Una persona és jurídicament incapaç quan hi ha una sentència judicial que així ho declara.
Un tribunal només pot declarar incapaç algú quan existeixen causes legals que ho justifiquin.
La llei considera que ho són les malalties o deficiències físiques o psíquiques que impedeixen que una persona pugui governar-se.
Una persona que ha estat incapacitada té minvada la capacitat d'obrar i no pot realitzar certs actes jurídics ni administrar el seu patrimoni.
La sentència que la incapacita ha d'indicar quines actuacions de la vida jurídica no pot fer per si mateixa, ja que el grau d'incapacitat ha de ser proporcional a la gravetat de la deficiència o malaltia que pateixi.
La finalitat d'aquesta mesura és la protecció de l'incapaç.
Qualsevol persona incapaç té nomenat un tutor, que és el responsable de vetllar per ell i el seu patrimoni.
Qualsevol persona pot ser declarada incapaç quan pateixi una deficiència.
En el cas dels menors d'edat, se'ls podrà declarar incapaços quan pateixin algun tipus de deficiència que faci preveure raonadament que en adquirir la majoria d'edat no podran autogovernar-se.
La persona de la qual es pretén la incapacitació, pot comparèixer en el plet valent-se d'advocat i procurador.
Poden iniciar el procés d'incapacitació el cònjuge o la parella de fet, els descendents, els ascendents i els germans de la persona.
Totes aquelles persones que, pel seu càrrec, coneguin de la concurrència en una persona de causes que poden donar-ne lloc a la incapacitació han de posar-ho en coneixement del Ministeri Fiscal perquè iniciï el procediment.
Qualsevol ciutadà que tingui coneixement dels mateixos fets podrà informar-ne també el Ministeri Fiscal.
El procediment d'incapacitació s'inicia amb una demanda amb intervenció d'advocat i procurador que s'ha de presentar al Servei Comú General o al jutjat degà de primera instància i instrucció competent, segons on sigui el domicili de la persona que es vulgui incapacitar.
A la ciutat de Barcelona hi ha dos jutjats especialitzats en incapacitacions.
Les demandes s'han de presentar al deganat (Gran Via de les Corts Catalanes, 111) junt amb tots aquells informes mèdics o documents que acreditin l'existència de causes que justifiquin la incapacitació.
El jutge examinarà les proves presentades i sol·licitarà els informes pericials que cregui oportuns.
Els familiars poden fer declaracions i el jutge escoltarà l'interessat.
Cal que es proposi una persona com a idònia per exercir el càrrec de tutor entre els familiars més propers.
No es pot declarar incapaç cap persona si no és mitjançant un procediment judicial, en el qual s'ha de practicar un examen medicoforense i un reconeixement judicial.
En qualsevol moment del procediment, d'ofici o a instància de les parts, el tribunal pot acordar l'adopció de mesures cautelars per protegir la persona i els seus béns.
La sentència que declari la incapacitat ha de detallar quin és l'abast d'aquesta i quins són els límits, és a dir, ha d'expressar per a quin tipus d'actes s'incapacita aquella persona.
També ha de fixar el règim de tutela i les persones que hauran de vetllar per l'incapaç i el seu patrimoni.
A la sentència es pot acordar l'internament en un centre.
Una sentència d'aquest tipus s'inscriu en el registre civil del lloc de naixement de l'incapacitat.
Quan sobrevinguin causes que modifiquin la situació en la qual es troba la persona incapaç, el tribunal podrà acordar una modificació de la sentència i establir nous límits de la incapacitació o, si fos el cas, deixar-la sense efecte.
La revisió de la sentència, la poden sol·licitar les mateixes persones que estan legitimades per interposar la demanda i el mateix incapacitat.
Títol IX del Llibre I del Codi civil, articles 199 i següents redactats per la Llei 13/1983, de 24 d'octubre, de reforma del Codi civil en matèria de tutela.
Llei 1/2000 de 7 de gener, d'enjudiciament civil, articles 748 i següents.
Llei 25/2010, de 29 de juliol, llibre segon del Codi civil de Catalunya.