projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Disminueix el percentatge de catalans que participa amb alguna associació o fundació.
Concretament un 29% de les persones consultades afirma que actualment col·labora activament amb alguna associació o fundació de qualsevol àmbit (envers el 33% de l'any 2018).
Entre els que no col·laboren destaquen les persones amb estudis baixos, els estudiants o aturats, les nascudes fora de la Unió Europea, les que porten menys de 30 anys a Catalunya, les que parlen castellà i les que no es connecten a Internet o ho fan amb poca freqüència.
Per tipologies d'associacions o fundacions, tornen a destacar les associacions o fundacions de tipus social.
Les ambientals incrementen la seva importància i ja representen el 7%, sent el percentatge més alt de totes les onades.
Quan ens centrem en les entitats que treballen en la
conservació i millora de la natura, el percentatge que
afirma haver col·laborat en els darrers dos anys és del
És el percentatge més alt de totes les onades.
Entre els que col·laboren destaquen els homes, les
persones amb estudis alts, les nascudes a Catalunya, les
que parlen habitualment català i les que es connecten
El tipus de col·laboració més freqüent en les entitats que
treballen en la conservació i millora de la natura és la
participació esporàdica i ser voluntari.
col·laboració ha augmentat de manera significativa (passant
La col·laboració econòmica de manera continuada encara és
el tipus de col·laboració més minoritari.
Un 87% dels consultat no ha participat mai en
algun programa o projecte de ciència
El 5% diu que hi participa actualment.
Per perfils, entre els que participen actualment o
han participat anteriorment destaquen les
persones amb estudis alts, les que parlen
habitualment català i les residents en municipis
D'acord amb la Llei 27/2006, de 18 de juliol, per la qual es regulen els drets d'accés a la informació, de participació pública i d'accés a la justícia en matèria de medi ambient, els ciutadans podran exercir els drets següents en les seves relacions amb les autoritats públiques en relació amb l'accés a la informació ambiental:
A fi de conèixer millor la percepció de les persones consultades, se'ls va demanar el grau d'acord amb una sèrie d'afirmacions relacionades amb la conservació de la natura.
Percepció majoritària de que la conservació de la natura està relacionada amb la salut de la gent (82%) i amb el
En canvi, hi ha una major percepció de no relació (20%) quant a conservació de la natura i
Per perfils, les persones que realitzen tasques de la llar, amb menor nivell d'estudis i les que no es connecten mai a
Internet, destaquen per considerar que no existeix relació entre la conservació de la natura i la salut de la gent i
entre la conservació de la natura i el canvi climàtic.
No s'observen diferències significatives de perfil en la relació creixement de l'economia i conservació de la natura.
Dualitat d'opinions en quant al bon estat del patrimoni natural de Catalunya.
Finalment, continua existint dualitat d'opinions en quant al bon estat del patrimoni natural de Catalunya.
Aquestes percepcions es mantenen molt estables onada rere onada, tot i que en aquesta onada s'observa una disminució de més del 10% en el nivell d'acord d'afirmacions amb que el patrimoni natural de Catalunya està en molt bon estat.
Elevat nivell d'acord de la població amb que es necessari: restaurar els ecosistemes degradats, dotar de més recursos i
gestió els espais naturals protegits, declarar més espais naturals protegits i prohibir determinades activitats amb impacte
En canvi, restringir accessos i crear impostos té un nivell més baix d'acceptació i en canvi un major rebuig.
Quan es demana als catalans pels problemes o reptes ambientals que més els preocupen, únicament un 1% indiquen explícitament no es mostren preocupats per cap problema ambiental.
La contaminació, a nivell general, de l'aire i de l'aigua i el canvi climàtic són percebuts com els principals problemes ambientals.
Des de 2014 s'observa una tendència creixent envers la preocupació pels residus i pel canvi climàtic.
Nota: Els percentatges no sumen 100, ja que s'admetia resposta múltiple.
Les Comissions Territorials d'Urbanisme són uns dels òrgans urbanístics de la Generalitat, enquadrats en el Departament de Territori i Sostenibilitat.
Cadascuna de les comissions territorials és un òrgan col·legiat perifèric amb competència en els àmbits territorials descrits a l'article 9 del Decret 68/2014, de 20 de maig, pel qual es regula la composició i el funcionament intern dels òrgans urbanístics de la Generalitat de caràcter col·legiat.
A les comissions territorials d'urbanisme els correspon: emetre informes en el procediment d'avaluació ambiental, resoldre expedients de planejament, atorgar autoritzacions d'obres en sòl no urbanitzable, informar estudis de detall, projectes d'urbanització i instruments de gestió i informes sobre l'autorització d'usos i obres provisionals.
El Tercer sector ambiental està format per les organitzacions de titularitat privada sense ànim de lucre amb personalitat jurídica i inscrites en un registre públic, la missió de les quals està vinculada a la protecció i millora ambiental i a la sostenibilitat.
A Catalunya hi ha 220 organitzacions (entitats ambientals) d'acord amb el baròmetre 2015 del Tercer sector ambiental.
Per tal de constituir i inscriure una associació cal, en primer lloc, saber l'àmbit d'actuació que té previst l'entitat ja que segons el territori on es duguin a terme les principals actuacions s'aplicarà una llei o una altra.
Per a les entitats que vulguin tenir un àmbit d'actuació territorial estatal s'aplica la Llei d'associacions 1/2002, de 22 de març, i s'han d'inscriure en el Registre Nacional d'Associacions estatal que depèn del Ministeri de l'Interior.
En canvi, les entitats que vulguin tenir com a àmbit d'actuació Catalunya s'aplicarà la normativa autonòmica pròpia -la Llei 4/2008 de 24 d'abril- i s'inscriurien en el Registre d'Associacions que depèn de la Direcció General de Dret i Entitats.
Es poden inscriure al Registre les organitzacions no governamentals i les entitats privades sense finalitat de lucre que centrin la seva activitat en l'àmbit de l'ecologia, de la sostenibilitat ambiental i, en general, en relació amb la protecció i la millora del medi ambient.
La inscripció al Registre té caràcter voluntari.
Aquest Registre, creat al 2005, te la finalitat de regular i facilitar el procediment a través del qual el Tercer sector ambiental pugui rebre informació i participar en l'elaboració de plans, projectes, programes, actuacions, convocatòries i concursos de caràcter ambiental i en les activitats que organitza el Departament de la Generalitat competent en matèria de medi ambient.
El Departament de Territori i Sostenibilitat posa a disposició de les entitats un apartat web en el qual es detalla una relació de recursos elaborats per la mateixa Administració o per altres entitats del sector, que són de gran utilitat.
A l'enllaç relacionat hi trobareu des de la relació d'entitats ambientals que hi ha a Catalunya, fins a els serveis gratuïts que s'ofereixen per a les entitats, entre altres informacions.
Pots ser voluntari d'una entitat ambiental, entra a la web de l'Oficina de Voluntariat Ambiental i tria l'oferta que l'adiu més al teu perfil.
També pots donar suport econòmic als projectes que desenvolupen les entitats ambientals.
Si voleu resoldre algun dubte o voleu obtenir més informació en relació amb el Tercer sector ambiental, podeu escriure un correu a [EMAIL]
L'avaluació ambiental constitueix un dels instruments més valuosos per integrar criteris de sostenibilitat (econòmics, socials i ambientals) des de les primeres fases de presa de decisions.
És un procés que s'integra en les diferents fases de disseny, elaboració i revisió d'un pla, programa, o projecte com un factor més per augmentar-ne la qualitat, l'excel·lència i l'efectivitat.
La Llei 6/2009 d'avaluació ambiental de plans i programes és l'instrument jurídic que fixa els principis generals d'un sistema d'avaluació ambiental per a plans i programes (també anomenada avaluació ambiental estratègica).
La llei defineix l'àmbit d'aplicació de l'avaluació, delimita les competències de diversos òrgans i actors que actuen en el procediment d'avaluació ambiental i desenvolupa el procediment d'avaluació ambiental de plans i programes.
L'avaluació ambiental de plans i programes complementa i reforça l'avaluació de l'impacte ambiental (o avaluació de projectes) que s'havia dut a terme fins ara, d'acord amb la Directiva d'avaluació d'impacte ambiental (85/377/CEE).
Té l'avantatge d'anticipar-se en la incorporació de mesures per a la protecció del medi ambient, d'acord amb el que s'anomena "principi de jerarquia": Com més estratègic és el pla, més efectiva és la seva avaluació ambiental.
Als serveis centrals de la Subdirecció General d'Avaluació Ambiental es tramiten els processos d'avaluació ambiental de plans, programes i projectes, que poden tenir una incidència ambiental d'àmbit supramunicipal i els plans i els programes sectorials que tenen abast municipal.
Tanmateix, en determinats casos, es tramiten també plans, programes i projectes que tenen com a abast territorial el municipi.
A les Oficines Territorials d'Acció i Avaluació Ambiental de Barcelona, Girona, Tarragona i Lleida, i a l'Oficina de Medi Ambient de les terres de l'Ebre i als Serveis Territorials a la Catalunya Central es tramita l'avaluació ambiental dels plans urbanístics d'abast municipal i els projectes amb possibles efectes ambientals en l'àmbit territorial d'actuació corresponent en cada cas.
El Decret 342/2011, de 17 de maig, de reestructuració del Departament de Territori i Sostenibilitat va crear les oficines territorials d'acció i avaluació ambiental, que es mantenen en l'actual reestructuració del Departament (Decret 277/2016, de 2 d'agost).
Cada oficina territorial d'acció i avaluació ambiental depèn, com a àrea funcional, del servei territorial del Departament de Territori i Sostenibilitat corresponent.
Així mateix, va crear l'Oficina de Medi Ambient de les Terres de l'Ebre, amb rang orgànic de servei, depenent dels Serveis Territorials a les Terres de l'Ebre.
Si voleu obtenir informació específica sobre l'avaluació ambiental podeu adreçar-vos a les oficines d'avaluació ambiental per telèfon, per correu electrònic o per escrit.
A les Oficines Territorials d'Acció i Avaluació Ambiental i a l'Oficina de Medi Ambient de les Terres de l'Ebre els corresponen, entre d'altres, les funcions següents:
Els deixants de condensació són principalment vapor d'aigua alliberat pels motors dels avions al seu pas per l'espai aeri, que passa d'estat gasós a sòlid ràpidament en contacte amb l'aire a causa de les baixes temperatures, formant gran quantitat de cristalls de gel.
Es formen gràcies a la combustió que es produeix en els reactors dels avions quan aquests passen per una àrea on l'aire és molt fred, i el vapor d'aigua que conté els gasos cremats dels seus motors es converteixen en cristalls de gel, formant els deixants de condensació que restaran al cel més o menys temps, depenent de les condicions meteorològiques del moment.
El resultat de la formació d'aquests deixants és el que en meteorologia s'anomena un núvol alt o cirrus.
Els avions comercials volen a una altura d'uns 10 km aproximadament, la qual cosa fa que els deixants de condensació es formin en aquestes altures, lluny de la superfície terrestre.
Els deixants de condensació són més freqüents quan la humitat de l'aire és major i la temperatura en alçada és més baixa comparada amb altres dies.
Aquestes poden restar al cel des de pocs minuts fins a hores, tot dependrà de si les condicions meteorològiques són relativament estables amb un vent fluix i constant en alçada, ja que els cristalls formats resten estacionaris i no es propicia la seva dispersió.
A més, poden expandir-se força, tant en horitzontal com en vertical, la qual cosa pot generar una sensació visual errònia que pot donar peu a pensar que aquesta formació nuvolosa no l'hagi deixat un avió al seu pas, ja que aquests solen deixar un deixant inicial més petit al seu pas.
Atès que els deixants de condensació estan formats principalment per aigua en forma de cristalls de gel que s'evaporen, i per l'altura a la qual es troben (aproximadament uns 10 km), en cas de desitjar més informació o voler notificar incidències relacionades amb l'aviació i l'espai aeri, poden posar-se en contacte amb la CEANITA (Comisión de Estudios y Análisis de Notificaciones de Incidentes de Tránsito Aéreo) de la Agencia Estatal de Seguridad Aérea (AESA), que pertany a la Dirección General de Aviación Civil del Ministerio de Fomento.
El distintiu ambiental per a vehicles (o etiqueta) és un adhesiu que permet identificar visualment els vehicles que emeten menys contaminants a l'atmosfera.
En realitat és la transposició, a través d'una simbologia plasmada en una etiqueta, de la classificació de tots els vehicles en funció de la contaminació que emeten, segons que figura al Registro de Vehículos de la Dirección General de Tráfico en función de las emisiones.
L'etiqueta permet discriminar positivament els vehicles més respectuosos amb el medi ambient, gestionar la mobilitat a les zones de baixes emissions de les aglomeracions urbanes, i aplicar les restriccions de trànsit en cas d'episodis ambientals de contaminació.
És a dir, permet identificar visualment els vehicles que poden circular encara que hi hagi restriccions de circulació per motius ambientals.
Els vehicles més antics i contaminants no poden obtenir el distintiu ambiental.
Pel que fa a les motos, actualment només les motos elèctriques la poden obtenir.
(Per a més informació truqueu el 060)
La Dirección General de Tráfico està trametent una carta als propietaris de vehicles amb dret al distintiu ambiental amb instruccions i l'etiqueta que els correspon.
Tanmateix, si encara no heu rebut l'etiqueta i teniu dubtes sobre si us correspon o no tenir-la, podeu consultar-ho a la web de la DGT mitjançant el número de matrícula.
La col·locació del distintiu és voluntària.
Tanmateix es recomana posar-lo, atès que és un indicador de discriminació positiva que facilita la identificació ràpida dels vehicles més poc contaminants.
Si el vehicle disposa de parabrises davanter s'ha de col·locar a l'angle inferior dret del parabrises.
Si el vehicle no té parabrises es pot posar a qualsevol altra part visible.
Un episodi ambiental de contaminació atmosfèrica és una situació en què la concentració d'algun contaminant és elevada.
Les zones més afectades són les urbanes, densament poblades, declarades zones de protecció especial de l'ambient atmosfèric pels contaminants diòxid de nitrogen (NO 2 ) i les partícules en suspensió de diàmetre inferior a 10 micres (PM10).
(criteris i nivells de contaminació)
En el supòsit que es declari un episodi ambiental de contaminació, el Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya avisarà de la situació al Centre de Coordinació Operativa de Catalunya (CECAT), del Departament d'Interior.
El CECAT remetrà l'avís als ajuntaments afectats els quals seran els responsables d'informar a la seva població.
També s'informarà a la població a través de diversos mitjans de comunicació i xarxes socials i mitjançant els panells de senyalització variable.
De manera detallada podreu trobar, al web del Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat, l'estat actual i l'evolució de l'episodi ambiental, així com tota la informació relacionada.
A partir de l'1 de desembre de 2017, en cas que es declari un episodi ambiental per alta contaminació per diòxid de nitrogen (NO2) s'activaran restriccions de trànsit a la Zona de baixes emissions (ZBE) rondes de Barcelona.
Els vehicles que tindran restringit el trànsit dins de la ZBE són:
• Els turismes sense etiqueta de la DGT (vehicles de gasolina anteriors al 2000 - anteriors a Euro3- i dièsels d'abans del 2006 - anteriors a Euro4-) i les furgonetes anteriors a Euro 1 (matriculades abans de l'1 d'octubre de 1994).
Queden exempts permanentment els vehicles de persones amb mobilitat reduïda, els serveis d'emergències (policia, bombers, ambulàncies) i els serveis essencials (mèdic, funerari).
Queden exempts temporalment les furgonetes Euro 1, Euro 2 i Euro 3, els camions, els autocars i els autobusos.
• A partir de l'1 de desembre de 2018, les motos i els ciclomotors sense etiqueta DGT tampoc podran circular en cas d'episodi de contaminació.
La Zona de Baixes Emissions (ZBE) de Barcelona és una àrea de més de 95 km2 que inclou la ciutat de Barcelona (excepte el barri de Vallvidrera, el Tibidabo i les Planes i la Zona Franca Industrial) i també engloba àmbits dels municipis circumdants de Sant Adrià de Besòs, Hospitalet de Llobregat, Esplugues de Llobregat i Cornellà de Llobregat.
La Ronda de Dalt i Litoral, però, queden excloses de la ZBE.
Les restriccions de circulació dels vehicles més contaminants tindran lloc en dies laborables de 7.00 a 20.00h de dilluns a divendres.
L'avaluació de la qualitat de l'aire es fa per zones i no per punts del territori.
L'avaluació per zones implica que cal dividir el país en zones dins de les quals els nivells de contaminants siguin similars.
D'aquesta manera, es dona cobertura a tot el territori.
A Catalunya es va dividir el territori en 15 zones (zones de qualitat de l'aire) segons els criteris següents: emissions similars i condicions de dispersió similars.
Si voleu saber a quina zona pertany el vostre municipi ho podeu consultar a informació relacionada.
Les emissions són la quantitat de contaminant que va a parar a l'atmosfera des d'una font, com per exemple els òxids de nitrogen emesos pel focus puntual i mòbil que representa un automòbil, el diòxid de sofre que s'emet a través d'una xemeneia o les partícules emeses per una font difosa com ara el vent quan bufa sobre una superfície seca.
En canvi, les immissions són la concentració del contaminant (o nivell) en cada punt del territori, és a dir, el que respiraria una persona en aquell punt.
La relació entre emissió i immissió no és directa.
Això vol dir que per a una mateixa emissió podem tenir una immissió en un punt determinat molt diferent.
Doncs perquè una vegada el contaminant ha estat emès a l'atmosfera, aquest pateix transformacions físiques i químiques (especialment transport i dispersió, però també reaccions químiques, deposició, agregació, etc.) que depenen de l'estat de l'atmosfera i que canvien amb el temps.
Els sistemes de gestió són els mètodes que s'utilitzen per garantir que l'organització realitza totes les tasques i funcions necessàries per assolir els seus objectius en un marc de gestió sostenible.
El Departament, conscient de les repercussions que les seves activitats poden tenir sobre el medi ambient, la sostenibilitat i la seguretat i salut dels seus treballadors, i amb la voluntat que la millora contínua permeti oferir el serveis adequats a les necessitats i expectatives de la ciutadania, amb eficiència i eficàcia, ha establert la seva política ambiental, de prevenció de riscos laborals i qualitat d'acord amb la normativa d'aplicació en aquestes matèries i, al mateix temps, fixa la qualitat com un component essencial en totes les actuacions i els serveis que realitza.
Es desenvolupa el Sistema Integrat de Gestió ja que el Departament vol que els diferents aspectes s'integrin en la gestió diària i la presa de decisions de l'organització.
Per facilitar-ho s'integren progressivament 3 sistemes de gestió:
Sobre la base de la norma UNE-EN ISO 9001:2008, el Departament documenta, implanta progressivament i manté el sistema de gestió de la qualitat a les Oficines d'Atenció Ciutadana (OAC) del Departament i a l'Escola de Sobreestants.
El Departament documenta, implanta progressivament i manté el sistema de gestió ambiental sobre la base de la norma UNE-EN ISO 14001:2004 i el reglament europeu EMAS.
L'EMAS (Eco-Management and Audit Scheme) és un sistema voluntari de gestió ambiental que permet a les organitzacions públiques o privades avaluar i millorar el seu comportament ambiental, així com difondre informació al respecte al públic i a altres parts interessades.
Així, promou la millora contínua del comportament ambiental de les organitzacions mitjançant:
El principi bàsic de la política preventiva del Departament és promoure i fomentar la integració de les actuacions preventives en el conjunt de les activitats de cada unitat i en tots els seus nivells jeràrquics.
Els principis essencials en els quals es fonamenta la gestió de la prevenció són:
En compliment de l'Acord de Govern 82/2016, de 21 de juny, pel qual s'aprova el Codi de conducta dels alts càrrecs i personal directiu de l'Administració de la Generalitat i de les entitats del seu sector públic, i altres mesures en matèria de transparència, grups d'interès i ètica pública, a continuació trobareu les agendes públiques amb grups d'interès, els obsequis rebuts i els viatges fets pels alts càrrecs del Departament.
Publicitat activa de l'agenda dels alts càrrecs amb els grups d'interès.
Publicitat activa d'obsequis i regals rebuts pels alts càrrecs de la Generalitat de Catalunya.
Publicitat activa d'invitacions a viatges, desplaçaments i allotjaments dels alts càrrecs de la Generalitat de Catalunya.
Secretari general de Territori i Sostenibilitat
Secretari d'Hàbitat Urbà i Territori
Secretària de Medi Ambient i Sostenibilitat
Director general d'Infraestructures de Mobilitat
Directora general de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic
Director general de Polítiques Ambientals i Medi Natural
Director general de Polítiques de Muntanya i del Litoral
La participació o implicació ciutadana és la incorporació, de forma transparent i ordenada, de les persones i la societat civil a la presa de decisions públiques per tal d'apoderar-les.
Juntament amb la transparència i l'obertura de dades, conforma el govern obert, una nova forma de governar que transforma la relació entre la ciutadania i les administracions.
La participació és un dret de la ciutadania, tant en el procés d'elaboració, com en el de seguiment i avaluació d'una determinada política.
Entenem aquesta participació no només com un procés d'informació pública o de consulta, sinó com un procés de debat, deliberació i diàleg.
Per tal de poder recollir i debatre propostes de la ciutadania sobre una determinada política, des del Departament s'organitzen processos de participació ciutadana.
Aquests processos estan oberts a qualsevol persona interessada en la temàtica.
En el marc de cada procés, es preveuen diferents vies per poder fer arribar i debatre aquestes propostes: presencials, com són les sessions i els tallers de debat, i telemàtiques, mitjançant formularis de propostes en línia en el web del Departament i al portal de participació de la Generalitat: participa.gencat.cat.
Totes les propostes que arriben a través d'un procés de participació són recollides, sistematitzades i publicades en un informe de resultats del procés.
No totes les propostes han de ser acceptades, però totes seran valorades per a la seva incorporació en la redacció d'aquella normativa, pla o projecte.
En un informe de retorn es presenta quines d'aquestes propostes s'han acceptat total o parcialment, quines no s'han acceptat i quins en són els motius.
Ho podeu consultar a l'apartat web específic que es va actualitzant amb els processos de participació que es van engegant.
En aquest web també podeu consultar l'històric dels processos de participació realitzats en els darrers anys.
A més, també podeu consultar el portal participa.gencat.cat, amb tots els processos i espais estables de participació de la Generalitat.
Una altra via de participació ciutadana són els espais estables de participació.
Són òrgans de l'Administració amb àmbits de debat permanents que faciliten el debat de caràcter estratègic a escala sectorial, amb representants de la societat civil organitzada.
Són espais on només hi poden participar els seus membres.
Si voleu resoldre algun dubte o voleu obtenir més informació, podeu escriure un correu a [EMAIL]