projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El llibre, escrit per un equip especialista en la temàtica, ofereix diversos recursos per endinsar-se en aquest període històric: des de la imatge, els documents escrits, el cinema, els enllaços en els webs o les propostes d'investigació en els treballs de recerca.
A partir d'aquí, es promou la reflexió, l'anàlisi i l'intercanvi raonat d'idees per tal que els joves puguin extreure les seves pròpies conclusions i descobreixin les potencialitats, les limitacions i els condicionants d'aquest període i les seves conseqüències en l'actualitat.
Volum dedicat al setè art, que té com a objectius: aprofundir en la memòria històrica a les aules perquè el tractament que rep és parcial, insuficient i desestructurat; exposar algunes síntesis sobre la necessitat d'ensenyar memòria històrica, sobre el cinema de la Guerra Civil, sobre el cinema de ficció i de no-ficció de memòria històrica; i oferir als lectors 15 propostes didàctiques al voltant de 15 produccions audiovisuals.
Amb motiu dels 100 anys del naixement de Neus Català, el Memorial Democràtic commemora l'Any Neus Català amb la reedició del llibre que la mateixa Neus va escriure per testimoniar els horrors de l'holocaust i homenatjar milers de dones oblidades.
Neus Català va recuperar les memòries de 50 dones valentes i resistents que van sobreviure les experiències límits de la deportació als camps nazis.
En recollir aquestes memòries va complir la promesa que es van fer entre elles si aconseguien sortir vives dels camps i dels crematoris: explicar el que havien viscut i patit.
El llibre fou publicat per primer cop l'any 1984 per l'editor Miquel Horta.
Aquest quadern neix de la mà de l'exposició "Desenterrant el silenci: Antoni Benaiges, un mestre de la República en una fossa comuna de Burgos".
Mitjançant la fotografia, Sergi Bernal documenta l'obertura d'una fossa comuna a Burgos, amb la peculiaritat que una de les persones que hi fou colgada fou el mestre català Antoni Benaiges Nogués.
Aquest mestre, nascut a Mont-roig del Camp i seguidor del corrent de renovació pedagògica, exercia a l'escola rural de Bañuelos de Bureba (Burgos).
Pel que s'ha pogut esbrinar posteriorment, Benaiges fou afusellat el 25 de juliol de 1936 per l'exèrcit rebel i enterrat en una fossa comuna.
Aquest material convida als estudiants a conèixer la situació educativa de principis de segle XX, caracteritzada per l'analfabetisme, la deficitària formació dels mestres, la manca de centres escolars.
També s'hi fa una aproximació a la política educativa durant la Segona República per tal d'explicar en què va consistir l'anomenada renovació pedagògica.
Es detallen les polítiques educatives que es van dur a terme, així com els més innovadors i importants referents pedagògics a Europa: per exemple, Montessori, Decroly i Freinet.
Seguint els fets cronològics, la República en guerra (1936-1939) ens permet copsar com l'aixecament militar afectà els mestres de la República.
El Quadern Didàctic finalitza amb l'escola franquista: l'escola del "No".
La guerra dona pas a una dictadura que es veurà reflectida també en l'ensenyament.
Una eina pedagògica amb un audiovisual i un quadern didàctic per treballar l'Holocaust a l'aula.
El Servei Educatiu del Memorial Democràtic posa a l'abast dels professors un nou recurs gratuït per treballar l'Holocaust a les aules.
Es tracta de 'Camins', un audiovisual que té com a objectiu ajudar els joves a analitzar què va passar i com va passar en el context de la suposada neutralitat del règim franquista.
D'aquesta manera, es vol oferir als nois i noies eines per entendre el present.
'Camins' narra la història real de dues famílies, els Friemel i els Hoenigsfeld.
Els Friemel iniciaren la seva vida plegats a Barcelona i es van veure obligats a fugir-ne amb la fi de la Guerra Civil.
Els Hoenigsfeld decidiren venir a Espanya des de la seva Polònia natal, primer per obrir-se nous horitzons professionals i després per fugir de l'horror del nazisme.
Aquestes dues històries són un breu relat enmig de tota la barbàrie.
Camins d'anada i tornada que travessen Europa tot passant per casa nostra.
Què els porta a iniciar aquests viatges?
Què es troben en els diferents països per on passen?
Les seves històries creuades ens endinsen en la convulsa Europa d'aquells moments i ens expliquen les situacions que van haver d'afrontar i les decisions que van haver de prendre davant l'amenaça dels totalitarismes.
L'audiovisual va acompanyat d'una proposta didàctica per treballar l'Holocaust a l'aula.
Aquest quadern didàctic, del qual és autor en Ramon Breu Panyella, professor de secundària i llicenciat en història contemporània i en sociologia, està dirigit a la comunitat educativa, especialment al professorat de secundària.
Mitjançant l'estudi de la revista En Patufet durant el període de la Guerra Civil, podem endinsar-nos en el context sociocultural i polític d'aquesta època convulsa.
Entre d'altres, podem trobar temes de treball com la defensa de la llengua i cultura catalanes, la guerra i la quotidianitat, els bombardejos, l'humor gràfic o la resiliència.
Tot i que aquest quadern ha estat produït com a document de treball complementari a la visita de l'exposició, s'ha pensat també que pugui ser emprat sense aquesta.
D'aquesta manera, el material o bé s'ha inclòs en el mateix quadern o bé s'ha indicat l'adreça on es pot trobar en línia.
El quadern està dividit en cinc blocs.
El primer apartat recull tot d'informació, criteris, objectius i competències per al professorat.
A continuació trobem una sèrie d'activitats per fer abans i durant la visita a l'exposició.
El quart bloc recull una sèrie d'activitats d'aprofundiment on es poden concretar certs temes com ara la gana, les cues del racionament, la ràdio, els il·lustradors, l'ànima d' En Patufet, en Josep M. Folch i Torres.
I, finalment, les activitats de síntesis.
Aquest dossier didàctic té com a punt de partida l'exposició "Víctimes (1936-1945)", inaugurada al Memorial Democràtic el 18 de juliol de 2018 amb motiu de la commemoració dels 80 anys de la Guerra Civil.
Com explica el seu comissari, Jordi Barra, l'exposició és una "galeria i atles de les víctimes" que ens convida a reflexionar sobre les conseqüències de la guerra, no només de la que patírem a casa nostra, sinó també de les guerres que vingueren després i les que encara generen víctimes avui.
Mitjançant un seguit d'objectes i mapes, mentre recorrem l'exposició ens adonem de la dimensió i la diversitat de significats del concepte víctima, que s'amplia i ens acaba revelant la veritable dimensió de la destrucció que provoca un conflicte bèl·lic en tots els àmbits.
Els objectes ens parlen fent-nos arribar la seva història, que els transforma de simples estris o deixalles en testimonis que ens connecten amb un passat que encara avui ens interpel·la.
Els mapes, com també ens explica Jordi Barra, reconstrueixen el temps, l'espai, els fets, ens ajuden a enquadrar i contextualitzar, de manera que donen una visió mental i conceptual (macro) a la material i palpable (micro) que ens havien proporcionat els objectes.
L'espectador no resta passiu, hi ha d'interactuar, relacionar-s'hi, fer un exercici constant per entendre la importància dels detalls i les petites històries que van teixir una guerra que va afectar tot un país.
El dossier que teniu a les mans us proposa portar aquesta dinàmica a l'aula, amb l'ajuda d'alguns dels materials de "Víctimes (1936-1945)", us convidem a complementar i ampliar la reflexió que s'inicià amb aquesta exposició i el taller que l'acompanya, amb un seguit d'activitats que tenen com a objectiu que l'alumnat faci un exercici d'empatia històrica i de connexió del passat i l'actualitat, a partir d'exercicis i dinàmiques que els permetran interrogar-se, reflexionar i investigar per treure les seves pròpies conclusions.
Com escrivia Alma Mašić, des de Zenica, Bòsnia i Hercegovina, a partir de la seva experiència com a víctima en un país ferit i dividit encara per les conseqüències de la guerra, l'únic camí per sortir de l'espiral de violència i destrucció és educar els joves: " per atrevir-se a qüestionar, a demanar explicacions sobre qualsevol dilema que tinguin, no només per seguir cegament les autoritats.
Ensenyem-los a convertir-se en persones individuals amb integritat, opinió i capacitat de presentar arguments en grans debats, no només per formar part de la massa ".
Memòria Dibuixada és la nova col·lecció il·lustrada del Memorial Democràtic on trobareu històries plenes de valors humans, persones que van viure situacions extremes.
Amb aquestes memòries volem reconèixer la valentia i esforç dels seus protagonistes i, alhora, transmetre aquests valors humans a les generacions presents i futures perquè puguin conèixer, reflexionar i aprendre.
La col·lecció "Eines de memòria", editada pel Memorial Democràtic, ofereix una sèrie de materials didàctics i pedagògics adreçats a donar suport al professorat dedicat a l'ensenyament dels temes relacionats amb la memòria democràtica.
Ha estat creada amb una clara vocació de transmetre als nois i noies la cruesa i la barbàrie de la guerra, i la importància d'enfortir i promoure la pau, la democràcia i els drets humans.
I ho fa a partir d'una part importantíssima d'un passat no gaire llunyà com és la Guerra Civil.
Aquests materials s'adrecen, sobretot, a alumnat de 4t d'ESO i de batxillerat.
Els temes desenvolupats en aquests materials es poden treballar dins matèries curriculars com les ciències socials (4t d'ESO) i la història (2n de batxillerat), o bé com a projectes interdisciplinaris.
També com a temes d'interès dins les tutories, o bé dins treballs de síntesi o de recerca.
Es tracta de recursos gratuïts, de gran qualitat i amb una orientació molt pràctica.
Els podeu obtenir en format PDF o paper (en aquest cas, envieu-nos un correu a [EMAIL] amb les vostres dades de contacte).
El Servei Educatiu del Memorial Democràtic posa a la vostra disposició audiovisuals per treballar la Memòria a les aules.
Aquest audiovisual divulgatiu narra històries de vida de persones que es van veure afectades per l'Holocaust.
Ens explica el cas de dues famílies europees: els Friemel i els Hoenigsfeld.
De la mà dels seus protagonistes, la Margarita i el Rudolf, ens endinsarem en la convulsa Europa d'aquells moments.
Les seves vides dibuixen itineraris que ressegueixen Europa i alhora ens expliquen les situacions que van haver d'afrontar i les decisions que van haver de prendre davant l'amenaça del feixisme.
Durant la Segona Guerra Mundial, més de 120.000 persones van travessar els Pirineus per fugir del terror nazi.
La majoria eren jueus, però també hi havia aliats militars, alemanys i francesos de la resistència, entre d'altres.
A Catalunya es van crear xarxes d'evasió per poder salvar aquests refugiats.
La xarxa de salvament s'estenia des dels passos fronterers dels Pirineus fins al port de Barcelona.
Aquest projecte defineix i recupera aquesta història europea i difon, mitjançant la formació i l'educació ciutadanes, uns fets poc coneguts dins de l'ampli període de deportacions i internaments de la Segona Guerra Mundial.
Recull de recursos web del Memorial Democràtic útils per explicar el nostre passat recent a les aules.
El Banc és l'arxiu d'història oral del Memorial Democràtic.
Recull entrevistes sobre les temàtiques i el període de referència d'aquesta institució (1931-1980).
Es tracta de memòries polítiques, històries de vida, vivències personals i familiars sobre la Segona República, la Guerra Civil, la dictadura franquista, l'exili, la lluita per les llibertats democràtiques o la Transició espanyola, tenen cabuda en aquest arxiu.
Aquesta pàgina web recull les dades del Cens de simbologia franquista de Catalunya elaborat pel Memorial Democràtic
El web del mapa de fosses de Catalunya constitueix una de les eines principals de la política pública de la Generalitat sobre fosses i desapareguts.
Està regulat per la Llei 10/2009, de 30 de juny, i pel Decret 111/2010, de 31 d'agost, com a mitjà cartogràfic d'accés públic per satisfer el dret de la ciutadania a conèixer els fets de la Guerra Civil i el franquisme.
El web, publicat el 2010, es troba subjecte a les actualitzacions que, periòdicament, es deriven de l'avenç de la recerca historiogràfica a Catalunya.
La Xarxa d'Espais de Memòria Democràtica de Catalunya va ser una iniciativa del Memorial Democràtic i agrupa diferents espais que han estat testimoni de la nostra història recent.
L'objectiu principal és la recuperació d' un patrimoni memorial –tangible i intangible– representatiu de la lluita i els conflictes per a la consecució dels drets i les llibertats democràtiques del nostre país durant el període que abasta la proclamació de la II República fins a la transició democràtica.
El Memorial Democràtic t'ofereix recursos en línia gratuïts per treballar la memòria sobre el nostre passat recent a les aules.
Aquests materials han estat redactats per professors/es que tenen una llarga experiència com a docents i, alhora, tenen un gran coneixement en aquestes temàtiques.
Van adreçats, atesos els temes que tracten, al professorat que dóna classes a secundària i batxillerat.
Aquesta col·lecció ofereix una sèrie de materials didàctics i pedagògics adreçats a donar suport al professorat dedicat a l'ensenyament dels temes relacionats amb la memòria democràtica.
Hi trobareu històries plenes de valors humans, persones que van viure situacions extremes.
Amb aquestes memòries volem reconèixer la valentia i esforç dels seus protagonistes i, alhora, transmetre aquests valors humans a les generacions presents i futures perquè puguin conèixer, reflexionar i aprendre.
Acte: 85 anys de la proclamació de la Segona República
El passat més d'abril el Memorial Democràtic organitzà una jornada per recordar els fets més destacats de la Segona República amb motiu del 85è aniversari de la seva proclamació.
Per fer-ho es convidaren a diversos especialistes perquè, des de diverses temàtiques, expliquessin els fets més destacats d'aquest període: Enric Pujol, Mercè Morales, Arnau Gonzàlez Vilalta, Manel López, Carles Santacana, Salvador Domènech, Clara Masriera, Lluís Durán, Isabel Segura, Teresa Abelló, Raül Carretero i Carles Hervàs.
L'objectiu de la jornada, a part de commemorar aquesta etapa històrica, fou el d'explicar els principals fets, els èxits que s'assoliren, els fracassos i les dificultats que es trobaren els protagonistes d'aquells anys.
Unes dificultats que foren moltes i que portarien al país cap una guerra civil terrible.
Fets tots ells que serviren per mostrar uns anys d'esperances i frustracions per milers i milers de persones.
Itinerari pels espais de la Guerra Civil a la Segarra» és un projecte que s'inscriu dins dels Espais de Memòria del Memorial Democràtic de Catalunya.
L'itinerari pretén contribuir al coneixement de la Guerra Civil de 1936-1939 a la Segarra a partir d'un recorregut per diferents espais que ens ofereixen una visió aproximada d'uns esdeveniments que van marcar el present i el futur d'aquestes terres.
El trajecte s'emmarca dins l'espai geogràfic que va formar l'anomenada L-2 al seu pas per la Segarra, una línia de fortificació que anava de nord a sud des de la Seu d'Urgell fins a Tarragona amb l'objectiu inicial de defensar el territori català i d'aturar l'eventual avanç de l'exèrcit franquista.
S'estructura en tres blocs temàtics a partir d'un fil conductor que posa èmfasi en l'individu i el patiment humà.
El primer bloc presenta l'arbitrarietat i la represàlia a la zona republicana, a partir de l'acció dels incontrolats i del Servei d'Informació Militar (SIM).
El segon bloc mostra la difícil vida a la rereguarda immediata.
Finalment, el tercer bloc ens situarà en el context del nou règim franquista, que perpetua el patiment i l'exemplifica omplint presons i camps de concentració.
Juliol del 1936, inici de la Guerra Civil.
Milicians descontrolats arriben fins al santuari de Núria amb la intenció d'esborrar-ne qualsevol vestigi religiós.
El pla de Sant Gil és el lloc escollit per a la crema dels objectes trobats dins l'església, però entre aquests no hi ha la marededéu.
Algú s'ha avançat i se l'ha endut.
El documental de Zeba Productions està basat en el llibre L'Exili de la marededéu de Núria (1936-1941), de Manuel Castellet, qui, tot seguint un feble fil històric, va estirant-lo mica en mica fins a arribar a una història digna d'una novel·la de gènere policíac. (...)
L'última defensa de Barcelona es refereix als fets esdevinguts a Subirats els dies 22 i 23 de gener de 1939.
Seguint les línies defensives dissenyades pel general Vicente Rojo, els soldats republicans van construir una sèrie de fortificacions a banda i banda de la carretera N-340 des de Pago fins al coll de l'Ordal.
L'objectiu d'aquestes defenses era impedir l'avanç de l'exèrcit franquista, el qual es trobava cada cop més a prop de Barcelona.
Malgrat la resistència republicana, l'exèrcit rebel va efectuar una maniobra d'encerclament sobre aquestes defenses que li va permetre superar-les i seguir amb el seu avanç.
El CIUDEB és una eina de divulgació per donar a conèixer tots aquests fets.
En aquest espai es mostra material, complementat amb testimonis locals i un relat històric dels esdeveniments.
A més de les fortificacions, en aquesta zona s'han localitzat restes de material bèl·lic i estris de menjar, així com premsa escrita de l'època conservada per particulars.
Entre les activitats que ofereix aquest espai es troba la Ruta de l'Última Defensa de Barcelona.
La ruta porta els visitants a veure diverses fortificacions, trinxeres, nius de metralladora, punts d'observació, etc., tot amb la finalitat d'ensenyar tot aquest patrimoni que durant molt de temps havia estat amagat i oblidat.
La ruta guiada segueix el camí que les tropes franquistes van fer el dia 22 de gener de 1939 a Subirats.
L'itinerari comença al poble de Sant Pau de l'Ordal, passant «entre les vinyes» i fins arribar a la masia de Can Mata del Racó, que segueix fins al Pago, on es visita el Centre d'Interpretació.
Tot seguit el visitant s'endinsa al bosc per visitar les trinxeres i els nius de metralladora més propers.
Tota la visita es duu a terme amb guies adscrits al Centre d'Estudis de Subirats.
Estació Vitivinícola de Lavern, s/n
Era al voltant dels anys 2000 quan la història de la Maternitat Suïssa d'Elna sorgeix del passat.
A l'inici són dues persones i una entitat pública que estan a l'origen d'aquest redescobriment històric.
La primera persona és el senyor Guy Eckstein, un nen nascut a la Maternitat Suïssa el 1941 que va tornar al seu lloc de naixement el 1997.
En segon lloc, el propietari del castell d'en Bardou d'aquest període, el senyor François Charpentier, qui va quedar molt sorprès per la història que el seu palauet celava.
I, finalment, el consistori de la vila d'Elna, que comprarà el castell el 2005.
Tots plegats sumaran recursos, forces i voluntats perquè aquesta història, la Maternitat d'Elna, ressorgeixi.
En aquest encaix, cal tenir molt present també l'escriptora i historiadora catalana Assumpta Montellà, qui donarà a aquesta memòria històrica una nova dimensió a tots dos costats dels Pirineus.
D'aquesta manera, aquest patrimoni tindrà un ressò més internacional i, alhora, sensibilitzarà el públic català en donar-li a conèixer part de la seva història a l'exili.
La Maternitat Suïssa té, avui dia, molts ambaixadors a Catalunya.
Tan el Govern com el Parlament han estat impulsors d'aquesta memòria compartida.
Mitjançant el Memorial Democràtic i el Museu Memorial de l'Exili (MUME) de La Jonquera s'han dut a terme activitats com la trobada de petites Elnes, on es reuneixen famílies d'ambdós costats amb filles a qui han posat el nom d'Elna, en molts casos com a homenatge a aquesta memòria.
També han contribuït a difondre aquesta història diferents municipis de Catalunya, a l'actualitat un total de 13.
També els instituts i les escoles han participat en aquesta transmissió, així com la televisió catalana amb la projecció del documental El legat de la Maternitat.
La trobada de les petites Elna, que agrupa 177 famílies catalanes, ha esdevingut tot un símbol i homenatge cap a la figura de l'Elizabeth Eidenbenz i tot l'equip humà que hi va treballar.
El valor didàctic de la tasca que van realitzar en aquelles condicions terribles que es van viure a principi dels anys 40 a la Catalunya Nord esdevé un símbol del coratge i la humanitat de les ambaixadores, que gràcies a una col·laboració estreta amb el Memorial Democràtic es reagrupen cada dos anys en el marc d'una trobada.
Enguany hem celebrat l'efemèride de dues morts que marquen el passat, present i futur del nostre país, dues morts diametralment oposades.
El passat 20 de novembre va fer quaranta anys de la mort del dictador Francisco Franco, de vell i envoltat dels seus éssers estimats.
El 15 d'octubre vam commemorar el setanta-cinc aniversari de l'afusellament pel règim franquista del president Lluís Companys, a dos quarts de set de la matinada, al fossar de Santa Eulàlia del castell de Montjuïc.
És l'únic president d'un govern escollit democràticament que ha mort executat.
Després de tot aquest temps, ja és hora que reconeguem i preservem la memòria de les víctimes de violacions greus dels drets humans i del dret humanitari a Espanya durant la Guerra Civil i el franquisme.
Abans que sigui massa tard i el seu testimoni es perdi per sempre.
Per això sobta que, a diferència del que han fet altres països europeus i del món amb els règims dictatorials, l'Estat espanyol no ha condemnat mai el franquisme.
No existeix informació oficial sobre les víctimes, ni mecanismes d'esclariment de la veritat.
Conscients d'això, tant el Govern de la Generalitat com el Parlament de Catalunya han jugat i juguen un paper fonamental en la recuperació, la commemoració i el foment de la memòria democràtica del nostre país.
El passat 15 d'octubre, coincidint amb l'aniversari de l'afusellament del president Companys, va ser declarat de manera solemne Dia Nacional en memòria de les víctimes de la Guerra Civil i de la repressió franquista.
Per al departament de Governació i Relacions Institucionals és una prioritat salvaguardar la memòria democràtica del nostre país i per això, entre altres actuacions, estem duent a terme una política progressiva d'exhumació de restes dipositades a fosses i d'identificació de persones desaparegudes durant la Guerra Civil i el franquisme.
El Memorial Democràtic també fa una molt bona feina en aquest sentit.
Avui em plau especialment presentar-vos el tercer número de la revista electrònica Temps i Espais de Memòria, una eina a través de la qual el Memorial Democràtic posa al vostre abast uns continguts per a l'estudi, la reflexió i el debat dels temps passats i la seva projecció en el nostre present i futur.
Ara que vivim moments decisius, un temps especial, cal preservar més que mai la memòria del nostre país.
Ens cal per reconèixer el que vam ser, el que som i el que volem ser com a poble.
I aquesta és una qüestió que ni volem ni ens podem permetre com a poble.