I. El Departament d'Agricultura Ramaderia i Pesca de la Generalitat de Catalunya remet a aquesta Comissió Jurídica Assessora el Projecte de decret pel qual es regula la identificació i el Registre general d'animals de companyia.
Sol·licita el Dictamen preceptiu conforme amb l'article 3.1.b) del Decret legislatiu 1/1991 de 25 de març que refon les lleis reguladores d'aquesta Comissió.
El Projecte de decret s'elabora en mèrits del que estableix la disposició final primera de la Llei 3/1994 de 20 d'abril de modificació de la Llei 3/1988 de 4 de març de protecció dels animals.
L'abast de l'actuació de la Comissió Jurídica Assessora en matèria de projectes de disposicions de caràcter general comporta com sovint s'ha repetit: a) l'estudi de la competència de la Generalitat i l'habilitació del seu Govern per dictar la norma de què es tracti; b) la comprovació d'haver-se seguit els tràmits procedimentals previstos en la llei per a la seva elaboració i c) l'anàlisi de la seva legalitat i la formulació de suggeriments sobre eventuals deficiències a evitar o sobre possibles millores tècniques a introduir en el projecte.
La competència de la Generalitat en aquesta matèria troba el seu suport fonamental en l'article 10.6 de l'Estatut segons el qual: "En el marc de la legislació bàsica de l'Estat i si s'escau en els termes que aquella legislació estableixi correspon a la Generalitat el desplegament legislatiu i l'execució de la protecció del medi ambient sens perjudici de les facultats de la Generalitat per a establir normes addicionals de protecció".
D'acord amb aquesta competència el Parlament de Catalunya va aprovar les esmentades lleis 3/1988 de 4 de març i 3/1994 de 20 d'abril de modificació de l'anterior.
D'altra banda el Projecte comporta el desplegament reglamentari parcial de la Llei estatal de 20 de desembre de 1952 d'epizoòties que amb caràcter general va ser desplegada pel Reglament aprovat per Decret de 4 de febrer de 1955.
Finalment cal assenyalar que el Projecte de decret analitzat s'insereix també en la línia d'actuació preconitzada per la Llei 5/1995 de 21 de juny de protecció dels animals utilitzats per a experimentació i altres finalitats científiques que va donar lloc al corresponent Decret de desplegament núm. 214/1997 de 30 de juliol i que va ser objecte de Dictamen 145/97 d'aquesta Comissió Jurídica Assessora.
En conseqüència la Generalitat té competència sobre aquesta matèria i el Govern en exercici de la potestat reglamentària que li correspon (article 61 de la Llei 13/1989) pot aprovar el Projecte de disposició de caràcter general objecte d'aquest dictamen que ha d'adoptar tal com es proposa la forma de Decret (article 62 de la mateixa Llei).
El procediment d'elaboració de les disposicions generals té per ministeri de la llei doctrina jurisprudencial i criteri reiterat d'aquesta Comissió Jurídica Assessora una especial importància ja que cal que les normes es dictin amb perfecta adequació al sistema estructural de l'ordenament jurídic amb el millor contingut material possible i també amb més perfecció tècnica.
Per això correspon a aquesta Comissió examinar amb tota cura si en l'expedient que formalitza el procediment d'elaboració del Projecte de decret s'han seguit els requisits establerts en els articles 63 i següents de la Llei 13/1989 de 14 de desembre d'organització procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat.
En aquest sentit cal remarcar en primer terme que l'expedient conté tots els documents exigits legalment i en aquest sentit es pot considerar complet i correctament tramitat.
En efecte a l'expedient consta que la Direcció General de Producció i Indústries Agroalimentàries ha estat el centre directiu que va iniciar l'elaboració del Projecte de disposició.
Hi ha també degudament signats i datats encara que sense formar un cos unitari els documents que segons l'article 63.2 de la Llei 13/1989 integren la Memòria és a dir el marc normatiu en què la proposta s'insereix i la justificació de l'oportunitat i l'adequació de les mesures proposades als fins que es persegueixen.
Es va donar audiència a diverses entitats relacionades amb l'objecte de la norma i es va obrir també un període d'informació pública.
Coincidint en el temps amb aquest tràmit va formular comentaris el Servei de Protecció de la Fauna de la Subdirecció General de Conservació de la Natura de la Direcció General del Medi Natural del mateix departament.
Per la seva afectació a l'àmbit local el Projecte fou sotmès a la Federació de Municipis de Catalunya a l'Associació Catalana de Municipis i a la Comissió de Govern Local de Catalunya.
I va ser especialment atesa la veu dels professionals veterinaris a través del seu Col·legi i de dues Associacions.
El Centre directiu proposant va informar sobre les al·legacions presentades.
Figura també a l'expedient un estudi econòmic que constitueix una plausible explicació de les despeses que el Projecte comporta per a l'Administració autonòmica per a la municipal i per a l'administrat però que no esgota l'exigència legal –articles 63.2 de la Llei 13/1989– que es faci en termes de cost benefici.
La taula de vigències no aporta cap novetat a assenyalar.
I finalment l'expedient conté el corresponent informe jurídic que conforme amb l'article 65.1 de la Llei 13/1989 tanca l'expedient que se sotmet a aquest dictamen.
IV. en el qual respecta al contingut del Projecte de decret objecte de dictamen cal efectuar unes observacions i suggeriments de caràcter més important i altres de menor importància.
a) A l'article 2 del Projecte de decret l'obligació d'identificar els animals de companyia s'atribueix als "propietaris o posseïdors" d'una manera que sembla fer assimilables dues categories jurídiques que no ho són.
En tot cas l'article 8 de la Llei limita l'obligació als posseïdors i el Decret no pot estendre el seu àmbit.
Òbviament en la majoria dels casos el posseïdor serà també propietari però un text jurídic ha de ser ben precís en aquestes qüestions com ho és per exemple l'article 5è de la Llei 3/1988 que distingeix la responsabilitat del posseïdor de la del propietari.
En aquesta mateixa línia s'haurien d'esmenar l'article 4 (apartats 2 i 3) l'article 7.1 i la disposició transitòria primera del Projecte.
Al mateix article paràgraf 2n es configura la identificació com un requisit previ i obligatori per a la validesa de qualsevol acte jurídic o contracte ("transacció" en diu el Projecte i repeteix a l'article 4.3) que tingui per objecte l'animal.
Entenem que una imposició d'aquesta naturalesa no és admissible perquè la Llei no la preveu i perquè xoca frontalment amb els principis del dret privat en virtut dels quals si concorren els requisits essencials d'un acte o contracte aquest té validesa sens perjudici que l'incompliment d'exigències administratives pugui donar lloc a sancions en aquest ordre sense afectar però la validesa o eficàcia de l'acte o contracte.
Afegirem també que el mot "transacció" té un sentit jurídic precís que du a l'article 1.809 del Codi civil.
Per tant s'ha d'evitar l'ús d'aquesta paraula en la seva accepció econòmica importada de la llengua anglesa equivalent a tracte especialment de compravenda (com diu la darrera de les significacions reconegudes pel Diccionari de l'Institut d'Estudis Catalans).
b) L'article 4.1 introdueix el tema després desenrotllat per l'article 6 de la gestió dels sistemes d'identificació per entitats reconegudes.
La Llei no diu res sobre això amb caràcter general.
Només a l'article 40.5 modificat preveu la delegació de la gestió del Registre.
És evident però que existeix aquesta possibilitat en el marc de la legislació vigent d'aplicació al cas i fóra bo que una referència en aquest sentit s'incorporés almenys a l'article 6.2 de manera semblant al que es fa en l'article 9.2 del Projecte.
En tot cas sembla que el mateix Projecte de decret sobre el qual ara es dictamina fóra el lloc adient per establir els requisits que han de complir les entitats que exerciran aquesta gestió delegada.
Com a observacions de menor entitat assenyalarem:
c) A l'exposició de motius hi ha una errada material en esmentar per segona vegada (paràgraf 2n) la Llei 3/1994.
d) La formulació de l'article 3 difereix de la que empra l'article 8.2 modificat de la Llei de protecció dels animals.
No sembla però que aquesta diferència d'expressió sigui rellevant.
e) A l'article 7.3 resultaria més lògic que l'adquisició originària (naixement) antecedís la derivativa (adquisició).
f) A l'article 9.1 la dependència del Registre s'hauria d'atribuir com ho fa la Llei –article 40.5 modificat– al departament sens perjudici de l'atribució de la competència a la Direcció General de Productes i Indústries Agroalimentàries.
g) Hauria de ser el titular del Departament i no la Direcció General la que establís les formes de comunicació a què es refereix l'article 10.4 del Projecte.
h) Conforme amb el que és habitual l'ordre de les disposicions transitòries hauria d'expressar-se ordinalment i amb paraules i no en forma cardinal i amb guarismes.
i) Si bé és cert que des de la promulgació de la Llei que va imposar l'obligació de la identificació ha transcorregut un llarg període de temps el termini de sis mesos per al marcatge dels animals establert a la disposició transitòria segona sembla excessivament curt.
Només l'observació continguda al primer apartat de la lletra a) es considera essencial.
Una vegada atesa l'observació essencial i els suggeriments continguts en el fonament jurídic IV pot ser elevat al Govern per a la seva aprovació el Projecte de decret pel qual es regula la identificació i el Registre general d'animals de companyia.