Obligacions d'informació a l'autoritat laboral
Contracte de posada a disposició
Informació als representants dels treballadors a l'empresa
Relacions laborals a l'empresa de treball temporal
Aplicació de la normativa laboral comuna
Relació del treballador amb l'empresa usuària
Direcció i control de l'activitat laboral
Obligacions de l'empresa usuària
Drets dels treballadors a l'empresa usuària
Contractes de posada a disposició de treballadors portuaris
Relacions laborals en els centres portuaris d'ocupació
Relació del treballador portuari amb les empreses usuàries
Activitat transnacional de les empreses de treball temporal
Activitat a Espanya d'empreses de treball temporal de la Unió Europea i de l'Espai Econòmic Europeu
Requisits de l'activitat a Espanya d'empreses de treball temporal de la Unió Europea i de l'Espai Econòmic Europeu
Disposicions aplicables a les empreses usuàries espanyoles
Activitat a la Unió Europea o a l'Espai Econòmic Europeu d'empreses de treball temporal espanyoles
Disposicions aplicables a l'activitat transnacional d'empreses de treball temporal espanyoles
Disposició addicional primera - Disposició final única
Feines o ocupacions d'especial perillositat per a la seguretat i la salut en el treball
Autoritat laboral competent en determinats supòsits
Normes específiques per al sector de l'estiba portuària
Disposicions aplicables a les empreses de treball temporal amb autorització vigent a 5 de juliol de 2014
La contractació de treballadors amb la finalitat de cedir-los amb caràcter temporal a altres empreses per fer front a necessitats conjunturals ha estat tradicionalment prohibida pels ordenaments laborals i considerada tràfic il·legal de mà d'obra, i s'ha assimilat a l'activitat d'intermediació en el mercat de treball amb fins lucratius, perquè s'ha considerat que les dues figures podien atemptar contra drets fonamentals dels treballadors.
Tanmateix, des de finals de la dècada dels seixanta, els països centrals de la Unió Europea, que tenen ratificat, de la mateixa manera que Espanya, el Conveni 96 de l'OIT, han regulat l'activitat de les empreses de treball temporal pel fet d'entendre que la seva actuació, quan s'exerceix de manera degudament controlada, lluny de perjudicar els treballadors que aquestes contracten poden canalitzar un volum molt important d'ocupació l'especialització i immediatesa en la resposta de la qual, sobretot en el sector serveis, no es pot oferir a través dels mecanismes tradicionals.
D'altra banda, per als treballadors constitueix un mecanisme important per accedir a l'activitat laboral i familiaritzar-se amb la vida de l'empresa, i possibilita a més una certa diversificació professional i formació polivalent, alhora que, en determinats casos, facilita a certs col·lectius un sistema de treball que els permet compaginar l'activitat laboral amb altres ocupacions no productives o responsabilitats familiars.
El nostre país s'ha mantingut aliè a tot el procés exposat, en prohibir a l'article 43 de l'Estatut dels treballadors el reclutament i la contractació de treballadors per prestar-los o cedir-los temporalment a un empresari, siguin quins siguin els títols del tràfic de mà d'obra, així com la utilització dels serveis d'aquests treballadors sense incorporar-los al personal de l'empresa en què treballen, malgrat admetre altres fórmules de descentralització de l'activitat laboral i del concepte clàssic d'empresa com són les contractes o subcontractes a què fa referència l'article 42 de l'esmentat text legal.
Tanmateix, no es pot oblidar que el mercat de treball espanyol no ha de funcionar, ni ho pot fer, sense tenir en compte les regles de joc existents a la Unió Europea, perquè la lògica de funcionament del mercat únic europeu, com a espai sense fronteres interiors en el qual la lliure circulació de mercaderies, persones, serveis i capitals, queda garantida, només ens permet convergir realment amb Europa en la mesura que, entre altres requisits, les nostres institucions siguin homologables.
Des del convenciment que els riscos que s'han imputat a les empreses de treball temporal no deriven necessàriament de l'activitat que realitzen sinó, en tot cas, d'una actuació clandestina que permet l'aparició d'intermediaris en el mercat de treball capaços d'eludir les obligacions laborals i de Seguretat Social, es fa necessari, tenint en compte el que preveu sobre cessió de treballadors l'article 2 de la Llei 10/1994, de 12 de maig, de mesures urgents de foment de l'ocupació, establir ara el seu règim jurídic, i garantir mitjançant els adequats requisits, limitacions i controls, el manteniment, en tot cas, dels drets laborals i de protecció social.
Es denomina empresa de treball temporal aquella l'activitat fonamental de la qual consisteix a posar a disposició d'una altra empresa usuària, amb caràcter temporal, treballadors contractats per aquesta.
La contractació de treballadors per cedir-los temporalment a una altra empresa només es pot efectuar a través d'empreses de treball temporal degudament autoritzades en els termes que preveu aquesta Llei.
Les empreses de treball temporal poden, a més, actuar com a agències de col·locació quan compleixin els requisits que estableixen la Llei 56/2003, de 16 de desembre, d'ocupació, i la seva normativa de desplegament.
Així mateix, poden dur a terme activitats de formació per a la qualificació professional d'acord amb la normativa específica que sigui aplicable, així com d'assessorament i consultoria de recursos humans.
En la seva relació tant amb els treballadors com amb les empreses clients, les empreses de treball temporal han d'informar expressament i en cada cas sobre si la seva actuació la du a terme en la condició d'empresa de treball temporal o en l'exercici de qualsevol altra de les activitats permeses.
Els centres portuaris d'ocupació que es puguin crear a l'empara del que estableix el Reial decret llei 8/2017, de 12 de maig, han d'operar com a empreses de treball temporal específiques del sector de l'estiba portuària, amb les particularitats que preveuen el capítol V d'aquesta Llei i el seu reglament de desplegament.
Les persones físiques o jurídiques que pretenguin realitzar l'activitat constitutiva d'empresa de treball temporal han d'obtenir l'autorització administrativa prèvia.
L'autorització ha de ser única, ha de tenir eficàcia a tot el territori nacional i s'ha de concedir sense límit de durada.
Per obtenir l'autorització, l'empresa ha de justificar davant l'òrgan administratiu competent el compliment dels requisits següents:
a ) Disposar d'una estructura organitzativa que li permeti complir les obligacions que assumeix com a ocupador en relació amb l'objecte social.
b ) Dedicar-se exclusivament a l'activitat constitutiva d'empresa de treball temporal, sense perjudici del que estableix l'article 1.
c ) Estar al corrent en el compliment de les seves obligacions tributàries i amb la Seguretat Social.
d ) Garantir, en els termes que preveu l'article següent, el compliment de les obligacions salarials, indemnitzatòries i amb la Seguretat Social.
e ) No haver estat sancionada amb suspensió d'activitat dues o més vegades.
f ) Incloure en la seva denominació els termes "empresa de treball temporal" o la seva abreviatura "ETT".
A efectes d'apreciar el compliment del requisit relatiu a l'estructura organitzativa, s'han de valorar l'adequació i la suficiència dels elements de l'empresa per desenvolupar l'activitat que es planteja com a objecte, particularment el que es refereix a la selecció dels treballadors, la seva formació i la resta d'obligacions laborals.
Per a aquesta valoració s'han de tenir en compte factors com la dimensió i l'equipament dels centres de treball; el nombre, la dedicació, la qualificació professional i l'estabilitat en la feina dels treballadors contractats per prestar serveis sota la direcció de l'empresa de treball temporal, i el sistema organitzatiu i els processos tecnològics utilitzats per a la selecció i formació dels treballadors contractats per posar-los a disposició en empreses usuàries.
L'empresa de treball temporal ha de tenir un nombre mínim de dotze treballadors, o el que correspongui proporcionalment, contractats per prestar serveis sota la seva direcció amb contractes de durada indefinida, a temps complet o parcial, per cada mil treballadors contractats l'any immediatament anterior, computats tenint en compte el nombre de dies totals de posada a disposició del conjunt dels treballadors cedits, dividit per tres-cents seixanta-cinc; o, quan el nombre de treballadors cedits, computats d'acord amb la regla anterior, sigui superior a cinc mil, almenys seixanta treballadors.
Aquest requisit mínim s'ha de mantenir durant tot el temps d'activitat de l'empresa de treball temporal, i s'ha d'adaptar anualment a l'evolució del nombre de contractes gestionats.
Sense perjudici del que indiquen els paràgrafs anteriors, per poder iniciar la seva activitat de posada a disposició de treballadors, l'empresa ha de tenir almenys tres treballadors amb contracte de durada indefinida, a temps complet o parcial, mínim que s'ha de mantenir durant tot el temps d'activitat.
L'autorització administrativa per operar com a empresa de treball temporal el concedeix, amb l'informe previ preceptiu i no vinculant de la Inspecció de Treball i Seguretat Social, l'òrgan competent de la comunitat autònoma si l'empresa disposa de centres de treball en el territori d'una sola comunitat, o la Direcció General d'Ocupació del Ministeri d'Ocupació i Seguretat Social si l'empresa disposa de centres de treball en dues o més comunitats autònomes.
La sol·licitud d'autorització presentada d'acord amb el que preveu aquest article s'ha de resoldre en el termini d'un mes des de la seva presentació.
Un cop transcorregut aquest termini sense que s'hagi dictat resolució expressa, la sol·licitud s'entén estimada.
L'autorització expira quan es deixi de dur a terme l'activitat durant un any ininterromput.
L'empresa de treball temporal està obligada a mantenir una estructura organitzativa que respongui a l'activitat efectivament desenvolupada, així com a actualitzar anualment la garantia financera.
Si, com a conseqüència de la vigilància del compliment de la normativa laboral, l'autoritat laboral que va concedir l'autorització aprecia l'incompliment d'alguna d'aquestes obligacions, ha de procedir a iniciar d'ofici l'oportú procediment d'extinció de l'autorització.
L'obertura d'aquest procediment s'ha de notificar a l'empresa de treball temporal, per tal que pugui efectuar les al·legacions que consideri oportunes, i sol·licitar l'informe preceptiu i no vinculant de la Inspecció de Treball i Seguretat Social i l'informe dels representants dels treballadors de l'empresa de treball temporal.
Si en l'expedient queda acreditat l'incompliment, la resolució ha de declarar l'extinció de l'autorització, especificant les carències o deficiències que la justifiquen.
La represa de l'activitat de l'empresa requereix una nova autorització.
Les empreses de treball temporal han de constituir una garantia, a disposició de l'autoritat laboral que concedeixi l'autorització administrativa, que pot consistir en:
a ) Dipòsit en diners efectius o en valors públics a la Caixa General de Dipòsits o a les seves sucursals.
b ) Aval o fiança de caràcter solidari prestat per un banc, caixa d'estalvis, cooperativa de crèdit, societat de garantia recíproca o mitjançant una pòlissa d'assegurances contractada a aquest efecte.
Per obtenir l'autorització i durant el primer any d'exercici, la garantia ha d'assolir un import igual a vint-i-cinc vegades el salari mínim interprofessional vigent en aquest moment, en còmput anual.
En els exercicis subsegüents, aquesta garantia ha d'assolir un import igual al deu per cent de la massa salarial de l'exercici econòmic immediatament anterior, sense que en cap cas aquest import pugui ser inferior al que indica el paràgraf anterior prenent en consideració la quantia del salari mínim interprofessional vigent en cada moment.
Mentre exerceixi la seva activitat, l'empresa ha d'actualitzar anualment la garantia financera en els termes que preveu l'apartat anterior.
La garantia constituïda respon, en la forma prevista per reglament, dels deutes per indemnitzacions, salarials i de Seguretat Social.
La garantia constituïda s'ha de retornar si l'empresa de treball temporal cessa en la seva activitat i no té obligacions indemnitzatòries, salarials o de Seguretat Social pendents, aspectes que s'han d'acreditar davant l'autoritat laboral competent.
L'autoritat laboral que, de conformitat amb el que estableix l'article 2 d'aquesta Llei, concedeixi l'autorització administrativa ha de portar un registre de les empreses de treball temporal, en el qual s'han d'inscriure les empreses autoritzades, i hi ha de fer constar les dades relatives a la identificació de l'empresa, el nom dels qui hi tenen càrrecs de direcció o són membres dels òrgans d'administració de les empreses que revesteixen la forma jurídica de societat, domicili i número d'autorització administrativa, així com si l'empresa de treball temporal actua també com a agència de col·locació.
Així mateix ha de ser objecte d'inscripció la suspensió d'activitats que acordi l'autoritat laboral d'acord amb el que preveu aquesta Llei, així com el cessament en la condició d'empresa de treball temporal.
S'han de determinar per reglament les dades de què disposin els registres de les autoritats competents que s'hagin d'incorporar a una base de dades la gestió de la qual, en suport electrònic, correspon a la Direcció General d'Ocupació del Ministeri d'Ocupació i Seguretat Social.
L'empresa de treball temporal ha de fer constar la seva identificació com a tal empresa i el número d'autorització administrativa i autoritat que li ha concedit en la publicitat i ofertes d'ocupació que efectuï.
L'empresa de treball temporal ha de remetre a l'autoritat laboral que hagi concedit l'autorització administrativa una relació dels contractes de posada a disposició signats, així com les dades relatives a la massa salarial de l'exercici econòmic immediatament anterior, tot això en els termes que s'estableixin per reglament.
L'autoritat laboral ha de remetre la relació de contractes de posada a disposició als òrgans de participació institucional a què es refereix l'article 8.3. b del text refós de la Llei de l'Estatut dels treballadors, aprovat pel Reial decret legislatiu 1/1995, de 24 de març, i és aplicable igualment el que disposa en matèria de sigil professional.
Igualment, l'empresa de treball temporal ha d'informar l'autoritat laboral esmentada sobre qualsevol canvi de titularitat, obertura i tancament de centres de treball i cessament de l'activitat.
L'autoritat laboral que rebi qualsevol de les informacions que esmenta l'apartat anterior al seu torn l'ha de comunicar a l'autoritat laboral de les comunitats autònomes afectades, així com, si s'escau, a la Direcció General d'Ocupació del Ministeri d'Ocupació i Seguretat Social.
Als efectes de transmetre la informació, les autoritats laborals poden utilitzar la base de dades que esmenta l'article 4.2.
El contracte de posada a disposició és el subscrit entre l'empresa de treball temporal i l'empresa usuària i té per objecte la cessió del treballador per prestar serveis a l'empresa usuària, al poder de direcció de la qual aquell queda sotmès.
Es poden subscriure contractes de posada a disposició entre una empresa de treball temporal i una empresa usuària en els mateixos supòsits i sota les mateixes condicions i requisits en què l'empresa usuària podria subscriure un contracte de durada determinada d'acord amb el que disposa l'article 15 de l'Estatut dels treballadors.
Així mateix, es poden subscriure contractes de posada a disposició entre una empresa de treball temporal i una empresa usuària en els mateixos supòsits i sota les mateixes condicions i requisits en què l'empresa usuària podria subscriure un contracte de treball en pràctiques o un contracte per a la formació i l'aprenentatge de conformitat amb el que disposa l'article 11 de l'Estatut dels treballadors.
El contracte de posada a disposició s'ha de formalitzar per escrit en els termes que s'estableixin per reglament.
En matèria de durada del contracte de posada a disposició, cal atenir-se al que disposen els articles 11 i 15 de l'Estatut dels treballadors i les seves disposicions de desplegament per a la modalitat de contractació corresponent al supòsit del contracte de posada a disposició, sense perjudici del que disposa l'article 12.3 d'aquesta Llei quant als períodes de formació eventuals previs a la prestació efectiva de serveis.
Si a la finalització del termini de posada a disposició el treballador continua prestant serveis a l'empresa usuària, se'l considera vinculat a aquesta per un contracte indefinit.
És nul·la la clàusula del contracte de posada a disposició que prohibeixi la contractació del treballador per l'empresa usuària a la finalització del contracte de posada a disposició.
Les empreses no poden subscriure contractes de posada a disposició en els casos següents:
a ) Per substituir treballadors en vaga a l'empresa usuària.
b ) Per a la realització de feines o ocupacions especialment perilloses per a la seguretat i la salut en el treball, en els termes que preveuen la disposició addicional segona d'aquesta Llei i, de conformitat amb aquesta, els convenis o acords col·lectius.
c ) Quan en els dotze mesos immediatament anteriors a la contractació l'empresa hagi amortitzat els llocs de treball que es pretenguin cobrir per acomiadament improcedent o per les causes que preveuen els articles 50, 51 i 52, apartat c, de l'Estatut dels treballadors, excepte en els supòsits de força major.
d ) Per cedir treballadors a altres empreses de treball temporal.
L'empresa usuària ha d'informar els representants dels treballadors sobre cada contracte de posada a disposició i motiu d'utilització, dins dels deu dies següents a la signatura.
En el mateix termini els ha d'entregar una còpia bàsica del contracte de treball o de l'ordre de servei, si s'escau, del treballador posat a disposició, que li ha d'haver facilitat l'empresa de treball temporal.
El contracte de treball subscrit entre l'empresa de treball temporal i el treballador per prestar serveis en empreses usuàries es pot concertar per un temps indefinit o per una durada determinada coincident amb la del contracte de posada a disposició.
Els contractes esmentats s'han de formalitzar per escrit d'acord amb el que s'estableix per a cada modalitat.
Així mateix, l'empresa de treball temporal n'ha de comunicar el contingut a l'oficina pública d'ocupació, en els termes que es determinin per reglament, en el termini dels deu dies següents a la formalització.
Les empreses de treball temporal poden subscriure contractes de treball en pràctiques i contractes per a la formació i l'aprenentatge amb els treballadors contractats per ser posats a disposició de les empreses usuàries d'acord amb el que preveu la normativa reguladora dels contractes esmentats.
L'empresa de treball temporal també pot subscriure amb el treballador un contracte de treball per a la cobertura de diversos contractes de posada a disposició successius amb empreses usuàries diferents, sempre que aquests contractes de posada a disposició estiguin determinats plenament en el moment de la signatura del contracte de treball i responguin en tots els casos a un supòsit de contractació eventual dels que preveu la lletra b de l'apartat 1 de l'article 15 de l'Estatut dels treballadors, i cal formalitzar en el contracte de treball cada posada a disposició amb els mateixos requisits que preveuen l'apartat 1 d'aquest article i les seves normes de desplegament reglamentari.
Els treballadors contractats per ser cedits a empreses usuàries tenen dret durant els períodes en què hi prestin serveis a l'aplicació de les condicions essencials de treball i ocupació que els correspondrien si haguessin estat contractats directament per l'empresa usuària per ocupar el mateix lloc.
A aquests efectes, es consideren condicions essencials de treball i ocupació les referides a la remuneració, la durada de la jornada, les hores extraordinàries, els períodes de descans, el treball nocturn, les vacances i els dies festius.
La remuneració comprèn totes les retribucions econòmiques, fixes o variables, establertes per al lloc de treball a exercir en el conveni col·lectiu aplicable a l'empresa usuària que estiguin vinculades a l'esmentat lloc de treball.
Ha d'incloure, en tot cas, la part proporcional corresponent al descans setmanal, les pagues extraordinàries, els festius i les vacances.
És responsabilitat de l'empresa usuària la quantificació de les percepcions finals del treballador i, a aquest efecte, l'empresa usuària ha de consignar les retribucions a què es refereix aquest paràgraf en el contracte de posada a disposició del treballador.
Així mateix, els treballadors contractats per ser cedits tenen dret que se'ls apliquin les mateixes disposicions que als treballadors de l'empresa usuària en matèria de protecció de les dones embarassades i en període de lactància, i dels menors, així com a la igualtat de tracte entre homes i dones i a l'aplicació de les mateixes disposicions adoptades amb vista a combatre les discriminacions basades en el sexe, la raça o l'origen ètnic, la religió o les creences, la discapacitat, l'edat o l'orientació sexual.
Quan el contracte s'hagi concertat per un temps determinat, i en els mateixos supòsits a què fa referència l'article 49.1. c de l'Estatut dels treballadors, el treballador té dret, a més, a rebre una indemnització econòmica a la finalització del contracte de posada a disposició equivalent a la part proporcional de la quantitat que resultaria d'abonar dotze dies de salari per cada any de servei, o a l'establerta, si s'escau, en la normativa específica que sigui aplicable.
La indemnització es pot prorratejar durant la vigència del contracte.
Correspon a l'empresa de treball temporal el compliment de les obligacions salarials i de Seguretat Social en relació amb els treballadors contractats per ser posats a disposició de l'empresa usuària.
Les empreses de treball temporal estan obligades a destinar anualment l'1 per 100 de la massa salarial a la formació dels treballadors contractats per ser cedits a empreses usuàries, sens perjudici de l'obligació legal de cotitzar per formació professional.
L'empresa de treball temporal s'ha d'assegurar que el treballador, prèviament a la seva posada a disposició de l'empresa usuària, té la formació teòrica i pràctica en matèria de prevenció de riscos laborals necessària per al lloc de treball a desenvolupar, tenint en compte la seva qualificació i l'experiència professional i els riscos als quals hagi d'estar exposat.
En cas contrari, ha de facilitar la formació esmentada al treballador, amb mitjans propis o concertats, i durant el temps necessari, que ha de formar part de la durada del contracte de posada a disposició, però en tot cas és previ a la prestació efectiva dels serveis.
A aquest efecte, la signatura d'un contracte de posada a disposició només és possible per a la cobertura d'un lloc de treball respecte del qual s'hagi fet prèviament l'avaluació de riscos laborals preceptiva, d'acord amb el que disposen els articles 15.1. b i 16 de la Llei 31/1995, de 8 de novembre, de prevenció de riscos laborals.
La despesa de formació en matèria preventiva es computa a efectes del que disposa l'apartat 2 anterior, però la quantitat que estableix l'apartat esmentat no constitueix en cap cas un límit a les necessitats de formació en matèria preventiva.
Les empreses de treball temporal que signin contractes per a la formació i l'aprenentatge amb treballadors contractats per ser posats a disposició de les empreses usuàries han de complir les obligacions en matèria formativa que estableix l'article 11.2 de l'Estatut dels treballadors i les seves normes de desplegament.
És nul·la tota clàusula del contracte de treball que obligui el treballador a pagar a l'empresa de treball temporal qualsevol quantitat a títol de despesa de selecció, formació o contractació.
En absència d'òrgans de representació legal dels treballadors, estan legitimats per negociar els convenis col·lectius que afectin les empreses de treball temporal les organitzacions sindicals més representatives, entenent-se vàlidament constituïda la representació dels treballadors a la comissió negociadora quan en formin part aquestes organitzacions.
El que preveu aquest capítol, excepte l'article 13, no és aplicable als treballadors contractats per l'empresa de treball temporal per prestar serveis exclusivament sota la seva direcció i control.
Quan els treballadors duguin a terme tasques en l'àmbit de l'empresa usuària, d'acord amb el que preveu aquesta norma, les facultats de direcció i control de l'activitat laboral les ha d'exercir aquella durant el temps de prestació de serveis en el seu àmbit.
En aquests casos, i sense perjudici de l'exercici per l'empresa de treball temporal de la facultat disciplinària que atribueix l'article 58 de l'Estatut dels treballadors, quan una empresa usuària consideri que per part del treballador s'ha produït un incompliment contractual ho ha de posar en coneixement de l'empresa de treball temporal a fi que aquesta adopti les mesures sancionadores corresponents.
Amb caràcter previ a l'inici de la prestació de serveis, l'empresa usuària ha d'informar el treballador sobre els riscos derivats del seu lloc de treball, així com de les mesures de protecció i prevenció contra aquests.
L'empresa usuària és responsable de la protecció en matèria de seguretat i higiene en el treball, així com del recàrrec de prestacions de Seguretat Social a què es refereix l'article 93 del Decret 2065/1974, de 30 de maig, pel qual s'aprova el text refós de la Llei general de la Seguretat Social, en cas d'accident de treball o malaltia professional que tingui lloc en el seu centre de treball durant la vigència del contracte de posada a disposició i portin causa de falta de mesures de seguretat i higiene.
L'empresa usuària respon subsidiàriament de les obligacions salarials i de Seguretat Social contretes amb el treballador durant la vigència del contracte de posada a disposició, així com de la indemnització econòmica derivada de l'extinció del contracte de treball.
Aquesta responsabilitat ha de ser solidària en cas que el dit contracte s'hagi formalitzat incomplint el que disposen els articles 6 i 8 de la present Llei.
S'ha de determinar per reglament la informació que l'empresa de treball temporal ha de subministrar a l'empresa usuària.
Els treballadors posats a disposició tenen dret a presentar a través dels representants dels treballadors de l'empresa usuària reclamacions en relació amb les condicions d'execució de la seva activitat laboral.
Els representants dels treballadors de l'empresa usuària tenen atribuïda la representació dels treballadors en missió, mentre aquesta duri, a l'efecte de formular qualsevol reclamació en relació amb les condicions d'execució de l'activitat laboral, en tot el que afecta la prestació dels seus serveis en aquestes, sense que això pugui suposar una ampliació del crèdit d'hores mensuals retribuïdes a què tinguin dret els representants, de conformitat amb el que disposa l'apartat e de l'article 68 de l'Estatut dels treballadors.
El que disposen els paràgrafs anteriors no és aplicable a les reclamacions del treballador respecte de l'empresa de treball temporal de la qual depèn.
Igualment, tenen dret a utilitzar els serveis de transport, de menjador, de guarderia i altres serveis comuns i instal·lacions col·lectives de l'empresa usuària durant el termini de durada del contracte de posada a disposició en les mateixes condicions que els treballadors contractats directament per l'empresa usuària.
L'empresa usuària ha d'informar els treballadors cedits per empreses de treball temporal sobre l'existència de llocs de treball vacants, a fi de garantir-los les mateixes oportunitats d'accedir a llocs permanents que als treballadors contractats directament per aquella.
Aquesta informació es pot facilitar mitjançant un anunci públic en un lloc adequat de l'empresa o centre de treball, o mitjançant altres mitjans previstos en la negociació col·lectiva, que assegurin la transmissió de la informació.
Mitjançant la negociació col·lectiva s'han d'adoptar les mesures adequades per facilitar l'accés dels treballadors cedits per empreses de treball temporal a la formació disponible per als treballadors de les empreses usuàries.
Els centres portuaris d'ocupació tenen per objecte exclusiu l'ocupació de treballadors de l'estiba portuària per a la seva posada a disposició, de manera temporal, d'empreses titulars de llicència de prestació del servei portuari de manipulació de mercaderies o d'autorització de serveis comercials portuaris, així com la formació professional d'aquells, la qual també es pot fer mitjançant la resta d'alternatives previstes legalment.
Les empreses que formin part d'un centre portuari d'ocupació han de ser titulars de la llicència del servei portuari de manipulació de mercaderies i obtenir una autorització administrativa prèvia, segons el que preveu l'article 2, amb les especialitats següents:
a ) En la seva denominació han d'incloure els termes «centre portuari d'ocupació» o la seva abreviatura «CPE», en lloc dels termes «empresa de treball temporal» o la seva abreviatura «ETT».
b ) Als efectes del que estableix l'apartat 3 de l'article 2, el nombre mínim de treballadors amb contracte de durada indefinida que ha de tenir el centre portuari d'ocupació per prestar serveis com a personal d'estructura sota la direcció d'aquest es calcula en funció del nombre de dies de posada a disposició del personal d'estiba contractat temporalment l'any anterior.
En tot cas, a l'inici de la seva activitat ha de tenir almenys dos treballadors d'estructura amb contracte de durada indefinida, mínim que s'ha de mantenir durant tot el temps d'activitat del centre portuari d'ocupació.
La garantia financera que els centres portuaris d'ocupació han de constituir i mantenir actualitzada, en els termes i amb les finalitats que preveuen l'article 3 d'aquesta Llei i les seves normes de desplegament, ha d'assolir el deu per cent de la massa salarial de l'exercici econòmic immediatament anterior corresponent al personal d'estiba portuària que hagi estat ocupat sota una modalitat de contractació temporal per posar-lo a disposició de les empreses a què es refereix l'apartat 1, sense que en cap cas aquest import pugui ser inferior a vint-i-cinc vegades el salari mínim interprofessional, en còmput anual, vigent en cada moment.
L'obligació de remetre a l'autoritat laboral la relació de contractes de posada a disposició subscrits a què es refereix l'article 5.1, així com l'obligació de lliurament de documentació als representants dels treballadors, que estableix l'article 9, s'entenen referides únicament als treballadors portuaris contractats temporalment.
Els contractes de posada a disposició subscrits pels centres portuaris d'ocupació amb empreses titulars de llicència de prestació del servei portuari de manipulació de mercaderies o d'autorització de serveis comercials, per posar a disposició d'aquestes últimes treballadors portuaris contractats pels primers, es regeixen pel que disposa el capítol II d'aquesta Llei amb les particularitats que estableixen els apartats següents.
Els contractes de posada a disposició de treballadors portuaris es poden subscriure per cobrir necessitats de personal d'estiba pròpies del servei de manipulació de mercaderies de les empreses titulars de llicència de prestació del servei portuari de mercaderies o d'autorització de serveis comercials.
S'entenen per necessitats del servei portuari de manipulació de mercaderies i dels serveis comercials portuaris les que demanin l'atenció, de manera estable o temporal, de les activitats definides dins dels serveis esmentats a la Llei de ports de l'Estat i de la marina mercant.
Els contractes de treball subscrits pels centres portuaris d'ocupació amb treballadors portuaris per posar-los a disposició de les empreses a què es refereix l'article anterior es poden concertar per un temps indefinit o per una durada determinada.
Els contractes de treball per un temps indefinit s'han de concertar per escrit en els termes que preveu l'article 8 de l'Estatut dels treballadors i amb subjecció a les formalitats i al model que s'estableixin en la negociació col·lectiva.
En aquests casos, les ordres de servei corresponents es poden remetre als treballadors portuaris a través de mitjans electrònics en els termes que s'acordin en la negociació col·lectiva.
De la mateixa manera es pot fer arribar la comunicació de les ordres de servei a les empreses usuàries.
Els contractes de treball de durada determinada que subscriguin els centres portuaris d'ocupació es regeixen pel que disposa el capítol III d'aquesta Llei amb les particularitats següents:
a ) Els contractes temporals d'estibadors portuaris s'han de formalitzar per escrit, d'acord amb el que s'estableix per a la modalitat de contractació de què es tracti.
b ) Mitjançant la negociació col·lectiva es poden determinar criteris de conversió de contractes temporals en indefinits.
Les mencions de la negociació col·lectiva que conté aquest article s'han d'entendre referides exclusivament a la duta a terme en el sector d'estiba, seguint en tot cas la prioritat aplicable dels convenis que preveu l'article 84.2 de l'Estatut dels treballadors i tenint en compte el que preveu la disposició addicional segona del Reial decret llei 8/2017, de 12 de maig.
Les facultats de direcció, organització i control de l'activitat laboral dels treballadors portuaris contractats pels centres portuaris d'ocupació corresponen a l'empresa titular de la llicència de prestació del servei portuari de manipulació de mercaderies o d'autorització de serveis comercials portuaris durant el període de posada a disposició.
Les empreses titulars de llicències de prestació del servei portuari de manipulació de mercaderies o d'autorització de serveis comercials portuaris a la disposició de les quals es posin treballadors portuaris han d'ocupar el mateix lloc que les altres usuàries respecte de les empreses de treball temporal, i han de complir les obligacions que estableix el capítol IV d'aquesta Llei i les altres normes que els siguin aplicables.
Els treballadors portuaris cedits per centres portuaris d'ocupació tenen davant de les empreses usuàries tots els drets que els reconeix aquesta Llei, així com els que es puguin establir mitjançant la negociació col·lectiva.
El que disposa l'article 15.5 de l'Estatut dels treballadors no és aplicable respecte de les empreses usuàries titulars de llicències de prestació del servei portuari de manipulació de mercaderies o d'autorització de serveis comercials portuaris.
Les empreses de treball temporal establertes en altres estats membres de la Unió Europea o en estats signataris de l'Acord sobre l'Espai Econòmic Europeu poden desplaçar temporalment els seus treballadors per posar-los a disposició d'empreses usuàries establertes o que exerceixin la seva activitat a Espanya quan es compleixin els requisits següents:
a ) L'empresa de treball temporal, d'acord amb la legislació del seu Estat d'establiment, ha d'estar vàlidament constituïda i complir els requisits per posar a disposició d'empreses usuàries, amb caràcter temporal, treballadors contractats per ella; no els és aplicable el capítol I d'aquesta Llei.
b ) El contracte de posada a disposició entre l'empresa de treball temporal i l'empresa usuària, sens perjudici de la legislació aplicable al contracte, s'ha de formalitzar per escrit i s'ha d'adequar al que disposa el capítol II d'aquesta Llei, a excepció de l'obligació de formalització en el model establert per reglament.
c ) L'empresa de treball temporal està subjecta al que estableix la Llei sobre el desplaçament de treballadors en el marc d'una prestació de serveis transnacional i ha de garantir als seus treballadors desplaçats les condicions de treball que preveu aquesta; no li és aplicable el capítol III d'aquesta Llei llevat del que disposa l'apartat 1 de l'article 11.
El que disposa aquest article s'entén sens perjudici del compliment de la normativa sobre l'entrada, la permanència, el treball i l'establiment dels estrangers a Espanya i de les obligacions tributàries de les empreses a què es refereix l'apartat 1.
Les empreses usuàries establertes o que exerceixin la seva activitat a Espanya poden subscriure contractes de posada a disposició amb les empreses de treball temporal a què es refereix l'article 22 quan aquestes, d'acord amb la legislació del seu Estat d'establiment, estiguin vàlidament constituïdes i compleixin els requisits per posar a disposició d'empreses usuàries, amb caràcter temporal, treballadors contractats per elles.
En els supòsits a què es refereix el paràgraf anterior, la relació entre el treballador desplaçat a Espanya i l'empresa usuària s'ha d'ajustar al que estableix el capítol IV d'aquesta Llei.
Les infraccions administratives de les empreses de treball temporal i de les empreses usuàries en els supòsits a què es refereix aquesta secció són les que estableixen els apartats següents d'aquest article.
Constitueixen infraccions greus de les empreses de treball temporal:
a ) No formalitzar per escrit el contracte de posada a disposició.
b ) Formalitzar contractes de posada a disposició per supòsits que no preveu l'article 6.2 d'aquesta Llei.
Constitueixen infraccions molt greus de les empreses de treball temporal:
a ) Formalitzar contractes de posada a disposició sense estar vàlidament constituïdes com a empresa de treball temporal segons la legislació de l'Estat d'establiment o sense complir els requisits exigits per la legislació per posar a disposició d'empreses usuàries, amb caràcter temporal, treballadors contractats per ella.
b ) Formalitzar contractes de posada a disposició per efectuar activitats i treballs que per la seva especial perillositat per a la seguretat o la salut es determinin per reglament.
c ) Cedir treballadors amb un contracte temporal a una altra empresa de treball temporal o a altres empreses per cedir-los posteriorment a tercers.
Constitueix infracció administrativa lleu de les empreses usuàries la que preveu l'article 20.1. b d'aquesta Llei.
Constitueixen infraccions administratives greus de les empreses usuàries les que preveu l'article 20.2 d'aquesta Llei.
Constitueixen infraccions molt greus de les empreses usuàries:
a ) Formalitzar contractes de posada a disposició amb empreses de treball temporal que no estiguin vàlidament constituïdes com a tals segons la legislació de l'Estat d'establiment o que no compleixin els requisits exigits per la legislació esmentada per posar a disposició d'empreses usuàries, amb caràcter temporal, treballadors contractats per elles.
b ) Les que preveu l'article 20.3 d'aquesta Llei.
Les infraccions tipificades i qualificades d'acord amb el que disposa aquesta secció són sancionades segons el que estableix la Llei 8/1988, de 7 d'abril, d'infraccions i sancions en l'ordre social.
Sens perjudici del que estableix l'article 38 de la Llei d'infraccions i sancions d'ordre social, la reincidència de les empreses de treball temporal establertes en altres estats membres de la Unió Europea o en estats signataris de l'Acord sobre l'Espai Econòmic Europeu a la comissió d'infraccions tipificades com a molt greus a l'article 24.3 d'aquesta Llei pot donar lloc a la prohibició durant un any de la posada a disposició de treballadors a empreses usuàries establertes o que exerceixin la seva activitat a Espanya o, si la sanció s'imposa dues vegades, per un temps indefinit.
Quan l'expedient sancionador comporti la proposta de prohibició a què es refereix el paràgraf anterior és competent per resoldre el ministre de Treball i Afers Socials o l'autoritat equivalent de les comunitats autònomes amb competència d'execució de la legislació laboral.
Les empreses de treball temporal que disposin d'autorització administrativa d'acord amb el que disposa aquesta Llei poden posar els seus treballadors a disposició d'empreses usuàries establertes o que exerceixin la seva activitat en altres estats membres de la Unió Europea o en estats signataris de l'Acord sobre l'Espai Econòmic Europeu en els termes que preveuen la legislació d'aquests estats i aquesta Llei.
El contracte de posada a disposició entre l'empresa de treball temporal i l'empresa usuària es regeix pel que disposa el capítol II, llevat del que disposen els articles 8. c i 9, que no són aplicables.
En els supòsits a què es refereix l'apartat anterior, les relacions laborals en l'empresa de treball temporal es regeixen pel que disposa el capítol III d'aquesta Llei.
En tot cas, les empreses de treball temporal espanyoles han de garantir als seus treballadors les condicions de treball previstes en el país de desplaçament per les normes nacionals de transposició de la Directiva 96/71/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 16 de desembre, sobre el desplaçament de treballadors efectuat en el marc d'una prestació de serveis, i queden subjectes al que disposa la disposició addicional primera de la Llei sobre el desplaçament de treballadors en el marc d'una prestació de serveis.
Les infraccions i les sancions de les empreses de treball temporal en els supòsits a què es refereix aquesta secció són les que estableixen el capítol V d'aquesta Llei i, si s'escau, l'apartat 3 de la disposició addicional primera de la Llei sobre el desplaçament de treballadors en el marc d'una prestació de serveis transnacional.
El que disposa l'apartat anterior no pot donar lloc al fet que se sancionin les accions o les omissions de les empreses de treball temporal que ja hagin estat sancionades penalment o administrativament pels estats la legislació dels quals sigui aplicable a l'activitat transnacional de les empreses de treball temporal espanyoles en els casos en què s'apreciï identitat de subjecte, fet i fonament.
En tot el que no preveu aquesta Llei s'ha d'aplicar la legislació laboral i de seguretat social a les relacions existents entre l'empresa de treball temporal i el treballador, i entre aquest i l'empresa usuària, i la legislació civil i mercantil a les relacions entre l'empresa de treball temporal i l'empresa usuària.
De conformitat amb el que disposa l'article 8 b d'aquesta Llei, no es poden formalitzar contractes de posada a disposició per a la realització dels treballs següents en activitats d'especial perillositat:
a ) Treballs que impliquin l'exposició a radiacions ionitzants en zones controlades segons el Reial decret 783/2001, de 6 de juliol, pel qual s'aprova el Reglament sobre protecció sanitària contra radiacions ionitzants.
b ) Treballs que impliquin l'exposició a agents cancerígens, mutagènics o tòxics per a la reproducció, de primera i segona categoria, segons el Reial decret 363/1995, de 10 de març, pel qual s'aprova el Reglament sobre notificació de substàncies noves i classificació, envasament i etiquetatge de substàncies perilloses, i el Reial decret 255/2003, de 28 de febrer, pel qual s'aprova el Reglament sobre classificació, envasament i etiquetatge de preparats perillosos, així com les seves respectives normes de desplegament i d'adaptació al progrés tècnic.
c ) Treballs que impliquin l'exposició a agents biològics dels grups 3 i 4, segons el Reial decret 664/1997, de 12 de maig, sobre la protecció dels treballadors contra els riscos relacionats amb l'exposició a agents biològics durant el treball, així com les seves normes de modificació, desplegament i adaptació al progrés tècnic.
Amb anterioritat al 31 de març de 2011, mitjançant els acords interprofessionals o convenis col·lectius a què es refereix l'article 83 del text refós de la Llei de l'Estatut dels treballadors, aprovat pel Reial decret legislatiu 1/1995, de 24 de març, o la negociació col·lectiva sectorial d'àmbit estatal en les activitats de la construcció, la mineria a cel obert i d'interior, les indústries extractives per sondejos en superfície terrestre, els treballs en plataformes marines, la fabricació, manipulació i utilització d'explosius, inclosos els articles pirotècnics i altres objectes o instruments que continguin explosius i els treballs amb riscos elèctrics en alta tensió es poden determinar, per raons de seguretat i salut en el treball, limitacions per a la formalització de contractes de posada a disposició, sempre que compleixin els requisits següents:
a ) S'han de referir a ocupacions o llocs de treball concrets o a tasques determinades.
b ) S'han de justificar per raó dels riscos per a la seguretat i salut en el treball associats als llocs o treballs afectats.
c ) S'han de fonamentar en un informe raonat que s'ha d'adjuntar a la documentació exigible per al registre, dipòsit i publicació del conveni o acord col·lectiu per l'autoritat laboral.
Des de l'1 d'abril de 2011, respectant les limitacions que, si s'escau, s'hagin pogut establir mitjançant la negociació col·lectiva d'acord amb el que assenyala l'apartat anterior, es poden formalitzar contractes de posada a disposició en l'àmbit de les activitats abans assenyalades.
Sense perjudici del compliment dels requisits establerts legalment i reglamentàriament, la formalització de contractes de posada a disposició està subjecta als requisits següents:
a ) L'empresa de treball temporal ha d'organitzar de forma total o parcial les seves activitats preventives amb recursos propis degudament auditats de conformitat amb la normativa de prevenció de riscos laborals i tenir constituït un comitè de seguretat i salut en el treball del qual formin part un nombre no inferior a quatre delegats de prevenció.
b ) El treballador ha de tenir les aptituds, competències, qualificacions i formació específica requerides per a l'exercici del lloc de treball, i l'empresa de treball temporal les ha d'acreditar documentalment.
El que estableixen els convenis o acords col·lectius d'acord amb el que assenyala l'apartat 2 s'entén sense perjudici de les regles sobre vigència, pròrroga, denúncia i renegociació dels convenis col·lectius en el títol III del text refós de l'Estatut dels treballadors.
Les cooperatives, degudament constituïdes i inscrites d'acord amb la seva legislació específica, poden obtenir la corresponent autorització administrativa per operar com a empreses de treball temporal, en els termes que estableix aquesta Llei.
A aquest efecte, les cooperatives de treball associat poden contractar tots els treballadors que requereixin per posar-los a disposició de les empreses usuàries, de conformitat amb el que estableixen els articles 6, 8 i 10 d'aquesta Llei, encara que el nombre d'assalariats amb contracte per temps indefinit superi el 10 per 100 del total dels socis.
Les relacions entre la cooperativa que actuï com a empresa de treball temporal i els seus socis treballadors o socis de treball l'activitat dels quals consisteixi a prestar serveis en empreses usuàries, així com les corresponents obligacions de Seguretat Social, es regeixen pel que preveu la legislació aplicable a l'esmentat tipus de societats.
A partir de l'1 d'abril de 2011, se suprimeixen totes les limitacions o prohibicions actualment vigents per a la formalització de contractes de posada a disposició per les empreses de treball temporal, inclosa la que estableix la disposició addicional cinquena de la Llei 30/2007, de 30 d'octubre, de contractes del sector públic, amb l'única excepció del que estableix la present Llei.
A partir d'aquesta data, les limitacions o prohibicions que puguin ser establertes només són vàlides quan es justifiquin per raons d'interès general relatives a la protecció dels treballadors cedits per empreses de treball temporal, a la necessitat de garantir el bon funcionament del mercat de treball i a evitar possibles abusos.
Abans de la data que assenyala el paràgraf anterior, prèvia negociació a la Mesa General de Negociació de les Administracions Públiques, el Govern ha d'establir els criteris funcionals d'aplicació del que disposa l'esmentat paràgraf en l'àmbit de les dites administracions.
Les empreses de treball temporal no poden realitzar amb les administracions públiques contractes de posada a disposició de treballadors per a la realització de tasques que, per una norma amb rang de Llei, estiguin reservades als funcionaris públics.
En cas que l'empresa deixi de disposar de centres de treball a la comunitat autònoma l'autoritat laboral de la qual hagi concedit l'autorització, és autoritat laboral competent, als efectes que estableix aquesta Llei, la de la comunitat autònoma en la qual disposi de centre de treball o la Direcció General d'Ocupació del Ministeri d'Ocupació i Seguretat Social si disposa de centres en dues o més comunitats autònomes.
En el supòsit d'empreses de treball temporal que només tinguin centres de treball a les ciutats de Ceuta o Melilla, és autoritat laboral competent, als efectes que estableix aquesta Llei, la respectiva delegació del Govern.
Als efectes de garantir el que disposa l'article 22 de la Llei 20/2013, de 9 de desembre, de garantia de la unitat de mercat, s'han d'adoptar les mesures necessàries per al seu compliment i en particular per garantir la interoperabilitat dels diferents sistemes que depenguin del Ministeri d'Ocupació i Seguretat Social, d'acord amb l'Esquema Nacional d'Interoperabilitat.
Les empreses que tinguessin una autorització, provisional o definitiva, vigent a 5 de juliol de 2014 per a l'exercici de l'activitat d'empresa de treball temporal poden dur a terme la seva activitat, durant un temps il·limitat, i a tot el territori nacional, amb subjecció al que estableix aquesta Llei, sense necessitat d'una nova autorització.
En els supòsits que esmenta l'apartat anterior, és autoritat laboral competent als efectes que estableix aquesta Llei la que hagi concedit l'autorització inicial o, en cas que aquesta hagi estat objecte d'ampliació o reducció, la que hagi concedit l'última autorització.
Es faculta el Govern per dictar totes les disposicions que siguin necessàries per a l'aplicació i el desplegament d'aquesta Llei.