En aquest document es mostra informació sobre l'al·lèrgia al làtex relacionada amb la seva presència als medicaments.
Amb una estructura de preguntes més freqüents tractem de resoldre alguns dels dubtes que poden sorgir als professionals sanitaris al respecte.
Per consultes específiques sobre el contingut en làtex de determinades especialitats farmacèutiques, recomana fer servir l'enllaç de professionals i consultes terapèutiques.
El làtex procedeix de la saba lletosa de l'arbre del cautxú (Hevea brasiliensis) cultivat a Tailàndia, Malaisia, Indonèsia i Brasil.
Es tracta d'una emulsió aquosa coloïdal d'aspecte lletós que procedeix de cèl·lules altament especialitzades anomenades laticíferes.
Després de la recol·lecció és processat mitjançant diferents modificacions com la coagulació, vulcanització, modelatge i addició d'altres substàncies químiques que milloren les característiques fisico-químiques i mecàniques.
Els principals additius són conservants, antioxidants, plastificants i altres productes que poden produir al·lèrgia, sobre tot casos de dermatitis de contacte.
A partir de la II Guerra mundial, s'utilitza en els guants mèdics i quirùrgics.
L' al·lèrgia al làtex mediada per anticossos IgE es descriu per primera vegada al 1979.
La utilització a gran escala del làtex va iniciar-se a partir de l'any 1989, degut al desenvolupament de la pandèmia de la SIDA, extenent-se arreu l'ús de preservatius i guants de làtex.
Principalment, segons el tipus:
¿Per a què s'utilitza en les especialitats farmacèutiques?
Degut a les seves propietats de flexibilitat, duresa, resistència a canvis de temperatura i a la radiació ultraviolada, el làtex constitueix una bona barrera de protecció, utilitzant-se clàssicament en els taps de vials i punts d'addició de solucions de gran volum per administració intravenosa.
El làtex té un contingut en proteïnes que oscil·la entre 1 i 1,8% i s'hi ha identificat 13 al·lergens.
Aquestes proteïnes també estan presents en altres espècies vegetals com determinades fruites (plàtan, castanya, kiwi, papaia, figa, nou, préssec, albercoc, cirera i pruna) i altres vegetals com la patata i el tomàquet.
Això pot provocar reactivitat creuada entre malalts al·lèrgics al làtex i l'ingesta d'aquestes fruites.
A la següent taula es mostren els al·lergens que poden presentar reaccions creuades.
Principalment es poden produir dos tipus de reaccions:
Principalment amb una anamnesi adequada, l'aplicació de test cutanis, detecció d'IgE sèriques específiques als HEV i amb tècniques de provocació.
El millor tractament és la prevenció mitjançant protocols d'actuació, com l'editat pel Departament de Salut considerant que els grups de risc, quan són tractats a l'hospital, han de tenir un entorn lliure de làtex:
En cas de presentar-se la reacció, s'ha de tractar farmacològicament com qualselvol reacció al·lèrgica en funció de la seva gravetat; antihistamínics i corticoides.
Hi ha l'opció de la vacunació, que normalment queda reservada a professionals sanitaris i treballadors del sector de la indústria del làtex.
No tenim dades d'incidència d'aquesta reacció produïda específicament per medicaments però si que es pot afirmar que s'han publicat pocs casos a la bibliografia.
En una revisió realitzada entre el anys 1995 - 2008 destaquen 3 casos documentats:
En alguns del casos, els autors comenten que la reacció podria ser deguda a partícules de làtex dissoltes als injectables, per tant recomanen, en cas de dubte, extreure el tap del vial sense punxar-lo, abans d'administrar el seu contingut al pacient.
Amb aquesta situació i degut a que els laboratoris farmacèutics cada vegada utilitzen menys aquest producte i fan servir gomes artificials, les reaccions al·lèrgiques produïdes per medicaments són molt poc probables.
La forma més eficient de saber quins medicaments contenen làtex és contactar amb els laboratoris farmacèutics fabricants que certifiquen l'absència o presència de làtex.
Aquesta informació s'ha de sol·licitar de forma activa, ja que actualment no consta ni a la fitxa tècnica ni als prospectes.
Hi ha diversos llistats d'especialitats farmacèutiques elaborats per professionals que es poden consultar a la bibliografia, però hem de destacar que actualment s'ha reduït molt la presència de làtex als medicaments i que si no estan molt actualitzats, poden contenir informació incorrecta.
Degut a l'augment de la prevalença d'aquesta patologia, els laboratoris farmacèutics han reduït la presència de làtex i la gran majoria d'especialitats ja no en contenen.
Si hi ha dubtes, convé contactar amb el laboratori farmacèutic i considerar sempre el material sanitari utilitzat a l'entorn del pacient.
Els laboratoris fabricants d'aquest material també han de certificar la presència d'aquest producte.
Es poden establir unes recomanacions generals, però sempre es important que en pacients amb al·lèrgia demostrada al làtex, si és possible, s'utilitzin medicaments sense aquest producte.
Com s'ha comentat abans, és important establir protocols d'actuació que generin al malalt un entorn lliure de làtex, incloent tant el material sanitari com els medicaments.