L'opció de triar entre l'hemodiàlisi o la diàlisi peritoneal s'ha de prendre conjuntament amb l'equip mèdic i d'infermeria que l'atengui per la seva malaltia renal crònica avançada.
Cada pacient pot tenir unes particularitats determinades que el poden fer més adient per una o altra tècnica.
Hi ha dos tipus de diàlisis peritoneal: la diàlisi peritoneal contínua ambulatòria i la diàlisi peritoneal automàtica.
No n'hi ha una millor que l'altra.
Cada pacient pot tenir unes necessitats determinades (ensinistrament o rutina diària, feina, etc.) que poden fer més adient un tipus o un altre.
Es pot descansar, llegir, mirar la televisió, dormir, etc. es tolera molt bé.
En ocasions es pot sentir mareig, maldecap o malestar de forma temporal que l'equip que l'atén s'encarregarà de pal·liar.
La finalitat dels tractaments de diàlisi és aconseguir tenir la pressió arterial el millor controlada possible.
La peritonitis és una infecció del revestiment de la paret abdominal (peritoneu) causada per bacteris o substàncies irritants.
La peritonitis causa principalment dolor i inflor a l'abdomen.
L'equip que l'atén l'informarà sobre els símptomes i quan i com té que consultar-ho amb ells.
El tractament habitualment és amb antibiòtics i es fa a casa; generalment, no cal ingrés.
Si vostè treballa, podrà continuar fent-ho.
Aquest tractament és ideal per a les persones que volen continuar fent vida laboralment activa.
Es recomana fer una vida al més activa possible i si feia exercici regularment abans de començar el tractament amb diàlisi, el podrà continuar fent.
Si no està acostumat a fer-ne, doncs un exercici suau com caminar, bicicleta, natació, etc.; si prèviament ja en feia, continuar amb la seva rutina habitual.
La precaució és amb el catèter que porta a la panxa.
El seu equip sanitari li ensenyarà com protegir-lo i evitar que es mulli.
En qualsevol lloc de la casa que sigui sec (una habitació que no faci servir, el garatge, les golfes, etc.).
El material es guarda en caixes apilades i prepararà el que li calgui per fer el tractament de forma diària.
Al començament són més freqüents però es van espaiant a mesura que veiem que està ben adaptat i no hi ha problemes.
En general, són cada dos mesos però davant qualsevol problema, dubte, etc. podrà anar a l'hospital i tindrà un número de telèfon amb accés directe.
En una primera fase, l'ajudaran a aprendre la tècnica de diàlisi peritoneal.
Posteriorment, s'encarregaran que el tractament que segueix sigui el correcte en cada moment.
Li resoldran tot tipus de dubtes sobre la diàlisi, dieta, medicació, etc. L'atendran davant qualsevol problema mèdic i/o complicacions de la pròpia diàlisi.
Sempre davant qualsevol dubte o problema cal posar-se en contacte amb l'equip de diàlisi peritoneal del seu centre, i en cas de ser fora de l'horari habitual o en cap de setmana, amb el metge nefròleg de guàrdia de l'hospital on l'atenen.
Habitualment diversos anys, mentre el peritoneu conservi la capacitat de filtrar.
Qualsevol dubte que se li presenti pot comentar-ho obertament amb l'equip de diàlisi peritoneal que l'atén habitualment.
En la mateixa unitat de diàlisi peritoneal el podran posar en contacte amb altres pacients que han hagut d'afrontar decisions similars.
També les associacions de malalts renals són un excel·lent lloc de trobada i intercanvi d'inquietuds i d'experiències entre persones amb malaltia renal crònica.