projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Totes les persones poden sentir-se angoixades per algun problema o incapaces de continuar amb les rutines i obligacions prèvies en algun moment determinat.
Amb freqüència aquests sentiments són transitoris i es poden superar amb els recursos propis o l'ajuda de familiars o amics que ofereixen suport emocional, ajuda pràctica per resoldre un problema o simplement escolten en aquestes situacions difícils.
Tanmateix, el malestar no sempre és transitori i aquesta ajuda pot resultar insuficient.
En aquests casos és recomanable consultar professionals que puguin donar un assessorament més específic per resoldre la situació al més aviat possible i amb el menor patiment possible per a la persona.
Si us sentiu sol i considereu que no teniu l'oportunitat de relacionar-vos amb altres persones tant com voldríeu, podeu adreçar-vos al vostre professional sanitari de referència, que us ajudarà a trobar activitats del vostre entorn perquè hi pugueu participar.
Sentir-vos acompanyat i sentir que formeu part d'algun grup pot millorar la qualitat de vida, el benestar emocional, l'estat d'ànim i l'autopercepció de salut, així com reduir l'ansietat.
De la cerca d'activitats dins la comunitat que el professional sanitari i el pacient realitzen de forma conjunta se'n diu prescripció social, una mesura que pot ser igual o més eficaç que alguns tractaments mèdics.
Consulteu també el metge o metgessa de capçalera o un servei mèdic especialitzat si teniu sentiments, pensaments o un nivell d'ansietat que us dificulten continuar amb les vostres responsabilitats i rutines, relacionar-vos amb la resta o descansar de forma adequada, durant més de dues setmanes consecutives.
Si els canvis són de molta intensitat o sobtats, podria ser recomanable una consulta abans d'aquest temps.
Si teniu pensaments de suïcidi demaneu ajuda el més aviat possible.
Demanar ajuda quan la necessitem és una de les formes més importants de tenir cura de la nostra salut emocional.
No sempre és fàcil decidir-se a demanar ajuda, però penseu que els problemes de salut emocional són molt freqüents (una de cada quatre persones a Catalunya els presentarà al llarg de la seva vida, i els símptomes emocionals són unes de les causes de consulta més freqüents a l'atenció primària).
Els metges i metgesses estan molt acostumats a oferir aquest tipus d'ajuda i tenen el coneixement necessari per fer-ho.
Tal com succeeix amb altres aspectes de la salut, com la cardiovascular o la respiratòria, la persona pot influir de manera positiva en la seva salut emocional i actuar per millorar-la tant com sigui possible.
És important tenir clar que no existeix una recepta única, ja que, com hem dit, cada persona té unes predisposicions particulars i també una situació personal i unes condicions de vida determinades.
Tanmateix, hi ha un nombre d'accions que són aplicables a la majoria de la gent de totes les edats, i s'engloben en el que anomenem hàbits saludables per al benestar emocional.
Aquests inclouen aspectes com l'estil de vida, les relacions personals o les activitats que fem.
Sempre que sigui possible, és recomanable intentar complementar aquestes pautes generals amb una reflexió personal sobre les coses que considerem importants per al nostre benestar emocional i que potser hauríem de prioritzar més en el nostre dia a dia.
En termes generals, podem considerar com una bona recepta intentar augmentar el temps dedicat a accions que ja fem i sabem que milloren el nostre benestar (i també reduir allò que el perjudica) amb l'inici d'alguna activitat nova i motivadora.
Aquesta combinació pot ser més fàcil de portar a terme que intentar incorporar un conjunt complert d'activitats noves o de canvis en els nostres hàbits.
Les malalties de transmissió alimentària són aquelles causades per agents infecciosos o tòxics que entren al cos amb la ingesta d'aliments o d'aigua.En alguns casos, els aliments o l'aigua poden actuar com a vehicles d'agents nocius per a la salut presents en el medi, o de les seves toxines, com per exemple, ous salmonel·la, carn de senglar amb triquina o vegetals contaminats amb toxines d'alguns fongs.
Altres vegades, els aliments poden ser tòxics per si mateixos, com els bolets verinosos.Els aliments també es poden contaminar a la llar, a causa de pràctiques deficients durant la seva manipulació, per la qual cosa cal prendre precaucions a l'hora de preparar-los i conservar-los per al seu consum.
Fricció de les dents / Grinyol de les dents
El bruxisme és la fricció, generalment involuntària, de les dents.
Sol ser més habitual durant la nit, mentre es dorm, però també és possible durant el dia.
Els casos lleus no requereixen tractament.
Però, si l'hàbit persisteix i és suficientment intens, cal aturar-lo perquè pot arribar a tenir conseqüències greus.
Serrar o relliscar les dents pot danyar l'estructura de les peces dentals, pressionar els músculs i els teixits que envolten la mandíbula fins a crear trastorns de la masticació i provocar contractures dels músculs de la cara, mal de cap, dolor d'oïda i insomni.
No se'n coneix la causa exacta, però es creu que pot ser fruit d'una combinació de diversos factors.
Els símptomes del bruxisme poden incloure:
Algunes persones no presenten símptomes i no s'adonen que pateixen bruxisme fins que apareixen complicacions relacionades amb aquest trastorn.
En alguns casos, no cal tractament perquè el bruxisme és lleu o se supera de manera espontània, especialment durant la infància.
En cas que sigui necessari, el tractament té l'objectiu de reduir la fricció de les dents, millorar-ne els símptomes i prevenir complicacions.
L'ús de fèrules i protectors bucals durant la nit acostuma a ser una opció molt efectiva.
Aquests dispositius igualen la pressió sobre la mandíbula i creen una barrera física entre les dents superiors i les inferiors per evitar que es danyin.
Els protectors bucals són similars als que s'utilitzen per a la pràctica d'alguns esports, com ara la boxa.
Són de goma o de plàstic i es poden fer a mida.
Són més econòmics que les fèrules, però acostumen a durar menys temps (com a màxim, un any).
Les fèrules de descàrrega són motlles de la pròpia dentadura elaborats amb un material de plàstic específic.
Són més cares que els protectors, però poden durar diversos anys.
En casos greus, pot ser necessària una ortodòncia per alinear les dents i la col·locació de fundes per reparar les peces danyades.
Una altra mesura que pot ajudar a reduir el bruxisme i a millorar-ne els símptomes és el control dels factors que s'associen a la seva aparició:
L'odontòleg pot ensenyar exercicis per practicar la posició correcta de la boca i la mandíbula.
Mantenir una bona alimentació és fonamental perquè el nostre sistema nerviós funcioni de manera adequada i ens permeti gaudir d'una bona salut emocional.
De fet, alguns estudis recents han relacionat el tipus de dieta amb el risc de patir una depressió i, en concret, s'ha vist que la dieta mediterrània podria tenir un efecte positiu per al benestar psicològic.
Si bé aquesta àrea de la recerca és encara incipient i són necessaris més estudis per confirmar aquests resultats, fa temps que sabem de la importància de mantenir una dieta saludable per al benestar mental.
Intenteu seguir una dieta variada i equilibrada en nutrients (amb quantitat suficient de fruita i verdura, peix, cereals, etc.), en quantitat (tant l'excés de pes com el baix pes s'han associat a problemes emocionals) i freqüència (amb àpats i horaris regulars).
Recordeu que beure força aigua és també molt important per al funcionament del vostre cervell.
Els estats de deshidratació (encara que siguin moderats o lleus) poden tenir efectes negatius en el benestar, ja que afavoreix la irritabilitat i redueix la capacitat de concentració i el rendiment intel·lectual.
Tingueu en compte que aquests consells són generals i aplicables a persones sense malalties concretes.
Si teniu algun problema de salut podríeu necessitar unes pautes d'alimentació o hidratació diferents, que us proporcionarà el vostre metge o metgessa.
En la nostra cultura, el consum d'alcohol està sovint associat a moments de celebració.
Malgrat això, sabem que consumir, ja sigui cervesa, vi o qualsevol destil·lat, per sobre dels nivells considerats de risc pot causar efectes negatius en la nostra salut i benestar.
El risc de patir trastorns de l'estat d'ànim, com depressió i angoixa, és més alt en les persones que consumeixen amb risc que en les que no ho fan.
Aquests efectes negatius augmenten, a més, de manera proporcional a la quantitat consumida (com més consum, més risc de patir problemes) i s'observen en totes les persones, si bé es poden intensificar en el cas de les dones, la gent gran, les persones amb problemes de salut mental, amb antecedents familiars de problemes amb l'alcohol i els menors de setze anys, entre d'altres.
Així, malgrat els efectes euforitzants de l'alcohol en petites dosis, consumir-ne no és un mitjà efectiu per assolir una bona salut emocional al llarg dels anys.
Si consumiu alcohol, feu-ho sempre procurant no superar els nivells considerats de risc.
Per tenir cura de la vostra salut, procureu sempre beure menys; menys sempre és millor.
Recordeu que es desaconsella qualsevol consum, entre d'altres, si esteu embarassada, si sou menors de setze anys, si realitzeu activitats professionals de risc, si conduïu, si teniu problemes de salut i si preneu medicaments que interactuïn amb l'alcohol.
Si sentiu qualsevol malestar emocional (estrès, frustració, etc.) busqueu suport i parleu amb aquells que us envolten (amics, familiars), feu alguna activitat protectora i intenteu no recórrer mai a beure en aquestes ocasions.
Vivim en una societat de consum que té també uns hàbits molt arrelats de consum d'algunes drogues com l'alcohol, el tabac i d'altres (entre elles, els psicofàrmacs).
Sovint associem el consum de drogues a les persones més joves, però hem de tenir en compte que també pot ser freqüent en les persones adultes.
Recordeu que el consum de drogues comporta diferents riscos, a més del de dependència, que inclouen:
Per tenir una bona salut emocional és necessari també poder gaudir d'un descans suficient, tant físic com mental, i evitar els estats de cansament o fatiga, especialment si són prolongats.
Si bé no sempre podrem evitar la fatiga, és molt recomanable que aquesta no sigui molt freqüent o prolongada.
Intenteu conèixer la vostra capacitat de resistència (recordeu que aquesta varia al llarg de la vida) i els signes propis de cansament (com la irritabilitat o la falta de concentració), per tal d'intentar incorporar un temps per al descans o fins i tot plantejar-vos alguns canvis en els hàbits o horaris.
Penseu que descansar pot significar moltes coses diferents en funció de la causa del cansament, des d'introduir petites pauses en l'activitat quotidiana per desconnectar, fins a fer alguna activitat física que ajudi a relaxar-vos.
Si bé l'ansietat és un mecanisme de resposta útil i necessari, en molts casos els estats de tensió o nerviosisme prolongats, sigui quina en sigui la causa, també poden produir cansament i afectar de manera molt negativa el benestar emocional.
Aprendre tècniques de relaxació o utilitzar algun mètode propi que us ajudi a fer baixar el nivell d'ansietat (com caminar, escoltar musica, etc.) és molt recomanable en aquests casos, a més d'intentar modular, quan sigui possible, el factor que genera el nerviosisme.
Recordeu que si detecteu un estat de fatiga prolongat o més intens del que és esperat pel vostre nivell d'activitat o edat, és recomanable consultar-ho amb el metge o metgessa de capçalera.
També heu de consultar-lo si presenteu un estat de nerviosisme molt intens o que no millora en un temps.
Les relacions amb els altres són un element molt important per al benestar emocional de la majoria de la gent de qualsevol edat, i s'ha vist que tenir una xarxa social de suport és un factor de protecció davant d'alguns problemes de salut mental.
El tipus de xarxa social que més afavoreix el benestar no és igual en totes les persones i aquestes necessitats també poden canviar en les diferents etapes de la vida.
En termes generals, podem dir que un element clau de les relacions personals més beneficioses és poder sentir-se estimat i valorat.
Les relacions de molta confiança i proximitat, que habitualment tenim amb un nombre més petit de persones, ens poden oferir ajuda i suport, mentre que les més superficials, amb diferents persones del nostre entorn, ens poden aportar una sensació de connexió i familiaritat amb la comunitat.
Intenteu invertir temps en les relacions que us ajuden a sentir-vos valorats i estimats.
Aquestes relacions saludables poden ser de diferents tipus, algunes més properes amb gent de més confiança i d'altres més superficials amb persones del vostre entorn que coneixeu menys.
Si no us és possible un contacte directe i regular amb algunes de les persones importants, intenteu mantenir-hi una certa proximitat, per exemple, mitjançant trucades, missatges o contactant-hi per Internet.
Aquests mitjans també ens poden ajudar a mantenir oberta la comunicació amb les persones importants.
La neurociència està descobrint que la cooperació social és intrínsecament beneficiosa i ajuda l'individu, i que un estímul apropiat d'aquest mecanisme de recompensa, especialment durant les edats més joves, pot tenir efectes positius per al benestar al llarg de la vida.
A més, la participació activa en la vida comunitària s'ha associat fortament a sentiments de felicitat i satisfacció per la vida.
És per això que algunes persones expertes en benestar emocional recomanen realitzar activitats de cooperació i participació social, incloent, per exemple, el voluntariat, o la incorporació a una associació o grup comunitari en un tema que sigui d'interès per la persona.
Tenir cura d'un animal domèstic ha estat proposat també com un mitjà per millorar el benestar emocional en alguns casos.
La relació emocional entre els animals i les persones pot ser molt positiva i gratificant, i també pot proporcionar beneficis addicionals, com el fet d'aportar uns horaris i responsabilitats en el dia a dia o facilitar la creació de vincles amb altres persones.
Diferents estudis han mostrat que participar en activitats d'aprenentatge s'associa a un nombre d'efectes positius, incloent la millora del benestar psicològic, l'autoconfiança i el reforç de les relacions socials.
Aquests efectes s'observen a totes les edats, i s'ha vist que són més importants en les persones que participen en aquestes activitats regularment al llarg de la seva vida.
L'aprenentatge positiu per al benestar emocional pot ser formal o informal i no ha de tenir necessàriament una utilitat concreta mes enllà de satisfer la pròpia curiositat o interès.
És recomanable, per tant, que concordi amb els propis interessos, capacitats i valors.
Intenteu mantenir una actitud oberta a l'aprenentatge de coses noves i trobar un espai de temps regular per dedicar-vos-hi.
L'aprenentatge pot ser més formal (inscriure-us a un curs que us interessi a un centre cívic proper a casa, aprendre un nou idioma o a tocar un instrument, per exemple), o més informal (aprendre a cuinar el vostre plat favorit o assumir una responsabilitat diferent a casa o a la feina).
Cultivar la pròpia creativitat mitjançant la participació regular en activitats artístiques com la pintura, la música o l'escriptura s'ha associat en diferents estudis a millores en l'autoconfiança i la motivació, i a reduccions en el nivell d'estrès, i pot tenir també efectes positius en el benestar.
Els norovirus són un grup de virus que pertanyen a la família dels calicivirus, molt resistents als desinfectants i a les condicions ambientals.
El norovirus pot afectar persones de totes les edats i és la principal causa de brots de gastroenteritis aguda a tot el món.
És la segona causa més freqüent, després del rotavirus, de gastroenteritis greu en infants de menys de 5 anys, tant en països en vies de desenvolupament com en països desenvolupats.
La susceptibilitat és universal i no proporciona immunitat per a tota la vida.
Per tant, es pot patir la infecció més d'una vegada.
El quadre típic s'inicia després d'un període d'incubació de 12-48 hores i es caracteritza per un inici agut, diarrea no sanguinolenta, vòmits, nàusees i dolor abdominal, de vegades acompanyat de febrícula.
En general, la malaltia es cura sense tractament després d'1-3 dies, però pot durar més dies (entre 4 i 6), sobretot en nens petits, persones d'edat avançada i pacients hospitalitzats.
En el cas de les persones d'edat avançada, poden ser necessaris l'hospitalització i el tractament de rehidratació.
Més del 30% de les infeccions són asimptomàtiques, però les persones asimptomàtiques també poden excretar virus, encara que amb menys quantitat que les persones que presenten símptomes.
L'ésser humà és l'únic reservori conegut per a les infeccions humanes de norovirus.
El virus es transmet fàcilment entre les persones a través de la via orofecal, ja sigui directament o indirectament a través de superfícies contaminades, aliments o aigua.
La transmissió alimentària pot tenir lloc perquè els aliments hagin estat contaminats durant la producció, el tractament o la distribució, però molt freqüentment es produeix durant la preparació per part de manipuladors infectats.
L'aigua també pot ser vehicle de transmissió, tant l'aigua no potable com l'aigua potable.
La transmissió interpersonal pot tenir lloc directament a través de la via orofecal, per ingesta d'aerosols de vòmits o indirectament per fomites o superfícies contaminades.
El virus es pot detectar en la femta durant una mitjana de 4 setmanes després de la infecció, però el pic de l'excreció viral es produeix de 2 a 5 dies després de la infecció.
Rentar-se les mans amb aigua i sabó és la millor manera de prevenir la transmissió del norovirus, especialment després d'anar al lavabo o de canviar bolquers i abans de preparar aliments.
Aquesta mesura és útil tant per evitar infectar-se un mateix com per intentar no contagiar els altres quan una persona està malalta.
Altres precaucions per evitar la infecció són les següents:
Les persones malaltes han d'intentar evitar transmetre la malaltia a altres persones.
A més de rentar-se les mans sovint, altres mesures que poden ajudar a evitar el contagi són:
061 CatSalut Respon (les 24 hores, tots els dies).
La brucel·losi és una malaltia infecciosa que es transmet dels animals a les persones.
Està produïda pel bacteri Brucella, que generalment afecta els animals de granja, com ara les vaques, les cabres i els porcs.
En els països en desenvolupament s'acostuma a contraure pel consum de llet o formatge sense pasteuritzar.
La pasteurització és el procés mitjançant el qual la llet crua s'escalfa a una temperatura elevada durant un curt període de temps per destruir els bacteris nocius que pot contenir.
En el nostre entorn, en canvi, la principal via de transmissió és el contacte amb animals malalts i sol afectar les persones que treballen amb ells, com ara grangers, veterinaris i carnissers.
La malaltia provoca símptomes similars als de la grip, incloent febre, cansament i mal de cap. Tot i que el tractament amb antibiòtics és efectiu, les recaigudes són freqüents i la brucel·losi pot arribar a ser crònica.
Els animals infectats eliminen els bacteris a través de la placenta, els embrions, les membranes, la llet, la sang, les femtes, l'orina, la saliva, el semen i les secrecions vaginals.
Les persones amb major risc de contraure brucel·losi són els veterinaris, els agricultors, els ramaders, el personal dels escorxadors i els treballadors de laboratori.
La transmissió d'origen professional es pot produir per alguna d'aquestes dues vies:
La transmissió de persona a persona és infreqüent.
En rares ocasions es pot contagiar de la mare al nadó durant el part o la lactància materna, per contacte sexual, transfusions de sang o trasplantaments de medul·la.
La brucel·losi es caracteritza per febre, calfreds, sudoració excessiva, mal de cap, dolor articular i muscular, i pèrdua de gana i de pes.
Els símptomes poden aparèixer de sobte o manifestar-se gradualment i arribar a durar mesos i, fins i tot, anys.
Algunes de les persones afectades no n'arriben a presentar.
En alguns casos, sobretot si no es tracta, pot causar complicacions greus, entre les quals destaquen l'endocarditis (inflamació del cor) i la meningitis (inflamació de les membranes que cobreixen el cervell i la medul·la espinal).
La prova diagnòstica més freqüent és el cultiu bacterià d'orina, sang o medul·la ossia.
Consisteix a col·locar una mostra d'aquests fluids i teixit corporals en un medi especial que afavoreix el creixement dels bacteris.
Un altre mètode de diagnòstic menys utilitzat és la detecció d'anticossos contra la malaltia a la sang.
El tractament amb antibiòtics alleuja els símptomes, preveu recaigudes i evita complicacions.
La durada és de, com a mínim, sis setmanes, però es pot allargar mesos fins a la desaparició dels símptomes.
El control i l'eliminació de la brucel·losi en els animals és la primera mesura preventiva de la infecció en humans.
Els treballadors exposats a la malaltia han de conèixer els riscos i adoptar algunes mesures preventives, com ara:
També cal evitar la ingestió de llet i derivats làctics no higienitzats, així com la de carn, vísceres, sang o productes similars, crus.
Una intoxicació alimentària és una malaltia causada per la ingesta d'aliments contaminats amb substàncies nocives per a l'organisme, com ara les toxines procedents de certs bacteris i fongs patògens, els contaminants químics o alguns tòxics naturals presents en els aliments, com per exemple, les toxines d? alguns bolets o d? alguns peixos.La majoria dels casos d'intoxicacions alimentàries són per toxines bacterianes.
Aquestes contaminacions poden ocórrer per manipulacions inadequades dels aliments durant la seva preparació o conservació.
Unes bones pràctiques higièniques abans, durant i després de la preparació dels aliments poden reduir les possibilitats de patir una intoxicació.
Tradicionalment, hem associat la "dieta saludable" amb "règims avorrits i monòtons", amb un munt de restriccions que fan els àpats molt poc interessants.
Cal desmitificar aquesta associació i oferir propostes de receptes adequades i saboroses per a la prevenció i tractament de les malalties cardiovasculars.
A continuació es faciliten un seguit de recomanacions dietètiques, per tal de millorar la qualitat global de la dieta que feu.
Aquestes recomanacions i suggeriments són, en definitiva, aspectes fonamentals de la dieta mediterrània, a la qual se li atribueix un important paper protector de les malalties cardiovasculars.
L'activitat física regular s'associa a un major benestar mental i s'ha vist que pot tenir efectes positius en la disminució del risc de patir una depressió i en el deteriorament cognitiu propi de l'edat.
Per gaudir dels efectes positius en la salut emocional no és necessari que l'activitat física sigui molt intensa però sí regular.
Diferents activitats de caire més pausat també poden ser beneficioses, sempre que no siguin esporàdiques.
Intenteu descobrir (o recuperar) una activitat física que us agradi i s'adapti al vostre nivell de mobilitat.
No és necessari que sigui intensa però sí és recomanable que sigui regular (almenys dues o tres vegades per setmana).
Aquesta activitat pot ser variada, incloent des de caminar, córrer o anar amb bicicleta, fins a ballar, practicar jardineria o jugar a petanca, per exemple.
Diferents estudis mostren que el contacte regular amb la natura pot tenir un impacte positiu en la nostra salut emocional.
Tant els parcs urbans com la muntanya ofereixen entorns per a la tranquil·litat, la relaxació o la pràctica de l'esport, i s'ha vist que podrien ajudar a reduir l'estrès, la fatiga mental o la tensió acumulada en el dia a dia.