L'1 de maig, Dia Internacional del Treball, adquireix enguany un protagonisme especial per la pandèmia generada pel coronavirus SARS-CoV-2.
Més que mai, és necessari reivindicar el valor últim del treball com a activitat transformadora per excel·lència i condició necessària de benestar material, social i psicològic.
La crisi sociosanitària està provocant uns efectes estructurals molt negatius sobre el món del treball.
La malaltia COVID-19, amb els seus alts índexs de mortalitat i contagi, desafia la salut i la seguretat laboral de les persones treballadores.
Les respostes de les autoritats per fer front a la seva gran capacitat infecciosa, la majoria de les quals han optat pel confinament, han comportat reduir de manera molt substantiva l'activitat econòmica.
Els reptes per al món del treball són majúsculs.
La ciència ha d'aconseguir amb urgència conèixer els mecanismes de comportament del SARS-CoV-2.
Les autoritats i personal sociosanitari han d'actuar en un context d'altíssima incertesa per pal·liar al màxim les seves conseqüències.
Per descomptat, amb uns índexs d'atur en molts països ja per sobre dels de la crisi del 2008, crear ocupació i, al curt i mig termini, satisfer subsidis i ajudes a les entitats i persones més vulnerables, esdevé ara més que mai la primera prioritat econòmica.
La col·laboració i el diàleg entre les organitzacions empresarials i les sindicals i la concertació amb l'Administració és essencial.
Sense ells no és possible compartir previsions en aquests temps tan incerts i, per descomptat, sense el concurs de tots aquests agents no es podrà arribar als consensos forts necessaris en l'actual tessitura.
Aquest és un valor compartit per l' Agenda 2030 de les Nacions Unides i els seus Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS).
Més concretament, l'ODS 3 per a la garantia d'una vida sana i el benestar per a tothom, l'ODS 8 pel treball decent i el creixement econòmic i l'ODS 17 pel foment de l'aliança en l'assoliment dels objectius.
Amb la voluntat de donar resposta a aquests desafiaments, l' Organització Internacional del Treball difon des de l'inici de la crisi diagnosis integrals i propostes d'actuació per a una actuació global i coordinada en els diferents nivells de governabilitat i de pressa de decisions.
En paraules del seu director general, Guy Rider, aquests àmbits d'actuació han de regir-se per la màxima de prioritzar l'ajuda a les persones més dèbils i fent-ho des del consens entre les autoritats i els agents de les relacions laborals.
El Consell de Relacions Laborals fa seves les aspiracions de l'1 de maig i del compromís del món de treball davant la crisi vírica.
Des de l'inici d'aquest nou període, el Consell proposa un seguit de mesures per prevenir contagis i pal·liar els efectes socioeconòmics derivats de la COVID-19.
Així mateix, ha consensuat les Recomanacions per a empreses i persones treballadores sobre actuacions vinculades a les situacions que es puguin produir per l'efecte del coronavirus SARS-CoV-2, actualitzades a mesura que l'evolució de la situació ho ha requerit, i també continua donant resposta a les necessitats detectades per part d'algun dels seus espais de diàleg social, com és el del seguiment de la contractació laboral i la responsabilitat social.
La cerca de solucions consensuades entre organitzacions empresarials i sindicals i l'administració és essencial