El Departament de Salut ha posat en marxa el Grup de Treball de Laboratori d'Anàlisis Clíniques.
Per conèixer més sobre aquest entrevistem a la Dra.
La medicina de laboratori aporta un valor important a la presa de decisions clíniques que condicionen l'ingrés, les altes i les actuacions terapèutiques.
La informació que facilita el laboratori clínic té un impacte directe sobre la seguretat del pacient, ja que qualsevol risc o incident en algun del seus processos podria tenir conseqüències en el pacient.
El Departament de Salut ha posat en marxa el Grup de Treball de Laboratori d'Anàlisis Clíniques per tal de treballar amb els diferents professionals de l'àmbit del laboratori en la implantació de polítiques i procediments basats en la gestió del risc.
A més, preten estandarditzar un model conjunt de qualitat orientat a l'estudi esdeveniments adversos relacionats amb el laboratori clínic i reduir el seu impacte sobre el pacient.
Els principals objectius del Grup de Treball de Laboratori d'Anàlisis Clíniques son:
D'aquesta manera, treballant i recolzant pràctiques segures i de millora de la qualitat es facilitarà el bon ús de la informació continguda als informes del laboratori, millorant la comunicació i cooperació entre els professionals sanitaris.
Per conèixer més sobre aquest grup de treball entrevistem a la Dra.
Quins son els principals riscos potencials que succeeixen als processos del laboratori clínic?
El processos del laboratori amb major incidència de riscos son els preanalítics, des de que fa la sol·licitud el clínic fins a la preparació de la mostra en el laboratori per a ser processada.
En els processos preanalítics, una part es realitza fora del laboratori (obtenció, identificació, transport i conservació de la mostra...), el que dificulta molt el seu control.
En aquestes activitats preanalítiques participen molts professionals sanitaris, fet que complica la detecció dels principals riscos i errors.
Alguns dels riscos més freqüents i molt importants son: la identificació errònia de la mostra o la sol·licitud analítica del pacient, extracció incorrecta de la mostra i el transport inadequat de la mostra al laboratori.
Quina metodologia recomanaríeu per la identificació de riscos al laboratori?
Per a la gestió del risc hi han dues metodologies principals i recomanades a la bibliografia: la matriu de risc i l'anàlisi modal de fallades i efectes (AMFE).
Aquestes dues metodologies contemplen l'anàlisi preventiu dels riscos, analitzant la seva gravetat i freqüència en el cas de la matriu del risc i a l'AMFE afegint la probabilitat de detecció dels riscos.
Totes dues metodologies les realitzen grups multidisciplinaris, i ens ajudaran a establir oportunitats de millora en el nostre laboratori i així evitar errors.
Segons les seves experiències, com aborden els laboratoris el control i tractament dels riscos identificats?
El primer que hem de fer, com hem indicat anteriorment, es identificar tots els riscos als processos del laboratori.
Un cop els tenim identificats i avaluats es necessari definir unes accions que ens permetin evitar els errors.
El control i tractament del risc es un procés de millora continua on participen diferents factors: la implantació d'accions, l'eficiència i efectivitat d'aquestes, el seguiment i la reducció del risc.
Consideren que la satisfacció dels professionals sanitaris que tenen una relació directa o indirecta amb el laboratori pot condicionar la seguretat del pacient?
Es necessari fer una avaluació periòdica de la percepció dels professionals sanitaris del laboratori i d'aquells professionals que tenen una relació directa amb aquest per veure quines mancances hi han al sistema i quines poden tenir una repercussió a la seguretat dels pacients.
Considerem, i s'estan fent estudis en aquesta línia, que l'actitud dels professionals del laboratori o d'aquells que tenen relació amb el laboratori té una repercussió directa en el desenvolupament de les seves tasques.
De tal manera que, en situacions de sobrecàrrega de treball, per desconeixement dels temes de seguretat del pacient o simplement per infravaloració de les conseqüències de la seva actuació sobre el pacient, es poden donar errors en els processos.
Respecte als professionals sanitaris que no treballen al laboratori i que sí tenen relació amb el laboratori, necessitem conèixer quins problemes tenen en aspectes relacionats amb el laboratori, com per exemple la comunicació amb el laboratori.
El laboratori ha de poder conèixer quina es la percepció respecte a la informació, comunicació i notificació d'aspectes comuns entre el laboratori i la resta de professionals.
Un exemple important és la percepció de la notificació dels valors crítics des de el laboratori clínic als serveis sanitaris.
Quines accions pot implantar el laboratori per fomentar la cultura proactiva entre els seus professionals?
Les principals accions són la divulgació i la anàlisi dels errors que succeeixen als laboratoris, així com la formació sobre seguretat del pacient a la medicina del laboratori.
Totes dues accions són essencials per promoure la participació dels professionals en les comissions de seguretat del pacient.
Laboratoris i hospitals tenen que establir dintre del seu pla de formació el coneixement de la seguretat del pacient i treballar aplegats en aquest tema.
Qualsevol laboratori te recursos per implantar una gestió de riscos?
Independentment del tipus de laboratori, tots el laboratoris poden adaptar sistemes de gestió dels riscos segons els seus recursos.
Per això s'ha d'establir un sistema de identificació, control, tractament i monitorització dels riscos.
Mitjançant un registre dels errors que es donen i com s'han tractat, s'estableixen indicadors i d'aquesta manera tindrem assolida la fita de "la gestió del/s risc/os a tots els processos del laboratori".