projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
L'Arxiu Comarcal ha publicat una exposició virtual de més de 150 fotografies del fons Vicenç Baldrich.
La mostra intenta donar un tastet dels documents gràfics que conté el fons del fotògraf montblanquí.
En l'exposició hi podrem consultar fotografies relacionades amb la vila ducal, com ara paisatges, carrers i l'entorn més proper; també fotografies de les festes i tradicions de la cultura popular; imatges que representen la vida quotidiana de mitjans del segle passat; oficis; fotografies d'escolars o relacionades amb l'esport; del Reial Monestir de Santa Maria de Poblet; així com també instantànies de successos que han esdevingut històrics.
El productor del fons, Vicenç Baldrich, va néixer a Montblanc l'any 1913.
De ben jove, va exercir de joier amb el seu oncle, el qual tenia un establiment al carrer Major de Montblanc.
Més tard, es va traslladar a Barcelona per tal d'ampliar els seus coneixements, i va ser allà, a la capital comtal, on va entrar en contacte amb el nou art de la fotografia.
En tornar a Montblanc, va obrir una botiga pròpia.
Vicenç Baldrich va esdevenir un important reporter gràfic dels esdeveniments de la vila; tot li semblava important i per això ha deixat un llegat fotogràfic que retrata el Montblanc de mitjans del segle XX, sobretot entre els anys 30 i 60.
Després del seu traspàs, l'any 2004, la seva vídua, la Sra.
Carme Tosas Solé, feu donació del fons fotogràfic a l'Ajuntament de Montblanc, el qual, per a la seva correcta gestió i conservació, el va transferir a l'Arxiu Comarcal de la Conca de Barberà.
Amb aquesta exposició virtual, l'Arxiu Comarcal intenta facilitar l'accés a la documentació, ara que la sala de consulta roman tancada degut a l'emergència sanitària que ha causat el Covid-19.
L'objectiu doncs, és d'apropar-se a la ciutadania donant a conèixer el patrimoni documental que s'hi conserva.
Per visitar l'exposició virtual Vicenç Baldrich, fotògraf montblanquí, cal accedir a la pàgina web de l'Arxiu Comarcal de la Conca de Barberà i fer clic al banner que l'identifica ( http://cultura.gencat.cat/arxius/accb ) o bé fent clic al següent enllaç: https://acconcabarbera.wixsite.com/vbaldrich
En el marc del 50è aniversari del Concurs de Castells de Tarragona (1970-2020)
Cartell de l'exposició, organitzada pels Nens del Vendrell, dissenyat per Jordi Pellicer Plasa.
La colla castellera Nens del Vendrell va ser la guanyadora del VI Concurs de Castells, celebrat el 27 de setembre de 1970, a Tarragona.
Per commemorar aquest triomf els Nens del Vendrell han organitzat una exposició titulada "50è aniversari del Concurs del Segle, 1970" que es podrà visitar al Museu Deu del Vendrell del 2 al 30 d'octubre.
L'exposició recull fotografies, documents i filmacions del concurs fruit de la col·laboració d'arxius i particulars que han contribuït amb les seves aportacions, a més a més, de l'arxiu dels Nens del Vendrell.
L'Arxiu Comarcal del Baix Penedès ha col·laborat amb fotografies del vendrellenc Jaume Domingo Mulet, documents i filmació del fons de Salvador Palau Rovira.
Cal tenir en compte les normes d'accés al Museu Deu d'acord amb les mesures COVID-19:
- L'accés a l'espai expositiu serà controlat des de la recepció del Museu Deu.
- Neteja de mans amb gel hidroalcohòlic.
- Prohibició de tocar cap objecte.
- No es podrà accedir a l'ascensor ni al WC.
De dimarts a divendres: de 10 a 14 h i de 17 a 19 h
Dissabtes: d'11 a 14 h i de 17 a 19 h
Colla castellera Nens del Vendrell.
Col.: Ajuntament del Vendrell, Museu Deu, Arxiu Comarcal del Baix Penedès, la Biennal, Consell Comarcal del Baix Penedès, Diputació de Tarragona i Impremta Ramon.
50è aniversari del VI Concurs de Castells de Tarragona
Tarragona, 29 de setembre de 1970.
El 27 de setembre de 2020 es commemorarà el 50è aniversari del VI Concurs de Castells de Tarragona, en el qual van participar sis colles: Castellers de Barcelona, Colla Vella dels Xiquets de Valls, Castellers de Vilafranca, Xiquets de Tarragona, Nens del Vendrell i Minyons de l'Arboç.
El concurs fou guanyat pels Nens del Vendrell amb una actuació espectacular que culminà amb la torre de vuit amb folre.
Per celebrar aquesta efemèride presentem una crònica d'aquella diada amb la pel·lícula titulada Torres humanas.
Castellers de Catalunya (1970), que va produir Visiones Marbiscolor, la qual forma part del fons Salvador Palau Rovira (el Vendrell, 1934 - Barcelona, 2002), advocat, cronista del món casteller i membre dels Nens del Vendrell.
El 2019, la família Palau Casellas va dipositar aquest fons a l'Arxiu Comarcal de Baix Penedès mitjançant cessió en comodat al Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.
La digitalització de la pel·lícula s'ha realitzat amb la col·laboració dels Nens del Vendrell.
A més, s'hi han inserit textos explicatius, elaborats per Pere Ferrando i Nativitat Castejón.
Polítiques públiques i privades en la preservació i accés als arxius de l'esport
Catalunya és un país amb una forta tradició en moviments associatius en tots els àmbits i un clar exemple en són les activitats esportives tant professionals com amateurs, que han estat presents en la nostra història, fent de la nostra societat un referent a nivell internacional.
S'ha relacionat, històricament, les activitats esportives amb la capacitat d'associacionisme de la societat catalana.
XX destaquen noms d'esportistes catalans de gran ressò internacional en totes les disciplines i entitats centenàries que han format esportistes d'elit i amateurs.
Les activitats esportives, professionals i amateurs, que han estat presents al llarg de la nostra història, fan de Catalunya un referent a nivell internacional i juntament amb l'estructura arxivística, han de garantir la preservació del patrimoni dels clubs esportius.
En el marc de les recomanacions del Consell Internacional d'Arxius el Departament de Cultura va impulsar el projecte 'Fem Esport, Fem Arxiu' (Projecte de recuperació i difusió dels arxius de l'esport i suport a les entitats esportives de Catalunya).
Aquest projecte té l'objectiu de recuperar els arxius del món de l'esport i sensibilitzar als clubs esportius del valor del seu patrimoni i promoure l'acció de recuperar, conservar, tractar, fer accessible i donar a conèixer el patrimoni documental dels clubs i federacions esportives a Catalunya, a través dels arxius.
A l'hora que promoure una bona gestió de l'arxiu dels clubs esportius i federacions que facilitin la gestió, la preservació i la transparència i el bon govern en l'àmbit de cada institució.
El pròxim 14 d'octubre se celebrarà el II Seminari Internacional d'Arxius de l'Esport que organitzen la Diputació de Girona, el Departament de Presidència i del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, l'Ajuntament de Girona i la Secció d'Arxius de l'Esports del Consell Internacional d'Arxius i l'Associació d'Arxivers i Gestors de Documents.
Aquest seminari és un bon escenari per reforçar el paper dels arxius i presentar a les entitats esportives.
El seminari proposa un debat obert sobre les polítiques públiques i privades per conservar aquesta documentació esportiva i, d'aquesta manera, poder fer-ne un ús social, reutilitzar la informació i fer-la accessible a la ciutadania.
Per més informació i inscripcions: http://esportarxiu.ddgi.cat/
El Seminari se celebrarà en format 'webinar' el pròxim 14 d'octubre de 2020
Col·lecció de documents efímers
Des del 5 d'octubre fins al 30 de desembre, a la Sala de consulta de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa, es podrà veure una nova Vitrina del Trimestre, que en aquesta ocasió es dedica al Cine Club Olot amb motiu de la celebració del quarantè aniversari de l'última etapa de l'associació.
Efectivament, l'any 1980, Joaquim Giol, aleshores vicari de la parròquia de Sant Esteve i professor a l'Institut Montsacopa, va animar uns quants alumnes de 3r de BUP a organitzar sessions de cinema.
El pretext era veure pel·lícules que difícilment s'exhibien a la ciutat i poder-ne parlar.
Es van dur a terme tres sessions al Casal Marià; la quarta ja va ser a la recentment creada Fundació Pública Teatre Principal, que va incloure aquest grup d'estudiants dins el seu organigrama com a secció de cinema.
Fou llavors quan es va transformar en el Cine Club Olot.
Durant més de trenta anys el Teatre Principal va acollir les sessions del cineclub fins que l'any 2013, degut als constants canvis tecnològics, l'entitat es va traslladar definitivament als Cines Olot.
Durant quaranta anys el Cine Club Olot ha programat sessions de cinema ininterrompudament.
Però abans del 1980 a Olot ja existia un cineclub.
La primera referència es troba l'any 1955 al setmanari olotí ¡Arriba España!, que n'anuncia diverses sessions.
El 1963 el Clan Puigsacalm, vinculat a l'escoltisme, comença a organitzar cinefòrums amb gran èxit fins que el nou Cine Club Olot en pren les regnes.
Després, l'entitat va continuar la seva trajectòria, amb alts i baixos, fins a arribar a la dècada dels setanta, quan va experimentar un nou impuls.
La vitrina, coordinada per Nèlida D. Ruiz de los Paños, que l'any 2019 va guanyar la Beca Ernest Lluch de Ciències Socials i Humanes amb un projecte sobre la història del Cine Club Olot, recull documentació de totes les temporades del Cine Club Olot, així com dels seus antecedents.
El material de la mostra prové de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa, de l'Arxiu del Cine Club Olot i de la col·lecció particular de Carles Serra.
Dissabtes 7 de novembre i 5 de desembre, de 9 a 14 h
Sala de consulta de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa
trobades online amb escriptors i escriptores de novel·la històrica
Troba't amb escriptors i escriptores de novel·la històrica amb la nostra sèrie de trobades online amb els seus autors.
Descobreix la trama, la seva inspiració, el seu procés creatiu, el treball de recerca.
I pregunta tot allò que vulguis en directe.
Les sessions que hem programat per aquesta tardor son:
Víctor Gay Zaragoza parla del seu llibre sobre el judici a Lluís Companys i el paper que va tenir el seu defensor Ramon de Colubi.
Aquest militar nacional i conservador, desafiant l'statu quo de l'època i posant en risc la seva vida i la seva carrera, va lluitar fins a l'últim moment per salvar la vida del president, convertint aquesta història en una de les més entranyables i heroiques, alhora que desconegudes, de la guerra i la postguerra civils.
Albert Villaró i Boix: 'La companyia nòrdica'
L'Albert Villaró, que l'any 1997 era arxiver municipal de la Seu, va rebre, en penyora de la vídua d'un paleta col·leccionista d'antiguitats, el dietari d'un soldat prussià que va participar en la primera guerra carlina, Ulrich von Wilamovitz, botànic i violinista.
El quadern descriu els fets increïbles que van succeir durant la terrible primavera del 1837.
Una vesprada d'estiu, en Llibert veu un estel fugaç entre els núvols, als afores del poble.
Vol demanar un desig: que torni a obrir la fàbrica de xocolata que tant enyora.
Però en apropar-se veu qe no és un estel ni un àngel caigut, sinó un home.
Un pilot italià de l'Aviaziones Legionaria que, en el transcurs d'una missió secreta, ha patit un accident.
I no sols ha perdut el seu avió...també la memòria.
Aquest programa de xerrades en línia amb les autores és gratuït per a tothom prèvia inscripció a cada sessió.
Subscriu-te a la newletter de l'arxiu
Inscripcions de l'1 al 14 de setembre
A partir del divendres 1 de setembre es podran realitzar les inscripcions a aquest curs pràctic de cal·ligrafia organitzat per l'Arxiu Comarcal de l'Urgell (ACUR).
El curs s'iniciarà el dia 16 de setembre i durant 6 sessions, els mesos de setembre i octubre, es farà una aproximació pràctica a la cal·ligrafia humanística.
De la represa de la Carolina a l'època de la impremta, a la itàlica i la moda.
Durant el curs farem sessions pràctiques de les diverses escriptures i els seus elements decoratius i la seva comparació amb les formes que trobem als documents conservats a l'arxiu.
La inscripció es fa mitjançant l'abonament del preu del curs i fent arribar el resguard de l'ingrés (original o digitalització), juntament amb la butlleta d'inscripció complimentada a l'Arxiu Comarcal de l'Urgell (carrer de les Sitges, 4 de Tàrrega o a l'adreça electrònica [EMAIL] )
Inscripcions de l'1 al 14 de setembre de 2017 (places limitades).
'Explica'm una història' és el títol del cicle de xerrades sobre història i patrimoni de la Cerdanya del qual aquest any celebrem la cinquena edició
'Explica'm una història' és el títol del cicle de xerrades sobre història de la Cerdanya del qual aquest any celebrem la cinquena edició.
El Cicle és organitzat conjuntament pel Grup de Recerca de Cerdanya, el Consell Comarcal i l'Arxiu i té la voluntat de difondre la història i el patrimoni de la nostra comarca de forma distesa i accessible per a tots els públics.
Us presentem el programa d'enguany:
Els pobles abandonats de Cerdanya
Arqueòloga i tècnica de Patrimoni del Consell Comarcal de la Cerdanya.
Hanníbal per les terres cerdanes.
Oriol Olesti, Doctor i professor titular del departament de Ciències de l'Antiguitat i de l'Edat mitjana de la facultat de Filosofia i Lletres, Universitat Autònoma de Barcelona.
La xarxa històrica de camins de Puigcerdà
Carlos Guàrdia, geògraf i doctorand de la Universitat de Barcelona.
Totes les xerrades tindran lloc a la Sala Sebastià Bosom de l'Arxiu Comarcal de la Cerdanya.
Inscripcions fins al 25 de febrer
Taller de quatre sessions dedicades a la pràctica manual de dos tipus de lletra cabdals en l'evolució de l'escriptura, i que van servir de model per als primers tipus d'impremta a Alemanya i a Itàlia respectivament.
Farem cal·ligrafia amb plomes de punta quadrada i tinta, entre altres materials, i també dibuix i decoració de versals per a cada escriptura.
Dates: 29 de febrer, 7, 14 i 21 de març
Lloc: Arxiu Comarcal de l'Urgell
Inscripcions: Fins el 25 de febrer 2020
La inscripció es fa mitjançant l'abonament del preu del curs i fent arribar el resguard de l'ingrés (original o digitalització), juntament amb la butlleta d'inscripció complimentada a l'Arxiu Comarcal de l'Urgell (carrer de les Sitges, 4 de Tàrrega o a l'adreça electrònica [EMAIL] )
Hem ingressat i digitalitzat un manuscrit del 1829 del carnaval de Figueres.
És un document anònim on es relaten uns bons coneixements de la mitologia i la història clàssica, així com també es fa referència al ball de confits i el ball de les deu de la ciutat de Figueres, entre altres balls que se suposa es van representar al teatre local.
És un bon document per a l'estudi dels espectacles de l'època.
Escrit en llengua castellana, és un aplec d'onze fulls, enquadernats en cartoné amb un bonic dibuix a la coberta.
Ha estat ingressat per resolució de la directora general del Patrimoni Cultural de 20 de novembre del 2019.
Ja és consultable i descarregable 'Arxius en Línia'.
PLACES EXHAURIDES (5 de juny de 2020)!!!
El curs d'estiu La documentació notarial a la Catalunya medieval s'adreça a totes les persones que vulguin iniciar-se en la lectura o perfeccionar la comprensió de la documentació notarial produïda al nostre país durant els segles XIV i XV.
Un dels objectius d'aquestes sessions és proporcionar als assistents unes eines per identificar, entendre i interpretar les tipologies documentals que ha generat la institució notarial catalana.
De forma complementària al propòsit principal del curs, s'ha previst una sessió inicial dedicada a proporcionar unes nocions gramaticals bàsiques de llengua llatina en tant que llengua principal en què es van redactar la majoria dels documents notarials.
La resta de les sessions, que tindran un marcat component pràctic, s'han programat per ajudar als usuaris dels arxius i als nous investigadors en les seves recerques.
Els documents que s'utilitzaran de mostra i de pràctica en les sessions procedeixen dels fons notarials conservats a l'Arxiu Històric de Girona.
(Barcelona, 1991) és graduat en Filologia Clàssica per la Universitat de Barcelona (2013), on també va obtenir el màster de Cultures i Llengües de l'Antiguitat (2014) i on recentment ha finalitzat la seva tesi doctoral, El lèxic dels oficis a la documentació llatina de la Catalunya altmedieval.
(Santa Pau, 1986) és doctor en Història per la Universitat de Girona (2015), amb menció internacional i premi extraordinari de doctorat del programa de Ciències Humanes i de la Cultura, després d'haver-se format a la Institució Milà i Fontanals del CSIC.
Ha realitzat estades de recerca a les universitats de Gant i París 1 Panthéon-Sorbonne.
Actualment és investigador postdoctoral vinculat a la Universitat de Girona.
Combina recerques sobre la societat i l'economia de la Corona d'Aragó durant la Baixa Edat Mitjana, amb una atenció especial a les finances i les institucions locals.
(Barcelona, 1982) és doctor en Història per la Universitat de Girona (2019) i actualment treballa com a investigador associat al King's College de Londres en el marc d'un projecte de recerca sobre producció, comerç i consum dels producte apícoles a l'Europa baixmedieval.
S'ha especialitzat en l'estudi del crèdit privat i la morositat en contextos rurals durant la Baixa Edat Mitjana.
En aquest sentit, ha treballat amb documentació inèdita emanada de les corts jurisdiccionals locals d'àmbit civil.
PLACES EXHAURIDES (5 de juny de 2020)
Per formalitzar la inscripció, cal omplir el formulari.
El pagament es realitzarà presencialment el primer dia del curs.
Inclou el dossier teòric i pràctic del curs i el certificat d'aprofitament del curs (mínim 80% d'assistència).
L'horari de totes les sessions és de 10.00 a 14.00 h
La família Olivas a casa seva, al carrer Major de Banyoles, treballant la palma.
Arxiu Comarcal, col·lecció de documents personals
Joan Olivas i Coll (Banyoles, 1925), fill de Cal Cisteller del carrer Major de Banyoles, és actor i cinèfil des de ben jove.
Professionalment, va treballar durant molts anys, de 1949 a 1985, a la sucursal banyolina del Banco Hispano Americano.
Les seves aportacions més destacades, però, han estat en el camp cultural.
Aviat es va interessar pel món del teatre i del cinema: ha estat actor (de teatre i cinema) i un gran cinèfil.
Ha estat cofundador del Cine Club Banyoles, cap de redacció de la publicació local Horizontes i Revista de Banyoles, col·laborador de Ràdio Banyoles i Televisió de Banyoles i, més que tot, un lletraferit i escriptor.
El 31 de gener d'enguany ha fet donació del seu arxiu personal a la ciutat de Banyoles.
El seu fons, doncs, s'ha dipositat a l'Arxiu Comarcal del Pla de l'Estany.
El seu fons documental, consultable des d'ara, consta d'1,7 metres lineals (disset capses).
I recull una bona part de la història del teatre i del cinema a la ciutat.
S'hi troben documents produïts per ell mateix i d'altres que ha col·leccionat.
Hi ha obres de teatre representades a Banyoles (per les companyies teatrals banyolines o d'autors banyolins, tres capses), programes (fulls impresos menors) de l'activitat teatral (1912-2005, tres capses) i cinematogràfica (1930-2009, quatre capses) i unes 4.500 fotografies, que capten esdeveniments socials, culturals, esportius i la transformació urbana de Banyoles (1903-1995, set capses organitzades temàticament).
La majoria d'aquestes imatges són del mateix Joan Olivas, cosa que ens permet descobrir el Joan Olivas fotògraf.
El fons inclou obres de teatre representades a Banyoles, des dels Pastorets fins a peces d'autors banyolins (Frederic Corominas, Jaume Farriol, Joan Solana, Josep Congost, Antoni Garcia de Palau, Miquel Vilanova,...).
Destaquen també les diapositives comercials banyolines que es projectaven als cinemes a la dècada dels setanta.
S'hi conserven també alguns escrits propis sobre el cinema i material original de la representació de la Passió a Banyoles.
Aviat s'incorporaran a aquest fons la recopilació dels seus articles i col·laboracions i guions de les seves intervencions a la ràdio i televisió local i als seus blocs (uns mil set-cents).
No és exagerat afirmar que és un fons de consulta obligada per conèixer millor l'activitat cultural (sobretot teatral i cinematogràfica) de la Banyoles del segle XX i començament del XXI.
Les filles de Juan Antonio Andújar Jiménez cedeixen el fons fotogràfic del seu pare a l'Ajuntament de Castellfollit de la Roca
El 12 de febrer de 2020 s'ha signat el contracte de cessió en règim de comodat i dels drets d'explotació del Fons fotogràfic Juan Antonio Andújar Jiménez, entre l'Ajuntament de Castellfollit de la Roca i les filles del fotògraf, Antònia i Maria Lluïsa Andújar Triola, propietàries de la documentació.
El fons es custodiarà a l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa.
Juan Antonio Andújar (El Cañavate, Conca, 1922–Castellfollit de la Roca, 2018) es va establir a Castellfollit de la Roca l'any 1946, on va treballar com a picapedrer.
A partir de l'any 1976 consta que regentava una botiga d'electrodomèstics i, des de 1978 es dedicava professionalment a la fotografia.
Va compaginar aquestes dues activitats fins l'any 1987.
El fons documental consta de 75.036 imatges: 70.503 negatius de 35 mm i de format mitjà, monocroms i en color; 4.279 fotografies en paper, monocrom i en color; i 254 diapositives de 35 mm i de format mitjà en color.
També inclou material fotogràfic que Juan Antonio Andújar va utilitzar en la seva feina (càmeres, fotòmetres, trespeus, flaixos, etc.).
Les fotografies d'Andújar documenten tant la vida quotidiana com els actes festius i socials de Castellfollit de la Roca, des de 1966 fins a 1997.
També testimonien la seva activat com a retratista (fotos de carnet, bateigs, comunions...) i la seva estimació pels paisatges de l'Alta Garrotxa i de les rodalies del seu poble.
Destaca el seguiment que va fer de les activitats del polític i empresari Ramon Sala Canadell (Castellfollit de la Roca, 1934-2008) a la comarca de la Garrotxa.
El professor Oriol Olesti de la Universitat de Barcelona ens explica què hi ha de cert en la mítica llegenda del pas d'Hanníbal i els seus elefants per la Cerdanya.
El professor Olesti en una xerrada a l'Arxiu l'any 2017.
L'estiu de l'any 218 a.C. el general cartaginès Hanníbal va emprendre la seva llegendària lluita contra Roma.
Partint de Sagunt, i creuant primer els Pirineus i després els Alps, va arribar a Itàlia, on va derrotar tots els exèrcits romans que se li van oposar, estant a punt de guanyar la guerra.
Al final, però, Cartago va haver de cedir.
El pas dels Pirineus fou sens dubte un moment transcendental en aquesta gesta, poc valorat pels historiadors i mal conegut encara avui en dia.
Tanmateix, les darreres recerques arqueològiques desenvolupades al Pirineu Oriental, i en especial a la Cerdanya, ens comencen a donar informació de primera mà sobre aquest passatge.
Podem començar a precisar per on va passar el gran comandant, i quina fou la seva relació amb el món indígena dels Ceretans.
Ara ja podem dir que la seva història no va passar de llarg per casa nostra.