projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Teniu contractat el preu voluntari per al petit consumidor (PVPC).
Malgrat això, teniu altres OPCIONS DE CONTRACTACIÓ ALTERNATIVES:
BO SOCIAL PER A CONSUMIDORS VULNERABLES: tenen dret a acollir-se al bo social aquells consumidors vulnerables que compleixin les característiques socials, de consum i poder adquisitiu que es determinen.
En tot cas, se circumscriurà a persones físiques en el seu habitatge habitual.
Podeu sol·licitar el bo social presencialment o trucant al telèfon xxx.
Disposeu d'informació sobre els requeriments que s'han de complir al telèfon xxx o a la web xxx.
Podeu trobar més informació en les següents adreces web:
Gràfic de la destinació del que es paga en la factura elèctrica.
El total del que es paga, a més del cost de lloguer del comptador (si és el cas), es destina a 3 grans conceptes: a la generació d'electricitat, als impostos i als costos regulats pel Govern de l'Estat espanyol.
Aquests darrers es divideixen en incentius a les energies renovables, cogeneració i residus; cost de les xarxes de transport i distribució (que es paguen com a peatges d'accés), i altres costos regulats.
D'acord amb el Codi PEGI, els videojocs es classifiquen per edats.
La classificació del joc apareixerà en la part frontal inferior i en la part del darrere del videojoc, i afecta l'adequació del contingut visual, però mai al grau de dificultat o habilitats que requereix.
Aquests logotips mostren l'edat recomanada per fer ús del videojoc.
Indicadors d'edat per a majors de:
D'acord amb el Codi PEGI, els videojocs incorporen pictogrames informatius o icones que en descriuen el tipus de contingut.
Cada videojoc, excepte els classificats 3+, mostrarà, a més, un o més pictogrames de contingut en la part del darrere, indicant les característiques concretes per les quals es classifica el videojoc dins d'una determinada edat.
Indicació de pictogrames informatius:
El joc conté representacions o materials que poden afavorir la discriminació.
El joc fa referència o mostra l'ús de drogues.
El joc conté representacions de nuesa o/i comportaments sexuals o referències sexuals.
Tingueu present que qualsevol descriptor mostrat juntament amb un 16+ indicarà un major nivell del contingut representat que el mateix descriptor en un videojoc de 12+, i un nivell més baix que un descriptor d'un videojoc de 18+.
El descriptor de por serà utilitzat amb major freqüència en els 7+ per indicar que el joc no conté res específic, però tot i així pot espantar a nens petits.
He pagat uns diners a una agència de lloguer de pisos i quan contacto amb els propietaris em diuen que no són per llogar o que ja estan llogats.
Reclamar el retorn dels diners abonats.
També podem presentar una denúncia a l'Agència Catalana del Consum per tal que s'investiguin els fets i, si escau, se sancioni aquesta empresa.
Si he llogat el meu pis a un particular i tinc qualsevol problema, puc solucionar-ho mitjançant una reclamació per la via de Consum?
Els organismes públics de consum no poden intervenir quan es tracta d'un acord entre dos particulars.
Només podeu reclamar amb els fulls oficials de reclamació si el contracte de lloguer s'ha formalitzat amb una empresa o un professional.
Si es tracta d'una reclamació entre particulars, heu d'adreçar-vos a la via judicial.
He detectat anuncis de pisos de lloguer que inclouen informació falsa o enganyosa.
Quan detecteu anuncis amb informació incorrecta o falsa respecte de l'oferta real, podeu presentar una denúncia a l'Agència Catalana del Consum per tal que s'investiguin els fets i, si escau, se sancioni l'empresa que fa aquesta publicitat.
Tinc desavinences amb l'agència immobiliària pel que fa al pagament d'algunes reparacions que cal fer en el pis que tinc llogat.
Demanar el full oficial de reclamació a l'empresa o al professional que us l'ha llogat, o contactar-hi per un mitjà que en deixi constància (formulari web, telèfon amb número d'incidència, etc.).
Compro un pis sobre plànol i quan me'l lliuren encara hi ha coses per acabar.
Faig una llista de les mancances i l'envio per burofax amb justificant de recepció a la constructora, però no m'han dit res.
He comprat un habitatge nou i el constructor m'obliga a subrogar-me a la seva hipoteca o pagar les despeses de cancel·lació.
No us hi poden obligar, podeu denunciar-ho per considerar-se clàusules abusives, però si fos així, un cop escripturat el pis podeu reclamar el retorn de les despeses abonades al constructor per la cancel·lació de la hipoteca presentant una reclamació a l'empresa.
Què puc fer si hi ha un retard en el lliurament d'un pis nou?
Heu de reclamar, per escrit, al venedor i pactar compensacions econòmiques.
En el cas dels productes alimentaris que es presenten sense envasar (aliments a granel, aquells que se serveixen en establiments de restauració, etc.) o que s'envasen en el moment de la venda, la informació obligatòria es pot presentar amb etiquetes, cartells o per qualsevol altre mitjà, com ara les noves eines tecnològiques –codis QR, per exemple– o la comunicació oral, segons la tipologia de producte: carn, peix, fruita, verdura, ous, etc.
En tots els casos, és obligatori que us informin dels al·lèrgens i dels productes que puguin causar intoleràncies.
En els aliments no envasats o que s'envasen en el punt de venda a petició del consumidor, la informació mínima obligatòria que us han de facilitar és:
En els productes envasats pels titulars d'un comerç minorista per a la venda immediata, cal informar de:
En els productes envasats en bosses o envasos que permeten veure'n el contingut (fruites, hortalisses, tubercles o fruites seques), les dades mínimes són:
Si compreu a distància aliments no envasats, abans de la venda i sense que suposi cap cost addicional, heu de tenir accés a la informació obligatòria segons la modalitat (excepte el país d'origen o el lloc de procedència).
En el moment de l'entrega, els productes també han de dur aquesta informació.
Llistat d'empreses que organitzen o comercialitzen viatges combinats i/o serveis de viatge vinculats que han declarat davant de l'administració (sota la seva responsabilitat) que disposen d'una garantia que, en cas d'insolvència, respongui de l'execució correcta del viatge fins que aquest finalitzi i que permeti de reemborsar tots els pagaments efectuats pels viatgers.
Podeu trucar, enviar SMS o connectar-vos a Internet amb el telèfon o un dispositiu mòbil des d'un altre estat membre de la Unió Europea (28 països) sense haver de pagar recàrrecs d'itinerància o roaming; és a dir, al mateix preu que si fóssiu a casa.
La normativa marca com a límit únic la "utilització raonable" dels serveis d'itinerància.
Això vol dir que podeu gaudir de la itinerància a preus nacionals dins de la UE, sempre que useu més el mòbil en el vostre país que fora.
Si l'operador detectés un consum de serveis mòbils més elevat a la UE que a casa, us podria aplicar recàrrecs (consulteu-ne les condicions amb el vostre operador).
Si us trobeu a prop d'una zona fronterera amb un país de fora de la Unió Europea (per exemple, Andorra, el Marroc, etc.), cal que abans d'usar el mòbil comproveu que esteu connectats a un operador del país on esteu ubicats.
En aquest cas no hi ha cap regulació vigent, per això, abans de viatjar, informeu-vos de les tarifes que cobra el vostre operador per fer o rebre trucades, per enviar o rebre missatges i per accedir a Internet des del país de destí.
Tanmateix, si utilitzeu el telèfon des de fora de la UE, us han d'advertir mitjançant un missatge de text, un correu electrònic o una finestra emergent, quan l'import de les dades descarregades s'aproximi a 50€ (o al nivell que hagueu acordat).
Per poder seguir utilitzant el servei de dades en itinerància, haureu de confirmar que esteu d'acord a superar aquest nivell.
Si voleu fer ús del mòbil des d'un creuer, aneu amb molt de compte, ja que, en alta mar, el preu que us cobrarà l'operador dependrà de la ubicació del vaixell.
Si el telèfon es connecta a la xarxa d'un país de fora de la Unió Europea, us aplicaran les tarifes de les connexions via satèl·lit, que són molt elevades.
Consulteu les tarifes amb el vostre operador abans de sortir de viatge!
Tots els automobilistes que circulin amb un vehicle matriculat a la UE poden ser objecte de sancions de trànsit.
La Directiva 2011/82/UE implementa un sistema d'intercanvi d'informació sobre infraccions en matèria de seguretat viària.
Les autoritats de trànsit d'un estat membre (a excepció del Regne Unit, Irlanda i Dinamarca), que constatin infraccions del codi de circulació en el seu territori, podran exigir a les autoritats de l'estat membre al qual pertanyi la matrícula del vehicle de l'infractor, que en transmetin les dades d'identificació, a través d'una plataforma electrònica.
L'avís de notificació d'infracció haurà de fer-se en la llengua que figuri en els documents de matriculació i haurà d'esmentar obligatòriament la naturalesa, el lloc, la data i l'hora de la infracció, així com les disposicions legals vulnerades.
Les principals infraccions referides són l'excés de velocitat, no dur el cinturó de seguretat cordat, saltar-se un semàfor en vermell, conduir en estat d'embriaguesa o sota la influència de drogues, no dur casc quan sigui preceptiu, circular per un vial prohibit o fer servir el telèfon mòbil o qualsevol altre equip de comunicació mentre es condueix.
El centre d'algunes ciutats italianes, com ara Roma, Milà, Palerm, Nàpols, Florència o Venècia, és zona de trànsit limitat (ZTL, zona a traffico limitato).
Aquestes zones només permeten l'entrada a vehicles autoritzats (cotxes de policia, ambulàncies, autobusos, etc.) i als veïns mitjançant una llicència, que té com a referència la matrícula i que es col·loca a la part frontal del cotxe.
Les ZTL es delimiten mitjançant uns senyals de trànsit que avisen que s'entra en una zona de trànsit restringit i n'especifiquen els horaris.
Sovint, costa veure'ls perquè es col·loquen en alt i perquè la informació només està escrita en italià.
Quan un vehicle no autoritzat entra en una d'aquestes zones, hi ha una sèrie de càmeres de videovigilància que capturen el moment de la infracció.
Per això, si voleu viatjar a Itàlia amb cotxe:
És important informar-se dels espectacles únicament des dels webs i els comptes dels artistes, els promotors o els venedors oficials i desconfiar dels primers resultats dels cercadors d'internet
Des de l'Agència Catalana del Consum s'ha detectat un augment lleuger, però constant, de les reclamacions relacionades amb la compra per internet d'entrades per a espectacles, especialment en plataformes de revenda.
Els problemes més habituals són:
És per això que us aconsellem que, a l'hora de comprar entrades per internet, seguiu les recomanacions següents:
Independentment del lloc de la UE on compreu alguna cosa, us han de donar dos anys de garantia.
Si teniu algun problema durant aquests dos anys, el venedor us ha d'arreglar o substituir el producte defectuós de manera gratuïta.
Si això us representa massa temps o resulta massa poc pràctic, teniu dret a demanar que us tornin els diners o a demanar una rebaixa.
Les garanties comercials no substitueixen pas les garanties mínimes obligatòries de dos anys, però les poden completar.
Això es pot fer a tot arreu de la UE sigui quina sigui la vostra nacionalitat.
Per demanar que us tornin els diners per un producte defectuós que hàgiu comprat a l'estranger, podeu fer servir el procediment europeu de reclamacions de petites quantitats.
Es tracta d'un procediment ràpid i econòmic que us estalvia haver d'iniciar un procediment judicial ordinari i que funciona a tots els Estats membres de la UE, tret de Dinamarca, per transaccions comercials d'un màxim de 2 000 euros.
N'hi ha prou amb omplir aquest imprès i enviar-lo als tribunals de comerç competents.
Si necessiteu més informació, llegiu la nostra guia pràctica.
A més, hi ha una normativa que atorga als ciutadans de la UE que ho desitgin el dret de tornar qualsevol producte comprat a distància per internet, per correu postal o per telèfon.
Si voleu emportar-vos productes d'origen animal d'un Estat membre de la UE a un altre, heu de saber que per a això no hi ha cap mena de restriccions i que tampoc n'hi ha si arribeu d'Andorra, de Liechtenstein, de Noruega, de San Marino o de Suïssa.
Ara bé, la UE pot introduir més restriccions en cas que es declari una malaltia animal infecciosa en algun tercer país.
En cas de dubte, consulteu sisplau el servei veterinari de la duana per on entreu a la UE: aeroport, port, carretera, etc. Cal recordar que aquestes normes tenen una raó de ser i que si existeixen és per protegir la vostra salut i la del bestiar de la UE.
Si us ha agradat tant el lloc on heu estat de vacances que esteu pensant en comprar-hi una propietat en règim de temps compartit, cal que tingueu en compte el següent:
Els contractes fora de l'establiment són aquells que se celebren amb la presència física simultània de la persona consumidora i l'empresària en un lloc diferent de l'establiment mercantil de l'empresari.
L'empresari ha de facilitar la persona consumidora, de forma clara i comprensible i llegible, la informació precontractual en paper i una còpia del contracte signat o la confirmació del contracte en suport paper.
Els béns comprats s'han de lliurar en el termini màxim de 30 dies naturals des de la celebració del contracte.
La persona consumidora té el dret de desistiment, és a dir, que disposa d'un termini mínim de 14 dies naturals a partir del moment en què rep el producte, durant el qual el pot retornar i recuperar la quantitat pagada sense donar cap explicació.
Cal tenir en compte que no es pot desistir per telèfon, sinó que cal fer-ho de manera fefaent (per exemple, per carta certificada amb justificant de recepció per tal que en quedi constància).
Generalment es tracta d'excursions d'un dia, de preu molt baix, que inclouen el transport en autocar, el dinar i un regal atractiu, però de poc valor.
La captació de clients es fa sovint distribuint fullets a les bústies particulars.
Aquest sistema de venda es dirigeix especialment a la gent gran.
Els articles que s'ofereixen acostumen a ser tèxtils (mantes, coixins, matalassos, etc.) o per a la llar (bateries de cuina, jocs de coberts, electrodomèstics, etc.) i en cap cas s'està obligat a comprar-los.
No es considera venda a domicili la venda per correspondència, com tampoc el repartiment dels productes o de la mercaderia adquirida en establiments comercials.
La persona consumidora adquireix el bé o servei directament d'una màquina preparada per a aquesta finalitat, per mitjà de l'accionament de qualsevol tipus de mecanisme i pagant-ne prèviament l'import.
Els responsables d'aquestes màquines són els explotadors, és a dir, els empresaris que reben un benefici directament relacionat amb l'activitat de la màquina.
Si els explotadors no estan identificats, són responsables de la màquina els titulars de l'establiment on es troba.
Les persones consumidores tenen dret a posar en coneixement, tant de la persona física o jurídica que comercialitza béns o presta serveis com d'un organisme habilitat, uns fets, esdeveniments o circumstàncies que han afectat el funcionament normal de la relació de consum.
Aquests fets poden constituir o no infraccions administratives i la persona que els exposa pot fer-ho amb diverses finalitats: millorar la qualitat dels serveis, demanar un a compensació o prevenir conductes il·lícites.
Permet exposar una situació amb l'objectiu que l'empresa millori la qualitat dels serveis.
Aquests fets no són una infracció administrativa en matèria de defensa dels consumidors i usuaris i no es demana cap compensació o rescabalament.
Exemples: esperes excessives, tracte comercial inadequat, la temperatura d'una sala de cinema, etc.
Deixa constància d'uns fets a l'empresa i/o a l'Administració per obtenir la reparació d'un dany, el rescabalament de determinades quantitats o bé, la rescissió d'un contracte i/o anul·lació d'un deute.
Exemples: facturació incorrecte, negativa a reparar un producte en garantia, cancel·lació d'un contracte, reparació d'un dany, etc.
Es posa en coneixement de l'Administració un cas que pot ser constitutiu d'infracció administrativa en matèria de defensa dels consumidors i usuaris per tal que l'investigui i, si escau, actuï per corregir la conducta infractora o negligent.
Aquest procediment té per objectiu defensar els interessos generals, corregir i prevenir les conductes il·lícites.
Exemples: un establiment que no disposa de fulls oficials de queixa, reclamació i denúncia, o que en disposa però no els vol donar, o bé es nega a signar-los; un producte mal etiquetat; una publicitat enganyosa; una clàusula abusiva; un producte que pot comportar un risc.
El dret de desistiment és la facultat que s'atorga a una persona consumidora per tal que pugui deixar sense efecte el contracte que s'hagi celebrat amb l'empresari o empresària.
L'empresari ha d'informar per escrit en el document contractual, de manera clara, comprensible i precisa, del dret de desistir del contracte i dels requisits i conseqüències del seu exercici.
També ha de lliurar un document de desistiment, que expressi el nom i adreça de la persona a qui ha d'enviar-se i les dades d'identificació del contracte i dels contractants.
La persona consumidora ha de notificar aquesta voluntat a l'altra part contractant en el termini establert per a l'exercici d'aquest dret, sense necessitat de justificar la seva decisió i sense penalització.
Per fer-ho pot fer servir el model de formulari lliurat per l'empresari, el model que recull l'annex B de la Llei 3/2014 o qualsevol altra declaració inequívoca que vol resoldre el contracte.
La persona consumidora ha de comunicar a l'empresari la voluntat de desistir en el termini de 14 dies naturals (s'ha de tenir en compte la data d'expedició de la declaració de desistiment).
Aquest termini comença a computar-se a partir de l'endemà de la celebració del contracte en el cas dels contractes de serveis, i a partir de l'endemà de la possessió material dels béns en el cas dels contractes de venda.
El document de desistiment que l'empresari ha de lliurar a la persona consumidora ha d'incloure la informació següent:
L'exercici del dret de desistiment és gratuït llevat d'un seguit d'excepcions en les quals la persona consumidora pot haver d'assumir un seguit de despeses.
En cas d'exercici del dret de desistiment, l'empresari ha de retornar els diners en un termini màxim de 14 dies naturals des que n'és coneixedor.
L'exercici del dret de desistiment afecta els contractes complementaris (excepte, per exemple, les despeses de transport, etc.).
Transcorregut el termini de 14 dies naturals sense que el consumidor i usuari hagi recuperat la suma que se li deu, té dret a reclamar-la duplicada, sense perjudici que a més se l'indemnitzi pels danys i perjudicis que se li hagin causat.
Pel que fa als béns, el dret de desistiment no es pot exercir en cas que:
En el cas de la prestació de serveis, el dret de desistiment no es pot exercir en cas que:
Abans de sol·licitar la baixa d'un servei, convé comprovar si teniu algun compromís de permanència en el contracte.
Si és així, probablement el seu incompliment comportarà l'abonament d'una penalització o, depenent del servei que es vulgui cancel·lar, de la totalitat de les quotes pendents de pagament fins a finalitzar el contracte.
En segon lloc, cal tenir en compte els terminis que estipula el contracte tant per sol·licitar la baixa com perquè aquesta sigui efectiva davant un canvi de companyia.
Els terminis poden ser molt variats.
En el cas de la telefonia, dos dies són suficients perquè la companyia actual hagi d'atendre la sol·licitud de baixa (i no pot cobrar cap import addicional).
Per a altres serveis, l'avís de sol·licitud de baixa o de no renovació d'un contractació pot ser molt més gran (un o dos mesos).
Finalment, cal no oblidar que, a més del servei "principal" que voleu donar de baixa, podeu tenir contractats altres serveis addicionals, que la companyia mantindrà actius mentre no hi hagi una sol·licitud de baixa expressa (independentment que els contractéssiu al mateix temps i se us facturin de forma conjunta).
Per això és important saber què voleu fer amb aquest tipus de serveis extra.
Per exemple, podeu tenir el telèfon fix, el mòbil i internet (i fins i tot servei de televisió de pagament) amb la mateixa companyia i voler canviar o cancel·lar, únicament, un d'aquests serveis.
O, per contra, voleu finalitzar tota la relació amb l'operador.
Depenent del servei contractat, comptareu amb majors o menors dificultats per sol·licitar la baixa.
Mentre que en uns casos un tràmit en línia serà suficient, en altres haureu de sol·licitar-la per escrit i, fins i tot, acompanyar-la de determinada documentació addicional.
Recordeu sempre usar un sistema que us permeti tenir constància de la petició de baixa (per telèfon un número de referència i per escrit una còpia, burofax...).
La persona consumidora té dret a rebre la factura, el rebut o el justificant dels pagaments efectuats on consti, almenys:
Aquesta informació l'ha de rebre per escrit o en un altre suport que permeti el seu emmagatzematge i que tingui una durada equivalent almenys a la vida útil o conformitat del bé (2 anys) o servei (6 mesos).
L'expedició de la factura electrònica queda condicionada al fet que l'empresari n'hagi obtingut el consentiment exprés de la persona consumidora.
A més, la persona consumidora té dret a rebre la factura en suport paper de manera gratuïta.
L'etiquetatge dels productes és obligatori i prové directament de dos drets dels consumidors: dret a la seguretat i dret a la informació.
El contingut de l'etiqueta facilita a les persones consumidores les dades sobre el producte i permet fer una elecció adequada en funció dels seus gustos, necessitats i exigències.
La informació alimentària (la posada a disposició del consumidor final per mitjà d'una etiqueta, un material d'acompanyament o qualsevol altre mitjà) ha de ser precisa, clara i fàcil de comprendre pel consumidor i no ha d'induir a confusió o error.
A més, ha d'estar disponible i accessible fàcilment en un lloc destacat i visible, llegible clarament i indeleble.
Per garantir-ne la llegibilitat, les mencions obligatòries que figurin en l'envàs o en l'etiqueta han d'anar impreses amb una mida de lletra igual o superior a 1,2mm.
Si l'envàs té una superfície inferior a 80 cm 2, la mida de la lletra ha de ser igual o superior a 0,9 mm.
Segons la norma general d'etiquetatge alimentari, l'etiqueta ha d'indicar:
Segons el tipus d'aliment pot ser que la normativa obligui que l'etiqueta contigui més dades.
Entren dins d'aquesta categoria productes com ara els electrodomèstics, els mobles, els cosmètics, els tèxtils, el calçat, els productes de neteja o les ulleres de sol.
Les dades obligatòries de l'etiquetatge han de constar amb caràcters clars i ben visibles.
El contingut mínim per als productes industrials és:
Cal tenir present que si existeix normativa específica per a un producte, pot ser que l'etiqueta hagi de portar més dades.
Les persones consumidores que actuïn en el marc d'una relació de consum tenen dret a expressar-se oralment i per escrit en la llengua oficial que escullin, és a dir, tant en català com en castellà.
Els interlocutors podran respondre també en qualsevol d'aquestes dues llengües.
Ha de ser, com a mínim, en català:
Els documents públics, com ara l'escriptura d'una propietat o el testament, són vàlids en qualsevol de les llengües oficials a Catalunya.
Els documents privats, com ara un contracte de compra-venda entre particulars, en canvi, es poden redactar en qualsevol idioma.
La vulneració dels drets lingüístics de les persones consumidores establerts al Codi de Consum i a la normativa de política lingüística pot tenir la consideració d' infracció administrativa.