I. La Comissió Jurídica Assessora és competent d'acord amb l'article 8.2.b) per dictaminar sobre les disposicions dictades en desplegament de les lleis.
Com que el Projecte que se sotmet a dictamen desplega la Llei 17/2003, de 4 de juliol, del cos d'agents rurals, la Comissió és competent per a la seva emissió.
La Generalitat, segons que disposa l'article 136 de l'Estatut d'autonomia, és competent amb caràcter exclusiu sobre la matèria de funció pública, tret del que fa a principis ordenadors de l'ocupació pública; adquisició i pèrdua de la condició de funcionari; situacions administratives i drets, deures i incompatibilitats del personal al servei de les administracions públiques, en què la competència és compartida.
No ofereix dubtes en aquest cas la competència de la Generalitat per dictar el decret.
S'ha de remarcar que l'Estatut d'autonomia, sense afectar la regulació de la competència, regula materialment el cos d'agents rurals en l'article 144.6 de l'Estatut: 'La Generalitat exerceix les seves competències per mitjà del cos d'agents rurals, competents en la vigilància, el control, la protecció, la prevenció integral i la col·laboració en la gestió del medi ambient.
Els membres d'aquest cos tenen la condició d'agents de l'autoritat i exerceixen funcions de policia administrativa especial i policia judicial, en els termes que estableix la llei.'
Curiosament es tracta d'un supòsit extraordinari de regulació d'un cos de funcionaris amb rang estatutari.
I òbviament la normativa que es dicti haurà de respectar l'establert en l'Estatut.
El Govern és competent per dictar el Decret, com a titular de la potestat reglamentària d'acord amb l'article 68.1 de l'Estatut, atès que en la matèria funcionarial no hi ha una reserva legal.
A més, però, ha estat habilitat per al desplegament reglamentari per la Llei 17/2003, abans esmentada.
S'han seguit els tràmits establerts per l'ordenament vigent en el procediment d'elaboració de la norma.
Aquest procediment en el present cas ha estat llarg i complex, perquè originàriament s'elaboraven dos projectes que han estat refosos en un.
Formen part de l'expedient els dos expedients dels decrets primigenis juntament amb el tercer, el del decret únic o refós.
En aquest segon cas no s'ha repetit el tràmit d'informació, però la Comissió entén que no existien variacions tan substancials que obliguessin a un nou tràmit.
El mateix es pot concloure sobre l'impacte de gènere.
Ofereix més dubtes el fet que no existeixi l'informe jurídic final, tanmateix (a part de l'existència dels informes sobre els dos projectes anteriors) el lentíssim perfeccionament del projecte amb participació dels diversos departaments fa que el treball d'estudi jurídic hi sigui.
En definitiva, en aquest cas, la manca del referit informe jurídic final no impedeix el pronunciament d'aquesta Comissió.
Sí que existeix el tràmit sindical, encara que en el present cas se'ns tramet simplement un certificat que s'ha produït, però sense donar coneixement de quines han estat les posicions que s'han manifestat.
Finalment, amb posterioritat a la versió final, existeix una nota del subdirector general dels Agents Rurals, emesa un cop el Projecte ja havia estat informat al Consell Tècnic.
De l'expedient no pot deduir-se si aquesta nota significa una modificació de la versió final.
De no ser així és extemporània.
En qualsevol cas, les modificacions tècniques proposades no tenen problemes de legalitat.
Pel que fa al contingut, el Projecte és, com ja hem dit, la suma de dos projectes, un sobre estructura orgànica del cos i l'altre sobre selecció i provisió de llocs de treball.
La major part de la norma es dedica a les funcions del cos i a les àrees d'especialització.
En la tramitació ha estat objecte principal de discussió la matèria de les funcions del cos. Encertadament ha desaparegut de la versió que se sotmet a dictamen el concepte de competències del cos, ja que les competències pertanyen als òrgans de l'Administració i no als cossos.
La descripció en el Projecte de les funcions del cos s'ajusta a la legalitat, ja que respecta les previsions legals, tant de la regulació legal del cos d'agents rurals, com la dels altres cossos amb els quals haurà de col·laborar i coordinar-se; així, per exemple, es reflecteix en l'apartat 4 de l'article 4 del Projecte, en relació amb la col·laboració amb els cossos de prevenció i extinció d'incendis.
Encara que en la tramitació s'ha reduït, continua havent-hi una notable repetició de previsions contingudes a la llei; de tota manera, atès que s'hi afegeix alguna matisació pròpia del desplegament reglamentari, en aquest cas, la Comissió considera acceptable la tècnica, malgrat els perills que comporta i que tantes vegades ho ha assenyalat.
V. És notable l'extensió amb què es regulen els diversos àmbits materials bàsics i també les àrees d'especialització.
Pel que fa a aquestes últimes, no impliquen llocs diferenciats de treball ni la creació d'unitats especials; tanmateix, la coordinació entre funcions bàsiques i d'especialització, amb l'afegitó dels grups de suport i eventualment dels grups especials, implica necessàriament una greu dificultat, malgrat la figura dels coordinadors.
També pot suposar una dificultat afegida la manca d'establiment i de regulació de l'ordenació jeràrquica el quadre de comandament del cos d'agents rurals.
Totes aquestes qüestions haurien de quedar prou aclarides de cara a un millor funcionament i una major coordinació en l'actuació dels membres del cos.
A l'articulat cal fer les observacions següents:
La descripció de les funcions dels diferents òrgans que tenen incidència sobre el cos ni pot ser completa, ni afegeix res a la situació normativa existent.
Pot portar a confusió sobre quina és la línea de comandament, qüestió central en un cos potencialment armat.
D'altra banda, l'expressió 'òrgans de comandament i direcció superior' és ambigua.
Finalment sí que caldria precisar si el subdirector general dels Agents Rurals té funcions directes de comandament sobre els funcionaris del cos o si no en té.
Alguns preceptes es refereixen més a 'col·laboració' que no a 'principis' i no s'adiuen amb el títol de l'article.
De la lectura dels dos articles es pot suscitar algun dubte sobre si la previsió final de l'article 6.3 ('les actuacions i diligències que duguin a terme es trametran al departament competent per raó de la matèria per tal que aquest realitzi si escau la tramitació del corresponent expedient sancionador o les actuacions que siguin necessàries d'acord amb la legislació vigent') s'aplica a tots els casos només quan actuïn en el marc de protocols de col·laboració.
L'article 33.4 disposa: 'Els i les membres del cos d'agents rurals que formin part d'un grup especial han de prestar servei en la seva àrea d'especialització.'
No es diu res, en canvi, en els grups de suport de l'article 32 i això pot portar al dubte sobre si també en aquest cas han de prestar serveis en l'àrea d'especialització.
El títol és incorrecte ja que es regula l'accés a agent des de l'escala auxiliar i no l'accés a l'escala auxiliar.
D'altra banda, el contingut de la disposició és de gran ambigüitat.
S'hauria de determinar si hi ha un dret a l'ascens o si simplement es procurarà tendencialment oferir la possibilitat d'ascens.
La supeditació a la relació de llocs de treball i a les necessitats del servei fan pensar que la voluntat normativa és la de la segona de dites interpretacions.
Tanmateix, si això és així, en lloc d'una locució imperativa seria millor dir: 'es procurarà' o 'tendencialment l'accés serà [...]'.
Es regula l'accés a les categories d'agent major i oficial.
Seria convenient regular els cursos per dispensar la titulació que estan previstos en l'article 16 de la Llei 17/2003.
D'altra banda, s'ha de tenir en compte que, d'acord amb la Llei estatal 7/2007, de 12 de abril, de l'Estatut bàsic de l'empleat públic, les categories C i D passen a C1 i C2.
Pot haver-hi algun dubte sobre si té dret a escollir qui té una especialització en la qual hi ha vacants i que ha estat obtinguda recentment.
D'altra banda, s'ha de tenir en compte que, d'acord amb la Llei estatal 7/2007, de 12 de abril, esmentada, les categories executiva i superior passen de ser A i B a A1 i A2.
Article 44.3 i disposició addicional segona.
En aquests dos preceptes s'al·ludeix a organismes de formació; en un cas es dóna més relleu a l'Escola d'Administració Pública de Catalunya i, en l'altre, a l'Institut de Seguretat de Catalunya.
El fet que es faci referència a altres centres formatius i que existeixi una unitat de formació de la Subdirecció General i del Departament aconsella que s'aclareixi el repartiment de funcions.
Un cop considerades les observacions fetes en el cos del Dictamen, es pot elevar al Govern per a la seva aprovació el Projecte de decret pel qual s'aprova el Reglament del cos d'agents rurals.