projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Aquests materials no es basen en un discurs directiu (que pot provocar rebuig), ni alarmista (que pot provocar una dissonància amb l'experiència i augmentar una percepció de falsedat del missatge).
Al llarg de la nit s'han de decidir moltes coses: des d'on anar fins a com tornar a casa, i també com enfrontar-se a decisions de més risc, com ara el consumir de drogues, conduir, etc.).
L'adhesiu, que es col·locarà als serveis, tracta de forma específica el consum de cocaïna.
Guia que explica la funció, objectius i funcionament d'una Taula Nits Q -una plataforma participativa per millorar la seguretat en ambients de festa nocturna-, i que descriu les diferents passes que es poden seguir en la seva creació.
Professionals de l'àmbit de les drogues
En l'àmbit comunitari i en el de l'oci nocturn
Creació, estructura i funcionament de les taules Nits Q
Material educatiu per treballar situacions relacionades amb les drogues, adreçat a noies joves vulnerables o de risc social.
Consta d'un diari personal on la protagonista explica diferents situacions per les que passa i d'una guia per a professionals.
Està realitzat amb una perspectiva de gènere.
Es complementa amb el material didàctic per a nois: A primera línia amb ells
Noies en situació de risc social
Professionals que treballen amb aquest col·lectiu.
Medi Obert, PQPI, i tots aquells àmbits on es treballi amb noies en situació de vulnerabilitat social.
Diari Sandra, les meves coses (català i castellà)
Els protocols de prevenció sobre drogues-ASA són una alternativa a la sanció administrativa per a aquells menors d'edat que han estat denunciats per una infracció relacionada amb el consum o tinença de drogues il·legals, segons està previst a l'article 36.16 de la Llei orgànica 4/2015, de 30 de març, sobre protecció de la seguretat ciutadana.
Es tracta d'oferir una mesura educativa alternativa a la sanció (suspensió de la sanció administrativa sempre que el programa educatiu es compleixi satisfactòriament), amb l'objectiu d'evitar o disminuir els riscos associats al consum de drogues.
També es poden considerar com una estratègia de detecció precoç (per evitar o disminuir riscos associats al consum).
Aconseguir que els menors, presumptes autors d'una infracció administrativa – prevista a l'article 36.16 de la Llei orgànica 4/2015, de 30 de març, sobre protecció de la seguretat ciutadana, referent al consum de drogues en llocs, vies, establiments o transports públics, així com a la tinença il·lícita de drogues tòxiques, estupefaents o substàncies psicotròpiques–, puguin optar a una mesura educativa per evitar o disminuir riscos associats al consum.
GUIA DE RECOMANACIONS PER A LA IMPLEMENTACIÓ DELS PROTOCOLS DE PREVENCIÓ SOBRE DROGUES-ASA (alternativa a la sanció administrativa)
Aquesta Guia de recomanacions s'ha realitzat amb l'objectiu d'obtenir un document marc que ofereixi les recomanacions necessàries per a la implementació i avaluació dels protocols de prevenció sobre drogues-ASA a qualsevol municipi de Catalunya, com a mesura alternativa a la sanció administrativa per consum o tinença de drogues il·legals per menors d'edat compresa entre 14 i 17 anys.
La Guia descriu els criteris mínims i bàsics per a la implementació d'un PPD-ASA i ofereix recomanacions que permeten prou flexibilitat per poder ser adaptables a la realitat i idiosincràsia de qualsevol municipi que el vulgui implementar.
La Guia també proposa una metodologia contrastada per a l'avaluació dels PPD- ASA i aporta les eines per poder mesurar l'eficàcia dels objectius del programa.
L'avaluació individual de cada un dels PPD-ASA sota els mateixos paràmetres donarà l'oportunitat de poder realitzar, en un futur, una avaluació global sobre l'evolució i l'eficàcia en el territori.
APLICACIÓ PER AL SEGUIMENT I AVALUACIÓ DELS PPD-ASA
Actualment s'està desenvolupant una eina de treball per a tots els professionals que treballen amb joves realitzant intervencions educatives entorn de les drogues.
Aquesta eina s'ha dissenyat amb dos objectius diferenciats i, al mateix temps, entrellaçats: Oferir un instrument de treball als professionals que permeti fer el seguiment de les diferents intervencions que es duguin a terme.
Disposar d'un instrument de recollida de dades que permeti fer, de forma automàtica, l'avaluació del programa.
L'aplicació per al seguiment i l'avaluació dels PPD-ASA integra aquestes dues funcions.
Utilitzant-la com a eina de treball, les dades de cada cas quedaran emmagatzemades i el sistema les gestionarà per poder fer-ne anàlisis estadístiques i obtenir informes d'avaluació del programa en general.
Els joves menors de 18 anys amb trastorns per ús de substàncies són atesos als centres de salut mental infantil i juvenil (CSMIJ) per una unitat funcional d'atenció als menors.
Un equip especialitzat format per professionals de les addiccions i de la salut mental valora, avalua, diagnostica i tracta els joves amb trastorns per ús de substàncies. �
L'equip especialitzat és el responsable de l'avaluació, el diagnòstic i el disseny del pla terapèutic individualitzat, que es desenvolupa en el CSMIJ.
Aquest equip està integrat per professionals experts en addiccions i en salut mental.
Els pacients han de sol·licitar ser visitats al CSMIJ, hi poden acudir directament o bé ser-hi derivats pels pediatres, els metges de família o l'equip de suport a l'atenció primària, directament des d'urgències, hospitals d'aguts, hospitals de subaguts o hospitals de dia, del programa Salut i Escola i des d'altres dispositius sociosanitaris segons el mapa de serveis i les relacions entre els dispositius de la zona (vegeu el gràfic "Model d'integració funcional CAS-CSMIJ).
Cada territori ha de dissenyar els seus circuits per aplicar les intervencions assistencials i les de coordinació entre serveis, detecció precoç, prevenció i promoció de la salut.
És molt recomanable elaborar un mapa de recursos amb l'assignació de professionals referents i circuits d'interacció entre els dispositius, sense oblidar el paper clau de l'atenció primària.
Els adolescents amb problemes de consum han de ser derivats a la unitat funcional, després d'una avaluació diagnòstica prèvia i amb l'assessorament, si convé, dels equips de suport de salut mental i addiccions.
En l'entrevista o les entrevistes d'avaluació diagnòstica es valora:
L'avaluació ha de constar almenys dels àmbits següents:
Díptic de dues fulles adreçats als usuaris de la Xarxa d'Atenció a les drogodependències que pretén augmentar la conscienciació sobre el risc de contagi i reinfecció de la Hepatitis C i la possibilitat d'accedir a tractament.
Persones usuàries de la Xarxa d'Atenció a les drogodependències
En els centres i recursos de la Xarxa d'Atenció a les Drogodependències (XAD)
Tinc Hepatitis C i ara que puc fer?
Actuacions i programes que permeten treballar aspectes educatius i preventius des de la perspectiva de reducció de riscos en menors de 14 a 17 anys i joves de 18 a 23 anys.
Programa d'actuació preventiva familiar de la transgressió i del consum de drogues en menors i joves que passen pel circuit de la justícia juvenil.
Programa de suport al tractament de drogodependències en medi obert
Programa de suport al tractament de les drogodependències en medi obert.
El procés d'intervenció en drogodependències dels interns pren una significació cabdal en el moment que progressen i passen a un règim de vida obert, i i se'ls deriva als centres oberts o a les seccions obertes dels centres.
La continuïtat assistencial és matèria de treball dels professionals de medi obert, que, a banda d'intervencions vinculades al seguiment i a la prevenció de recaigudes, fan les derivacions pertinents a la Xarxa d'Atenció a les Drogodependències de Catalunya, tant pel que fa als CAS com a les comunitats terapèutiques i altres recursos assistencials.
L'octubre del 2005 es va posar en funcionament el Projecte pilot per al tractament de les drogodependències en medi obert, a la Secció Oberta del CP de Dones de Barcelona.
Els professionals que hi intervenen i es coordinen són: l'equip de la Fundació Mercè Fontanilles, que fa la intervenció directa individualitzada (psicòleg i treballador social, i suport de la direcció tècnica i dels serveis administratius de la Fundació), els equips multidisciplinaris de medi obert, els CAS i els referents en la xarxa comunitària.
Criteris d'indicació del tractament de les hepatitis víriques
Llibre de recomanacions sobre el tractament de l'hepatitis C i de la coinfecció del VHC amb el VIH en pacients drogodependents en procés d'actualització
Octubre 2011 ["Recomanacions de l'ECDC i l'EMCDDA: prevenció i control de malalties infeccioses en persones que s'injecten drogues"]
Les proves ràpides es poden sol·licitar a la Subdirecció General de Drogodependències a l'adreça
electrònica a l'atenció de Susana Rivera.
Recentment en el Butlletí Oficial de l'Estat (65, del 17 de març de 2015) Ordre SSI/445/2015, de 9 de març, pel qual es modifiquen els annexes I, II i III del Reial decret 2210/1995, de 28 de desembre, desenvolupat pel Decret 203/2015, de 15 de setembre publicat en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya, s'inclou l'Hepatitis C crònica com a malaltia de declaració obligatòria.
Concretament, la notificació s'ha de fer en un període no superior a les quatre setmanes.
Cada vegada que és sap que la persona té Hepatitis C ha d'emplenar aquest formulari elaborat pel CEEISCAT i enviar-ho a l'atenció de Laura Fernandez
Una de les grans preocupacions dels professionals que atenen directament les persones que estan infectades per hepatitis C és conèixer el risc de contagi que poden tenir davant d'una punxada accidental amb una agulla infectada o quan esquitxa les mucoses.
En aquest cas, podeu consultar el document de consens per minimitzar els riscos d'infecció per VIH, hepatitis B i hepatitis C, elaborat pel CatSalut.
En el marc del Dia sense Alcohol, el 15 de novembre, la Sub-direcció General de Drogodependències de l'Agència de Salut Pública de Catalunya impulsa, aquest any 2019, per sisè any consecutiu la Setmana de sensibilització sobre els riscos del consum d'alcohol del 11 al 17 de novembre.
D'aquesta manera se suma a la mobilització de la societat civil europea Awareness Week Alcohol Related Harm.
L'any passat, vàrem impulsar la campanya, "L'Alcohol és responsabilitat de tothom", amb la iniciativa "Jo m'hi adhereixo" on s'hi van sumar diferents personalitats públiques, com la Consellera de Salut, Alba Vergés, els periodistes Jordi Basté i Mònica Terribas i el jugador del Futbol Club Barcelona Sergi Roberto, entre altres.
L'acollida va ser molt positiva i va tenir una àmplia repercussió en els mitjans de comunicació.
Enguany continuem sumant adhesions al lema de la campanya i us volem demanar la vostra implicació.
L'objectiu és aconseguir el major nombre d'adhesions possibles.
Descripció, objectius, materials, etc..
Trobareu informació sobre com adherir-vos al lema "L'alcohol és responsabilitat de tothom" i podreu veure totes les persones que estan recolzant la campanya.
Com es pot participar i quines activitats es poden organitzar
Ompliu el següent formulari amb les activitats, accions de la setmana
Alcohòlics Anònims (AA) és una comunitat de homes i dones que comparteixen la seva experiència, per resoldre el seu problema comú i ajudar a altres a recuperar-se del alcoholisme.
L'únic requisit per ser membre de A.A. és el desig de deixar la beguda.
Associació sense ànim de lucre declarada d'utilitat pública que treballa en la rehabilitació de persones marginals del carrer amb alcoholisme crònic.
Federació Catalana d'Alcohòlics Rehabilitats (FCAR)
Una organització que dóna acollida a tots els malalts alcohòlics que necessiten ajuda, suport sense condicions i solidaritat cap a ells i els seus familiars.
Grup que treballa per al seu benestar i el de la seva comunitat, donant servei a les persones afectades per alcoholisme.
La Setmana de Conscienciació sobre el Dany relacionat amb l'alcohol (AWARH) es va iniciar el 2013 per un grup d'organitzacions afins amb la finalitat de oferir un enfocament integrat dels danys relacionats amb l'alcohol.
L'objectiu de la setmana és sensibilitzar els responsables polítics dels danys causats per l'alcohol i la necessitat d'un enfocament integrat per fer front en la UE.
L'equip d' Alcohol Concern és una organització benèfica que treballa a Anglaterra i Gal·les, compromesa amb el canvi de les converses que la gent té sobre l'alcohol.
Ells treballen en diferents projectes, però tots tenen el mateix objectiu, reduir els danys relacionats amb l'alcohol.
EuroCare (Aliança Europea sobre Polítiques d'Alcohol
És una xarxa d'unes 57 organitzacions de salut pública que treballen en la prevenció i reducció dels danys relacionats amb l'alcohol en 25 països a Europa.
Eurocare és l'única xarxa europea important que es centra en qüestions de política d'alcohol.
Membre de l'Aliança Global de Polítiques d'Alcohol (GAPA), l'Aliança Europea de Salut Pública (EPHA) i participa tant en Fòrum de Polítiques de Salut de la Comissió Europea i el Fòrum europeu sobre alcohol i salut.
Càpsules audiovisuals que transmeten, en clau d'humor, missatges per a la reflexió i la prevenció de riscos associats
al consum d'alcohol entre els joves.
Més informació: ElPep i LaClara.
Campanya educativa realitzada pel grup d'iguals de Rumba a Tu Son.
que sensibilitzen sobre l'ús de begudes alcohòliques i els seus riscos associats.
Consells i informació per a mares i pares.
Les opinions i els punts de vista de les mares i els pares tenen una gran importància i influència en els comportaments de risc dels fills i filles.
Moltes enquestes adreçades als adolescents posen de manifest que les opinions i els punts de vista dels pares continuen tenint una gran importància en aquesta etapa.
Com les famílies poden jugar un paper molt important en la prevenció de l'abús de begudes alcohòliques a l'adolescència:
Presentem un conjunt de situacions on els fills i filles beuen i com podem actuar en funció del que es planteja:
Connecta amb els teus fills: Eina educativa per a pares i mares que intenta resoldre dubtes, pors i inseguretats pròpies de la tasca d'educar els fills, en relació amb el consum d'alcohol.
El model familiar en l'ús de les drogues, és una influència que es relaciona amb el risc de consum amb els nostres fills i filles.
� Hi ha èpoques de l'any, com pot ser l 'estiu o les festes nadalenques on l'alcohol pot estar més present en les celebracions o trobades familiars.
Per aquells pares i mares que tenen infants petits a càrrec pot ajudar a planificar-se per l'endemà quan apareix la "ressaca".
Pensar quina persona cuidarà dels fills i filles és un exemple.
Un recent estudi de l'Hospital de Universitat de Michigan dels EEUU amb 1.170 pares i mares amb almenys un infant entre 0 i 9 anys, van trobar que la quarta part dels pares no ho tenien en compte.
I 1 de cada 12 va admetre que en algun moment no van complir amb les responsabilitats de la criança després d'un dia de celebració.
Llibret adreçat a pares i mares consumidors de drogues compost de vuit narracions que expliquen casos reals.
Les històries presentades volen crear un espai de reflexió amb l'objectiu de reduir els riscos associats al consum, especialment els que estan vinculats amb l'educació, i incrementar els aspectes de seguretat de l'entorn, en els espais on conviuen infants i adults.
El sistema de vigilància epidemiològica sobre les sobredosis mortals de la ciutat de Barcelona (metges forenses, ASPB) i no mortals (SEM i Centre d'Estudis Epidemiològics sobre les Infeccions de Transmissió Sexual i Sida de Catalunya —CEEISCAT—).
El sistema de vigilància per a les sobredosis mortals s'elabora a partir de les dades de mortalitat per reacció aguda adversa a drogues de la ciutat de Barcelona (ASPB).
Les dades de l'any 2013 indiquen que aquell any hi va haver un 14,06% menys de defuncions per sobredosi respecte a anys anteriors.
En total, 55 persones van morir a causa d'una reacció adversa a drogues; 13 persones moren cada tres mesos a la ciutat de Barcelona per aquest motiu.
El sistema de notificacions de les sobredosis no mortals s'extreu del CEEISCAT, que fa un estudi transversal bianual on es recullen les conductes de risc associades a persones que s'injecten drogues a Catalunya.
Una part específica d'aquest estudi recull les sobredosis per opiacis (heroïna, metadona i altres) no mortals que han requerit atenció mèdica o que el mateix consumidor considera que la necessitava tot i que no l'hagi rebut.
Són els casos en què la persona consumidora ha presentat:
En l'estudi es recullen els indicadors següents:
Coneixements en sobredosi (Font: CEEISCAT)
Intervencions amb naloxona (Font: CEEISCAT)
Vegeu l' Informe de resultats del tall transversal del 2012‐2013 complet.
El Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) recolliria les notificacions de sobredosi no mortals.
Les actuacions per sobredosi que requereixen una actuació d'urgències.
Actualment s'està pendent d'iniciar el projecte de circuit i el procés de notificació.
Avaluació de procés del Programa
Anualment els centres i els recursos de drogues participants en el Programa elaboren una memòria d'indicadors que, juntament amb l'avaluació qualitativa que es fa de forma transversal (2010-2011), permet avaluar la implementació del Programa i establir els objectius de cobertura anual.
La memòria d'indicadors està adaptada a la tipologia de centres: centres de reducció de danys (CRD), centres d'atenció i seguiment de les drogodependències (CAS), comunitats terapèutiques (CT) i, actualment, unitats hospitalàries de desintoxicació (UHD) i unitats de patologia dual (UPD).
El programa de formació consisteix en una sessió individual o en grup.
Durant la sessió, s'expliquen de forma separada els símptomes de sobredosi per substàncies depressores (centrat en l'heroïna) i per substàncies estimulants (centrat en la cocaïna) i les accions que es poden dur a terme.
Els usuaris són avaluats amb un qüestionari breu per determinar si han adquirit una comprensió bàsica de la prevenció i l'assistència davant d'una sobredosi, incloent-hi les característiques i l'ús de la naloxona.
Amb l'objectiu d'arribar al màxim nombre de consumidors de drogues i, sobretot, als de més risc, cada vegada més es promou fer sessions individuals encara que no estiguin programades, per exemple, al carrer, amb els educadors.
Aquesta formació té el suport d'una guia de consell breu sobre la sobredosi per heroïna i la intoxicació per cocaïna.
Aquesta estratègia es basa en el fet que la formació és força senzilla.
Als participants que mostren que han adquirit els coneixements bàsics se'ls dóna un kit d'actuació en cas de sobredosi que els permet actuar en una sobredosi per heroïna.
També reben un carnet d'agent de salut en sobredosi, vàlid per un any.
Finalitzat aquest període se'ls proporciona una formació de reciclatge si és necessari.
Això permet reforçar-ne els coneixements i treballar les dificultats amb què es poden trobar.
Cada centre ha d'assignar una persona responsable del Programa i una altra per als aspectes clínics.
Les dues funcions les pot dur a terme el mateix professional, tot i que el responsable clínic ha de ser un professional de la medicina o la infermeria.
Cada centre té certa llibertat per adaptar el protocol general.
És a dir, els professionals poden decidir si fan la formació individual o en grup, on tindran lloc els cursos, etc. El motiu d'aquesta flexibilitat és que els mateixos professionals adaptin la formació a les característiques i els problemes dels seus usuaris.
Per tant, un punt clau en el Programa és que cada centre estableixi un pla anual de formació.
Com a suport per als professionals que fan la formació, es disposa dels materials següents:
Des de la Subdirecció General de Drogodependències, es porta a terme una reunió anual amb els professionals referents dels centres per avaluar el procés d'implementació i per establir objectius anuals de cobertura.
A més, el protocol indica que cada centre ha de fer una sessió clínica o científica interna sobre el Programa cada any.
La sessió comença amb una avaluació inicial amb un qüestionari breu que permet establir les àrees de coneixement més dèbils o les habilitats específiques de cada grup o individu, i també comparar els coneixements dels participants abans i després del curs.
El mateix qüestionari es passa al final de la formació per saber si tenen els coneixements bàsics a fi de decidir si poden rebre el kit de d'actuació en cas de sobredosi (amb naloxona) i el carnet d' agent de salut en sobredosi que identifica els usuaris que són experts en prevenció i actuació en cas de sobredosi.
Cada any els usuaris han de fer una formació de reciclatge.
Els centres que participen en el Programa són:
El 88% de les comunitats terapèutiques i els centres de dia (CT-CD)
El Programa de prevenció de sobredosis de Catalunya és un dels programes de reducció de danys, impulsat conjuntament per la Subdirecció General de Drogodependències ( Agència de Salut Pública de Catalunya ) i per l'Agència de Salut Pública de Barcelona.
El Programa es va iniciar a Catalunya l'any 2008 i s'ha desplegat de manera gradual i progressiva fins a l'actualitat en la majoria dels centres de la Xarxa d'Atenció a les Drogodependències ( centres de reducció de danys, centres d'atenció i seguiment de les drogodependències i comunitats terapèutiques ).
Actualment aquest Programa s'està iniciant a les unitats hospitalàries de desintoxicació.
Va començar als centres que estan en contacte amb els usuaris que tenen més risc de patir una sobredosi: consumidors en actiu dels centres de reducció de danys i, posteriorment, als centres de tractament (centres d'atenció i seguiment i comunitats terapèutiques).
Cal tornar a recordar que una recaiguda després d'un període de tractament amb abstinència és un moment de risc molt important.
El Programa està dissenyat principalment perquè els professionals dels centres de la Xarxa d'Atenció a les Drogodependències (XAD) formin els consumidors de drogues.
L'objectiu final és tenir el màxim nombre possible de persones consumidores o exconsumidores formades en prevenció i actuació davant d'una sobredosi.
Com que els professionals de la XAD són els responsables de la formació, des de la Subdirecció General de Drogodependències s'ofereix una formació semipresencial adreçada als professionals, especialment els que són referents de cada centre o servei del Programa.
Aquests referents han de formar la resta de professionals del seu centre.
Cal que tots els professionals que desenvolupin accions educatives del tipus que sigui, fins i tot si aquesta acció no és sistemàtica o estructurada dins del seu rol professional, puguin fer intervencions preventives de la sobredosi, encara que sigui amb un aconsellament breu.
Quan la majoria de professionals hagin adquirit aquests coneixements podran formar els consumidors de drogues i els familiars o amics dels consumidors que puguin presenciar una sobredosi en la prevenció, el reconeixement i l'actuació davant d'una sobredosi per opiacis (heroïna, etc.) o per psicoestimulants (cocaïna, amfetamines, etc.).
A més de la formació i la pràctica en reanimació cardiopulmonar bàsica (RCP bàsica), una part important del Programa és la distribució de la naloxona com a antídot per a les sobredosis per opiacis ( EMCDDA, 2015 ).
La població destinatària del Programa de prevenció de sobredosis de Catalunya són els consumidors d'opiacis i/o psicoestimulants.
No obstant això, el Programa també s'ofereix als familiars o amics que viuen amb els consumidors de drogues i a persones que poden entrar-hi en contacte.
Involucrar els consumidors és la part més important d'aquest Programa, perquè, per oportunitat (són als llocs on es consumeixen drogues), són els que poden actuar en primera instància davant d'una sobredosi, ja que tenen més probabilitat de presenciar-ne una.
Sempre, però, se'ls demana que en cas de sobredosi avisin el SEM i, mentre arriba l'ambulància, facin una intervenció bàsica.