projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El 13 de febrer de 2014, a la sala d'actes del Departament de Governació i Relacions Institucionals de la Generalitat de Catalunya, va tenir lloc la conferència de l'historiador Martí Marín: «La fi de la Guerra Civil a Catalunya».
Martí Marín és doctor en Història Contemporània, investigador del Centre d'Estudis sobre les Èpoques Franquista i Democràtica (CEFID) i professor del Departament d'Història Moderna i Contemporània de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB).
Especialista en la dictadura franquista i les seves formes de govern a Catalunya, ha publicat diversos llibres sobre el període: Els ajuntaments franquistes a Catalunya (2000), Història del franquisme a Catalunya (2006); i amb altres autors Montjuïc: memòries en conflicte (2008), Memòries del viatge 1940-1975 (2009), entre d'altres.
Martí Marín va plantejar la conferència en termes polítics, no sobre la campanya militar, sinó sobre el significat de l'ocupació de Catalunya, el sistema polític que s'hi aplicà des d'aleshores i les seves conseqüències.
Amb la voluntat de passar comptes i amb desig de revenja, s'imposà un projecte polític modern que estava triomfant a Europa: el feixisme.
La implantació d'aquest model, que ja s'havia aplicat a una àmplia zona d'Espanya des de juliol de 1936, va suposar una pèrdua absoluta del marc de llibertats viscudes fins aleshores, significà l'extinció del govern de la Generalitat, dels partits polítics, sindicats, associacions i entitats autònomes, per així enquadrar i tenir controlada la societat a través d'un únic partit i un únic sindicat.
Suposà una davallada demogràfica sense precedents: les execucions, les malalties, la fam, etc. Poblà el país de presons, camps de concentració, centres de tortura i de delació.
S'implantà un sistema de repressió intel·ligent (tant física com cultural), una repressió en massa que necessità masses de repressors.
El Centre d'Interpretació de l'Aviació Republicana i la Guerra Aèria (CIARGA) és un equipament museogràfic singular i de referència relacionat amb l'aviació i la guerra civil que s'emplaça a Santa Margarida i els Monjos, a l'espai del Serral dins l'aeròdrom republicà dels Monjos i que formava part del Vesper de la Gloriosa.
El camp «de concentració» d'Argelers de la Marenda (Argelès-sur-Mer en francès), una vila del Rosselló situada al peu de l'Albera i vora el mar, fou el primer que va acollir, a principis del mes de febrer 1939, republicans espanyols que volien escapar a l'exèrcit franquista que avançava inexorablement cap a la frontera francesa.
Els esdeveniments dels quals som testimonis les dones i els homes contemporanis tenen bona part de les seves arrels en moments històrics precedents.
Aquest condicionament històric de la realitat dels nostres dies adquireix una especial intensitat respecte d'aquells esdeveniments que són l'objecte de treball del Memorial Democràtic.
Per una banda, aquest any es commemora el 75è aniversari de la fi de la Guerra Civil.
La derrota que va patir Catalunya per part de les tropes rebels va significar, entre moltes altres coses, la supressió de les llibertats i de les institucions de l'antic govern del nostre país.
Cal recordar, doncs, que aquest episodi ha estat la darrera vegada que els catalans vam perdre les nostres llibertats individuals i col·lectives.
Només rememorar que entre les disposicions de la dictadura del general Franco hi destacaren la terrible repressió —sobretot a allò que representés la catalanitat—, la supressió de l'Estatut d'Autonomia de 1932 i la prohibició de la llengua i cultura catalana.
De la mateixa manera, els nostres dies també són en bona part hereus dels anys de la transició cap a la democràcia.
Si la dictadura franquista va suposar la supressió de les nostres llibertats, els anys de transició esdevingueren temps de recuperació, d'unitat i d'il·lusió.
La tornada de la democràcia, després de quatre dècades d'estar segrestada, el retorn de les institucions catalanes prohibides i l'aprovació d'un nou estatut d'autonomia, propiciaren, de manera majoritària, uns anys d'esperança.
Després d'haver passat quasi quaranta anys de la mort del dictador, l'època de la transició avui dia s'està posant en qüestió, a causa, principalment, del fet que molts dels esdeveniments que es visqueren han evolucionat de l'esperança a la frustració.
Aspectes que es van considerar com un encert en aquells anys difícils de pas de la dictadura a la democràcia són actualment qüestionats o, fins i tot, considerats desencertats.
Com dèiem al principi, l'actualitat que estem vivint no es pot entendre sense fer una mirada sobre aquests dos fets històrics.
Per tant, és fonamental explicar i entendre tot el que succeí en aquells moments per poder posar en perspectiva l'actualitat.
Per aquesta raó és tan important la tasca que realitza el Memorial Democràtic.
La memòria, commemoració i la difusió de l'estudi de tots aquests fets són unes de les principals missions del Memorial Democràtic de la Generalitat de Catalunya.
Aquesta revista electrònica, de la qual avui presentem el segon número, com també els actes de record i homenatge que s'han dut a terme per commemorar el final de la Guerra Civil, l'exili republicà i la transició a la democràcia, són per si sols prou significatius per valorar la bona feina que està fent aquesta institució.
Els articles que apareixen en aquest número, els actes d'homenatge als exiliats republicans a Portbou i la Jonquera, la publicació del llibre Catalunya en transició.
III Col·loqui Internacional Memorial Democràtic, són eines imprescindibles per conèixer el passat, però, especialment, per comprendre el present del qual estem sent, tots plegats, testimonis.
Director General de Relacions Institucionals i amb el Parlament
Les Jornades d'experiències didàctiques de memòria històrica han estat un lloc de trobada i d'intercanvi d'experiències didàctiques de memòria històrica.
Han estat organitzades per posar en contacte a docents de diferents territoris interessats per tractar temes de memòria, conèixer els espais de memòria del nostre país i crear una xarxa de centres que treballen temes de memòria.
Han estat organitzades pel Grup Deportació, Exili i Holocaust, format per professors i impulsat pel Memorial Democràtic i el Departament d'Ensenyament.
En aquest tercer any s'han presentat un total de dinou experiències de centre que s'han dividit en dues sessions: una de relacionada amb l'exili i l'altra amb temàtiques de l'Holocaust.
També durant aquesta jornada s'ha presentat el grup de treball de Lleida i el de l'Alt Empordà.
En aquest segon any s'ha presentat el documental Fugir de l'oblit, dirigit per Abel Moreno i s'han dividit les experiències de centre, que són dinou en total, en dues sessions paral·leles.
En Pitu s'ha passat tota la vida fugint.
Fugint del franquisme, del camp de refugiats d'Argelès-sur-Mer, del camp de concentració de Dachau, del camp d'extermini de Treblinka, de la matança d'Oradour-sur-Glane...
Ara, als 91 anys, l'Alzheimer de la Mercè, la seva dona, l'impulsa a tornar a tots els llocs dels quals va escapar, emprenent el que paradoxalment serà la seva última fugida.
Les catorze propostes d'aquest primer any han estat vinculades a temes com l'exili, la deportació i l'Holocaust.
Entre d'altres, destaquem Donar veu a la memòria, de l'Institut Lluís Vives (Barcelona); La vida quotidiana al gueto de Varsòvia, de l'Institut Salvador Espriu (Barcelona); Les maletes de l'exili, de l'Institut Olivar Gran (Figueres), i Auschwitz, una proposta de memòria històrica de l'Institut de Vilamajor (Sant Antoni de Vilamajor).
Conduït per l'Equip Didàctic del Memorial Democràtic.
Ens situem al juliol 1939, acabada la Guerra Civil espanyola, la fam, la devastació i la repressió van agafar protagonisme.
Més de 500.000 persones van morir durant la guerra i mig milió més va haver d'exiliar-se.
Només cinc mesos més tard comença la Segona Guerra Mundial.
En aquest escenari, quina decisió prendrà l'Espanya franquista?
Per què les potències de l'Eix no van decidir annexar Espanya, tal com vam fer amb Àustria, o envair-la, com van fer amb França?
Els estudiants formaran part de l'equip d'estudi designat per les Nacions Unides per investigar la neutralitat i no bel·ligerància del franquisme durant la Segona Guerra Mundial (segon l'informe del relator especial sobre la promoció de la veritat, la justícia, la reparació i les garanties de no repetició en missió a l'Estat espanyol que es va presentar el 22 de juliol de 2014).
D'aquesta manera treballaran per superar aquesta fragmentació de la informació que caracteritza al període del franquisme, donaran espai als testimonis i accediran a fons documentals a fi de promoure la veritat.
La proposta que us presentem consisteix a posar-nos a la pell dels investigadors socials i fer una anàlisi exhaustiva de les fons documentals, audiovisuals i orals a fi de reflexionar sobre la neutralitat del franquisme durant la Segona Guerra Mundial.
Trobada entre Franco i Mussolini a la localitat italiana de Bordighera el 12 de febrer de 1941.
Francesc Ruiz va néixer a Barcelona el 1971, ciutat on viu i treballa.
L'afició del seu germà gran pel col·leccionisme de còmic va descobrir-li un món que el va dur a estudiar Belles Arts a la Universitat de Barcelona.
Des dels anys noranta, ha centrat el seu treball plàstic en el dibuix, utilitzant el còmic per explorar nous llenguatges narratius.
Ell mateix l'anomena còmic expandit a una forma que va més enllà de les vinyetes i que ocupa espais expositius o proposa jocs que impliquen la interacció de l'espectador.
Construir individualment una publicació a tall de fanzine.
Els joves treballaran amb total llibertat explorant el que podria ser una versió contemporània d'una revista adreçada al públic juvenil i infantil, com va ser en el seu moment En Patufet.
La particularitat és que, a mesura que avanci l'exercici, s'anirà imposant una sèrie de constriccions físiques i conceptuals que anirà limitant la creació d'aquest fanzine fins a acabar impedint-ne totalment l'elaboració.
Aquesta és una manera d'evocar les restriccions que van patir els dibuixants d'En Patufet en temps de guerra, com ara els talls de llum, la reducció de la qualitat del paper o els bombardejos.
Aquestes restriccions volen ajudar els estudiants a estimular la seva creativitat, tal com van fer els dibuixants d'En Patufet en temps de guerra.
Taller sobre còmic amb Francesc Ruiz
Llistat amb les darreres adquisicions de la biblioteca del Centre d'Informació i Documentació
Confeccionades a partir del fons disponible al Centre, inclouen referències de llibres, capítols de llibre, articles de revista, llocs web i altres documents sobre temes concrets
Accés a catàlegs bibliogràfics, bases de dades, fons documentals i centres de recerca de Catalunya, Espanya i internacionals
Selecció d'enllaços a pàgines web a diversos espais de memòria, museus, centres d'informació i documentació, associacions de Catalunya, Espanya i el món
Periòdicament el Centre d'Informació i Documentació selecciona i recomana publicacions del seu fons
El Banc de la memòria democràtica és un projecte liderat pel Memorial Democràtic de la Generalitat de Catalunya que recull i posa a l'abast de la ciutadania aquells fons i col·leccions que recuperen la memòria democràtica a Catalunya (1931-1980), en concret la Segona República, la Guerra Civil i les víctimes per motius ideològics, de consciència, religiosos o socials, així com la repressió a persones i col·lectius per part de la dictadura franquista, l'exili i la deportació, la lluita antifranquista i la transició a la democràcia.
Es tracta d'un cercador web que permet la cerca integrada i la visualització del contingut de fons i col·leccions del Memorial Democràtic sobre memòria històrica.
Permet visualitzar mapes i línies cronològiques per localitzar informació i testimonis sobre un fet o una etapa determinada i inclou persones, fets històrics i espais de memòria.
Descobreix els diferents fons que integren el Banc de la memòria democràtica
Busca informació sobre una persona, tema, període
Visualitza la informació a partir d'un mapa
Visualitza la informació a partir de períodes històrics
Consulta el vocabulari del Memorial Democràtic sobre història contemporània de Catalunya
Crèdits de les imatges del Banc de la Memòria Democràtica
L'article 110.3 de la Llei 26/2010, del 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya, estableix que els convenis i els protocols s'han de publicar en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya i en el web del departament corresponent.
per portar a terme activitats pedagògiques i de difusió relacionades amb el 75è aniversari de la fi de la Guerra Civil i l'exili republicà
per portar a terme el congrés internacional de fonts orals Poder i democràcia, les múltiples veus de la Història Oral
per a la itinerància de l'exposició 'KL Reich, la veu de l'infern nazi' als museus de la Xarxa de Museus locals de la província de Barcelona
per realitzar actuacions relacionades amb la commemoració, el foment i la recuperació de la memòria del final de la Guerra Civil, la retirada i l'exili republicà amb motiu del 75è aniversari dels fets
per a la recuperació i conservació de documents, fons i col·leccions documentals relacionades amb la memòria democràtica del període 1931-1980 a Catalunya
per a la senyalització dels espais de memòria del Campus Mundet
per establir mesures adreçades a la conservació, preservació i foment del patrimoni fílmic relacionat amb la memòria democràtica
Conveni d'adhesió de l'Ajuntament de Castellnou de Bages a la Xarxa d'Espais de Memòria Democràtica de Catalunya
per dur a terme activitats pedagògiques, acadèmiques i de difusió relacionades amb la commemoració, el foment i la recuperació de la memòria democràtica
Conveni d'adhesió de l' Ajuntament d'Alcoletge a la Xarxa d'Espais de Memòria Democràtica de Catalunya
Encàrrec de formalització del Memorial Democràtic de la Generalitat de Catalunya al Centre d'Iniciatives per a la Reinserció
L'article 110.3 de la Llei 26/2010, del 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya, estableix que els convenis i els protocols s'han de publicar en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya i en el web del departament corresponent.
per recuperar i difondre el patrimoni artístic conservat per persones i/o entitats relacionades amb la Segona República, la Guerra Civil, l'exili, la lluita contra el franquisme i la transició democràtica.
per dur a terme actuacions en matèria d'educació relacionades amb la recuperació, la difusió i el coneixement de la memòria democràtica i amb el treball amb fonts orals.
per organitzar dues sessions del congrés 'III Conference Strikes & Social Conflicts.
Aproximacions històriques combinades a la conflictivitat'.
per portar a terme actuacions relacionades amb la commemoració, el foment i la recuperació de la memòria del filòsof Walter Benjamin en el 75è aniversari de la seva mort.
per regular la col·laboració perquè el fitxer amb dades personals relacionades amb la deportació elaborat per la Universitat Pompeu Fabra i l'Amical de Mauthausen i altres camps i de totes les víctimes del nazisme d'Espanya passi a ser titularitat del Memorial Democràtic.
per dur a terme activitats pedagògiques, acadèmiques i de difusió relacionades amb la commemoració, el foment i la recuperació de la memòria democràtica
per organitzar un col·loqui internacional sota el títol 'Del passat al futur: memòria i justícia en els processos de transició'.
per realitzar activitats musicals, de commemoració i de foment de la figura de Pau Casals
per modificar el quadre de distribució de despeses del col·loqui internacional 'Del passat al futur: memòria i justícia en els processos de transició'.
Aquest és un treball de recerca iniciat a 3r d'ESO, que vaig presentar el mes d'octubre de 2015, a 2n de Batxillerat, en llengua francesa, perquè actualment estic cursant el BatxiBac (doble titulació batxiller - baccalauréat) a l'Institut La Vall del Tenes, a Santa Eulàlia de Ronçana, sota la tutoria de Francesc Martí.
El treball pretén conèixer quines van ser les persones deportades als camps de concentració nazis del Vallès Oriental pel règim del Tercer Reich i quins van ser els seus itineraris fins arribar als camps; per tal de donar a conèixer uns fets poc coneguts de la història recent de la nostra comarca.
Però, per sobre de tot, pretén centrar-se en les seves vides –més que no pas en les tortures que els van portar a la mort- amb la voluntat de rendir-los homenatge i deixar en evidència el nul fonament d'una barbàrie que va capgirar milions de vides.
Crèdits de les imatges utilitzades al web de l'Arxiu de Memòria Històrica.
Francesc Macià, president de la Generalitat de Catalunya, s'adreça a una multitud després d'haver hissat la senyera de la Unió Catalanista a la façana del Palau de la Generalitat (03/04/1931) / Gaspar-Sagarra y Torrents.
Milicians a la barricada (1937) / Autor desconegut.
Pas per Berga de la Marxa de la Llibertat (1976) / Robert Ramos
Alfonso XIII i Miguel Primo de Rivera presideixen una revista del sometent de Catalunya a Montjüic / Brangulí.
L'infant d'Espanya Carlos de Borbón, capità general de Catalunya, acompanyat de Ignasi Despujol, governador civil general i el general Damaso Berenguer, cap del govern, entre altres autoritats a la recepció oferta al Palau de Capitania, amb motiu de la celebració de l'aniversari d'Alfons XIII, rei d'Espanya. / Brangulí.
Proclamació de la República (1931) / Josep Maria Sagarra.
Milícies del poble avancen a la Serra de Guadarrama (1936) / Vidal.
Decoració de la ciutat per l'arribada del general Franco (1966) / Pérez de Rozas.
Diada de l'onze de setembre amb un milió de manifestants (1977) / Autor desconegut.
El tema de la Xoà a casa és present des que tinc records: els llibres que he vist, els que el meu pare ha escrit sobre el tema, haver conegut ja de molt petit la Neus Català, supervivent de Ravensbrück; i per casa també han passat uns quants supervivents, Marcial Mayans, Juan Camacho, Giza Alterwajn, Isaac Borojovich, i moltes històries que he sentit explicar una vegada i una altra.
Però mai no havia llegit gaire sobre el tema perquè creia que escoltant ja en tenia prou.
Quan vaig tenir l'oportunitat de contactar amb Mary Sofer, responsable de les comunitats jueves de Hannover i que organitza activitats a Bergen-Belsen, i després d'haver conegut a casa Isaac Borojovich, vaig creure que era el moment de fer front al tema.
I de fer-ho no escrivint, perquè a mi no m'agrada gaire, sinó creant una obra audiovisual que expliqués el meu procés de coneixement sobre el tema.
La preparació ha estat dura, però l'experiència molt bona, sobretot com més temps passa, perquè puc pair-la.
Com més coses he anat aprenent, més m'ha interessat el tema i més m'ha costat d'entendre, sembla estrany.
I la gent que m'he trobat, suposo que perquè tinc l'edat que tinc, m'ha ajudat molt, s'ha sorprès i m'ha acollit molt bé, tant per correu electrònic, com per Skype, com directament.
Aquesta publicació recull el treball guanyador de la tercera edició del Premi de Recerca en Memòria Democràtica del Memorial Democràtic, que es va convocar l'any 2016 i es va concedir el mes de juny de 2017.
Anàlisi de l'impacte del maquis en la zona dels Ports i la vila de Vallibona.
Aquesta publicació recull el treball guanyador de la tercera edició del Premi de Recerca en Memòria Democràtica del Memorial Democràtic, que es va convocar l'any 2017 i es va concedir el mes de juny de 2018.
per a la realització de projectes de recollida i de difusió de testimonis sobre aspectes relacionats amb la història de Barcelona i Catalunya.
per a la recuperació, descripció i difusió dels fons documentals relatius a la Guerra Civil, l'exili i la repressió franquista, per prorrogar-ne la vigència.
per a la publicació del catàleg de l'exposició "Patufet en guerra".
al Catàleg Col·lectiu de les Universitats de Catalunya del Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya.
per dur a terme actuacions educatives relacionades amb la recuperació, la difusió i el coneixement de la memòria democràtica.
per a l'homogeneïtzació dels processos i mecanismes interns de tramitació dels tributs que ingressa el sector públic de la Generalitat a l'Agència Estatal de l'Administració Tributària.
per a la producció de l'exposició "Antoni Benaiges, el mestre que va prometre el mar".
Els convenis de col·laboració que es van formalitzar van ser:
L' encàrrec de gestió va correspondre al Centre d'Iniciatives per a la Reinserció (CIRE), empresa pública de la Generalitat de Catalunya: 1- Encàrrec de diverses tasques relacionades amb la millora de les instal·lacions del nou local institucional del Memorial Democràtic, ubicat al número 4 del carrer Peu de la Creu de Barcelona.
Durant l'any 2015, es van signar deu convenis de col·laboració i es va formalitzar un encàrrec de gestió.
Durant l'any 2013, el Memorial Democràtic ha realitzat un trasllat de la seu administrativa de les antigues oficines administratives de l'avinguda Diagonal a les actuals al carrer Tapineria.
En paral·lel, s'ha prosseguit en la recerca d'un local que pogués acollir la futura seu estable de la institució.
Després d'haver visitat més de 30 locals, i amb la col·laboració de la Direcció de Serveis del Departament de Governació i Relacions Institucionals, finalment durant el mes de desembre es va trobar un local que complia tots els requisits tècnics i es va llogar un immoble situat al barri del Raval de Barcelona.
Durant l'any 2014, el Memorial Democràtic ha portat a terme les obres d'adequació de la nova seu institucional, situada al cor cultural de Barcelona, al barri del Raval, concretament al carrer Peu de la Creu, núm. 4.
El projecte d'adequació s'ha realitzat amb l'objectiu de donar compliment a tots els requeriments necessaris per obtenir la llicència d'activitats de pública concurrència que requereix l'Ajuntament de Barcelona.
La nova seu del Memorial Democràtic consta de dos espais: una planta baixa de més de 600 metres quadrats, que es destinarà a l'espai d'atenció al públic, a sala d'exposicions, a Memoteca i a la realització d'actes i activitats pedagògiques, i una planta altell que s'ha destinat a oficines i sales de reunions.
Durant el mes de desembre, es va traslladar el personal a les oficines de la zona de l'altell i està previst que la part pública es pugui inaugurar durant la primavera de 2015.
La nova seu del Memorial Democràtic serà un punt de referència i d'atenció al públic de la institució a la ciutadania, un espai de consulta de la biblioteca especialitzada, les bases de dades i el centre de documentació (conjunt Memoteca), un espai per poder organitzar activitats de foment de la memòria democràtica i activitats per a alumnes, i un espai per exhibir-hi mostres, tant de producció pròpia com acollides d'altres institucions i entitats.
Alhora, la nova seu del Memorial Democràtic, com a seu principal i centre operatiu de la Xarxa d'Espais de Memòria de Catalunya, vol ésser un espai de difusió de tot el patrimoni memorial, material i immaterial, del nostre país.
Trasllat de les oficines a la nova seu del Memorial Democràtic
Durant l'any 2015, el Memorial Democràtic ha portat a terme l'última part de les obres d'adequació de la nova seu institucional, situada al cor cultural de Barcelona, al barri del Raval, concretament al carrer Peu de la Creu, número 4.
La nova seu del Memorial Democràtic consta de dos espais: una planta baixa de més de 600 metres quadrats, que s'ha destinat a l'espai d'atenció al públic, la sala d'exposicions, la Memoteca i la realització d'actes i activitats pedagògiques, i una planta altell on s'han ubicat les oficines i sales de reunions.
Dissabte, 25 d'abril, el Memorial Democràtic va portar a terme una jornada de portes obertes per donar a conèixer a la ciutadania la seva nova seu.
Durant la jornada, va oferir visites guiades a tres exposicions temporals: «Vencedors i vençuts», «De la caiguda a la retirada.
Report of Wide World Photo for The New York Times » i «Catalunya en Transició (1971-1980)».
A partir de dimarts, 28 d'abril, la nova seu va obrir regularment les seves portes de dimarts a divendres laborables de 10 a 14 h i de 17 a 18.30 h.