I. La consellera d'Ensenyament sol·licita el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora sobre el Projecte de decret del procediment d'autorització i de comunicació prèvia per a l'obertura de centres educatius privats.
Atès que el Projecte constitueix un desplegament reglamentari de la Llei 12/2009, de 10 de juliol, d'educació, la Comissió Jurídica Assessora és competent per a emetre'n el dictamen preceptiu, d'acord amb el que disposa l'article 8.2.b) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, de la Comissió Jurídica Assessora.
La Generalitat de Catalunya té competència exclusiva, en matèria d'ensenyament no universitari, sobre els ensenyaments postobligatoris que no condueixen a l'obtenció d'un títol o una certificació acadèmica o professional amb validesa a tot l'Estat i sobre els centres docents en què s'imparteixen aquests ensenyaments, segons que disposa l'article 131.1 del vigent Estatut d'autonomia de Catalunya.
Així mateix, té competència compartida en aquells aspectes de l'educació no universitària en què no la té exclusiva d'acord amb l'article 131.3, la lletra g) del qual concreta la competència en: "Els requisits i les condicions dels centres docents i educatius."
Per tant, la Generalitat té competència per a aprovar el Decret.
La Llei 12/2009, de 10 de juliol, d'educació, estableix en l'article 74.2 que els centres educatius estan sotmesos al principi d'autorització administrativa.
L'article 158.2.a), apartat quart, diu que correspon a l'Administració de la Generalitat dictar les normes reglamentàries sobre els requisits dels centres i els procediments d'autorització de centres de titularitat privada.
La disposició addicional vint-i-setena estableix una excepció respecte al principi d'autorització administrativa de centres, en el sentit que les escoles que imparteixen exclusivament ensenyaments no reglats de música o dansa i d'altres centres que imparteixen exclusivament ensenyaments postobligatoris que no condueixen a l'obtenció de títols o certificats amb validesa a tot l'Estat s'han de subjectar al procediment de comunicació prèvia, d'acord amb el que el Govern estableixi per reglament.
A aquestes remissions específiques s'addiciona la remissió amb caràcter general al Govern per al desplegament de la Llei de la disposició final tercera.
El Govern, segons que disposa l'article 68 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, exerceix la potestat reglamentària d'acord amb l'Estatut i les lleis.
Per tant, el Govern és competent i està degudament habilitat per a aprovar aquest Decret.
Pel que fa als aspectes procedimentals, s'ha de remarcar que són els previstos en la Llei 13/1989, de 14 de desembre.
Això és així perquè la tramitació es va iniciar el gener de 2010, segons consta en l'informe jurídic preliminar, i la primera memòria justificativa és datada el 28 de juny de 2010.
La llarga durada de la tramitació en part ha estat deguda al fet d'haver esperat que la Llei 10/2011, de 29 de desembre, de simplificació i millorament de la regulació normativa, derogués els annexos de la Llei 23/2002, de 18 de desembre, que havien quedat vigents d'acord amb la Llei 26/2010, de 3 d'agost; i d'aquesta manera poder substituir el règim del silenci negatiu pel del silenci positiu.
El procediment s'ha adaptat a la normativa, com s'ha dit, de la Llei 13/1989.
El Consell Escolar de Catalunya n'ha emès informe, les consideracions del qual han estat valorades.
S'ha donat tràmit d'informació pública i d'audiència als interessats i consta en l'expedient la valoració de les al·legacions presentades.
S'han complert tots els tràmits obligatoris.
Tant la memòria com l'informe d'impacte normatiu s'han anat actualitzant, i el procediment ha tingut el caràcter dinàmic que li escau.
Tanmateix, l'actualització de la memòria no ha tingut en compte les darreres modificacions del text definitiu del Projecte.
D'altra banda, s'observa que el dictamen del Consell Escolar no està signat i aquesta Comissió Jurídica Assessora s'ha pronunciat sobre la necessitat que els documents que conformen l'expedient estiguin degudament signats (Dictamen 2/10), circumstància que avui exigeix l'article 63.2 de la Llei 26/2010.
El Projecte substitueix la regulació del vigent Decret 54/1994, de 8 de març.
Les principals novetats introduïdes són les següents:
1) S'ha regulat el règim de comunicació prèvia per als supòsits de la disposició addicional vint-i-setena de la Llei 12/2009, ja esmentada.
2) S'ha suprimit la denominació genèrica dels centres.
3) S'ha previst la tramitació electrònica dels procediments.
4) S'han reduït a dues les fases de l'autorització dels centres docents privats: una fase prèvia, que és voluntària, d'aprovació dels projectes dels plànols, i una fase d'autorització per a l'obertura del centre educatiu.
5) S'ha canviat al règim de silenci positiu en els diversos procediments que es regulen.
6) S'ha eliminat la regulació de la tramitació de les autoritzacions dels centres que es vulguin acollir a concert, en unificar el procediment de tramitació per a tots els centres privats.
V. Respecte a l'articulat, la Comissió formula les consideracions següents:
Preàmbul: La referència a la Directiva 2006/123/CE hauria de fer-se d'una manera matisada, en el sentit que el Projecte segueix el seu esperit de simplificació administrativa, però la seva invocació expressa en aquesta seu pot resultar inoportuna, ja que faria necessari justificar la utilització de l'autorització, que segueix sent la tècnica generalment emprada, en una raó imperiosa d'interès general.
Els objectius de simplificació estan incorporats d'una manera més immediata a la Llei 26/2010, que sí que seria oportú citar aquí, a banda de la referència que s'hi fa en un altre lloc del preàmbul.
Article 1.1: L'expressió "principi d'autorització administrativa", que pot resultar adequada al nivell de previsió legal més general, ha de donar pas, en seu reglamentària, al més concret "règim d'autorització administrativa".
Article 1.2: La redacció del precepte sembla remetre a una futura regulació per reglament, quan és en el capítol cinquè d'aquest Decret on es regula el procediment de comunicació prèvia.
El mateix es pot dir respecte de l'article 17.1.
Article 4.3: L'últim paràgraf sembla referir-se només a la documentació a la qual es pot accedir mitjançant plataformes d'interoperabilitat administrativa.
Si és així, quedaria més clar si l'últim paràgraf es convertís en punt i seguit del penúltim.
Article 8.4: La garantia de la resolució favorable és deguda al fet que es tracta d'un procediment administratiu que porta a una resolució que, si esdevingués ferma, només es podria canviar per la revisió d'ofici o pel recurs de lesivitat.
La Comissió creu que és en aquest sentit que s'ha d'interpretar la garantia.
Article 8.5: Seria més precís dir que la resolució té eficàcia durant cinc anys.
S'hauria d'especificar si la pèrdua d'eficàcia es produeix pel simple transcurs dels cinc anys, per la resolució d'arxivar l'expedient, o en el moment de notificar aquesta resolució d'arxivament.
Article 9.3: No queda prou especificat que la remissió que es fa es refereixi a les lletres a) i b) de l'article 9.2.
Article 10.4: Convé precisar que els efectes de la resolució són els de l'inici del curs "següent", si es volen excloure els efectes retroactius.
Article 12.2: En realitat no es tracta d'una modificació de l'autorització.
Si ho fos, no es podria substituir el procediment d'autorització pel de comunicació prèvia.
Però no es tracta del supòsit de l'article 11.1.a).
Per tant, la solució és jurídicament correcta, però la ubicació sistemàtica i l'afirmació que es tracta de modificacions esmentades en l'article 11.1.a) ocasionen una certa confusió que cal evitar.
Article 12.3: La solució que adopta la norma d'aquest article és jurídicament correcta tant pel rang com pel contingut, en seguir l'observació formulada en el Dictamen 28/12 de la Comissió.
Tanmateix, el compromís que adopta qui demana l'autorització, pel seu caràcter de futur, no és tècnicament una declaració responsable, en el sentit i en els termes previstos en l'article 35 de la Llei 26/2010, de manera que cal evitar la confusió que provoca sobre el moment del compliment dels requisits, que ha de ser contemporani a la presentació de la declaració.
Articles 14 i 15: S'empra l'expressió "cessament d'activitats", quan seria més exacte parlar de la "resolució administrativa que accepta el cessament d'activitats".
Article 16.2: En referir-se a l'inici del procediment de revocació, seria més correcte substituir la paraula "conveniència" per una altra que no donés la idea d'oportunitat -per exemple, la paraula "procedència"-, ja que es tracta d'una qüestió de legalitat.
Article 17.4: S'estableix que la verificació de la conformitat de les dades es farà "preferentment" durant els quatre mesos següents a la recepció de la comunicació.
Aquesta delimitació temporal no impedeix que la comprovació es faci amb posterioritat.
Per tant, el valor normatiu és molt escàs.
Té més sentit obligar l'Administració a realitzar determinades activitats inspectores en el període dels quatre mesos, sens perjudici que se'n puguin realitzar d'altres amb posterioritat.
Article 19.1: En la lletra a) es determina que la inexactitud o falsedat és causa de cessament, però s'ha d'interpretar que, d'acord amb el que disposa l'article 38 de la Llei 26/2010, han de ser inexactituds o falsedats "de caràcter essencial".
Una norma de desplegament reglamentari és el lloc adequat per a delimitar el que té caràcter essencial (Dictamen 187/11) i resulta necessari fer-ho per a permetre l'aplicació de la Llei en els aspectes que tenen caràcter restrictiu de drets.
A banda de les observacions anteriors, s'assenyala finalment que la redacció del Projecte és millorable amb caràcter general, de manera que s'aconsella una revisió general del text.
En aquest sentit, s'adverteix que des d'un punt de vista de tècnica legislativa, en les remissions internes, no s'han de confondre les lletres a), b) i c) amb els apartats dels diferents preceptes.
Un cop considerades les observacions efectuades en el cos del Dictamen, es pot elevar al Govern per a la seva aprovació el Projecte de decret del procediment d'autorització i de comunicació prèvia per a l'obertura de centres educatius privats.