Del 17 de març al 7 de maig de 2006
Inauguració 16 de març a les 19 h
Josep Pernau, periodista, ex-degà del col·legi de periodistes de Catalunya
Va ser corresponsal en llocs tan diversos com Egipte, Islàndia, Grècia, Berlín, Singapur, l'antiga URSS i Portugal.
Entre la seva nodrida obra - més de quaranta títols publicats - es troben les experiències viscudes en aquests països, com en el llibre Oriente Medio tiene la palabra.
El 1956 va marxar a viure al Japó, amb la seva dona, Eloísa Jäger, per treballar a la ràdio pública japonesa.
El 1961, els Carandell fixen la seva residència a Madrid ciutat a la qual Lluís va dedicar més de deu llibres tan significatius com Vivir en Madrid - amb fotografies de Paco Ontañón - Madrid al pie de la letra, Qué pasa en Madrid o Del cielo a Madrid - amb fotografies de Ramon Masats -.
L'alcalde Enrique Tierno Galván va nomenar-lo Hijo Predilecto d'aquesta ciutat.
Com a periodista-viatger, Carandell va peregrinar per l'Espanya profunda - el 1951 ja va realitzar un viatge a Las Hurdes - que va retratar en Los pueblos más bellos de España.
Entre historiador i cronista, va descriure la Vía de la Plata, el Camí de Santiago, els rius de la Península i els santuaris marians.
Va saber reflectir amb profunditat i sentit de l'humor els vius contrastos culturals i humans que convivien en aquella Espanya del seu Celtiberia Show.
Els seus reportatges escrits a peu de notícia - per exemple, els de la revolució dels Clavells (1974), a Portugal, amb Eduardo Barrenechea - van aportar un aire nou al periodisme de l'època.
També va exercir com a periodista radiofònic i televisiu.
Les seves cròniques parlamentàries el van fer molt popular.
La seva personalitat culta i irònica va saber reflectir en El show de sus señorías l'ambient i suculentes anècdotes dels polítics al Congrés dels Diputats i també del Parlament Europeu.
Lector incansable, poliglota, traductor, s'autoqualificava com expert en sabers inútils, que moltes vegades anava a buscar per hemeroteques, arxius i llibreries de vell, portat per la seva afició a la història.
També era expert en habilitats manuals, com els originals ninots de drap que ell mateix realitzava i exhibia en exposicions, o la papiroflèxia.
Lluís Carandell va demostrar també passió per la tertúlia, la qual va elevar gairebé a gènere.
Com a tertulià va donar mostres del seu excel·lent do per a la conversa, que era capaç d'entaular amb tota mena de persones, així com el seu tarannà liberal, conciliador i antidogmàtic.
L'exposició Lluís Carandell Periodista ha volgut mostrar totes aquestes facetes, ressaltant el vessant més humà del personatge.
Al costat dels textos escrits, l'exposició ofereix també múltiples fotografies, imatges televisives i fragments de tertúlies radiofòniques, activitats que van convertir Lluís Carandell en un personatge públic.
Agraïm molt especialment la col·laboració que en tot moment i amb gran generositat han prestat Eloísa Jäger, dona de Lluís Carandell, les seves filles Eugenia i Zoraida, i la seva germana Asun.
També donem les gràcies als periodistes que han aportat el seu valuós testimoni sobre qui va ser el seu col·lega i amic.
* Nota: reproduïm en la seva literalitat els textos de Lluís Carandell, la majoria dels quals - procedents d'articles periodístics i de llibres - van ser escrits en castellà.
Els textos en català han estat publicats en aquesta llengua en entrevistes diverses i en la conversa entre els germans Lluís i Josep Maria Carandell, al llibre publicat a la sèrie "Diàlegs a Barcelona", amb transcripció de Xavier Febrés, el 1986.