El constitueix el Projecte de decret legislatiu pel qual s'aprova el Text refós de la Llei de protecció dels animals.
Aquest text deriva de la previsió normativa compresa en la disposició final primera de la Llei 12/2006, del 27 de juliol, de mesures en matèria de medi ambient i de modificació d'altres normes, per la qual s'autoritza el Govern perquè en el termini d'un any, a comptar des de l'entrada en vigor d'aquesta llei, refongui en un text únic la Llei 22/2003, de 4 de juliol, de protecció dels animals; la part vigent de la Llei 3/1988, de 4 de març, de protecció dels animals, i les modificacions contingudes en la present llei, amb 'l'encàrrec que la refosa comprengui la regularització, l'aclariment i l'harmonització d'aquestes disposicions'.
El dictamen ha d'examinar amb caràcter previ si la dita autorització està exhaurida o no a la vista de l'apartat dos de l'article 63 de l'Estatut; i, en el supòsit d'una eventual resposta negativa davant de la contundència de l'esmentat precepte, s'haurà de plantejar si és procedent o no d'entrar en l'anàlisi del text refós i si s'ha fet un ús adequat de la regularització, l'aclariment i l'harmonització dels textos objecte de refosa.
Aquesta Comissió Jurídica Assessora és competent per conèixer d'aquest Projecte de decret legislatiu conforme amb allò disposat en l'article 8.2.a) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, segons el qual correspon a la Comissió Jurídica Assessora dictaminar preceptivament sobre els projectes de disposicions normatives que elabori el Govern en virtut de delegació legislativa.
Aquest Dictamen el demana el conseller de Medi Ambient i Habitatge amb caràcter urgent, ja que segons invoca 'l'habilitació legal per a la refosa s'exhaureix el proper dia 4 d'agost'.
A l'empara de l'article 15.1 de la Llei 5/2005 i de l'article 34.2 del Decret 69/2006, de 11 de abril, d'aprovació del Reglament d'organització i funcionament d'aquesta Comissió, s'emet el present Dictamen atenent el caràcter urgent amb el qual ha estat formulada aquesta consulta.
Competència per dictar el decret legislatiu
No ofereix cap problema la competència de la Generalitat per dictar un text refós, ja que aquesta no és diferent de la que habilita per regular les matèries legals que són objecte de refosa.
Per tant, en principi, és suficient la remissió al bloc normatiu de la constitucionalitat que estableix la competència de la Generalitat en la matèria.
En aquest sentit, no està de més citar els articles de l'Estatut actual 'que ha aportat concreció respecte de l'anterior', relacionats amb la protecció dels animals (article 116.1.d)), la protecció del medi ambient i en particular la fauna (article 144.1.c)), i la caça (article 119.1.b)).
Així com en algun altre supòsit les diferències de regulacions entre els dos estatuts pot ser rellevant, no ho és en el cas que s'examina, ja que no es detecta en el Projecte del text refós cap aportació o innovació que obligui a una anàlisi de contrast competencial.
Vigència de la delegació legislativa
Amb caràcter previ i tal com ja s'ha senyalat en el fonament jurídic I, cal examinar si la delegació legislativa està en vigor o si, per contra, està exhaurida, ja que, com es va posar de manifest en el Dictamen 398/06, l'Estatut d'autonomia de Catalunya de 2006 ha fet, respecte dels supòsits d'exhauriment de la delegació legislativa, una regulació distinta i ampliadora respecte de la regulada en l'Estatut de 1979.
En efecte, l'article 63.2 de l'Estatut ha introduït que la delegació també s'exhaureix quan el Govern es troba en funcions; per tant, ara hi ha dues causes, una, la que s'acaba de remarcar, que constitueix en si mateixa una novetat, i l'altra, la que ja hi havia, és a dir la publicació pel Govern del decret legislatiu corresponent.
També convé precisar que en el cas que s'examina l'Estatut de 2006 és d'indiscutible aplicació, atesa la seva immediata entrada en vigor, i en no establir cap règim transitori en relació amb el citat article 63.2.
En aquest cas, el fet que el Govern de la Generalitat hagués entrat en funcions després de la celebració de les eleccions de l'1 de novembre de 2006 comporta la caducitat de la delegació que estava vigent fins a aquesta data i que tenia com a termini temporal d'esgotament el 4 d'agost de 2007.
Per tant, el Govern no pot publicar el decret legislatiu un cop ha entrat en funcions.
En conseqüència, si es considera convenient que el nou Govern refongui en un text únic la normativa amb rang de llei reguladora de la protecció dels animals, el Parlament haurà d'atorgar al Govern una nova habilitació, formalitzada en una llei ordinària de delegació, on s'actualitzin els termes de la refosa, és a dir, matèria, àmbit, criteris i termini.
Seguint l'esmentat dictamen, aquesta Comissió ha de reiterar que 'la regulació que fa l'article 63 d'aquesta nova causa d'esgotament de la delegació permet afirmar que aquesta forma d'exhauriment té dues característiques definidores.
La primera, la seva afectació a tot tipus de delegació legislativa; l'exhauriment és, per tant, una norma comuna aplicable tant a la llei de bases com a la llei ordinària de delegació per refondre textos, sense que 'a diferència d'allò que el mateix article 63.1 de l'Estatut fa en relació amb les matèries que no poden ser objecte de delegació legislativa' s'estableixi d'una forma expressa cap distinció sobre la major o menor capacitat innovadora de l'ordenament que implica un i altre tipus de llei de delegació.
La segona, la seva aplicació, sense que es prevegi cap tipus de modulació en relació amb els efectes, a tota situació de Govern en funcions o cessant, és a dir, que l'Estatut no estableix cap mena de distinció en consideració a la causa que hagi provocat que el Govern entrés en la situació de Govern en funcions, cosa que permet interpretar que allò que persegueix el legislador estatutari mitjançant l'exhauriment de la delegació és garantir que únicament el [mateix] Govern en plenitud de funcions pugui aprovar el Decret legislatiu.
Des d'aquestes característiques han de ser valorats els efectes que ha tingut l'entrada en funcions del Govern de la Generalitat, després de l'última renovació del Parlament, sobre la Llei de delegació.'
L'expressió literal del precepte quan es refereix al fet que 'el Govern es troba en funcions' no pot tenir una altra interpretació malgrat que el verb emprat, 'trobar-se', podria fer pensar en una situació que, a més de ser sobrevinguda, és coincident en el moment de l'aprovació del text.
Aquesta, com s'ha vist, no és la solució per la qual s'ha inclinat l'Estatut.
En aquest sentit tampoc no es pot interpretar que el precepte es refereix a una suspensió pel temps durant el qual el Govern es troba en funcions (com estableix l'article 21 de la Llei estatal 50/1997, de 27 de novembre, del Govern).
L'Estatut parteix de la base que la delegació legislativa va ser feta a un govern concret i que el fet d'haver entrat en funcions els desapodera per a l'aprovació d'un decret legislatiu.
En definitiva, aquest text ha optat per una solució radical que produeix els efectes automàtics d'impossibilitar l'execució d'una delegació legislativa a partir del moment en què el Govern entra en funcions.
La claredat de les consideracions que s'han fet permetrien donar per acabat aquest Dictamen, però el fet que es tracti d'un dictamen preceptiu, encara que no vinculant, aconsella entrar a examinar el contingut del Projecte, de manera que es faci possible que el Govern conegui el punt de vista de la Comissió Jurídica Assessora respecte del contingut de la refosa.
És precisament per aquest motiu pel qual se n'examinen a continuació tant els aspectes procedimentals com els materials.
En tot cas, aquesta Comissió Jurídica, com a alt òrgan assessor del Govern, segons estableix l'article 72.1 de l'Estatut d'autonomia, ha de remarcar que considera que la delegació legislativa per a la realització del text refós, objecte d'aquest Dictamen, va caducar, en els termes que s'ha exposat, i per tant s'ha de tenir present que qualsevol tribunal podria apreciar-hi la manca d'habilitació.
En conjunt i pel que fa a les exigències, de caràcter procedimental, que estableixen els articles 63 i 65 de la Llei 13/1989, es pot afirmar que la instrucció del Projecte ha estat respectuosa amb la norma.
Dit això, no està de més fer unes consideracions generals, sense perjudici de fer després unes referències més concretes per al cas sotmès a dictamen.
Pel que fa a la tramitació, en general, del Projecte, cal tenir present que els projectes de decret legislatiu han de seguir en la seva tramitació el procediment d'elaboració de disposicions de caràcter general establert en els articles 63 a 65 de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, segons doctrina d'aquesta Comissió Jurídica Assessora (dictàmens 458/02, 117/03, 328/05, 225/06 i 398/06, entre d'altres); no tindria cap sentit i no seria raonable, atesa la redacció de l'article 66, que aquelles exigències no s'haguessin d'observar en els supòsits en els quals el Govern, per delegació del Parlament, exercís la competència legislativa a través del decret legislatiu.
La condició genèrica de disposició de caràcter general que afecta tant els reglaments administratius com els decrets legislatius permet considerar que ambdós es troben en una situació simètrica quant al compliment dels requisits exigits pel procediment d'elaboració.
Tot això no és estrany, ja que els dos tipus de normes, els decrets legislatius i els reglaments administratius formen part de la potestat normativa del Govern, tot i presentar una posició jeràrquica diferent en el sistema de fonts, d'aquí que sembla que no seria raonable per analogia que el que s'exigeix d'una forma preceptiva per a l'elaboració dels reglaments administratius s'exclogués per al supòsit dels decrets legislatius.
Entre d'altres tràmits mereix destacar el de l'audiència i informació pública.
D'acord amb la Llei 13/1989, el Govern està vinculat a un procediment comú, amb independència de la norma que elabora.
Per tant, les garanties procedimentals, en aquest cas, tenen una base constitucional en l'article 105.a) i c) de la Constitució, i si són aplicables per les normes que elabora el govern no hi ha cap argument perquè el mateix requisit no s'apliqui d'aquelles altres normes que, a més, són de rang superior, però que són del Govern, quan aquest ha estat encomanat pel Parlament per regular un sector de l'ordenament.
És cert que la Constitució (articles 82 a 85) no es pronuncia sobre el procediment d'elaboració dels decrets legislatius, però aquesta circumstància no és un impediment perquè en el procés de formació d'aquest tipus de norma se segueixi el que la norma estableix per a l'elaboració de les disposicions generals per part del Govern.
Pel que fa al tràmit d'informació pública en el procediment esmentat, consisteix en una audiència generalitzada i, per tant, indiscriminada a tots els ciutadans a través de la publicació del text del projecte, per tal que es pugui examinar i fer-hi al·legacions, si escau, d'acord amb l'article 64 de la Llei 13/1989.
Aquest plantejament permet guanyar una major transparència i participació en l'elaboració de les disposicions generals, alhora que pot servir també com una mena de garantia addicional per a millorar la qualitat de la norma i, fins i tot, remarcar alguns aspectes sobre la seva oportunitat; tot això amb independència d'enfortir i fer més efectiu el principi d'eficàcia de la norma.
En el cas que se sotmet a consideració s'han satisfet els principis i els tràmits esmentats i, en aquest sentit, a banda de la comunicació i audiència a determinats departaments de la Generalitat i també a diverses entitats representatives d'interessos relacionats amb l'objecte de la refosa (com a determinats col·legis professionals), importa remarcar que el Projecte ha estat sotmès a informació pública segons l'anunci aparegut al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya, de 11 de abril de 2007.
En compliment de l'article 63 de l'esmentada Llei 13/1989, el Projecte té annexada una breu memòria justificativa de les adaptacions introduïdes, així com la llista de normes afectades pel Projecte de text refós.
També s'hi adjunta una memòria econòmica, que es limita a afirmar que l'aprovació del Text refós no suposa, pel que respecta a l'Administració, el desenvolupament d'activitats addicionals diferents de les que actualment ja porta a terme i, per tant, no implica l'assumpció de nous costos econòmics addicionals per a la Generalitat de Catalunya.
Malgrat tot no es pot passar per alt que tots aquests documents han d'acompanyar el text i, per tant, han de poder ser examinats d'una forma conjunta en els tràmits esmentats.
És a dir, que no poden ser de data posterior, com ha passat.
En el cas que s'examina s'ha de remarcar positivament que el text sotmès a dictamen ha incorporat breument però suficient les concordances i correspondències entre cada un dels preceptes a refondre i els que són resultat de la refosa, cosa que sovint reclama aquesta Comissió per tal de facilitar la tasca de l'examen del Text refós.
També s'ha incorporat l'informe de l'Institut Català de les Dones, que emeté l'informe corresponent sobre l'impacte de gènere sobre la base de la modificació que va introduir l'apartat 2 de l'article 63 de la Llei 13/1989, segon la modificació introduïda per la Llei 4/2001, de 9 de abril.
També es troba incorporat a l'expedient l'informe de l'Assessoria Jurídica del Departament de Medi Ambient i Habitatge; així com el certificat expedit pel secretari del Consell Tècnic de la Generalitat que acredita que en la sessió del dia 20 de juny de 2007 va informar sobre el Projecte.
V. L'autorització per a la refosa i contingut del text
A) L'autorització de la refosa està continguda en la disposició final primera de la Llei 12/2006, de 27 de juliol, de mesures en matèria de medi ambient i de modificació de les lleis 3/1988 i 22/2003, relatives a la protecció dels animals, d'acord amb la qual 'aquesta refosa ha de comprendre la regularització, l'aclariment i l'harmonització de les dites disposicions'.
L'Estatut d'autonomia de Catalunya ha regulat el règim de la delegació legislativa al Govern, ja sigui amb una remissió estricta al règim constitucional, com feia l'Estatut de 1979, vigent encara en aprovar-se la Llei 12/2006, ja sigui directament en el mateix text, com fa l'article 63 de l'Estatut d'autonomia de 2006.
Els requisits que es desprenen de la regulació estatutària es compleixen, atès que la delegació per refondre ha estat atorgada expressament i per una norma amb rang adequat, se n'ha fixat el termini per a l'exercici, s'hi indica l'àmbit normatiu a què es refereix el contingut de la delegació i s'hi indica l'abast funcional de la refosa, i s'autoritza, d'acord amb la formulació constitucional, la 'regularització, l'aclariment i l'harmonització' dels textos legals a refondre.
Es tracta, per tant, d'una autorització atorgada amb la màxima amplitud permesa.
També en aquest cas i com es va dir en el Dictamen 225/06, la refosa de normes es concreta sempre en una operació de tècnica legislativa, si bé aquesta té un abast més gran quan l'autorització s'ha atorgat amb facultats de regularitzar, aclarir i harmonitzar, com succeeix en el cas sobre el qual es dictamina.
L'operació de refosa implica en aquests casos la sistematització unitària, la depuració tècnica, un aclariment, una harmonització de preceptes i una eliminació de discordances i d'antinòmies.
Ara bé, com s'ha posat de manifest al Dictamen 240/05, 'la frontera dels canvis possibles en el procediment de refosa rau en la prohibició d'innovar.
Com assenyala el Tribunal Constitucional, el Govern, amb l'autorització per refondre, no té facultats 'en orden a innovar libremente el ordenamiento'.
I, en el mateix sentit, es pronuncia la jurisprudència del Tribunal Suprem (per exemple, la Sentència de 10 de febrer de 1992) o la doctrina del Consell d'Estat: amb la refosa no es poden establir nous preceptes jurídics 'en el sentit substancial o material' que no estiguin ja en els textos a refondre (Consell d'Estat, expedient 2515/2004).
Amb aquestes premisses es passa a considerar el Projecte de text refós de la Llei de protecció dels animals.
B) El Projecte de decret legislatiu conté un article únic pel qual s'aprova el text refós, una disposició derogatòria i una disposició final d'entrada en vigor del text refós per a l'endemà de la publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Pel que fa al contingut del text refós pròpiament dit, aquest conté una exposició de motius, cinquanta-dos articles, estructurats en sis títols, tretze disposicions addicionals, dues disposicions transitòries i tres de finals.
Els títols en els quals s'estructuren els articles són els següents: títol I, 'Disposicions generals i normes generals de protecció dels animals' (que comprèn dotze articles); títol II, 'De la possessió d'animals' (articles 13 a 20); títol III, 'De les associacions de protecció i defensa dels animals' (article 20); títol IV, 'Dels nuclis zoològics' (articles 21 a 25); títol V, 'Fauna salvatge autòctona i no autòctona' (articles 26 a 36); títol VI, 'Inspecció i vigilància' (articles 41 a 43); títol VII, 'Infraccions i sancions' (articles 44 a 52); i va acompanyat d'un extens annex que prové de la Llei 22/2003, segons la redacció donada per la Llei 12/2006.
El text ha seguit l'estructura i la sistemàtica de la Llei 22/2003, de 4 de juliol, de protecció dels animals, amb les modificacions fruit de la refosa, malgrat que hi hagi alguna reordenació, que també podria haver estat més important, cosa que segons ja es va dir en el Dictamen 458/02 'és admissible que la tasca de refosa inclogui l'ordenació i sistematització dels preceptes afectats i la seva distribució en els corresponents capítols'.
Des del punt de vista del contingut, i sense perjudici de les observacions que es faran al final, no planteja qüestions rellevants, ja que s'han efectuat per la via dels aclariments incorporats que es refereixen als aspectes següents: a) La fura és considerada com a animal de companyia, i d'acord amb aquest criteri s'ha afegit a tots els articles on es feia referència als gats i als gossos; b) Les referències específiques que la normativa que es refon fa al Departament de Medi Ambient, han estat substituïdes, en tots els casos, per la referència al 'departament competent en matèria de medi ambient'.
Així mateix, les referències al Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca, han estat substituïdes per la referència al 'departament competent en matèria de sanitat animal'; c) Com es diu a la Memòria, en l'annex d'espècies protegides de la fauna salvatge autòctona s'han suprimit les referències a les famílies, atès que la protecció és per a les espècies, no per a les famílies, 'i amb la supressió de la referència a la família l'annex és més clar'; d) S'ha especificat que l'article 28.1 es refereix als peixos i crancs de la fauna autòctona, i e) s'han aclarit algunes definicions.
C) El resultat de l'acarament dels textos és el següent:
a) En relació amb els articles que provenen de la Llei 22/2003:
' A l'article 3, apartat b), s'ha afegit 'i les fures'.
' Al mateix article 3, apartat c), hi ha lleugeres variacions de redactat.
' Al mateix article 3, apartat e), quan es refereix a la fauna, s'ha afegit el terme 'salvatge'.
' Al mateix article 3, apartat h), s'han substituït els termes 'fauna exòtica' pels de 'fauna salvatge no autòctona'.
' Al mateix article 3, s'ha incorporat de bell nou la definició de la lletra n), d'animal perdut'.
' A l'article 5, apartat e) final, hi ha lleugeres variacions de redactat.
' L'article 11, apartat 1, es correspon amb l'antic apartat 2 de la Llei 22/2003.
' Al mateix article 11, apartat 2, s'ha afegit 'i fures'.
' A l'article 15, apartat 1, s'ha afegit 'i les fures'.
' A l'article 16, apartat 1, s'ha suprimit el terme 'de companyia' quan es refereix als 'animals abandonats'.
' Al mateix article 16, apartat 2, s'ha substituït la referència 'a administracions o entitats locals supramunicipals' que figuraven en la Llei 22/2003, per la referència 'als ens locals supramunicipals'.
' Al mateix article 16, apartat 3, s'ha substituït el terme 'instal·lacions' pel de 'centres', i la referència a les 'entitats supramunicipals' per la d'ens locals supramunicipals'.
' Al mateix article 16, apartat 4, s'ha substituït la referència a les 'entitats públiques supramunicipals' per la d'ens locals supramunicipals'.
' Al mateix article 16, apartat 6, s'ha substituït la referència a les 'entitats supramunicipals' per la d'ens locals supramunicipals'.
' A l'article 17, apartat 1, s'ha substituït la referència a l'entitat supramunicipal' per la d'ens local supramunicipal'.
' A l'article 18, apartat 2, lletra b), s'ha substituït 'si han assolit l'edat adulta' per 'd'acord amb el previst a l'article 11.3'.
' Al mateix article 18, apartat 3, s'ha substituït 'Les instal·lacions' per 'Els centres'; s'ha suprimit la frase 'que han de controlar els ajuntaments tant a llurs propis centres com als centres de recollida concertats', després del terme 'abandonats'; i s'ha afegit íntegrament el darrer paràgraf, 'El control [...] concertats.'
' A l'article 19, tant al títol com als diferents apartats, s'ha afegit 'i fures'.
' A l'article 20, apartat 1, després de 'Registre', s'ha inclòs 'd'associacions de protecció i defensa dels animals'.
' Al mateix article 20, apartat 2, després de 'convenir', s'ha inclòs 'en els termes previstos per la normativa vigent'.
' Al mateix article 20, apartat 3, s'ha afegit 'i fures'.
' A l'article 21, apartat a), s'ha afegit 'del departament competent en matèria de medi ambient'.
' Al mateix article 21, apartat d), s'ha afegit 'de Nuclis Zoològics'.
' A l'article 22, apartat 1, s'ha substituït 'que participen en curses i competicions en les quals es fan apostes', per 'de competició o cursa'.
' Al mateix article 22, apartat 3, després d'instal·lacions', s'ha afegit 'previstes a l'apartat 1'.
' Al títol del capítol II, s'ha afegit 'de companyia'.
' A l'article 23 s'ha afegit 'de companyia', i s'ha substituït la referència a persona 'responsable' per persona 'posseïdora'.
' A l'article 24, apartat 1, lletra c), s'ha afegit de bell nou el segon paràgraf; des d'A més [...]' fins a 'l'article 15'.
' Al mateix article 24, apartat 1, lletra e), s'ha afegit 'i les fures'.
' A l'article 25, tant al títol com al contingut, s'ha inclòs el terme 'de companyia' per referir-se als animals exòtics.
' A l'article 27, els apartats 1 i 2 es corresponen, respectivament, amb els apartats 2 i 3 de l'antic article 26 de la Llei 22/2003.
En ambdós casos s'ha afegit 'salvatge' per referir-se a la fauna no autòctona.
' A l'article 41, apartat 1, lletra b), s'ha substituït l'expressió 'registre censal dels gats, dels gossos i dels altres animals que es determinin per reglament' per 'cens municipal d'animals de companyia d'acord amb el previst a l'article 14'.
' A l'article 44, apartat 2, lletra a), s'ha inclòs 'una fura o altres animals' i se n'ha modificat lleugerament el redactat.
' Al mateix article 44, apartat 2, lletra f), s'ha afegit 'i les fures'.
' Al mateix article 44, apartat 2, lletra i), final, s'ha afegit 'amb l'excepció prevista a l'article 9.2'.
' Al mateix article 44, apartat 3, lletra f), s'ha afegit 'd'animals' en referir-se a 'cria', i s'ha substituït la referència a 'declarats nuclis zoològics' per 'inscrits en el Registre de nuclis zoològics'.
' Al mateix article 44, apartat 3, lletra g), s'ha afegit 'dels animals' en referir-se a 'identificació'.
' Al mateix article 44, apartat 3, lletra j), s'han substituït els termes 'desparasitats i lliures de totes les malalties' per 'en les condicions'.
' Al mateix article 44, apartat 3, lletra n), s'ha substituït 'de cavallets en què s'utilitzin animals', per 'giratòries amb animals vius lligats i altres assimilables'.
' Al mateix article 44, apartat 4, lletres b) i d), s'ha afegit 'i fures'.
' Al mateix article 44, apartat 4, lletra e), s'han substituït els termes 'exòtiques o d'espècies híbrides' pels termes 'de fauna salvatge no autòctona, d'animals de companyia exòtics o híbrids'.
' Al mateix article 44, apartat 4, lletra i), s'ha afegit 'salvatge' en referir-se a la fauna autòctona.
' A l'article 47, apartat 2, s'ha afegit 'salvatge' en referir-se a la fauna autòctona.
' Al mateix article 47, s'ha modificat l'ordre dels apartats 3 i 4.
' Al mateix article 47, apartat 5, s'ha afegit 'salvatge' en referir-se a la fauna autòctona.
' L'article 51, apartat 2, ha sofert modificacions de redacció; igualment, s'observa que s'ha deixat en blanc la concreció del departament competent, en substitució de l'anterior referència al Departament de Justícia i Interior contingut en l'antic article 37.2.
b) En relació amb els articles que provenen de la Llei 3/1988:
' A l'article 28, apartat 1, s'han inclòs els termes 'de la fauna salvatge autòctona' per referir-se als 'crancs menors'.
S'ha afegit també 'Per als peixos', en referir-se a la longitud.
' A l'article 30, apartat 2, s'ha afegit 'salvatge' en referir-se a la fauna autòctona.
' Al mateix article 30, apartat 3, s'han substituït els termes 'disposicions normatives que regulen' pels de 'resolucions que estableixen'; també, s'han substituït els termes 'el termini de la disposició' pels de 'la temporada de caça o de pesca'.
' A l'article 33, apartat 2, s'ha substituït el terme 'migracions' pel d'espècies migratòries'; també s'han substituït els termes 'recuperació, criança' pels de 'concentració, cria'.
c) En relació amb els articles que provenen de la Llei 12/2006:
' A l'article 14, apartat 3, s'han substituït els termes 'de forma indeleble de l'animal' per 'd'acord amb el que preveu l'article 15.1'.
' A l'article 17, apartat 3, primer paràgraf, s'ha modificat 'ha d'avisar, per mitjà de la notificació oportuna' per 'ha de notificar a'.
' A l'article 30, apartat 1, s'ha afegit 'salvatge' en referir-se a la fauna autòctona.
' A l'article 44, apartat 2, lletra k), s'ha suprimit la precisió 'o no tenir-lo diligenciat per l'Administració competent'.
' A l'article 46, apartat 4, final, s'ha suprimit la referència a 'reeducació i de conscienciació en el respecte per la natura i els animals'.
La disposició addicional dotzena remet a l'article 12.2 del present Text refós quan en realitat s'ha de referir a l'article 11.2.
Respecte del Decret legislatiu que aprova el text refós i en relació amb l'apartat tercer de la disposició derogatòria, s'observa que els articles de la Llei 12/2006 que es refonen en el projecte sotmès a dictamen són els articles 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 i 9, per la qual cosa semblaria que així hauria de fer-se la modificació corresponent, en comptes de fer referència únicament a l'article 2.1 i a les disposicions addicionals de l'esmentada Llei 12/2006.
Respecte del Projecte de text refós, aquesta Comissió Jurídica Assessora considera que s'ajusta, des d'un punt de vista material, a l'autorització continguda en la Llei 12/2006, de 27 de juliol, i ha donat com a resultat un text únic que introdueix les adaptacions normatives apropiades per tal de refondre les diverses normes en un text coherent, sistemàtic i actualitzat.
La refosa incorpora, amb les matisacions que s'han dit, les modificacions introduïdes per les diverses lleis.
També és oportuna, com s'ha observat en altres ocasions, l'eliminació de les disposicions que han esgotat ja la seva eficàcia i que han perdut tota vigència futura.
L'observació nuclear relativa a l'exigència d'una nova delegació legislativa atorgada pel Parlament al Govern no comportaria necessàriament la repetició de tot el procediment 'sobre la base de l'aplicació analògica del principi de conservació dels actes (article 66 LRJPAC)' si es donessin les circumstàncies següents: Que el contingut de l'habilitació parlamentària fos exacte a l'actual caducada; i que el contingut del text refós fos, des del punt de vista substantiu, bàsicament igual.
Però, en tot cas, el text refós haurà de ser tramès novament a aquesta Comissió per tal de verificar-ne la identitat de la delegació i la del text.
Aquesta Comissió Jurídica Assessora considera que la delegació legislativa atorgada per la disposició final primera de la Llei 12/2006 s'ha exhaurit i, per tant, el Govern de la Generalitat no està autoritzat a aprovar aquest decret legislatiu, sens perjudici de les altres consideracions efectuades.