S'entén per soroll produït pel veïnatge aquell que prové de les activitats domèstiques, el funcionament dels electrodomèstics i els aparells diversos, els instruments musicals o acústics, els animals domèstics, les veus, els cants, els crits o d'altres orígens assimilables.
L d, L e i L n: índexs d'immissió de soroll en els períodes de dia, vespre i nit, respectivament.
Es considera que es respecten els valors límit d'immissió de soroll establerts en aquest annex quan els nivells d'avaluació compleixen, durant cada període d'avaluació, el següent:
b) Cap nivell d'avaluació L Ar supera els valors fixats en aquest annex.
Determinació dels nivells d'immissió
Els nivells d'immissió es poden determinar mitjançant mètodes de càlcul, d'acord amb l'annex 8, o mesuraments.
Determinació mitjançant mesuraments
Els mesuraments es poden realitzar en continu durant tot el període d'avaluació o mitjançant mesuraments representatius de cada fase de soroll.
Una fase de soroll és el temps en què el nivell de pressió sonora de la font que s'avalua es percep de manera uniforme en el lloc d'immissió, i també els components de baixes freqüències i/o tonals i/o impulsius.
El temps en què no funciona la font s'ha de considerar una fase de soroll caracteritzada pel nivell de soroll residual, sense la contribució de la font a avaluar.
Per obtenir mesuraments representatius, se n'han de dur a terme com a mínim 3, els quals es consideren vàlids quan la diferència entre els valors extrems obtinguts és menor o igual a 3 dB(A).
El resultat és la mitjana energètica dels 3 valors que compleixin aquesta condició.
Si la diferència fos més gran, s'ha d'augmentar el temps de cada mesurament i dur-ne a terme una nova sèrie fins que la diferència entre 3 valors sigui inferior a 3 dB(A).
En cas contrari, s'ha de justificar que aquesta diferència és conseqüència del funcionament normal de l'activitat.
Les condicions de mesurament són les següents:
a) S'entén per soroll residual d'un entorn determinat el nivell sonor d'immissió sense la contribució de la font o les fonts a avaluar.
b) Es pot determinar la contribució d'una o diverses fonts en un entorn determinat corregint el nivell de soroll residual.
c) Si el nivell sonor d'immissió d'un entorn, incloent la font o les fonts a avaluar, és superior a 10 dB(A) respecte del nivell de soroll residual, no s'hi ha de fer cap correcció.
Si la diferència és d'entre 3 i 10 dB(A), cal sostreure el nivell de soroll residual segons l'expressió:
L Aeq és el nivell d'immissió mesurat
L Aeq, resid és el nivell del soroll residual.
Si la diferència és de menys de 3 dB(A), no s'hi pot aplicar aquesta correcció.
S'ha de repetir el mesurament en un moment en què sigui possible incrementar-la o determinar mitjançant altres mètodes la contribució de la font o fonts a l'entorn que s'ha d'avaluar.
Càlcul del nivell d'avaluació L Ar
El nivell d'avaluació es calcula a partir de mesuraments que inclouen tot el període d'avaluació o un nivell de soroll representatiu de les diferents fases, mitjançant l'expressió següent:
T i és la durada de la fase de soroll i, expressada en minuts.
L Aeq, Ti és el nivell de pressió acústica continu equivalent ponderat A, mesurat durant una fase de durada T i
K f,i, K t,i i K i,i són correccions de nivell per a la fase i; aquestes correccions no s'apliquen a la fase de soroll residual.
Quan en el procés de mesurament d'un soroll es percebin components de baixa freqüència, o de tonals emergents, o d'impulsius, o de qualsevol combinació entre components que provinguin de la font a avaluar, s'ha de dur a terme una avaluació detallada del soroll introduint les correccions adequades.
3.2 Avaluació detallada d'un soroll amb presència de components de baixa freqüència
Per a l'avaluació detallada del soroll amb presència de components de baixa freqüència, es pren com a procediment de referència el següent:
a) S'ha de mesurar, simultàniament, el nivell de pressió acústica de la font que s'ha d'avaluar amb les ponderacions freqüencials A i C, a partir de les bandes de terç d'octava de 20 a 160 Hz.
L Ceq, Ti i L Aeq, Ti són el resultat de la mitjana energètica dels tres mesuraments considerats vàlids.
L Aeq és menor a 20 dB, es considera que no hi ha components de baixa freqüència significatius.
Altrament, s'ha d'avaluar la importància de la baixa freqüència en detall a fi de conèixer la seva contribució, d'acord amb els apartats següents.
1) Obtenció del nivell de baixa freqüència audible
A cada una de les bandes de terç d'octava compreses entre 20 i 160 Hz, cal sostreure el llindar auditiu humà referenciat a la norma ISO 226:2003 (T f ) al nivell mesurat sense ponderar.
2) Obtenció del contingut energètic de baixa freqüència L B
L B és el resultat de la suma energètica de les bandes en què la diferència obtinguda a l'apartat anterior és superior a zero.
c) Es determina la presència o absència de components de baixa freqüència i el valor del paràmetre de correcció K f aplicant la taula següent:
3.3 Avaluació detallada d'un soroll amb presència de components tonals emergents
Per a l'avaluació detallada del soroll amb presència de components tonals emergents, es pren com a procediment de referència el següent:
a) Es duu a terme l'anàlisi espectral del soroll en bandes d'1/3 d'octava entre 20 i 10.000 Hz.
L f és el nivell de pressió acústica de la banda f, que conté el to emergent
d) En el supòsit de la presència de més d'un component tonal emergent, s'adopta com a valor del paràmetre K t el més gran dels que s'han obtingut.
3.4 Avaluació detallada d'un soroll amb presència de components impulsius
Per a l'avaluació detallada del soroll amb presència de components impulsius, es pren com a procediment de referència el següent:
a) En una determinada fase de soroll de durada T i, en la qual es percep el soroll impulsiu, es mesura simultàniament el nivell de pressió acústica contínua equivalent ponderat A, L Aeq, Ti, i amb la constant temporal d'impuls I, L Aleq, Ti.
L AIeq, Ti i L Aeq, Ti són el resultat de la mitjana energètica dels tres mesuraments considerats vàlids.
c) Es determina la presència o l'absència de component impulsiu i el valor del paràmetre de correcció K i aplicant la taula següent:
El valor del nivell d'avaluació L Ar s'ha d'arrodonir amb l'increment de 0,5 dB(A), i s'ha de prendre la part sencera com a valor resultant.
Als efectes d'aquesta Llei, s'entén per soroll produït per les activitats el que prové de les màquines, les instal·lacions, les obres, etc., i per soroll produït pel veïnat el que prové de les activitats domèstiques, del funcionament dels electrodomèstics, els aparells, els instruments musicals o acústics, dels animals domèstics, les veus, els cants, els crits o altres orígens assimilables.
El nivell d'avaluació es calcula separadament per als períodes següents:
a) L'horari diürn, període comprès entre les 8 h i les 21 h (780 min);
b) L'horari nocturn, període comprès entre les 21 h i les 8 h (660 min).
El període d'avaluació es divideix en intervals de temps o fases de soroll en els quals el nivell de pressió sonora es percep de manera uniforme al lloc d'immissió, i també els components tonals i/o impulsius.
Els intervals de temps en què no funciona l'activitat s'han de considerar com una fase de soroll caracteritzada pel nivell de soroll ambiental.
Càlcul del nivell d'avaluació, LAr
El nivell d'avaluació de cada període es calcula a partir dels nivells d'avaluació parcials de cada fase de soroll i mitjançant les expressions següents:
Ti és la durada de la fase de soroll, i, expressada en minuts;
LAr,i és el nivell d'avaluació que correspon a la fase i.
LAeq, ti és el nivell de pressió sonora continu equivalent ponderat A de la fase i.
LAeq, tij és el nivell de pressió sonora equivalent ponderat A, mesurat en el temps tij <= Ti per la posició del micròfon j;
n és el nombre de posicions de micròfon;
K1,i, K2,i i K3,i són correccions de nivell per a la fase i.
La correcció de nivell K1 s'aplica al soroll de les instal·lacions de l'edifici: calefacció, ventilació, climatització, ascensors, tancaments de portes o d'altres d'assimilables:
La correcció de nivell K2 pren en consideració els components tonals del soroll al lloc de la immissió:
a) Per percepció nul·la de components tonals: 0 dB(A).
b) Per percepció neta de components tonals: 3 dB(A).
c) Per percepció forta de components tonals: 6 dB(A).
La correcció de nivell K3 pren en consideració els components impulsius al lloc de la immissió:
a) Per percepció nul·la de components impulsius: 0 dB(A);
b) Per percepció neta de components impulsius: 3 dB(A);
c) Per percepció forta de components impulsius: 6 dB(A).
Avaluació detallada d'un soroll amb components tonals
El soroll que s'avalua té components tonals si se senten clarament tons purs.
La manera detallada d'avaluar la presència de components tonals és la següent:
a) Es fa una anàlisi amb resolució d'1/3 d'octava.
Lt és el nivell de pressió sonora de la banda f que conté el to pur;
Ls és la mitjana dels nivells de les dues bandes situades immediatament per sobre i per sota de f.
c) Es determina la presència o l'absència de components tonals:
Avaluació detallada d'un soroll amb components impulsius
El soroll que s'avalua té components impulsius si es perceben sons d'alt nivell de pressió sonora i durada curta.
Per a avaluar de manera detallada la presència de components impulsius s'estableix el procediment següent:
a) Es mesura el nivell de pressió sonora continu equivalent ponderat A durant Ti, LA, Ti.
b) Es mesura el nivell de pressió sonora ponderat A, determinat amb la característica temporal Impulse, amitjanat en el temps Ti, LAI.
c) Es calcula la diferència LI = LAI - LA, TI.
Si 3 dB <= LI <= 6 dB, hi ha percepció neta de components impulsius.
Si LI > 6 dB, hi ha percepció forta de components impulsius.
Cal prendre les precaucions següents:
a) Els mesuraments s'han de fer en dependències sensibles al soroll, que s'han de mantenir totalment tancades durant el mesurament.
b) S'han de prendre tres posicions de mesurament o més en funció de la grandària de la dependència.
c) Els punts de mesurament es trien a l'atzar, procurant mantenir una distància mínima entre ells d'1,5 m.
d) Les distàncies dels micròfons de mesurament a les parets, el terra i el sostre han d'ésser superiors a 0,5 m.
e) En cas de presència de sons greus i en sales petites (menys de 75 m3), almenys un dels mesuraments s'ha de prendre en una cantonada, a una distància de 0,5 m de les parets adjacents i a l'altura d'on es produeixi el nivell màxim entre 0,5 i 1,5 m.
f) En el moment dels mesuraments només l'operador ha d'ésser present a la dependència on es produeix la immissió interior del soroll.
Comprovació de funcionament de l'equip
Abans d'efectuar el mesurament s'ha d'ajustar l'equip al nivell de pressió acústica de referència, mitjançant un calibrador sonor o un pistòfon, i s'ha de comprovar que aquest nivell es manté després del mesurament.