L'Estatut d'autonomia de Catalunya estableix en l'article 68 que el Govern de la Generalitat exerceix la funció executiva i la potestat reglamentària d'acord amb l'Estatut i les lleis.
La regulació continguda en el títol IV de la Llei 26/2010, del 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya, palesa la voluntat que, en el procés d'elaboració de disposicions reglamentàries, es prioritzi l'avaluació de l'impacte normatiu en cadascun dels projectes que s'endeguin, en el marc de la tendència que els ordenaments jurídics no incrementin les càrregues a la ciutadania, a les empreses, i a la societat en general.
La finalitat és que les normes siguin senzilles, pràctiques i menys feixugues per a les persones usuàries i per a les persones contribuents.
La normativa constitueix una eina d'aplicació de polítiques i de compliment d'expectatives de la ciutadania, però una regulació excessiva pot arribar a ser massa preceptiva i desproporcionadament costosa, i en resulta un tracte desigual envers les persones i les empreses.
Davant la constatació de la proliferació normativa que ha tingut lloc en el decurs del temps en l'ordenament jurídic administratiu català, on es detecta fins i tot la superposició de normes, el Govern de la Generalitat en vol promoure la simplificació i la racionalització.
Entre d'altres mesures, la derogació de normes i la unificació de diverses disposicions en un únic text ha de contribuir a millorar la qualitat i la coherència de l'ordenament jurídic, el qual ha de contenir normes més clares, pràctiques i entenedores per a la ciutadania i per a les persones operadores jurídiques.
D'aquesta manera també es pretén incrementar la seguretat jurídica, valor constitucional que cal entendre com la certesa sobre l'ordenament jurídic aplicable i els interessos jurídicament tutelats, així com l'expectativa raonablement fundada de la ciutadania en quina ha de ser l'actuació dels poders públics en l'aplicació del dret.
La seguretat jurídica porta forçosament a buscar la claredat i a evitar la confusió normativa.
D'altra banda, una actuació administrativa efectiva requereix que la regulació s'adapti als canvis tecnològics, econòmics i socials, i aquesta adaptació suposa l'eliminació de normes supèrflues o que han quedat obsoletes, evitant així duplicacions i solapaments.
Aquest Decret preveu la derogació expressa d'aquelles normes reglamentàries que no responen a l'objectiu de claredat i coherència i que suposen una regulació excessiva i innecessària.
Atesa la Llei 26/2010, del 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya;
A proposta del conseller de Cultura, i d'acord amb el Govern,
Es deroguen les disposicions reglamentàries que s'enumeren a continuació:
Decret 90/1980, de 27 de juny, sobre la normalització de l'ús del català en els òrgans de l'administració de la Generalitat de Catalunya, dels organismes autònoms i d'altres institucions que en depenen o hi estan vinculades.
Decret 18/1982, de 22 de gener, que crea la Comissió Assessora d'Arts Plàstiques, de la Direcció General d'Activitats Artístiques i Literàries, del Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació.
Decret 30/1987, de 29 de gener, pel qual s'aprova la integració de la Generalitat de Catalunya en el Consorci de la Biblioteca de Catalunya.
Decret 244/1989, de 25 de setembre, de regulació de l'aplicació de l'acord sobre relacions cinematogràfiques entre Espanya i França.
Decret 233/1990, de 17 de setembre, de modificació de diversos articles dels Estatuts del Consorci de la Biblioteca de Catalunya.
Decret 51/1991, de 4 de març, pel qual s'aproven els Estatuts del Patronat del Museu Nacional d'Art de Catalunya.
Decret 174/1991, de 30 de juliol, de regulació de l'aplicació de l'acord sobre les relacions cinematogràfiques entre Espanya i Portugal.
Decret 175/1991, de 30 de juliol, de regulació de l'aplicació de l'acord sobre les relacions cinematogràfiques entre Espanya i la Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques.
Decret 26/1992, de 3 de febrer, de modificació de l'article 14 dels Estatuts del Consorci de la Biblioteca de Catalunya.
Decret 34/1992, de 10 de febrer, de regulació de l'aplicació de l'acord sobre relacions cinematogràfiques entre Espanya i el Canadà.
Decret 128/1994, de 16 de maig, pel qual es modifica el Decret 117/1990, de 3 de maig, sobre avaluació i tria de documentació de l'Administració pública.
Decret 60/2002, de 19 de febrer, de modificació del Decret 217/1997, de 30 de juliol, pel qual s'aprova la modificació dels Estatuts del consorci del Centre de Terminologia Termcat.
Ordre de 23 de juliol de 1984, per la qual es desplega l'article 9 del Decret 115/1980, de 23 de juny, que va crear el Consell Assessor de Cultura.
Ordre de 10 d'agost de 1998, per la qual es crea el Consell Assessor d'Arts Plàstiques.
Aquest Decret entra en vigor l'endemà de la seva publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.