Aquest Dictamen té per objecte el Projecte de decret pel qual es crea i regula el Registre oficial d'empreses proveïdores de material vegetal, i se n'estableixen les normes d'autorització, inscripció i funcionament, es regulen activitats de producció i comercialització de material vegetal, i es crea el Catàleg de varietats locals d'interès agrari de Catalunya.
El Projecte consta d'un preàmbul, quaranta articles agrupats en nou capítols, tres disposicions addicionals, una de transitòria, dues de derogatòries i dos annexos.
En el preàmbul s'assenyala el marc competencial i legal en què s'insereix la norma projectada i la seva finalitat, que, segons es diu, és, en primer lloc, la d'unificar la normativa actual en una sola disposició sobre el Registre oficial d'empreses proveïdores de material vegetal i l'activitat de neteja de grans de cereals de fecundació autògama i de lleguminoses, i adaptar-la a la nova normativa vigent (Directiva 2000/29/CE, del Consell, de 8 de maig, relativa a les mesures de protecció contra la introducció a la Comunitat d'organismes nocius per als vegetals o productes vegetals i contra la seva propagació en l'interior de la Comunitat; Llei estatal 43/2002, de 20 de novembre, de sanitat vegetal; i Llei estatal 30/2006, de 26 de juliol, de llavors, planters i recursos fitogènics).
En segon lloc, la d'incorporar noves figures que la normativa europea permet, que són dutes a terme a la pràctica pels operadors, i que fins ara no havien estat regulades a Catalunya (certificació de llavors sota supervisió oficial, comercialització de llavors a granel i producció de material vegetal amb destinació a la mateixa explotació).
En tercer lloc, el Projecte té com a finalitat crear un Catàleg de varietats locals d'interès agrari de Catalunya.
I, finalment, també la de simplificar els tràmits administratius per dur a terme les activitats que regula, en consonància amb la Directiva 2006/123/CE, de 12 de desembre, relativa als serveis en el mercat interior i normativa interna.
El capítol 1 sobre "Generalitats" (art. 1 a 3) preveu l'objecte del Projecte, l'àmbit d'aplicació i les definicions.
El capítol 2 (art. 4 a 12) regula el Registre oficial d'empreses proveïdores de material vegetal.
El capítol 3 (art. 13 i 14) es refereix a les empreses proveïdores de material vegetal.
El capítol 4 (art. 15 a 19) preveu l'activitat de certificació de llavors sota supervisió oficial.
El capítol 5 (art. 20 a 22) regula la comercialització de llavors a granel.
El capítol 6 (art. 23 a 28) conté la regulació sobre la neteja de cereals de fecundació autògama i de lleguminoses.
El capítol 7 (art. 9), la producció de matèria vegetal amb destinació a la mateixa explotació.
El capítol 8 (art. 30 a 38) crea i regula el Catàleg de les varietats locals d'interès agrari de Catalunya.
I el capítol 9 (art. 39 i 40) estableix el règim d'inspecció i sancionador.
Pel que fa a les disposicions addicionals, la primera preveu l'ús de la tramitació electrònica; la segona la simplificació documental, i la tercera es refereix als fitxers de dades de caràcter personal que figuren en els annexos 1 i 2.
La disposició transitòria preveu la inscripció d'ofici en el Registre creat de les empreses proveïdores ja inscrites en el Registre vigent.
La disposició derogatòria primera es refereix a totes les normes autonòmiques que fins ara han regulat la matèria que ara s'actualitza i modifica; i la segona suprimeix la referència al Registre de proveïdors de material vegetal que consta en l'article 6.1.a) de l'Ordre AAR/273/2007, les dades del qual s'integren en els fitxers creats en els annexos 1 i 2 del Projecte.
Finalment, l'annex 1 regula el fitxer de dades de caràcter personal "Registre de proveïdors de material vegetal" i l'annex 2, el fitxer de dades de caràcter personal "Catàleg de les varietats locals d'interès agrari de Catalunya".
La Comissió Jurídica Assessora és competent per a emetre dictamen preceptiu respecte dels projectes de reglament que es dictin per a desplegar les lleis o el dret comunitari, segons disposa l'article 8.2.b) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, com ara és el cas, en què el Projecte en qüestió es dicta, principalment, en desplegament dels articles 7 i 8 de la Llei 18/2001, de 31 de desembre, d'orientació agrària, i de la Directiva 2000/29/CE, del Consell, de 8 de maig, relativa a les mesures de protecció contra la introducció a la Comunitat d'organismes nocius per als vegetals o productes vegetals i contra la propagació a l'interior de la Comunitat, tot i que, com s'insistirà, també comporta la concreció de les lleis estatals esmentades més amunt.
Quan es dictamina sobre un projecte reglamentari, cal examinar la competència de la Generalitat de Catalunya i l'habilitació del Govern per a dictar la norma de què es tracta; comprovar que s'hagin seguit els tràmits procedimentals previstos en la llei per a l'elaboració; i, especialment, analitzar la legalitat del text normatiu.
La competència de la Generalitat de Catalunya per a dictar el Decret resulta del títol competencial exclusiu reconegut en l'article 116.1.e) en matèria de llavors i planters, incardinada en la més general d'agricultura, respectant el que estableixi l'Estat en l'exercici de les competències que li atribueix l'article 149.1.13 i 16 de la Constitució.
Aquest règim competencial atorga a la Generalitat la potestat legislativa, la potestat reglamentària i la funció executiva (art. 110 EAC).
La Generalitat, per tant, té competència per a dictar el present Projecte de decret.
En aquest supòsit, també existeix una previsió específica en la disposició addicional segona, punt 1, de la Llei 18/2001, de 31 de desembre, d'orientació agrària, la qual encomana al Govern el desplegament normatiu per a l'execució de les línies d'actuació establertes.
I entre aquestes destaca, en l'article 7, la de "Controlar i optimar l'ús dels mitjans de producció, amb la finalitat que les explotacions agràries siguin gestionades amb la racionalització dels mitjans de producció i que es portin a terme programes de formació per a la gestió dels recursos naturals", i en l'article 8 la de "Fomentar l'ús de llavors i plantes certificades".
El Govern, per tant, té habilitació suficient per a dictar el Projecte de decret.
La tramitació del Decret projectat fou iniciada per resolució del conseller d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural i impulsada per la Direcció General d'Agricultura i Ramaderia.
La memòria general que exigeix l'article 64.1 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya, i que annexa el Projecte de decret, conté la justificació de la necessitat de la disposició i l'adequació als fins que es persegueixen; el marc normatiu en què s'insereix la norma; la relació de les disposicions afectades pel Projecte i la taula de vigències i derogacions resultants; la competència de la Generalitat sobre la matèria; la relació de les persones a les quals s'ha de donar audiència i la procedència de sotmetre l'expedient a informació pública, com així es fa.
La memòria d'avaluació d'impacte de les mesures proposades que s'ha d'annexar a la memòria general (article 64.1 de la Llei 26/2010) conté un informe d'impacte pressupostari en el qual s'especifica l'estalvi econòmic com a conseqüència de les modificacions proposades (46.636,21 euros).
També conté un informe d'impacte econòmic i social i incorpora un complet informe d'impacte normatiu en el qual es conclou que el Projecte regula càrregues administratives exclusivament necessàries i proporcionades i que les principals millores respecte de la situació actual són la simplificació documental, el compliment de la Directiva de Serveis i l'ús de noves tecnologies.
L'informe d'impacte de gènere que exigeix l'article 64.3.d) de la Llei 26/2010 ha estat realitzat per part de l'Institut Català de les Dones.
En la sessió del 26 de juny de 2012, el Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya aprovà el Dictamen 8/12, sobre la disposició normativa, i efectuà diverses observacions a l'articulat.
Consta que aquest Dictamen ha estat valorat i que s'han incorporat al text totes les recomanacions formulades pel CTESC.
Així mateix, han emès informe l'Institut d'Estadística de Catalunya i l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades.
El Projecte ha estat sotmès a informació pública i han participat en el tràmit d'audiència les entitats assenyalades en els antecedents.
L'expedient conté, com és preceptiu (art. 64.5 de la Llei 26/2010), la relació de les observacions i les al·legacions formulades en els tràmits anteriors i les raons que han dut a estimar-les o desestimar-les.
A més dels informes jurídics previs que consten en els antecedents, el responsable de Normativa i l'advocada en cap del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural han emès l'informe jurídic definitiu, en aquest cas favorable, sobre la tramitació i el contingut del Projecte normatiu, d'acord amb el que estableix l'article 65 de la Llei 26/2010.
Clou l'expedient el certificat del secretari del Consell Tècnic segons el qual, en la sessió de 10 de juliol de 2012, va quedar vista la iniciativa SIG11AAM1646 sobre el Projecte de decret pel qual es crea i regula el Registre oficial d'empreses proveïdores de material vegetal, i se n'estableixen les normes d'autorització, inscripció i funcionament, es regulen activitats de producció i comercialització de material vegetal i es crea el Catàleg de varietats locals d'interès agrari de Catalunya.
El procediment ha seguit, doncs, els tràmits legals.
Tanmateix, es fan les observacions següents:
a) En l'expedient no queda circumstanciat el tràmit SIGOV previst preceptivament en l'article 66 de la Llei 26/2010, ni que s'hagi efectuat, ni el resultat d'aquest.
Es podria deduir la realització del tràmit del certificat del secretari del Govern quan deixa constància que ha quedat vista la iniciativa SIG11AAM1646.
No obstant això, de cara a la completesa de l'expedient, l'instructor hauria hagut d'incorporat una referència circumstanciada d'aquest tràmit i del resultat (dictàmens 181/10, 211/10, 275/10 i 236/11).
b) No s'han aportat a l'expedient totes les versions del text normatiu, per exemple la que va ser objecte d'informe tant de la Secretaria d'Administració i Funció Pública com de l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades.
En aquest sentit, s'observa que a l'informe de l'esmentada Secretaria es destaca el fet que "l'article 38.4 estableix molt clarament que els representants i els vocals externs a l'Administració d'aquesta Comissió no reben indemnitzacions per l'assistència a les reunions" (pàg.
247); previsió que no s'ha detectat en la versió sotmesa a dictamen ni en cap de les altres dues que figuren en l'expedient.
Així mateix, en l'informe de l'Autoritat esmentada (pàg.
255, segon paràgraf) es valora positivament que el text del Projecte, en l'article 5.3, faci una remissió expressa a la normativa de protecció de dades, cosa que tampoc no es troba en la proposta sotmesa al dictamen aquesta Comissió.
L'anterior indica, per tant, que hi ha hagut, com a mínim, una versió inicial del text (de desembre de 2011, que és la data de la Resolució d'inici del procediment) que no ha estat incorporada a l'expedient.
Aquesta Comissió, conforme a l'article 27.1 del Decret 69/2006, d'11 d'abril, d'aprovació del Reglament d'organització i funcionament de la Comissió Jurídica Assessora, s'ha pronunciat sobre la necessitat que els expedients que es trameten a aquest organisme consultiu per a emetre'n dictamen siguin íntegres (entre d'altres, en els dictàmens 287/07, 26/08, 89/08, 305/08, 133/09 i 358/10).
Aquesta necessitat és ben notòria en el present cas, ja que el document concret que manca integrar pot dificultar valorar d'una manera adequada les opcions normatives escollides i deixa sense justificar en concret el per què s'ha suprimit la previsió relativa a les indemnitzacions que en el seu moment va ser valorada com a positiva per l'òrgan esmentat.
El text sotmès a dictamen té per objecte unificar en un text tota la normativa que afecta el material vegetal a Catalunya, simplificar-la i adaptar-la a la normativa comunitària i, en allò que l'afecti, a la normativa estatal.
En aquest sentit, regula el Registre oficial d'empreses proveïdores de material vegetal (ja creat per l'Ordre de 28 de setembre de 1998) i l'activitat de neteja de grans de cereals de fecundació autògama i de lleguminoses (regulada per l'Ordre de 20 de maig de 1985).
Regula també, amb la finalitat d'incorporar noves figures no previstes fins ara a Catalunya, la certificació de llavors sota supervisió oficial i la comercialització de llavors a granel i la producció de material vegetal amb destinació a la pròpia explotació.
Així mateix, crea el Catàleg de les varietats locals d'interès agrari de Catalunya.
I també crea un òrgan consultiu col·legiat, la Comissió de varietats locals agrícoles de Catalunya, per tal de rebre, analitzar les sol·licituds i avaluar-les amb caràcter previ a la inscripció de les varietats en el Catàleg.
El marc normatiu del Projecte que ara s'examina està integrat per les directrius previstes en els articles 7 i 8 de la Llei 18/2001, de 31 de desembre, d'orientació agrària.
Amb una regulació més específica, el conformen les normes de dret europeu: bàsicament la Directiva 2000/29/CE, del Consell, de 8 de maig, relativa a les mesures de protecció contra la introducció a la comunitat d'organismes nocius per als vegetals o productes vegetals i contra la seva propagació en l'interior de la comunitat; però també el Reglament 2100/1994, de 27 de juliol, relatiu a la protecció comunitària de les obtencions vegetals, i el Reglament 870/2004, de 24 d'abril, pel qual s'estableix un programa comunitari relatiu a la conservació, caracterització, recol·lecció i utilització dels recursos genètics del sector agrari i pel qual es deroga el Reglament 1467/94.
I en la mesura que conflueixen al cas els títols estatals previstos en els apartats 13 i 16 de l'article 149.1 de la Constitució, formen també part d'aquest marc normatiu la Llei estatal 43/2002, de 20 de novembre, de sanitat vegetal, i la Llei estatal 30/2006, de 26 de juliol, de llavors, planters i recursos fitogènics; a més de les normes tècniques reglamentàries que les despleguen, en especial, el Reial decret 1891/2008, de 14 de novembre, pel qual s'aprova el Reglament per a l'autorització i registre dels productors de llavors i plantes de viver i la seva inclusió en el Registre nacional de productors, i el Reial decret 1709/1997, de 14 de novembre, pel qual es regula el condicionament de grans destinats a la sembra.
A partir d'aquest marc normatiu es fan les observacions de legalitat següents i de millora tècnica del Projecte:
El darrer paràgraf del preàmbul es refereix a les "dues disposicions addicionals" que conté el Projecte de decret.
No obstant això, el text sotmès a dictamen té tres disposicions addicionals, per la qual cosa, si es vol mantenir el paràgraf -el Projecte també conté una disposició transitòria, dues de derogatòries i dos annexos el contingut dels quals no s'explica-, caldria afegir una referència a la tercera.
D'altra banda, el contingut descriptiu de la disposició addicional primera no es correspon exactament amb el que estaria preveient.
L'apartat 2 fa referència a "l'activitat de neteja de grans cereals"; però ha de dir "l'activitat de neteja de grans de cereals", tal com es desprèn de l'article 23.
El paràgraf inicial, "A efectes d'aquest Decret s'entén per", hauria d'anar precedit dels números 3.1, ja que l'article té un segon apartat, el 3.2.
D'altra banda, l'article 9.5 estableix en relació amb l'article 3.e) la documentació que han de presentar les empreses proveïdores que certifiquen llavors.
No sembla, però, que, en la definició d'"empresa proveïdora de material vegetal" continguda en l'article 3.e), es trobin incloses les empreses proveïdores que certifiquen llavors sota supervisió oficial.
L'Administració ha de valorar, si és del cas, fer-ne esment en l'article 3.e).
Preveu que amb caràcter previ a l'inici de les activitats les empreses proveïdores que tinguin instal·lacions a Catalunya hagin de sol·licitar autorització.
El punt de connexió amb la competència autonòmica està constituït, doncs, per les "instal·lacions".
Tanmateix, això no és el que estableix l'article 36.1 de la Llei 30/2006, d'acord amb la qual "Tots els productors de llavors i plantes de viver han d'estar autoritzats per la comunitat autònoma on radiqui la seva seu social i registrats oficialment per aquesta".
I l'article 2.1 del Reial decret 1891/2008, de 14 de novembre, el qual s'aprova el Reglament per a l'autorització i registre dels productors de llavors i plantes de viver i la seva inclusió en el Registre nacional de productors, entén per "seu social" el "lloc on es trobi el centre de la seva efectiva administració i direcció".
És més, l'article 36.2 de la Llei 30/2006 sí que es refereix a les "instal·lacions" però per establir que "Quan les instal·lacions i els mitjans necessaris per a la concessió de l'autorització estiguin en una o diverses comunitats autònomes diferents a la que s'ha sol·licitat la referida autorització, aquestes han d'emetre, a petició de la comunitat autònoma on s'hagi presentat la sol·licitud, un informe que indiqui totes les circumstàncies que puguin ser rellevants per a la concessió de l'autorització corresponent".
Per tant, l'article 7, en fer servir com a punt de connexió els de les instal·lacions de les empreses proveïdores, introdueix una disfuncionalitat en el sistema del conjunt estatal (les autoritzacions tenen efectes en tot el territori de l'Estat) quan aquelles instal·lacions no coincideixin amb la seu social d'aquelles empreses, tot contravenint el que disposa l'article 36.1 de la Llei 30/2006.
En conseqüència, cal modificar la redacció d'aquest article i fer referència a la seu social com a punt de connexió territorial competencial.
L'observació es formula amb caràcter essencial.
Qüestió diferent seria que l'Administració volgués també registrar, exclusivament amb efectes informatius, les empreses proveïdores amb instal·lacions a Catalunya.
Però aleshores aquestes quedarien fora de les finalitats i règim del Registre oficial que ara es regula.
Estableix el contingut de les sol·licituds d'autorització d'activitat i presenta diversos problemes.
En primer lloc, l'apartat 9.3 es refereix, en concret, a la documentació específica per a l'autorització de les empreses proveïdores (productores, reproductores i de tractament, precisa després), mentre que els apartats 9.4 i 9.5, a la documentació específica per a l'autorització de les activitats de neteja de cereals de fecundació autògama i de lleguminoses i de cerificació de llavors, respectivament.
El problema sorgeix perquè aquestes dues darreres activitats semblen ser també activitats de producció (o de reproducció o tractament) -tot i que no queden ben delimitades en l'article 3 com a tals- i, per tant, no queda clar si els documents de l'apartat 3 són acumulatius als dels apartats 4 i 5 o no.
En segon lloc, l'article 4.6 de l'esmentat Reial decret 1891/2008 estableix les condicions generals per a l'autorització dels productors i requereix, entre altres, disposar de tècnics especialitzats en la matèria; requisit que després concreta segons es tracti de productors obtentors, seleccionadors o multiplicadors de llavors.
Els apartats 3 i 4 de l'article 9 no preveuen -sí, però, el 5- l'obligació de presentar amb la sol·licitud d'autorització la declaració del personal tècnic del qual es disposa.
S'ha d'introduir, doncs, la referència pel que fa a totes les empreses productores.
L'observació es formula en termes essencials.
I es recomana, a més, que l'article 9.3 no es refereixi genèricament (en la primera frase) a les empreses proveïdores perquè també ho són les dedicades a l'emmagatzematge i a la comercialització (article 8) i aquestes no estan sotmeses a un règim d'autorització.
D'altra banda, i pel que fa a les empreses productores, en l'apartat 3 caldria distingir la documentació que cal aportar separadament d'obtentors, seleccionadors o multiplicadors de llavors, perquè els requisits per a desenvolupar cada activitat no són els mateixos segons l'article 4 del Reial decret.
Finalment, es recomana afegir en la primera frase de l'apartat 4 "per a dedicar-los a la sembra", tal com s'ha afegit en el text posterior de la norma en la versió sotmesa a dictamen.
Preveu que, en el cas de manca de resolució expressa, la sol·licitud es considera estimada per silenci administratiu.
Caldria modificar aquesta expressió i, d'acord amb els articles 43 i 44 de la Llei 30/1992 i l'article 54 de la Llei 26/2010, establir que són els interessats els qui poden entendre estimades les sol·licituds en el cas de manca de resolució expressa.
El mateix s'aplica a la norma de l'article 33.3.
Com ja es posa en relleu en l'expedient, aquest article és de molt difícil comprensió.
És molt més entenedor el que disposa l'actual article 7 de l'Ordre de 28 de setembre de 1998 quan estableix: "Transcorregut un període de 3 anys sense realitzar activitats relacionades amb la inscripció al registre es procedirà d'ofici a donar de baixa la inscripció tot mantenint el tràmit d'audiència".
Per tant, es suggereix substituir amb aquesta redacció la del Projecte, si és que amb la d'aquest es vol dir allò.
En cas contrari, caldrà donar una redacció a l'article que permeti entendre millor la prescripció normativa que conté.
D'altra banda, es proposa modificar el títol de l'article perquè no solament preveu les modificacions sinó també les baixes.
Caldria, doncs, reflectir també les baixes en el títol.
La menció que es fa a la data de la Llei estatal 30/2006 és de 26 de juliol i no de 26 de juny.
L'article 18, en l'apartat 3 (acreditació del personal tècnic), preveu que la revocació es pot fer per incompliment de la normativa "d'una manera deliberada o per negligència"; mentre que, en el cas de l'article 19, en l'apartat 5 (acreditació de laboratoris i anàlisis), es parla de la revocació per incompliment "d'una manera deliberada o per negligència greu", sense que resulti justificada en l'expedient aquesta diferència de tracte en un cas i en l'altre (on només es fa referència a la "negligència").
D'altra banda, en l'apartat 1 de l'article 18 es confonen requisits d'acreditació del personal tècnic (lletres a) i b)) i obligacions d'aquest (lletres c) i d)).
Estableix que els lliuraments al consumidor final es consideren lots, i que "no necessàriament s'han de realitzar en les mateixes instal·lacions on s'ha processat la llavor [.]" (es refereix als lliuraments, segons sembla).
Per contra, l'article 40.bis de l'Ordre estatal de 23 de maig de 1986 (en la redacció donada per l'Ordre ARM/3554/2011, de 21 de desembre) no preveu el mateix: "Cada lliurament de llavor al consumidor final realitzat obligatòriament a les mateixes instal·lacions on hi ha la partida la comercialització a granel de la qual ha estat autoritzada d'acord amb l'apartat anterior, s'ha de considerar un lot".
En el primer cas, es permet el lliurament fora de les instal·lacions (de producció); en el segon, obligatòriament es preveu el lliurament en les mateixes instal·lacions (autoritzades).
Certament, l'encaix entre aquestes dues normes és de difícil comprensió.
Però en la mesura que unes i altres instal·lacions poguessin coincidir (en el cas dels processadors de llavors a granel), i en ser bàsic l'article 40.bis, es fa necessari suprimir l'excepció (possibilitat de lliurament del lot en instal·lacions diferents a les de processament de la llavor) que la norma projectada introdueix.
Si la interpretació donada fos plausible, com així sembla, l'observació que es formula tindria caràcter essencial.
El títol de la norma és equívoc atesa la disparitat de la matèria que regula.
L'Administració pot ponderar si no és més entenedor traslladar aquestes definicions en un segon apartat a les ja contingudes en l'article 3 del Projecte.
Estableix que cal acreditar que la varietat té una antiguitat de conreu a Catalunya "aproximadament" de cinquanta anys per tal de poder ser inscrita en el Catàleg.
L'Administració proposant justifica aquesta indefinició de la norma en el fet de no perjudicar varietats que gairebé tinguessin una antiguitat de cinquanta anys.
Tanmateix, l'ús d'aquesta no-regla no s'adiu amb el principi de seguretat jurídica i pot trencar, a més, el principi d'igualtat en l'aplicació.
Per això caldria preveure una altra fórmula que doni major certesa.
Preveu que, en el cas de manca de resolució expressa, la sol·licitud es consideri estimada per silenci administratiu.
És extensible a aquest precepte el que ja s'ha dit en relació amb l'article 10.5 del Projecte.
En fer referència a la direcció general competent "en matèria" hauria d'afegir "d'agricultura", com així es diu en els articles 30.3 i 32.2, i es deriva en relació amb l'article 33.2.
Tampoc no és adequat referir-se al titular de la direcció general, ja que les competències administratives les exerceixen els òrgans que les tenen atribuïdes, i no els seus titulars (art. 6 de la Llei 26/2010).
p) Article 36.2.c), en relació amb l'article 36.4.
Del Projecte no es pot derivar l'òrgan, ens o entitat que ha de designar la persona representant del món científic i acadèmic.
Estableix que els dictàmens de la Comissió són preceptius.
El correcte és referir-se a informes, tal i com fa l'article 37.1.c).
D'altra banda, els informes no són preceptius, sinó que el que és preceptiu és la sol·licitud d'informe.
Afegeix, en la citació de dues normes, la referència al número del DOGC.
En qualsevol cas, s'hauria d'incloure aquesta referència en les cinc normes o no fer-la en cap.
El nom del fitxer ha de ser el mateix que el que s'empra en el títol de la norma i en l'article 1.1: "Registre oficial d'empreses proveïdores."
L'apartat 1, sobre les finalitats i els usos, es refereix a empreses productores, comercialitzadores i operadors de material vegetal.
La referència a aquestes empreses, però, per a adequar-se al que regula el Projecte, s'ha de corregir i referir-se correctament a totes les empreses que s'han d'inscriure d'acord amb les definicions de l'article 3.e) i amb l'estructura del Registre de l'article 6.
A més, l'apartat e) només té un subapartat i, per tant, cal suprimir l'"e.1)" (el mateix es pot dir del fitxer de l'annex 2).
t) Convé fer una repassada lingüística al text i corregir les errades gramaticals que conté (per exemple: "de empreses" (art. 1.1), "i les varietats" (art. 2, in fine: manca una "a"); "ni comunicació" ha de ser "o comunicació" (art. 12.1); "és el de vetllar" (art. 30.2); "Disposició addicional tercer").
Un cop considerades les observacions formulades en aquest Dictamen, en especial les contingudes en els fonaments jurídics V, VI i VII, i tingudes en compte les formulades com a essencials, es pot elevar al Govern el Projecte de decret pel qual es crea i regula el Registre oficial d'empreses proveïdores de material vegetal, i se n'estableixen les normes d'autorització, inscripció i funcionament, es regulen activitats de producció i comercialització de material vegetal, i es crea el Catàleg de varietats locals d'interès agrari de Catalunya.