aquestes experiències han estat objecte d'anàlisi i d'avaluació en els últims anys, i totes recomanen que els processos de concertació territorial haurien de tenir en compte les qüestions fonamentals següents: que la política de concertació ha de definir d'una manera clara des de l'inici quin propòsit té; que la motivació dels actors a la concertació no hauria de basar-se principalment en la captació de recursos (pseudopartenariats), però que és convenient que hi hagi una referència vàlida des de l'inici pel que fa al pressupost disponible per controlar les expectatives; que la configuració de l'àmbit territorial hauria de tenir en compte, no sotmetre's, el criteri de la delimitació administrativa com a criteri per aplicar l'enfocament establert a la Llei 13/2015, del 9 de juliol; que el partenariat o associació territorial que es derivi de la concertació territorial s'hauria de definir en funció d'un territori i d'un projecte a mitjà i llarg termini que, bàsicament, generi compromisos entre els agents que concerten per portar a terme una estratègia d'interès compartit; que el mecanisme de la subvenció anual és contradictori amb la naturalesa dels programes ocupacionals i de desenvolupament econòmic local, que haurien de tenir un marc de continuïtat previsible i estable per a períodes superiors a un any.
Finalment, aquests estudis i avaluacions proposen i destaquen la necessitat d'establir una relació més contractual entre el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya i els actors territorials, així com el manteniment de la diversitat de models d'organització i gestió de la cooperació i concertació entre els actors públics i les organitzacions sindicals i empresarials dels diferents territoris de Catalunya.
Això hauria de suposar modificar la relació entre el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya i els actors territorials que concerten les estratègies territorials, ja que actualment és la de client-proveïdor i avançar cap a una relació de socis.
La Llei 13/2015, del 9 de juliol, també estableix el concepte de governança per aconseguir la interacció entre tres actors: les administracions, la societat civil i el sector privat.
Es tracta d'una nova forma de govern dinàmic, reticular o en xarxa, amb procediments més cooperatius, que fa èmfasi especial en la participació, i s'entén com un procés que, no només comprèn una manera de funcionar que estructura les relacions entre els diferents actors que intervenen en la presa de decisions sobre les polítiques públiques d'ocupació, sinó que principalment persegueix que la formulació de les polítiques es faci amb els territoris perquè estiguin ben orientades a les persones, a les empreses, als sectors i als territoris.
Finalment, l'article 15.10 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, estableix que la formalització del suport del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya a les estratègies territorials s'ha d'establir mitjançant contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació amb les entitats que constitueixen les estratègies territorials, per tal de fer possible el disseny, la planificació, l'execució, la gestió, el seguiment i l'avaluació de les polítiques públiques d'ocupació de les estratègies territorials.
Aquest fet es torna a remarcar a la disposició addicional sisena de la Llei, que estableix explícitament que el Govern ha de tendir a reduir la subvenció com a mecanisme de relació amb les entitats del sistema d'ocupació de Catalunya, i fomentar l'establiment de contractes programa o concerts per garantir l'estabilitat a mitjà termini de les polítiques i de les diferents entitats del sistema.
D'altra banda, aquest Decret compleix els principis de bona regulació que preveuen l'article 129 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, i l'article 62 de la Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern.
S'adequa als principis de necessitat i eficàcia, ja que constitueix l'instrument apropiat per donar resposta al desenvolupament de la Llei del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, i en el seu procés d'elaboració s'han tingut en compte els principis de proporcionalitat, seguretat jurídica i transparència.
Respecte al principi d'eficiència, aquest Decret se centra en la simplificació administrativa i la reducció de càrregues i costos, a més de la reducció d'ineficiències i duplicitats, reforçant la coordinació dels ens locals.
Pel que fa al principi de proporcionalitat i després d'estudiar les diverses alternatives, l'opció considerada és la més adequada per atendre la necessitat que cal satisfer amb la norma.
Respecte al principi de transparència, des de l'inici de la tramitació s'ha permès accedir a tota la normativa vigent actualitzada, i també a la documentació duta a terme en el procés d'elaboració d'aquest Decret, definint clarament els objectius i possibilitant la participació activa dels destinataris en l'elaboració de la norma.
Així mateix, aquest Decret és coherent amb l'ordenament jurídic i les novetats que incorpora s'adeqüen a la legislació bàsica i catalana.
Finalment cal dir que, amb aquesta orientació, l'eix 2 del Pla de Govern de la XII legislatura, anomenat "Una economia pròspera, responsable i sostenible", estableix, concretament en l'àmbit del mercat de treball i les relacions laborals, entre d'altres, el desplegament de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, d'ordenació del sistema d'ocupació i del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, impulsant un model de concertació territorial de les polítiques d'ocupació que les faci més efectives i properes al territori.
Aquest desplegament de les polítiques actives i les estratègies territorials ha de garantir, per mitjà del sistema d'ocupació i del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, el dret subjectiu a l'ocupabilitat de les persones que regula l'article 1.d) de la Llei 13/2015, del 9 de juliol.
En virtut de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, d'ordenació del sistema d'ocupació i del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya i, concretament, d'acord amb la disposició final primera, que estableix que el Govern ha de desplegar els aspectes relacionats amb l'àmbit de la concertació territorial, respectant el principi d'autonomia local i la seva autoritat i representació al territori;
L'objecte d'aquest Decret és la regulació de les actuacions de foment de la concertació territorial de les polítiques actives d'ocupació en el marc del sistema d'ocupació de Catalunya, mitjançant el suport a les estratègies territorials, d'acord amb el que preveu la Llei 13/2015, del 9 de juliol, d'ordenació del sistema d'ocupació i del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya.
Aquest Decret és aplicable a les administracions territorials de Catalunya que manifestin la voluntat i la capacitat d'impulsar la concertació territorial entre les administracions locals corresponents, les organitzacions sindicals i empresarials que tenen la condició legal de més representatives a Catalunya i, si escau, altres agents institucionals i actors rellevants i arrelats per al desenvolupament socioeconòmic de cada territori de Catalunya, en les seves relacions amb el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, el resultat de la qual s'ha de materialitzar en una estratègia territorial.
Principis generals de la concertació territorial
Les actuacions de foment de les polítiques actives d'ocupació en el marc de la concertació territorial del sistema d'ocupació de Catalunya, mitjançant el suport a les estratègies territorials, es regeixen pels principis següents:
a) Autonomia: els processos de cooperació i concertació territorial suposen una resposta dels mateixos territoris per millorar l'eficàcia i l'impacte de les seves actuacions en l'àmbit de l'ocupació i el desenvolupament locals, als quals el sistema d'ocupació de Catalunya, mitjançant el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, ha d'oferir assistència tècnica i financera.
b) Cooperació, col·laboració i consens territorial: entesos com l'existència d'una xarxa de relacions de les administracions locals, les organitzacions sindicals i empresarials que tenen la condició legal de més representatives a Catalunya i, si escau, altres agents representatius del territori, que han determinat impulsar un procés per aprofitar d'una manera concertada les oportunitats i fortaleses del territori, definides col·lectivament, mitjançant la coordinació i concentració dels recursos econòmics, tècnics i materials disponibles.
c) Governança: procés que no només comprèn una manera de funcionar que estructura les relacions dels diferents actors que intervenen en la presa de decisions sobre les polítiques d'ocupació, sinó que principalment persegueix que la formulació de les polítiques es faci amb els territoris perquè estiguin ben orientades a les persones, a les empreses, als sectors i als mateixos territoris.
d) Asimetria: com a característica inherent als processos de concertació territorial existents a Catalunya que impedeix posar en funcionament un model uniforme de concertació per a tots els àmbits territorials que s'estableixen als articles 15.2 i 15.3 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol.
e) Lideratge: es reconeix el paper de les administracions locals com a canalitzadores i estimuladores de les iniciatives locals de desenvolupament socioeconòmic, com a coneixedores de les necessitats no satisfetes i de les potencialitats de l'entorn, així com de les problemàtiques associades a la desocupació al seu territori.
f) Sentit ascendent del disseny de les polítiques públiques d'ocupació: els serveis i els programes ocupacionals s'han de plantejar necessàriament de baix a dalt a partir de la iniciativa territorial, utilitzant la metodologia de la planificació estratègica, amb l'objectiu de fomentar el desenvolupament socioeconòmic endogen dels territoris i afavorir l'ocupació estable i de qualitat, a més de donar resposta a les necessitats de les persones dels seus territoris en la seva relació amb un mercat de treball inclusiu i de qualitat.
g) Polítiques d'ocupació territorialitzades: les polítiques públiques d'ocupació han de permetre donar sentit des del territori a les diferents actuacions sectorials que s'hi implementen, per afavorir un impacte més gran de les intervencions públiques.
h) Integralitat i coordinació: les estratègies territorials que resulten de la concertació territorial han de consistir en la formulació d'actuacions que permetin donar resposta d'una manera integrada, combinada i coordinada a les necessitats de les persones, les empreses i els territoris, i han d'actuar coordinadament amb totes les polítiques públiques que s'hi implementin.
i) Cohesió social i equilibri territorial: cal prioritzar les actuacions que afavoreixin l'accés al treball de les persones i dels col·lectius amb més dificultats per accedir a l'ocupació per contribuir a la cohesió social, l'equitat, la igualtat i la integració de les persones amb discapacitat; també cal prioritzar els territoris amb un teixit productiu menys desenvolupat.
j) Territorialitat: cal considerar el territori com un espai geogràfic amb unes característiques i oportunitats similars, que es tradueixen en una situació socioeconòmica comuna, i no només entendre'l com una demarcació administrativa.
k) Flexibilitat: per permetre donar una resposta adequada a les necessitats que apareguin en totes les fases del cicle de vida dels projectes que componen l'estratègia, d'acord amb les necessitats territorials.
l) Adaptabilitat: el disseny i implementació de la concertació territorial ha de possibilitar generar diversos escenaris que permetin adaptar-se a les diferents necessitats dels territoris i a la diversitat de les característiques dels processos de concertació territorial existents, per tal que les polítiques públiques d'ocupació puguin ser més efectives.
m) Progressivitat en la implementació: el reconeixement de les estratègies territorials ha de ser necessàriament progressiu, en funció de la maduresa dels processos de concertació que es produeixen al territori.
n) Multidireccionalitat: el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya i les entitats que s'estableixen a l'article 6 d'aquest Decret compartiran la informació i les dades necessàries per al disseny, la formulació, la implementació i l'avaluació de les actuacions ocupacionals en el marc d'un sistema d'informació compartit.
Contingut de la concertació territorial
La concertació territorial de les polítiques públiques d'ocupació és el procés d'impuls i diàleg que promou el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya amb les administracions locals, juntament amb les organitzacions sindicals i empresarials que tenen la condició legal de més representatives a Catalunya i, si escau, amb altres agents institucionals i actors rellevants i arrelats per al desenvolupament socioeconòmic en cada territori de Catalunya, amb l'objectiu de facilitar l'encaix, la coordinació i la integració de les actuacions ocupacionals previstes en el Pla de desenvolupament de les polítiques d'ocupació en el territori.
La concertació territorial, d'acord amb l'article 15.6 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, ha de comprendre la diagnosi, la coordinació, la integració i la proposta de planificació i pot servir per gestionar o executar les polítiques d'ocupació, d'acord amb els criteris que estableixi el Pla de desenvolupament de les polítiques d'ocupació vigent.
D'acord amb l'article 15.5 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, el resultat de la concertació territorial ha de consistir en estratègies, plans o qualsevol altre instrument de planificació territorial, denominades estratègies territorials, que fomentin l'ocupació i el desenvolupament econòmic i que coordinin les iniciatives públiques i privades destinades a la creació d'ocupació.
D'acord amb l'article 8.2 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, les finalitats de les estratègies, dels plans i dels altres instruments de planificació territorial són diagnosticar, planificar, coordinar, integrar i, si escau, gestionar les polítiques fixades pel Pla de desenvolupament de les polítiques d'ocupació, adequant l'oferta dels serveis i programes ocupacionals a les necessitats del territori amb l'objectiu de millorar l'ocupabilitat i la inserció laboral de les persones i fomentar-hi el desenvolupament socioeconòmic.
Finalitat de la concertació territorial
La finalitat de la concertació territorial és facilitar l'encaix, la coordinació i la integració de les actuacions ocupacionals previstes en el Pla de desenvolupament de les polítiques d'ocupació al territori, per millorar els mecanismes de diagnosi, planificació, formulació, implementació, gestió i avaluació dels serveis i programes ocupacionals del sistema d'ocupació de Catalunya, amb el propòsit de garantir la igualtat d'oportunitats de les persones afavorint-ne la inserció sociolaboral, atendre les necessitats de les empreses per millorar la seva capacitat de crear ocupació de qualitat i fomentar el desenvolupament socioeconòmic dels territoris.
Els processos de concertació territorial són promoguts pel departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, amb les administracions locals, les organitzacions sindicals i empresarials que tenen la condició legal de més representatives a Catalunya i, si escau, amb altres agents institucionals i actors rellevants i arrelats per al desenvolupament socioeconòmic en cada territori de Catalunya.
L'àmbit de concertació territorial o àmbit territorial és l'espai territorial on es produeix la concertació de les estratègies territorials i de les polítiques actives d'ocupació i desenvolupament socioeconòmic, que estableixen els apartats 2 i 3 d'aquest article, d'acord amb els articles 15.2 i 15.3 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol.
L'àmbit de referència de la concertació territorial és la comarca.
La concertació territorial també es pot aplicar en els àmbits territorials següents:
a) Municipis de més de 50.000 habitants.
b) Àmbits diferents de la comarca, sempre que se'n justifiqui la realitat econòmica i ocupacional diferenciada.
El Servei Públic d'Ocupació de Catalunya ha de prioritzar l'agregació de comarques amb necessitats i objectius compartits de desenvolupament econòmic i creació d'ocupació, i, al mateix temps, pot tenir en consideració altres àmbits territorials que també comparteixin aquestes necessitats i objectius.
D'acord amb l'article 16.1 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, els serveis ocupacionals són el conjunt de serveis i de programes públics que integren les polítiques d'ocupació de Catalunya.
Entre d'altres, sens perjudici de la seva interrelació, són els següents:
Els serveis ocupacionals susceptibles de ser inclosos a les estratègies territorials, d'acord amb els criteris que estableixi el Pla de desenvolupament de les polítiques d'ocupació vigent, són els que consten a l'apartat anterior, sens perjudici del que s'estableix a la disposició addicional tercera d'aquest Decret.
Els serveis ocupacionals dels àmbits territorials que no tinguin reconeguda una estratègia territorial són oferts directament pel departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya mitjançant els mecanismes corresponents.
Espais de concertació territorial
Els espais de concertació territorial són espais de relació i governança en els quals s'elabora l'estratègia territorial, se'n fa possible la implementació i se'n fa el seguiment i l'avaluació, d'una manera consensuada i cooperativa entre els agents o actors de cada territori, amb l'objectiu d'adequar els serveis i els programes ocupacionals a les necessitats del territori.
Aquests espais de concertació territorial s'han de dotar de mecanismes per reforçar les xarxes de relacions que preveu l'article 12.f i articular interaccions de caràcter multinivell entre els agents i els actors per tal d'afavorir la planificació i l'elaboració, la implementació, el seguiment i l'avaluació de les estratègies territorials d'ocupació i de desenvolupament econòmic local a mitjà i llarg termini.
A aquest efecte, s'han de preveure espais de reflexió conjunta, de consens i de cooperació entre els actors que els componen per a la identificació dels problemes i de les necessitats dels territoris, i la diagnosi, la definició d'objectius específics, la planificació, el seguiment i l'avaluació dels projectes estratègics territorials.
Aquests espais han d'estar orientats a l'acció o l'execució dels projectes estratègics de desenvolupament socioeconòmic i ocupacional que es posin en marxa.
Els espais de concertació territorial han de garantir l'existència de, com a mínim, dos nivells de relació: l'institucional i el tècnic.
Cada nivell intervé, d'acord amb les seves funcions, en tota la vida dels projectes que formen l'estratègia territorial, però fan una incidència especial en la planificació i la implementació, el seguiment i l'avaluació de l'estratègia.
Els espais de concertació territorial s'han d'organitzar, en el marc de cadascuna de les estratègies territorials, d'acord amb les seves necessitats i trajectòria.
Aquests poden ser, entre d'altres, de tipus sectorial, tècnic o per projectes, i es poden dotar de les taules o grups de treball que siguin necessaris.
Els espais de concertació territorial han d'establir mecanismes de coordinació i col·laboració amb el departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, per tal de garantir l'eficàcia de les actuacions previstes i permetre, si fos necessari, la revisió i la renovació de les estratègies territorials.
Les estratègies territorials són el producte del procés de concertació territorial mitjançant el qual les administracions locals, les organitzacions sindicals i empresarials que tenen la condició legal de més representatives a Catalunya i, si escau, altres agents institucionals i actors rellevants i arrelats per al desenvolupament socioeconòmic en cada territori de Catalunya, d'acord amb els àmbits que estableixen els articles 15.2 i 15.3 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, manifesten consensuadament que volen actuar de manera organitzada, planificada i programada a mitjà i llarg termini, per aconseguir uns objectius i uns resultats concrets de foment de l'ocupació de qualitat i de desenvolupament socioeconòmic que ells mateixos han determinat.
Com a resultat de la concertació territorial en l'àmbit de l'ocupació i el desenvolupament econòmic local, les estratègies territorials contenen l'anàlisi i la diagnosi de la situació socioeconòmica del territori, l'objectiu central de l'estratègia, les línies estratègiques i els objectius específics a assolir en cada cas, a mitjà i llarg termini, i un pla d'acció que concreta les actuacions que s'han de dur a terme agrupades en programes i projectes.
Les estratègies territorials, els plans i els instruments de planificació territorial que resulten de la concertació territorial són instruments estratègics per a la planificació de les polítiques públiques d'ocupació.
El marc de referència en matèria de concertació territorial i desplegament de les estratègies territorials a Catalunya s'ha d'establir en un acord marc per a la coordinació, la cooperació i la col·laboració que s'ha de subscriure entre el departament competent en matèria de treball, el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, les entitats representatives de les administracions locals i també les organitzacions sindicals i empresarials que tenen la condició legal de més representatives a Catalunya.
Aquest acord marc ha d'indicar, com a mínim, d'acord amb les previsions d'aquest Decret i l'ordre que aprovi el procediment de reconeixement que preveu l'article 13, els punts següents: les entitats que el subscriuen, el seu objecte, les línies generals i els principis rectors, els conceptes generals de les estratègies territorials, els serveis ocupacionals que integren les polítiques públiques d'ocupació de Catalunya, la descripció del procediment per al reconeixement de les estratègies territorials i el sistema de finançament dels contractes programa que se'n derivin, els continguts mínims que han d'incloure les estratègies territorials, el sistema per a la introducció de modificacions de les estratègies territorials i de millores dels programes i projectes, i la incorporació de noves mesures derivades de la situació socioeconòmica de cada territori.
També ha d'indicar-ne el termini de vigència, el sistema d'informació compartit i les comissions per fer el seguiment de l'acord.
L'acord marc en matèria de concertació territorial i desplegament de les estratègies territorials té una vigència de quatre anys.
Un cop hagi transcorregut aquest període, se'n pot subscriure un de nou o prorrogar-lo, si escau, per un nou període màxim de quatre anys, de comú acord entre les parts.
L'acord marc ha de ser aprovat, amb caràcter previ a la seva formalització, mitjançant un acord de Govern.
Els contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació que se subscriguin amb les entitats que representen les estratègies territorials reconegudes han de tenir un abast temporal comprès dins del període de vigència de l'acord marc.
Requisits que ha de complir un territori per concertar una estratègia territorial
Els requisits que un territori ha de complir per concertar una estratègia territorial són:
a) L'existència d'un àmbit territorial d'actuació diferenciat, entès com un espai geogràfic amb unes característiques similars que es tradueixen a una realitat socioeconòmica comuna, així com en unes oportunitats i fortaleses compartides.
b) L'existència de lideratge institucional de les administracions locals, d'acord amb els compromisos adquirits efectivament pels seus òrgans de representació.
c) La voluntat compartida de transformar i actuar proactivament a favor de les persones, les empreses, els sectors i el territori, que habitualment s'expressen mitjançant acords, convenis o altres instruments de naturalesa anàloga.
d)La voluntat de concertar l'estratègia territorial amb la necessària participació de les administracions locals, les organitzacions sindicals i empresarials que tinguin la condició legal de més representatives a Catalunya i, si escau, la d'altres agents institucionals i actors rellevants i arrelats a fi d'assolir el desenvolupament socioeconòmic dels territoris.
e) La disposició d'instruments de planificació estratègica territorial, com ara plans estratègics territorials, plans d'acció, plans sectorials o altres instruments de planificació territorial, i tenir com a objectiu el foment de l'ocupació i el desenvolupament local.
Aquest conjunt d'instruments han de garantir un enfocament integrat i coherent, que compatibilitzi l'ocupació i el desenvolupament amb l'equitat, la igualtat i la integració de les persones amb discapacitat, l'equilibri territorial, la cadena d'accessibilitat i la sostenibilitat mediambiental.
f) La concertació territorial ha d'expressar no només la voluntat de portar a terme l'estratègia territorial, sinó que ha de comportar també l'existència prèvia d'una xarxa de relacions de les administracions locals, les organitzacions sindicals i empresarials que tinguin la condició legal de més representatives a Catalunya i, si escau, altres agents del territori, per induir processos de canvi i afrontar reptes concrets o aspectes funcionals a fi de valorar al màxim el potencial territorial.
g) L'existència de lideratge tècnic i de recursos humans estables i suficients, que siguin capaços d'implementar l'estratègia, garantir la seva continuïtat i, si escau, proporcionar al territori els serveis necessaris que se'n deriven.
h) L'existència d'infraestructures, recursos tecnològics i de suport adequats per portar a terme els projectes identificats en els documents estratègics.
i) La previsió d'un sistema de finançament que, progressivament, en faci viable l'autonomia financera mitjançant fonts d'ingressos públics, que sustentin i financin les polítiques d'ocupació, sense excloure la possibilitat d'aportacions diferents i complementàries.
j) L'existència d'una organització adequada dels recursos disponibles que permeti dissenyar i operativitzar, si escau, les estratègies territorials, assumir les responsabilitats de gestionar i executar de manera professionalitzada els projectes ocupacionals i de desenvolupament, a fi d'avançar cap a la creació i la consolidació d'estructures amb capacitat de generar economies d'escala i de millorar la qualitat en la prestació de serveis, i connectada en xarxes de naturalesa multinivell.
Procediment de reconeixement de les estratègies territorials
El Servei Públic d'Ocupació de Catalunya ha de promoure i impulsar els processos de concertació als territoris que possibilitin l'elaboració de les estratègies territorials i que compleixin els requisits que estableix l'article 12 d'aquest Decret.
El Servei Públic d'Ocupació de Catalunya ha de dur a terme una convocatòria anual per a la presentació, el reconeixement i l'acreditació de les noves estratègies territorials, d'acord amb els principis de publicitat, igualtat i no-discriminació i transparència.
A aquests efectes, s'ha d'elaborar una ordre que reguli el procediment de reconeixement i renovació de les estratègies territorials, que ha de ser aprovada pel titular del departament competent en matèria de treball.
La Direcció del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, d'acord amb el procediment que s'estableixi en l'ordre que s'aprovi, ha d'avaluar les sol·licituds de reconeixement de les estratègies territorials i ha de sotmetre a aprovació del Consell de Direcció del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, junt amb l'informe tècnic de valoració, les estratègies territorials subscrites als diferents territoris.
Un cop aprovades, la Direcció del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya ha d'emetre una resolució de reconeixement de les estratègies territorials.
Aquesta resolució estarà condicionada a la presentació definitiva dels programes i projectes que s'han d'executar, els quals s'hauran d'instrumentalitzar per mitjà d'un contracte programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació amb l'entitat que representa l'estratègia territorial.
Contingut de les estratègies territorials
Les estratègies territorials han de comptar amb l'adhesió dels municipis, tenint en compte que un ajuntament només pot donar suport a una estratègia territorial.
Els territoris que no comptin amb l'adhesió de la totalitat dels municipis, poden ser reconeguts com a estratègia territorial pel Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, sempre que el territori compleixi els requisits que estableix l'article 12 d'aquest Decret.
Els municipis que no estan adherits a l'estratègia territorial o als instruments que es promouen no poden participar de les polítiques públiques que se'n promoguin, però sí que poden ser beneficiaris de polítiques actives d'ocupació a fi de desplegar el seu àmbit territorial.
Alhora, les estratègies territorials han de comptar amb l'adhesió de les organitzacions sindicals i empresarials que tinguin la condició legal de més representatives a Catalunya i, si escau, amb la d'altres agents institucionals i actors rellevants i arrelats per al desenvolupament socioeconòmic del territori.
Només pot haver-hi una estratègia territorial per comarca, tenint en consideració les excepcions de l'article 7.3 d'aquest Decret.
En el marc del procediment per al reconeixement de les estratègies territorials que estableix l'article 13 d'aquest Decret, les estratègies territorials han de contenir i indicar, com a mínim, els aspectes següents:
a) La identificació de les administracions locals, de les organitzacions sindicals i empresarials que tinguin la condició legal de més representatives a Catalunya i dels actors públics i privats que han concertat l'estratègia territorial, així com la descripció del marc de cooperació que hi ha entre aquests.
b) La descripció de les actuacions que s'han dut a terme a fi d'elaborar l'estratègia territorial.
Aquestes actuacions s'han d'acreditar mitjançant la presentació d'acords, convenis o altres instruments que provin aquest procés de concertació territorial, en els quals s'ha de garantir els principis de lliure concurrència, igualtat i no-discriminació.
La relació que s'estableixi entre els membres de l'estratègia territorial ha de ser en pla d'igualtat i, per tant, la relació que hi hagi entre l'entitat que fa de representant de l'estratègia davant el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya i la resta d'organitzacions que en formen part s'ha de formalitzar prèviament mitjançant algun dels instruments esmentats.
c) La diagnosi socioeconòmica i del mercat de treball del territori.
d) La identificació dels principals problemes socioeconòmics que s'han detectat en la diagnosi del territori i als quals es pretén donar resposta mitjançant l'estratègia territorial.
e) La identificació de l'Administració local, o bé d'un organisme autònom o entitat dependent o vinculada a aquesta que actuarà com a representant de l'estratègia territorial.
f) L'objectiu general de l'estratègia territorial, les línies estratègiques i els seus objectius específics.
g) La descripció dels programes i projectes que cal executar.
h) La complementarietat dels programes i projectes que inclou l'estratègia territorial en relació amb altres actuacions anteriors i actuals que es porten a terme en el territori objecte d'actuació, en l'àmbit de l'ocupació i el desenvolupament local.
i) El cronograma general amb la planificació dels programes i els projectes que cal executar.
j) Els resultats esperats i els productes concrets que s'esperen obtenir de l'estratègia.
k) El pressupost global aproximat desglossat per programes i la previsió d'ingressos i fonts de finançament.
l) El sistema que es preveu per fer la revisió, l'avaluació i la renovació de l'estratègia territorial, que ha d'incloure un mecanisme per a l'actualització de la diagnosi, així com l'establiment d'indicadors de seguiment que s'han d'aplicar durant la seva implementació i indicadors d'avaluació per a la seva finalització.
m) La durada o període en què es preveu executar l'estratègia territorial.
n) La descripció del sistema de seguiment i gestió compartida dels programes i projectes de l'estratègia territorial.
Durada de les estratègies territorials
Les estratègies territorials resultants de la concertació territorial que estableixen els articles 8.1 i 15.5 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, i que siguin reconegudes pel Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, han de tenir una durada mínima de quatre anys.
Formalització del suport del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya a les estratègies territorials
Un cop reconegudes, el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya ofereix suport i assistència tècnica a les entitats que han concertat l'estratègia territorial, a fi de concretar els programes, els projectes i les actuacions que preveu l'estratègia territorial subvencionables durant el període de vigència de l'instrument jurídic de col·laboració que s'ha de subscriure amb el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, d'acord amb la disponibilitat pressupostària.
El Servei Públic d'Ocupació de Catalunya ha de formalitzar els contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació amb l'entitat que representa l'estratègia territorial.
L'entitat que representa l'estratègia territorial ha de ser una administració local, o bé un organisme autònom o entitat dependent o vinculada a aquesta amb competències en matèria de desenvolupament local i promoció de l'ocupació, d'acord amb el que estableix el Decret legislatiu 2/2003, de 28 d'abril, pel qual s'aprova el text refós de la Llei municipal i de règim local de Catalunya.
Modificació i renovació de les estratègies territorials
Les estratègies territorials han d'establir mecanismes per tal d'actualitzar-les i preveure'n la continuïtat.
A aquests efectes, es poden proposar modificacions, durant la vigència de les estratègies territorials, sempre que aquestes no afectin els requisits que estableix l'article 12 d'aquest Decret.
Les modificacions de programes, projectes i actuacions finançats que es puguin produir en les estratègies territorials, o les variacions en els actors que concerten en el marc d'aquestes, s'han de comunicar al Servei Públic d'Ocupació de Catalunya per tal que el Consell de Direcció del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, si escau, les aprovi.
Un cop finalitzada la vigència prevista de l'estratègia territorial, i sens perjudici de la seva renovació, i sempre que s'hagi donat compliment al que estableix l'apartat primer d'aquest article i es mantinguin els requisits que en van donar lloc al reconeixement inicial, el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya pot mantenir el seu suport a les estratègies territorials ja reconegudes mitjançant l'establiment de nous contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació, amb l'aprovació prèvia del Consell de Direcció del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya.
En aquest cas, les condicions i el procediment per a la renovació de les estratègies territorials es determinen a l'ordre que preveu l'article 13 d'aquest Decret.
Contractes programa i altres instruments de col·laboració i cooperació
Els contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació han de contenir, com a mínim:
a) Les administracions que els subscriuen.
b) Les línies generals i principis rectors.
d) Els conceptes generals de les estratègies territorials d'ocupació i desenvolupament socioeconòmic, els serveis ocupacionals que integren les polítiques públiques d'ocupació de Catalunya, l'àmbit territorial de la concertació i les entitats que formen part de l'estratègia territorial.
e) Els criteris que s'han tingut en compte per determinar que el territori disposa d'una estratègia territorial.
f) Una descripció del contingut de l'estratègia territorial, les polítiques d'ocupació, els serveis ocupacionals, programes i projectes que preveu l'estratègia territorial, la quantificació del cost, el seu finançament i el sistema de pagament, els compromisos i les obligacions que assumeixen les parts i els resultats esperats com a conseqüència de l'execució dels serveis, programes i projectes.
g) El procediment per a la introducció de modificacions i millores dels serveis, programes i projectes i per a la incorporació de noves mesures derivades de la situació socioeconòmica de cada territori.
h) Les causes i les formes d'extinció del contracte programa diferents de l'expiració del seu termini de vigència.
i) Els òrgans i els procediments a què se sotmeten les parts per resoldre les diferències que puguin sortir sobre la interpretació i el compliment del contracte programa, sense perjudici de la competència de l'ordre jurisdiccional contenciós administratiu.
j) El termini de vigència i el règim de les pròrrogues.
k) El sistema d'informació compartit.
l) El sistema de control, de justificació de la despesa i de simplificació administrativa, així com el seu seguiment i avaluació, publicitat i transparència.
Els contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació tenen una vigència de quatre anys, sens perjudici del que estableix l'article 11 d'aquest Decret.
Transcorregut aquest període, es pot subscriure un de nou o prorrogar-lo, si escau, per un nou període màxim de quatre anys de comú acord entre les parts i sempre durant el període de vigència de l'acord marc.
Tot el que s'ha exposat anteriorment s'ha d'entendre sens perjudici del que estableix l'article 17 d'aquest Decret.
Els contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació només es poden formalitzar amb un abast temporal que estigui comprès dins la durada de l'estratègia territorial.
Durant la vigència dels contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació, es poden introduir modificacions com millores de programes, projectes i actuacions, incorporació d'entitats i de nous programes i projectes derivats de la situació socioeconòmica de cada territori, entre d'altres, que hagin estat acordades per les entitats que concerten les estratègies territorials, tot això, sens perjudici del que estableix l'article 17.
Aquestes modificacions s'han de fer de comú acord entre les parts i s'han de formalitzar mitjançant una addenda als contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació.
El Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, per raons d'eficàcia i eficiència, ha de garantir l'estabilitat financera de les polítiques públiques d'ocupació i de les diferents entitats del sistema d'ocupació de Catalunya que executen les estratègies territorials reconegudes.
Les actuacions ocupacionals contingudes en les estratègies territorials que se subvencionin en el marc dels contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació, s'han de finançar amb càrrec al pressupost del departament competent en matèria de treball i del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya.
Així mateix, també han de comptar amb el cofinançament de les administracions locals, segons l'article 1.g) de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, sens perjudici d'altres fons o formes addicionals de finançament que puguin complementar les polítiques d'ocupació.
El finançament amb càrrec al pressupost del departament competent en matèria de treball i del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya és com a màxim el 70% del cost elegible dels programes i projectes continguts en els contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació, sens perjudici que determinats programes puguin mantenir el finançament íntegre, per raó de les seves particularitats.
La part restant del cost d'aquests programes i projectes anirà a càrrec de les administracions locals que concerten l'estratègia territorial, sense perjudici que puguin haver-hi altres fonts de finançament públic.
En el marc dels contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació, s'han d'establir l'estructura de finançament dels programes i projectes de l'estratègia territorial reconeguda i les despeses que cal finançar, siguin generals o específiques, que tinguin per finalitat l'execució de l'estratègia i sempre que siguin de naturalesa tècnica.
El cofinançament per part de les administracions locals que formen part de l'estratègia territorial podrà consistir en el finançament directe dels projectes que s'han d'executar mitjançant aportacions dineràries, o altres recursos, fonts o formes de finançament en funció de les característiques dels projectes que s'han d'executar.
D'acord amb la vigència dels contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació, el finançament pot tenir caràcter pluriennal.
Amb aquesta finalitat, el Govern de la Generalitat de Catalunya ha d'autoritzar prèviament el departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya a efectuar una despesa pluriennal per als serveis ocupacionals, inclosos els contractes programa o altres instruments jurídics equivalents, que se subscriguin, executin i paguin durant el període de vigència de l'acord marc corresponent.
El finançament amb càrrec al pressupost del departament competent en matèria de treball i del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya resta condicionat a la disponibilitat pressupostària suficient per a aquesta finalitat.
En el marc dels contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació, i d'acord amb el cronograma de l'estratègia territorial reconeguda, s'ha de quantificar el cost dels programes i projectes que s'han finançat per períodes anuals, per tal que se'n pugui efectuar el pagament amb caràcter anual durant la seva vigència i perquè les estratègies territorials puguin tenir una referència vàlida pel que fa al pressupost disponible des de l'inici dels contractes programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació.
Així mateix, el departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya articularan els mecanismes interns necessaris per finançar els serveis i programes ocupacionals inclosos a les estratègies territorials aprovades que siguin competència d'altres unitats directives del departament.
Amb la finalitat de fomentar la participació de les organitzacions sindicals i empresarials que tinguin la condició legal de més representatives a Catalunya en les estratègies territorials, es donarà suport financer específic perquè aquestes entitats disposin de recursos amb la funció de participar activament en l'impuls, l'activació i el seguiment de cadascuna de les estratègies.
Sistema d'informació de les estratègies territorials i accés als instruments operatius
El departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya han de crear un sistema únic d'informació de les estratègies territorials de Catalunya, que ha de contenir la informació relativa a les polítiques ocupacionals en el marc del sistema d'informació comú, que regula l'article 10 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol.
Aquest sistema ha de permetre l'intercanvi d'informació entre el departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya i les entitats que participen en les estratègies territorials reconegudes.
Així mateix, el sistema ha de permetre l'intercanvi d'informació entre els diferents espais de concertació de les estratègies territorials reconegudes pel Servei Públic d'Ocupació de Catalunya.
Amb aquest sistema d'informació es genera coneixement a fi de millorar la planificació, la gestió, el seguiment, la justificació i l'avaluació de les polítiques d'ocupació de Catalunya, i permetre compartir recursos i metodologies, així com transferir adequadament la informació que cal compartir.
El departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya són la principal font d'informació d'aquest sistema, però també la resta d'entitats del sistema d'ocupació de Catalunya han de nodrir-lo d'informació útil.
Amb aquesta finalitat, el disseny del sistema d'informació ha de preveure protocols d'intercanvi de dades i ús comú de la informació compatibles amb altres sistemes, d'acord amb una política de seguretat i accés a la informació.
El sistema d'informació de les estratègies territorials, a més de ser únic, ha de ser compartit i compatible per tal de permetre'n la coordinació amb altres sistemes, i proposar els criteris comuns als quals s'han d'ajustar els continguts i les condicions d'accés.
Aquest sistema compartit amb d'altres ha d'afavorir la traçabilitat de les actuacions i l'explotació intel·ligent de les dades.
Les entitats que participen en les estratègies territorials reconegudes tenen dret a accedir al sistema d'informació de les estratègies territorials i l'obligació utilitzar-lo.
El sistema d'informació de les estratègies territorials es fonamenta en els principis de descentralització i interoperabilitat.
En l'accés i la utilització del sistema, s'ha de garantir la privacitat de les dades personals legalment protegides, així com la seguretat de les comunicacions en l'intercanvi d'informació en relació amb les dades de caràcter personal.
El departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya són corresponsables del tractament de les dades.
Seguiment, assistència tècnica i avaluació
El Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, a fi de garantir la bona marxa de les actuacions previstes, ofereix suport a les estratègies territorials mitjançant les actuacions següents:
a) Actuacions de seguiment, que tenen per objecte conèixer l'evolució de l'actuació ocupacional des del punt de vista tècnic i qualitatiu durant la fase d'implementació o execució, i permetre tant la comprovació del compliment dels objectius com la identificació de les causes de possibles desviacions, incidències i deficiències, així com proposar mesures reconductores i de millora, mitjançant la recollida i el tractament de les dades obtingudes, a fi de facilitar la consecució dels objectius previstos.
b) Actuacions d'assistència tècnica que tenen per objecte donar suport i assessorament a les estratègies territorials, transferir coneixement, proveir metodologies, detectar bones pràctiques i fomentar l'intercanvi de coneixements i experiències.
El departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya han d'avaluar les actuacions finançades i els seus resultats, per constatar si aquestes han donat resposta als objectius i resultats previstos en subscriure el contracte programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació.
En les actuacions de seguiment i avaluació esmentades en aquest article, hi poden participar les persones designades pels membres del Consell de Direcció del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya.
Cooperació entre les estratègies territorials
Les estratègies territorials poden articular entre si mecanismes de cooperació i coordinació que permetin, tenint en compte la trajectòria de les entitats que les conformen, definir les seves línies i àmbits territorials d'actuació per tal de millorar-ne l'impacte en el territori i evitar duplicitats.
Suport a les estratègies territorials
El departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya han de proveir de la informació territorial sobre el mercat de treball i 'ocupació, l'activitat econòmica i les polítiques públiques d'ocupació necessària per al disseny, la planificació i la implementació correcta de les estratègies territorials.
El Servei Públic d'Ocupació de Catalunya ha de promoure i organitzar accions de capacitació i transferència de bones pràctiques adreçades als agents territorials a fi de garantir la qualitat de les estratègies territorials, i vetllar perquè aquestes responguin a l'interès general en cadascun dels territoris de Catalunya.
El departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya han de portar a terme, anualment, actuacions de control amb l'objecte de garantir la realització efectiva de les actuacions finançades i el compliment de les obligacions assumides per les entitats beneficiàries en subscriure el contracte programa o altres instruments jurídics adequats de col·laboració i cooperació.
Els requisits que van donar lloc al reconeixement de l'estratègia territorial d'un territori han de mantenir-se durant el període que estableix el primer apartat d'aquest article.
En cas contrari, la Direcció del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya pot emetre una resolució que deixi sense efecte la resolució de reconeixement de l'estratègia territorial, amb la tramitació d'un procediment contradictori, i amb l'aprovació prèvia del Consell de Direcció del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya.
Les oficines de Treball de la Generalitat tenen l'encàrrec d'oferir als serveis que preveu l'article 16.3 de la Llei 13/2015, del 9 de juliol, i han de col·laborar amb les estratègies de concertació territorial i en la seva aplicació de conformitat amb l'article 34.2 de la Llei esmentada.
Oferta de qualificació professional
El Servei Públic d'Ocupació de Catalunya ha d'avançar progressivament perquè l'oferta de la qualificació professional per a l'ocupació als territoris s'adeqüi a les estratègies territorials.
El seu cronograma d'execució ha de tenir en compte les estratègies territorials.
Serveis ocupacionals susceptibles de ser cofinançats
Els serveis ocupacionals susceptibles de ser cofinançats en les estratègies territorials són els corresponents al marc competencial del departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya.
Aquests serveis es poden integrar amb altres polítiques d'ocupació que siguin transferides per l'Estat, en els termes que estableix la disposició addicional tercera de la Llei 13/2015, del 9 de juliol.
El departament competent en matèria de treball i el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya han de prendre les mesures necessàries per dotar de recursos humans i tècnics adequats a fi de garantir l'aplicació d'aquest Decret i per facilitar al seu personal la formació adequada i continuada per assolir els objectius que se'n deriven.
Es faculten la persona titular del departament competent en matèria de treball perquè dicti les disposicions necessàries a fi de desplegar i executar aquest Decret, així com la persona titular del Departament de la Vicepresidència i d'Economia i Hisenda per fer les modificacions pressupostàries necessàries per complir-lo.
Aquest Decret entrarà en vigor vint dies després de la publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.