projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
-1 El soci es pot donar de baixa de la cooperativa en qualsevol moment, llevat que els estatuts socials estableixin que solament pot fer-ho al final de l'exercici econòmic o fixin un termini mínim de permanència, que en cap cas no pot ésser de més de cinc anys.
-2 El soci, en tots els supòsits de baixa, ha de complir el termini de pre-avís que fixin els estatuts socials, que no pot ésser de més de sis mesos.
-3 La inobservança del pre-avís o l'incompliment del termini mínim de permanència faculten a la cooperativa facultarà aquesta per a considerar la baixa com a no justificada, sens perjudici que pugui exigir al soci, a més, el compliment de les obligacions econòmiques que li corresponguin.
-4 Els estatuts socials han d'establir els casos de baixa justificada.
-5 Són donats forçosament de baixa els socis que perden els requisits establerts pels estatuts de la cooperativa.
La tramitació d'aquesta baixa s'ha de sotmetre al procediment definit per l'article 19 bis, en allò que sigui aplicable.
En tot cas, l'acord de baixa forçosa ha d'ésser pres pel Consell Rector, un cop comunicat a l'interessat, amb audiència prèvia d'aquest.
El soci pot donar-se de baixa de la cooperativa en qualsevol moment, llevat que els Estatuts socials estableixin que solament puguin fer-ho al final de l'exercici econòmic o que hagin fixat un terme mínim de permanència que, en cap cas, no podrà ésser superior a cinc anys.
En qualsevol supòsit, haurà de complir el termini de pre-avís que fixen els Estatuts socials, que no podrà ésser superior a sis mesos.
La inobservança del pre-avís o l'incompliment del temps mínim de permanència a la cooperativa facultarà aquesta per a considerar la baixa no justificada, sens perjudici, a més, de poder exigir al soci el compliment de les obligacions econòmiques que li corresponguin.
Els estatuts socials han d'establir els casos de baixa justificada.
-1 Els estatuts socials de les cooperatives de primer grau que no siguin de treball associat ni d'explotació comunitària de la terra i els de les cooperatives de segon grau o de grau ulterior poden preveure el reconeixement de la qualitat de socis de treball als treballadors que ho sol·licitin.
En aquest cas, els estatuts han de fixar mòduls d'equivalència per assegurar la participació ponderada i equitativa dels socis de treball en les obligacions i els drets socials, tant polítics com econòmics.
-2 Les normes que estableix aquesta Llei per als socis treballadors de les cooperatives de treball associat s'apliquen també als socis de treball.
En les cooperatives de primer grau que no siguin de treball associat i en les de segon o ulterior grau, els Estatuts socials hauran de preveure el reconeixement, àdhuc des de l'inici de la seva prestació de treball, de la qualitat de socis de treball als treballadors que ho sol·licitin.
Els Estatuts socials han de fixar els mòduls d'equivalència que han d'assegurar equitativament i ponderada la participació dels socis de treball en les obligacions i els drets socials, tant polítics com econòmics.
-1 Poden ésser sòcies de les cooperatives de primer grau tant les persones físiques com les jurídiques, públiques o privades.
-2 En cap cas no es poden constituir cooperatives de primer grau formades exclusivament per persones jurídiques.
-3 De les cooperatives de segon grau i de grau ulterior, només poden ésser-ne socis les cooperatives, les societats anònimes laborals i, d'acord amb el que estableix l'article 17, els socis de treball.
De les cooperatives de segon grau i de grau ulterior formades per cooperatives agràries, poden ésser-ne sòcies les societats agràries de transformació que hagin estat inscrites en el Registre d'Agrupacions de Productors, la participació de les quals no pot excedir en cap cas del vint-i-cinc per cent del total de socis.
-4 Ningú no pot pertànyer a una cooperativa com a empresari, contractista o capitalista ni amb cap altre títol anàleg respecte a l'entitat o als socis com a tals.
-5 Només poden ésser admeses com a sòcies de la cooperativa les persones jurídiques l'objecte social de les quals no sigui contradictori amb el de la cooperativa o no n'impedeixi el compliment.
Poden ésser socis de les cooperatives de primer grau tant les persones físiques com les jurídiques.
En les cooperatives de segon i ulterior graun només poden ser-ho les cooperatives, llevat el que s'estableix sobre els socis de treball.
Ningú no pot pertànyer a una cooperativa com a empresari, contractista, capitalista ni amb cap altre títol anàleg respecte a l'entitat o als socis com a tals.
L'admissió de persones jurídiques com a socis de la cooperativa ha de limitar-se a aquelles l'objecte social de les quals no sigui contradictori amb el de la cooperativa o no n'impedeixi la realització.
En cap cas, no es podran constituir cooperatives de primer grau formades exclusivament per persones jurídiques.
-1 Per a la inscripció de la nova cooperativa cal presentar al Registre una còpia autèntica i dues de simples de l'escriptura pública.
-2 És potestat de la cooperativa de sol·licitar al Registre la qualificació prèvia dels estatuts socials i dels altres documents de constitució, abans d'atorgar l'escriptura pública corresponent.
-3 Si el Registre ha fet la qualificació prèvia dels estatuts i dels altres documents de constitució, els fundadors han de procedir a l'atorgament de l'escriptura de constitució dins el termini de dos mesos des de la data de la qualificació.
-4 El Registre, en un termini de trenta dies, ha de qualificar els documents i fer la inscripció de la cooperativa o, en tot cas, notificar als qui hagin estat designats per a inscriure la societat projectada els defectes que hagin estat observats en l'acta de constitució I en els estatuts.
Si no n'hi ha, el Registre ha de tornar a la cooperativa una còpia de l'escriptura pública, amb la nota d'inscripció.
-5 Si el Registre denega totalment la inscripció o bé exigeix alguna correcció de defectes, es pot recórrer contra l'acord, en el termini de quinze dies, a la Direcció General competent en la matèria, sens perjudici dels altres recursos o accions que corresponguin d'acord amb la legislació vigent aplicable.
Per a la inscripció de la cooperativa projectada s'han de presentar tres exemplars de l'acta de constitució i dels Estatuts socials.
El registre competent, en el termini de trenta dies, haurà inscrit la cooperativa o, en tot cas, notificat als qui hagin estat designats per a inscriure la societat projectada els defectes que s'hagin observat en l'acta de constitució i en els estatuts.
En el primer cas, el Registre tornarà a la cooperativa la còpia de l'acta de l'assemblea constituent i dels Estatuts socials diligenciats, amb l'anotació d'inscripció.
Els fundadors hauran de rectificar, en el termini de dos mesos, les errades o els defectes denunciats pel Registre.
Si passat aquest període no ho han fet, es procedirà a arxivar l'expedient.
Denegada la inscripció, totalment o bé per exigència d'alguna correcció de defectes, s'hi podrà recórrer en contra, en el termini de quinze dies, davant la Direcció General de Cooperatives, sens perjudici dels altres recursos o accions que corresponguin d'acord amb la legislació vigent aplicable.
Les cooperatives de primer grau han de tenir un mínim de cinc socis, excepte en els casos en què aquesta Llei ho estableix altrament.
Les cooperatives de crèdit i les cooperatives de segon grau o de grau ulterior han d'ésser Integrades per un mínim de tres cooperatives.
Les cooperatives de primer grau han de tenir cinc socis pel cap baix.
Les de crèdit, les de segon grau o ulterior seran integrades almenys per tres cooperatives.
Projecte de llei de modificació de la Llei 15/1985, de l'1 de juliol, de caixes d'estalvis de Catalunya.
Dictamen sol·licitat pel Parlament de Catalunya, en relació amb l'adequació a la Constitució i a l'Estatut d'Autonomia del Dictamen de la Comissió d'Economia, Finances i Pressupost (BOPC de 4 d'abril) sobre el Projecte de Llei de Modificació de la Llei 15/1985, de Caixes d'Estalvi de Catalunya.
La Universitat ha d'assumir la titularitat dels béns de domini públic de la Generalitat afectats al compliment de les seves funcions i d'aquells que en el futur siguin destinats per aquesta a les mateixes finalitats.
L'assumpció de la titularitat dels béns inicialment afectats es farà efectiva una vegada constituït el Consell Econòmic de la Universitat.
La Universitat ha d'assumir la titularitat dels béns de domini públic de la Generalitat que siguin afectats al compliment de les seves funcions.
L'assumpció d'aquesta titularitat s'ha de fer efectiva una vegada constituït el Consell Social.
-1 En les instal·lacions de deposició controlada que són objecte d'aquesta Llei no es poden acceptar, sota cap concepte:
c) Residus inflamables amb un punt d'inflamació de 55oC o menys, mesurat segons el mètode de copa tancada (norma UNE 51022).
d) Residus amb una concentració de dissolvents no halogenats superior al 3% del pes.
e) Residus amb una concentració de dissolvents halogenats superior a l'1% del pes.
f) Residus el pH dels quals sigui inferior a 3 i superior a 14.
g) Residus de biocides, si el lixiviat, seguint l'assaig estàndard de lixiviació, té una concentració total de biocides superior als 5 mg/l.
i) Residus amb un contingut d'aigua superior al 65%, si distorsionen la feina ordinària de deposició; nogensmenys, els residus acceptats no poden superar en cap cas el 10% de la quantitat de residus deposada mensualment, tot i efectuar-se en les condicions normals d'explotació de la instal·lació.
j) Residus amb un contingut total d'hidrocarburs superior al 12% del pes.
k) Residus amb un contingut total de matèria orgànica superior al 15% del pes.
l) Residus que continguin substàncies que puguin emetre olors que, en les condicions normals d'explotació de la instal·lació, puguin ésser detectats en l'entorn de la instal·lació.
m) Residus que continguin substàncies autoinflamables.
n) Residus que continguin substàncies que puguin alterar l'estanqueïtat bàsica del sistema d'impermeabilització.
-2 El projecte de cadascuna de les instal·lacions de deposició controlada pot incorporar mesures restrictives complementàries, d'acord amb la naturalesa específica de la instal·lació o amb el sistema tècnic de gestió previst..
Les instal·lacions afectades per les mesures urgents d'aquesta Llei han de tenir una capacitat de tractament global de 810.000 tones per any, distribuïda de la manera següent:
a) Fins a 100.000 tones per any per als residus que puguin ésser destruïts o transformats en materials inerts per mitjà de procediments físico-químics.
b) Fins a 60.000 tones per any per als residus amb un alt contingut de matèria orgànica i per a residus no biodegradables.
c) Fins a 650.000 tones per any per a residus altres que els inclosos en les lletres a) i b) i per a les fraccions que resultin dels processos de transformació dels residus inclosos en les dites lletres.
-1 El Centre d'Alt Rendiment Esportiu de Sant Cugat es transforma en una entitat de dret públic de les regulades en el Capítol III de la Llei 4/1985, del 29 de març, adscrita a la Secretaria de l'Esport del Departament de Presidència.
-2 El centre té per finalitat la formació, el seguiment i el control dels esportistes d'alt rendiment.
-3 Els recursos del centre són els següents:
a) Les aportacions amb càrrec als Pressupostos de la Generalitat de cada any.
b) Les aportacions provinents de convenis de col·laboració amb entitats públiques i privades.
c) Les subvencions, auxilis i donatius procedents de persones físiques o jurídiques.
d) El producte del seu patrimoni, i els ingressos generats per les seves activitats i la prestació dels seus serveis.
e) Qualsevol altre que li sigui atribuït.
-4 El centre ha de tenir un president, un vice-president i un consell d'administració, format per membres designats per la Generalitat de Catalunya.
Projecte de llei de pressupost de la Generalitat de Catalunya, de les seves entitats autònomes i de les entitats gestores de la Seguretat Social per al 1989.
Dictamen sol·licitat pel Parlament de Catalunya, en relació amb l'adequació a la Constitució i a l'Estatut d'Autonomia de Catalunya del Dictamen de la Comissió d'Economia, Finances i Pressupost (BOPC de 15 de desembre de 1988), sobre el Projecte de Llei de Pressupostos per al 1989.
La situació i els drets dels treballadors afectats per la suspensió o la clausura d'activitats industrials en virtut d'aquesta Llei es regeixen pel que estableix la legislació laboral en relació amb el pagament dels salaris o de les indemnitzacions que procedeixin i per les mesures que es puguin arbitrar per a garantir-lo.
La infracció comesa no pot suposar en cap cas un benefici per a l'infractor en perjudici dels treballadors afectats.
-1 Si s'aprecia que els fets objecte d'un expedient sancionador poden ésser constitutius de delicte o de falta, l'Administració ha de traslladar l'expedient al ministeri fiscal; en aquest supòsit, el procediment sancionador queda en suspens fins que l'autoritat judicial no es pronunciï.
Aquesta suspensió no afecta l'expedient incoat amb vista al restabliment de la situació anterior o, si escau, a l'abonament de les indemnitzacions pels danys i els perjudicis ocasionats.
-2 Si la resolució judicial a què es refereix l'apartat 1 és absolutòria, s'ha de reprendre el procediment sancionador.
Els òrgans sancionadors poden imposar multes coercitives, conformement al que estableix la Llei del Procediment Administratiu, un cop transcorregut el termini d'execució voluntària assenyalat en el requeriment pertinent.
L'import d'aquestes multes no pot excedir d'una tercera part de la multa fixada com a màxima per a la infracció comesa.
-1 Les infraccions prescriuen quan han passat quatre anys de la consumació total de la infracció.
-2 La imposició de sancions en virtut d'aquesta Llei no eximeix de l'obligació de restaurar la realitat física alterada o transformada, de la manera i en les condicions que determini l'òrgan sancionador, ni de l'obligació d'indemnitzar pels danys i els perjudicis ocasionats, sigui quin sigui el termini transcorregut.
-3 Els òrgans competents poden fer públiques en els mitjans de comunicació les sancions fermes imposades en virtut d'aquesta Llei.
Aquesta publicitat és obligada en el cas de les sancions fermes imposades per la comissió d'infraccions molt greus.
-1 Són competents per a imposar les sancions establertes per l'article 24:
a) Els presidents de les corporacions locals, d'acord amb el que disposa la normativa vigent, en el cas de les multes de fins a un milió de pessetes.
b) El Director General de Medi Ambient, en el cas de les multes de fins a dos milions de pessetes i en el cas de la sanció establerta per l'article 24.2.c).
c) El President de la Junta de Residus, en el cas de les multes de fins a cent milions de pessetes i en el cas de les sancions establertes per l'article 24.2.b).
d) El Govern, en el cas de les multes de més de cent milions de pessetes i en el cas de les sancions establertes per l'article 24.2.a).
-2 L'òrgan que ha instruït un expedient sancionador, si formula una proposta de sanció per a imposar la qual no és competent, ha de trametre les actuacions a l'òrgan pertinent, a fi que adopti la resolució que sigui procedent.
-1 Les infraccions determinades per l'article 22 donen lloc:
a) En el cas de les molt greus, a una multa de fins a dos-cents milions de pessetes.
b) En el cas de les greus, a una multa de fins a cent milions de pessetes.
c) En el cas de les lleus, a una multa de fins a dos milions de pessetes.
-2 Sens perjudici de les multes fixades per l'apartat 1, es poden acordar les sancions següents:
a) En el cas de les infraccions molt greus, la clausura definitiva o temporal, total o parcial, de les instal·lacions, el cessament definitiu o temporal de l'activitat i la prohibició definitiva o temporal de dur a terme activitats de gestió de residus especials.
b) En el cas de les infraccions greus, la clausura temporal, total o parcial, de les instal·lacions, el cessament temporal de l'activitat i, si la infracció deriva de la vulneració del règim de gestió de residus industrials especials, la prohibició temporal de dur a terme activitats d'aquest règim.
c) En el cas de les infraccions lleus, la clausura temporal parcial de les instal·lacions.
-3 Per a graduar les sancions s'han de considerar les circumstàncies següents:
b) La gravetat real del dany o de l'afecció en el medi o en la salut humana derivats de la infracció.
c) El risc objectiu que de la infracció derivi afecció en el medi ambient o en la salut humana.
f) El fet d'haver reparat en el termini fixat en el requeriment corresponent els danys derivats de la comissió de la infracció.
-4 Si una infracció genera un benefici, pericialment acreditat, superior a la multa que en funció de la gravetat li correspon, la multa s'ha d'incrementar de la quantia equivalent al benefici obtingut; en el supòsit que concorrin en la infracció circumstàncies agreujants de la responsabilitat, aquest increment pot arribar fins al doble de la dita quantia.
-5 El Govern pot actualitzar la quantia de les multes fixades en l'apartat 1 quan les circumstàncies econòmiques ho aconsellin.
-1 La responsabilitat és solidària en el supòsit que estableix l'article 6.4 de la Llei 6/1983, del 7 d'abril, i sempre que no sigui possible de determinar el grau de participació de les diferents persones físiques o jurídiques en la comissió de la infracció que hagi ocasionat el dany ambiental.
-2 Si les infraccions d'aquesta Llei són imputades a una persona jurídica, en poden ésser considerades com a responsables subsidiàries les persones físiques que n'integren els òrgans rectors o de direcció.
En cap cas no es pot exigir l'esmentada responsabilitat a les persones físiques que hagin dissentit dels acords adoptats.
-1 Les infraccions es classifiquen en molt greus, greus i lleus.
-2 Són infraccions molt greus les accions i les omissions següents, si per les circumstàncies que hi concorren generen danys reals o potencials molt greus per a la salut humana o el medi ambient:
a) La producció i la gestió de residus industrials especials sense disposar de les autoritzacions preceptives o vulnerant-ne les condicions.
b) El lliurament, la venda i la cessió de residus industrials especials a tercers que no disposin de les autoritzacions preceptives per a dur-ne la gestió.
c) L'abandonament, l'abocament no autoritzat i el dipòsit incontrolat de residus industrials especials.
d) La recollida i el transport de residus industrials especials incomplint les determinacions de l'article 8 de la Llei 6/1983, del 7 d'abril.
f) La vulneració de les mesures urgents imposades per l'Administració en els supòsits a què es refereix l'article 13 bis de la Llei 6/1983, del 7 d'abril.
a) Les accions i les omissions a què es refereix l'apartat 2, si per les circumstàncies que hi concorren no és previsible la generació d'un dany molt greu per a la salut humana o el medi ambient.
b) La producció i la gestió de residus industrials sense disposar de les autoritzacions preceptives o vulnerant-ne les condicions, si produeixen afeccions al medi ambient.
c) El lliurament, la venda i la cessió de residus industrials a tercers que no disposin de les autoritzacions preceptives, si es generen danys al medi.
d) L'abandonament, l'abocament no autoritzat i el dipòsit incontrolat de residus industrials.
e) L'incompliment de l'obligació de portar el registre a què fa referència l'article 7 de la Llei 6/1983, del 7 d'abril, o el fet de portar-lo d'una manera incompleta.
f) L'incompliment de les prescripcions d'identificació dels residus industrials especials que estableix l'article 9 bis de la Llei 6/1983, del 7 d'abril.
g) La posada en funcionament d'aparells que hagin estat clausurats o precintats per l'Administració.
h) L'obstrucció greu de l'exercici de les funcions d'inspecció, supervisió i control que corresponen a la Junta de Residus.
i) L'omissió intencionada de la informació sol·licitada per l'Administració o el subministrament de dades falses o fraudulentes.
j) La reincidència en la comissió de faltes lleus, tret que la falta comesa en primer lloc hagi prescrit.
a) El retard a facilitar la informació sol·licitada per l'Administració, si no té transcendència.
b) L'incompliment de l'obligació de separar o no barrejar els residus especials establerta en la normativa vigent, si no té una transcendència especial, ateses les característiques i la quantitat dels residus.
c) Les deficiències d'elaboració del Registre a què es refereix l'article 8 de la Llei 6/1983, del 7 d'abril.
d) Les diferències entre les dades consignades en el full de seguiment i els productes que es recullen o es transporten, si no impliquen un perill, potencial o real.
e) Qualsevol altre acte que, per acció o per omissió, vulneri el que estableixen aquesta Llei i les disposicions que la desenvolupen, si no hi és tipificat com a infracció greu o molt greu.
-1 Les activitats de gestió, d'eliminació i d'aprofitament de residus industrials especials necessiten l'autorització de la Junta de Residus.
-2 L'autorització a què es refereix l'apartat 1 ha d'estipular:
a) El tipus, la quantitat i la destinació dels residus que s'han de manipular.
b) Els mètodes que cal emprar en el tractament, l'emmagatzematge o el dipòsit dels residus, i el temps màxim d'emmagatzematge previst.
c) La localització i les normes de construcció de les instal·lacions d'eliminació o d'aprofitament dels residus generats.
d) L'obligació de constituir una assegurança de responsabilitat civil.
e) El temps de vigència i les causes de caducitat de l'autorització.
f) Les mesures de seguretat i el pla d'emergència que cal adoptar.
-3 L'autorització per a la gestió dels residus especials resta subjecta a la constitució d'una fiança suficient per a complir les obligacions adquirides en relació amb el desenvolupament de l'activitat i per a fer efectives les sancions imposades d'acord amb el que disposa aquesta Llei.
-4 S'han d'establir per reglament:
a) Les condicions, la quantia i el procediment de constitució de la fiança a què es refereix l'apartat 3.
b) Les condicions, els capitals i les garanties concertades de la pòlissa d'assegurança de responsabilitat civil a què es refereix l'apartat 2.d).
-1 El desenvolupament de les activitats productores de residus especials està subjecte en tot moment a les prescripcions de la normativa que es dicti sobre medi ambient i s'hi ha d'adaptar en les condicions i els terminis que aquesta estableixi.
-2 L'efectivitat de les autoritzacions per al desenvolupament d'activitats productores de residus especials queda subordinada al compliment de tots els requisits i les condicions que les dites autoritzacions estableixin.
L'esmentat compliment ha d'ésser acreditat davant l'Administració competent, la qual ha d'estendre una acta de comprovació en presència de l'interessat.
Aquesta comprovació ha d'ésser reiterada periòdicament, com a mínim cada cinc anys.
-1 En el tràmit de qualificació i informe del projecte que acompanya la sol·licitud de la llicència municipal exigible per a la instal·lació, l'ampliació o la reforma d'indústries i activitats classificades, s'ha d'avaluar específicament si s'ofereixen garanties suficients per al tractament adequat dels residus industrials que l'activitat originaria.
La insuficiència d'aquestes garanties justifica l'informe desfavorable de la comissió corresponent de l'Administració de la Generalitat.
-2 L'informe a què es refereix l'apartat 1 ha d'ésser en tot cas desfavorable si, d'acord amb els coneixements tècnics i científics, els residus especials produïts no poden ésser reciclats ni eliminats.
-3 Per tal que la comissió corresponent pugui efectuar l'avaluació a què es refereix l'apartat 1, el titular de l'activitat ha d'adjuntar al projecte tècnic que acompanya la sol·licitud de llicència municipal un estudi que permeti de conèixer les quantitats i la identificació dels residus que serien generats, les precaucions tècniques que s'adoptarien, el tractament que se'n faria a l'origen i, si escau, la identificació concreta de la planta o la instal·lació en què serien tractats, de manera que no comportessin un perill per a la salut humana, per als recursos naturals o per al medi ambient.