'Memòria: Una aliada per la pau' és la primera edició de la mostra de cinema documental que entre els dies 16 i 18 de maig portarà als cinemes Texas de Barcelona experiències de recuperació de la memòria històrica a Catalunya, Colòmbia, Guatemala i El Salvador.
La memòria històrica, l'exili i la perspectiva de gènere són el fil conductor de la mostra de cinema documental 'Memòria: una aliada per la pau'.
Organitzada pel Govern de Catalunya i els cinemes Texas, compta amb la col·laboració d'institucions molt rellevants en l'àmbit de la memòria històrica a l'Amèrica Llatina: el Centro Nacional de Memoria Histórica de Colòmbia, l'Archivo Histórico de la Policía Nacional de Guatemala i el Museo de la Palabra y la Imagen d'El Salvador.
Durant la mostra es projectaran una selecció de documentals, en molts casos inèdits a Catalunya, que exposen els diversos angles de la memòria històrica, amb l'accent posat en la importància de conèixer i reconèixer el passat.
Els diferents films exposen la necessitat de fer front a les violacions de drets humans que han deixat societats fracturades, i avançar cap a la restauració de la justícia, la reconciliació i la pau.
La mostra se celebrarà els dies 16, 17 i 18 de maig als Cinemes Texas (carrer de Bailèn 205 de Barcelona).
Al final de la pàgina podeu descarregar el programa de la mostra de cinema en format impressió.
20.00h | Inauguració de la Mostra
Modera: Arxiu Nacional de Catalunya
21.00h | Col·loqui moderat per Gerard Corbella (Memorial Democràtic)
Versió en castellà i rus, subtitulada en anglès.
20.00h | Presentació per part del CNMH
21.15h | Col·loqui: Taula per Colòmbia moderat per Joaquín Franco (CNMH)
El documental presenta la història de l'Archivo Histórico de la Policia Nacional de Guatemala (AHPN) vinculada als relats sobre abusos als drets humans ocorreguts al passat a Guatemala i els efectes dramàtics sobre individus concrets i la societat sencera.
Així mateix, posa en relleu els esforços que es fan actualment per tal de preservar les memòries col·lectives i aconseguir justícia i reconciliació en aquest país.
Curtmetratge animat produït pel Museu de la Imatge i la Paraula (MUPI) de El Salvador que difon la vida i obra de Prudencia Ayala.
Nascuda el 28 d'abril de 1885 a Sonzacate, des de molt jove mostra inclinació per les seves passions entre les què es troba la lluita pels drets de les dones i l'escriptura testimonial.
En els comicis de 1930 es presenta com a candidata a la presidència de la República, reivindicant els drets de les dones, el suport als sindicats, la transparència en l'administració pública, el respecte a la llibertat de cultes i el reconeixement dels anomenats fills il·legítims.
Tot i que Prudencia Ayala era conscient que la seva candidatura era legalment impossible en aquells temps, el seu gest va representar un precedent històric que va obrir el camí cap a la conquesta dels drets de les dones.
"Als meus 33 anys, la meva mare em va explicar que el meu pare, durant la guerra civil salvadorenca, havia estat capturat i torturat durant 33 dies per la Policia Nacional.
Dos anys més tard vaig tenir el valor per preguntar-li sobre aquests dies a ell i a altres homes i dones que havien sofert la seva sort.
Aquestes persones no demanen venjança, l'única cosa que demanen és que sàpiga la veritat."
"Ravensbrück, l'infern de les dones", Montserrat Armengou, Ricard Belis, Maria Josep Tubella (Catalunya, 2005)
Testimoniatge de dones que recorden les seves vivències en el camp de concentració de Ravensbrück, l'únic que el règim de Hitler va destinar exclusivament a dones i nens.
Entre elles destaquen poderosament les veus d'algunes dones com ara Mercedes Núñez i Neus Català que han dedicat la seva vida a lluitar amb coratge i obstinació contra l'horror nazi d'ahir i les seves formes actuals.
La primavera de 1937, en plena Guerra Civil espanyola, el País Basc, Santander i Astúries havien quedat isolades de la resta de la República.
L'exèrcit del general Franco atacava amb duresa i s'intuïa que la resistència seria impossible.
Les autoritats republicanes, davant la violència dels bombardejos i les difícils condicions de vida de la població assetjada, decideixen organitzar un sistema d'evacuació per allunyar els nens del perill.
Durant dos anys sortiran d'Espanya 34.000 nens, d'entre cinc i quinze anys d'edat.
La majoria tornaran abans que s'acabi la guerra; d'altres trigaran més: els evacuats a la Unió Soviètica no podran fer-ho fins al 1956, ja adults.
Colòmbia ha estat escenari d'un conflicte armat durant més de 50 anys.
El relat refereix les troballes de l'informe "Basta Ya Colombia.
També presenta a homes i dones que des de La Chorrera, Bojayá, San Carlos, les voreres del riu Carare, Valle Encantado i Medellín diuen que Colòmbia no pot permetre que l'atrocitat de la que ells van ser testimonis es torni a repetir.
Entre gener i agost del 2008, 14 nois van desaparèixer del municipi de Soacha, en les rodalies de Bogotà.
Gairebé tots van sortir de les cases amb l'oferta d'un treball i mai van tornar.
A la fi d'agost i al setembre del mateix any es va denunciar que en el cementiri d'Ocaña, al nord de Santander, es trobaven enterrats en fosses comunes una sèrie d'homes reportats com NN, suposadament guerrillers morts en combat per l'exèrcit.
Però aviat es va evidenciar la fragilitat de les versions i es va deslligar l'escàndol dels anomenats falsos positius, un dels episodis de corrupció moral més greus de Colòmbia.
Una veritable història de terror que "Retrats de família" reconstrueix a través d'entrevistes amb les mares, germans i companyes d'alguns dels desapareguts i els seus àlbums de fotos, evidenciant el malson dels enganys, la dolorosa travessia per exhumar els cossos, les amenaces i morts subsegüents.
En el camí, les famílies es van convertir en defensors dels drets humans.
La mostra de cinema se celebra en paral·lel a la 'Trobada internacional de memòria: Exili i gènere' organitzada a Barcelona pel Centre Nacional de Memòria Històrica de Colòmbia amb finançament de l'Agència Catalana de Cooperació al Desenvolupament.
Hi participaran també el Memorial Democràtic, l'Arxiu Nacional de Catalunya, la Subdirecció General de Memòria, Pau i Drets Humans i l'Institut Català Internacional per la Pau.
L'objectiu d'aquesta trobada és fomentar un espai per a la construcció de la memòria col·lectiva a partir del diàleg, l'intercanvi i la reflexió de l'experiència de l'exili que permeti identificar, a través d'un enfocament de gènere, els eixos de memòria de les persones colombianes en situació d'exili.
La participació de persones d'El Salvador, Guatemala i Catalunya aportaran la perspectiva comparada.
La mostra de cinema documental sobre memòria històrica tindrà lloc als cinemes Texas de Gràcia, a Barcelona.