Psicòleg, mediador i cap del Servei de Mediació de l'Ajuntament de Sant Adrià de Besòs, Rafa Llinàs és un dels professionals de referència a Catalunya en l'àmbit de la mediació comunitària
En quin punt creieu que es troba avui la mediació ciutadana o comunitària a Catalunya?
Fent un símil amb les fases del conflicte, jo diria que ens trobem en una fase d'estancament.
Hi ha una certa consolidació dels serveis existents, però la seva capacitat de protagonisme entenc que està per sota de les seves potencialitats en la majoria de casos.
Q uins trets diferencien la mediació comunitària dels altres àmbits d'aplicació de la mediació i els ADR?
Jo hi veig dues diferencies principals: la primera rau en el fet que, en la mediació comunitària, hem de treballar amb molts més actors.
Això té a veure amb una varietat més gran de casuístiques i de fonts de derivació de casos.
El treball en mediació comunitària necessita molta més transversalitat i coordinació.
La segona diferència té a veure amb la gratuïtat dels serveis.
El fet que les parts no paguin té avantatges i inconvenients, i s'han de conèixer i fer-hi quelcom, ja que el lloc on se situen les parts respecte de nosaltres no és el mateix que en els casos privats.
Quan la mediació és gratuïta, s'ha de treballar de manera més profunda la voluntarietat de les parts.
Quines creieu que són les claus perquè un centre de mediació d'un ajuntament tingui èxit?
Primer, les complicitats que el servei pugui teixir dintre de l'Ajuntament.
Fins que no es consolidi, els casos vindran derivats per la resta de serveis, que és important que vegin la nostra feina com una cosa útil.
En segon lloc, fa falta que l'aposta política pugui transcendir el partidisme, és a dir, que tothom pugui fer seu un servei que –ben gestionat– suposa un recurs fabulós per als veïns.
I, finalment, que hi hagi un cert equilibri entre les expectatives que pugui generar el servei i els recursos que efectivament tingui per poder portar-les a la realitat.
Amb la perspectiva de la vostra trajectòria professional, quins conceptes us han canviat d'ençà que vau començar a treballar en mediació comunitària?
Que la voluntarietat no es un a priori, sinó quelcom que es treballa durant el procés de mediació; que la gratuïtat pot ser una trampa i que el paper de la persona mediadora pot ser, i ha de ser, molt més actiu del que pensàvem fa deu anys.
Quin consell donaríeu avui a un nou professional de la gestió de conflictes acabat de sortir del màster?
Que, per mediar, ha de trobar la seva veu.
Treballem amb situacions molt imprevisibles; és importantíssim que la persona mediadora es trobi còmoda per gestionar la incertesa.
Recentment heu publicat amb l'advocat i mediador Antoni Vidal una Guía para el mediador profesional que es presenta com una caixa d'eines sobre mediació mercantil i en empresa familiar.
Hi ha un dèficit de capacitació professional en aquests camps?
Hi ha gent que no creu en la mediació fins que no apareixien espais molt rendibles econòmicament.
La mediació comunitària no ha generat controvèrsies perquè no és especialment lucrativa.
En altres àmbits sí que es generen més lluites professionals, perquè s'hi preveuen rendibilitats superiors.
S'ha creat recentment el Centro Español de Mediación, precisament per treballar en l'àmbit mercantil.
Aquest centre, curiosament, és ple de figures que han estat contràries històricament a la mediació o que, com a mínim, no l'han impulsada quan han exercit càrrecs.
Però ara, són els primers fitxatges per a aquest centre.
Hi ha professionals capacitats, però potser les mediacions "cares" les faran només els "escollits", independentment de la seva formació.
L'any passat vau rebre, juntament amb Evelyn Segura, el Premi AMMI 2019 al millor bloc de comunicació, i per això us preguntem: què li falta i què li sobra a la comunicació i la difusió sobre els ADR per arribar millor al ciutadà?
Hem de deixar de parlar l'idioma dels mediadors i hem de parlar una mica mes l'idioma dels nostres clients.
Recomaneu-nos un llibre i una pel · lícula sobre ADR.
La paja en el ojo de Dios, de Larry Niven, i la sèrie anglesa Dr.