Arran de la localització dins la col·lecció de l'Agrupació Fotogràfica de Tarragona de dos daguerreotips, es va plantejar la necessitat de procedir a restaurar-los, atenent a l'estat de degradació que mostraven.
Considerats com la primera tècnica fotogràfica destacada, els daguerreotips presenten la particularitat de ser peces úniques, vertaderes joies de la història de la fotografia.
Els daguerreotips restaurats varen ser adquirits per membres de l'Agrupació Fotogràfica de Tarragona a l'antiquari Agapito, que estava establert a la plaça del Pallol de Tarragona.
La mida de les plaques (11,5x15 cm) suggereix que varen ser realitzats a la segona meitat del segle XIX, en una època en què aquesta tècnica fotogràfica es trobava molt avançada.
La restauració ha estat portada a terme per l'especialista en conservació i restauració de material fotogràfic Pau Maynès, que ha efectuat un tractament amb un complexant a base d'amoníac, una neteja posterior amb aigua destil·lada i un darrer bany de neteja amb alcohol pur de qualitat anàlisi.
Seguidament, s'ha incorporat un estoig hermètic, confeccionat amb materials de conservació imitant les presentacions de l'època.
Finalment, s'han ubicat les peces en una caixa de conservació i preservació de cartró permanent i escuma de polietilè.
Data: Segona meitat del segle XIX
Agrupació Fotogràfica de Tarragona)
L'Arxiu Històric de Tarragona custodia prop de 2.100 pergamins, datats entre 1056 i 1783, pertanyents a diferents tipus de fons i procedències: Ajuntament de Tarragona, Comtes de Santa Coloma, famílies Castellarnau i Moragas, Cartoixa d'Escaladei, Tardajos (Burgos), Companyia d'Aragó, amb el subfons de la Quadra de Su (Riner, Solsonès), Cruïlles, Olvan (Berguedà)...
Quant a la col·lecció del fons municipal de Tarragona, consta de 653 exemplars, d'entre 1214 i 1708 -amb trasllats de documents anteriors, a partir de 1091-, 72 dels quals segellats -a més de 4 segells de cera vermella solts-, relatius a les principals qüestions que afectaven la ciutat i el seu govern: franqueses, jurisdicció, assistència a corts, el terme i el Territori de Tarragona, els Mangons, les imposicions, el vi, les muralles, la fira, les aigües, els molins, la presó, l'escola, el pes de la farina, l'elecció de càrrecs locals...
Hi distingim privilegis, butlles papals, concessions d'imposicions, absolucions de penes, nomenaments de veguers, establiments, salvaguardes, sentències, vendes i lluicions de censals, trasllats de capítols de cort..., entre 519 originals i trasllats, tan necessaris per raó dels nombrosos plets.
Títol: Privilegi de Pere III, el Cerimoniós, en què concedeix perpètuament als cònsols, ciutadans i prohoms de Tarragona -qualificada com a ciutat antiga, notable i insigne, protegida al seu voltant amb notables muralles- que es pugui carregar i descarregar vitualles, mercaderies i béns de qualsevol classe al seu port -un dels carregadors autoritzats per al cobrament de les generalitats o drets del General i lleudes, junt amb Cotlliure, Roses, Torroella de Montgrí, Palamós, Canet [de Rosselló?], Sant Llorenç [de la Salanca?], Sant Feliu de Guíxols, Barcelona, Sitges, Cubelles, Cambrils i Tortosa-, com a Barcelona.
Amb la signatura del monarca, fou redactat pel seu protonotari, Jaume Conesa.
Aquest privilegi duia una butlla de plom
En el seu paper d'arxiu històric provincial, l'Arxiu Històric de Tarragona acull els fons de l'administració perifèrica de l'Estat, entre els quals es troba el del Govern Civil (1862-1989); dins aquest fons hi ha una de les sèries documentals més consultades del centre: els expedients d'associacions.
Els governadors civils estaven obligats, mitjançant la Llei, a elaborar un registre especial d'associacions, disposició que explica l'existència d'aquesta sèrie.
El règim franquista, amb la intenció d'exercir un major control sobre la societat civil, aprovà, el 25 de gener de 1941, un decret que introduïa noves disposicions al dret d'associació, a l'espera de la redacció d'una llei més completa.
Els governadors civils de cada província estaven obligats a eliminar la documentació administrativa de totes aquelles associacions dissoltes amb l'arribada del nou règim.
Podem localitzar associacions de tot l'àmbit provincial i de tipologia diversa: esportives, culturals, polítiques, religioses...
Bona part dels expedients són anteriors a la Guerra Civil i, per tant, sota la regulació de la Llei de 1887.
La documentació que integra cada un dels expedients està regulada per la Llei: acta de constitució i estatuts, bàsicament.
Hem seleccionat per il·lustrar aquesta sèrie l'expedient de constitució del Club Gimnàstic de Tarragona, generat l'any 1894, la primera pàgina dels Estatuts del qual reproduïm.
Títol: Expedient del Club Gimnàstic de Tarragona
Primera pàgina dels Estatuts originals del Club Gimnàstic
L'Arxiu Històric de Tarragona fou creat el 1944 bàsicament per recollir els protocols de més de cent anys dels districtes de l'ambit provincial.
A partir dels 7.860 ingressats fins 1984, corresponents a 32 localitats, n'ha anat incorporant anualment al seu dipòsit altres del districte de Tarragona (1.944 u. i. fins a l'any 1907).
Entre els notaris actius a Tarragona el s.
XVIII se situa Josep Antoni Fàbregues (Fàbregas) i Rafí, documentat entre 1747 i 1790.
Nascut vers 1720, era fill del notari Antoni i d'Isabel, filla del també notari Jaume Rafí.
El 1777, junt amb Francesc Caputo i Sostes, era prior del col·legi d'escrivans reials de Tarragona -creat el 1583, constinuà fins al 1640 i fou restablert el 1707.
Formava part d'una nissaga de notaris consignada fins 1882 -amb Tomàs Maria Fàbregues i Cerezo, que alhora s'enllaçaria amb altres famílies de col·legues de professió (Rafí, Borés, Seguí, Bigaray, Eloi, Rovira i Caputo).
Fou germà de Ramon, notari entre 1756 i 1792, pare del notari Salvi Fàbregues i Rovira; tres germanes seves es casarien amb notaris i tindria dos fills notaris anomenats Ramon i Valerià.
L'AHT conserva onze volums d'aquest notari: deu amb manuals dels anys 1747/1779 i un Capbreu de Vilabella (1790), de l'arquebisbat.
Assenyalem que J. A. Fàbregues vivia al carrer de les Salines -així denominat pel magatzem de la sal-, darrera la muralla, a la banda de ponent, perpendicular al de les Portes Falses, citat a l'escriptura de compravenda a carta de gràcia.
Títol: Escriptura del Manual de 1777 (de l'1 de gener al 18 de desembre) de Josep Antoni Fàbregues i Rafí.
Els cònjuges Pau Lluc, pescador i Antònia Sales, venen a carta de gràcia o empenyoren per 150 lliures una caseta del carrer de les Portes Falses o dels Ferrers -entre la del causídic Pau Miquel Carbonell, sota el seu estudi i la dels hereus del noble Carles de Castellarnau, amb porta principal a la plaça del Pallol i al carrer dels Cavallers, respectivament-, tinguda per l'Ajuntament, amb un cens anual d'1 s., a Jaume Rossell, sabater, tots de Tarragona.
Els venedors l'havien comprat de la mateixa manera a l'esmentat Carbonell el 19 de febrer de 1773.
Consten com a testimonis Josep Llima, botiguer de draps i el fill del notari, Ramon Fàbregues i Seguí, encara escrivent.
Suport material: Volum manuscrit sobre paper, enquadernat amb cartró folrat de pergamí
Mides: F.; 4 + 200 F. (esquinçats els f.
119-123 i 159-169 i mutilats els f.
Venda d'una caseta del carrer de les Portes Falses (1777)
El fons d'imatges generat per l'activitat professional del fotògraf Raimon Miserachs Vall abasta des de la dècada dels anys 40 fins a l'any 1991, i és d'importància considerable per a observar l'evolució urbana d'un gran nombre de poblacions, monuments i llocs d'interès de Catalunya, tot i que també hi podem trobar un notable volum d'imatges d'indrets més allunyats, com Andorra, diferents localitats d'Aragó o del País Valencià.
Juntament amb la temàtica topogràfica, un altre dels objectius del fotògraf a partir dels anys 60 fou la fotografia comercial i industrial, de forma que hi descobrim igualment una extensa perspectiva de l'activitat del comerç i la industria de les comarques tarragonines.
Originari de Manresa, on va néixer l'any 1905, aquest fotògraf va començar a realitzar treballs fotogràfics tot just acabada la guerra civil, i a l'inici dels anys 40 s'establí a la ciutat de Tarragona com a fotògraf professional i creà l'empresa Foto Raymond, especialitzada en la producció de postals i de fotografia industrial.
A partir d'aquest moment i fins la seva jubilació la seva producció fotogràfica fou constant i molt nombrosa.
L'any 2007 el seu fons va ser dipositat a l'AHT, que des d'aleshores en realitza el corresponent tractament arxivístic.
Títol: Fotografia de la façana de l'Hospital de Santa Tecla de Tarragona, situat a la Rambla Vella
Suport material: Negatiu en Cel·luloide
L'Hospital de Santa Tecla de Tarragona als anys 50
Portada del primer semestre del protocol de l'any 1867 del notari de Reus Pau Soler i Figuerola (1859-1885), amb el retrat ovalat de bust del fedetari, fotografia sobre paper a l'albúmina.
Portada del primer semestre del protocol de l'any 1867 del notari de Reus Pau Soler i Figuerola, amb el retrat ovalat de bust del fedetari, fotografia sobre paper a l'albúmina.