Capítol I - Disposició final Segona
Obligacions informatives del sector públic de la Generalitat amb relació a avals i operacions d'endeutament
El pressupost de la Generalitat
Secció primera - Secció cinquena
Avaluació econòmica de polítiques públiques
Règim dels crèdits pressupostaris de la Generalitat i entitats autònomes de caràcter administratiu
Normes complementàries referides a les entitats regulades per l'Estatut de l'Empresa Pública Catalana
Regles d'actuació amb relació als avals i les operacions d'endeutament de les entitats del sector públic de la Generalitat
La Tresoreria i els avals de la Generalitat
La intervenció i la comptabilitat
Les subvencions i les transferències de la Generalitat de Catalunya
De les bases reguladores, les convocatòries i la concessió
Registre de subvencions i ajuts de Catalunya
Del reconeixement de l'obligació, de les revocacions i dels pagaments
De les infraccions i de les sancions
Normes especials aplicables a les subvencions o als ajuts en matèria de cooperació internacional al desenvolupament
Règim jurídic de les subvencions o dels ajuts per a la cooperació internacional al desenvolupament
Subvencions o ajuts per a la cooperació internacional al desenvolupament de concessió directa
Subvencions o ajuts per a la cooperació internacional al desenvolupament concedits amb subjecció als principis de publicitat i concurrència
Avaluació de polítiques públiques
Disposició transitòria Primera - Disposició transitòria Quarta
La Hisenda de la Generalitat està constituïda pels ingressos següents:
El rendiment dels impostos establerts per la Generalitat.
El rendiment dels tributs que li cedeix l'Estat.
Un percentatge de participació en la recaptació total de l'Estat pels impostos directes i indirectes, fins i tot els monopolis fiscals.
El rendiment de les taxes de la Generalitat, ja siguin de creació pròpia, o bé a conseqüència de la transferència de serveis de l'Estat.
Les contribucions especials que estableixi la Generalitat en l'exercici de les seves competències.
Els recàrrecs sobre impostos estatals.
Quan s'escaigui, els ingressos procedents del Fons de Compensació Interterritorial.
Les altres assignacions amb càrrec als pressupostos generals de l'Estat.
L'emissió de deute i el recurs al crèdit.
Els rendiments del patrimoni de la Generalitat.
Les multes i les sancions que imposi en l'àmbit de les seves competències.
Els ingressos dels preus públics.
Els altres ingressos que, d'acord amb la llei que els sigui aplicable, tinguin la consideració d'ingressos de dret públic.
Les operacions de crèdit que la Generalitat concerti amb persones físiques o jurídiques per un termini de reemborsament igual o inferior a un any han de tenir per objecte atendre necessitats transitòries de tresoreria.
La Llei de pressupostos ha d'autoritzar el límit màxim d'aquestes operacions per a cada exercici.
L'autorització de les operacions i de llurs característiques particulars correspon al Govern, que pot delegar l'exercici ordinari d'aquestes competències en la persona titular del departament competent en matèria d'economia i finances o en la persona titular de la Direcció General de Política Financera, Assegurances i Tresor.
Les operacions de crèdit que la Generalitat concerti amb persones físiques o jurídiques per un termini de reemborsament superior a un any han de complir els requisits fixats en la Llei de pressupostos o en les de suplement de crèdit o de crèdit extraordinari o en una altra norma habilitant.
L'autorització de les operacions i de les característiques particulars que presenten correspon al Govern, que pot delegar l'exercici ordinari d'aquestes competències en la persona titular del departament competent en matèria d'economia i finances o en la persona titular de la Direcció General de Política Financera, Assegurances i Tresor.
Tant la quantia de les amortitzacions anuals com la destinació dels imports de cadascun d'aquests préstecs o emprèstits s'han d'ajustar a la normativa aplicable en cada moment a les administracions públiques, en el marc del sistema de finançament de l'Estat i, en concret, de la Generalitat, i d'acord amb els principis rectors de la Unió Europea per a l'harmonització en matèria de finances públiques i estabilitat pressupostària.
La creació i, si s'escau, la conversió del deute públic de la Generalitat, i també de qualsevol altra apel·lació al crèdit públic sens perjudici de l'autorització per llei, s'han de regir segons llur termini d'amortització pel que disposen els articles 17 i 18.
No obstant el que estableix l'apartat 1, el Govern, a proposta de la persona titular del departament competent en matèria d'economia i finances, només pot acordar la conversió de deute públic de la Generalitat per a millorar l'administració o l'estructura del deute en circulació, i sempre que no s'alteri cap condició essencial de les emissions ni es perjudiquin els drets econòmics dels tenidors.
El producte de l'endeutament de tota mena s'ha d'ingressar a la Tresoreria de la Generalitat i s'ha d'aplicar sense cap excepció a l'estat d'ingressos del pressupost de la Generalitat o de l'organisme autònom administratiu.
No obstant això, les operacions que vencin abans d'un any i que tinguin per finalitat cobrir necessitats transitòries de tresoreria s'han de comptabilitzar en la comptabilitat de la Tresoreria.
En tot cas, els interessos i les despeses de formalització que generin s'han d'aplicar al pressupost.
Per a desenvolupar l'autorització legal de crear deute en un exercici pressupostari, la persona titular del departament competent en matèria d'economia i finances pot determinar que es creï deute durant el mes de gener de l'any següent per un import que no incrementi en més del 15% aquesta autorització.
Aquest increment s'ha de computar a l'efecte del compliment del límit de creació de deute que legalment s'autoritza per al conjunt del segon dels anys esmentats.
Correspon al Govern la concertació dels instruments financers de cobertura del risc de tipus d'interès i de tipus de canvi de les operacions d'endeutament que permetin minimitzar el risc de contrapartida, incloent-hi la formalització de contractes marc que en regulin les condicions i la concertació de contragaranties recíproques amb relació a aquestes cobertures.
El Govern pot delegar l'exercici ordinari d'aquesta competència en la persona titular del departament competent en matèria d'economia i finances o en la persona titular de la Direcció General de Política Financera, Assegurances i Tresor.
Les obligacions econòmiques de la Generalitat i de les entitats autònomes neixen de la llei, dels negocis jurídics i dels actes i fets que, segons el dret, els generin.
El pagament de les obligacions econòmiques de la Generalitat només és exigible si resulten de l'execució del pressupost, de sentència o resolució judicial fermes o d'operacions de tresoreria.
Si les obligacions econòmiques deriven de prestacions o de serveis a la Generalitat, llur pagament no es pot fer mentre el creditor no hagi complert les obligacions correlatives.
El Departament d'Economia i Coneixement pot dictar les normes corresponents per a fer possible l'entrada i el registre de factures en l'àmbit que determini.
a) La funció interventora o fiscalització prèvia plena, que pot ésser substituïda, en els supòsits que es determinin, per una fiscalització per mostreig o control posterior.
b) El control financer, que es pot fer de manera periòdica o permanent.
c) El control de gestió en l'àmbit economicofinancer.
La funció interventora té per objecte controlar tots els actes, documents i expedients de la Generalitat que determinin el reconeixement de drets i obligacions de contingut econòmic, així com els ingressos i pagaments que en derivin i la recaptació i aplicació dels cabals.
L'exercici de la funció interventora comprèn:
a) La intervenció prèvia o crítica de tots els actes, documents i expedients susceptibles de produir drets o obligacions de contingut econòmic o moviment de fons i valors.
b) La intervenció formal de l'ordenació de pagaments.
c) La intervenció material dels pagaments.
d) La intervenció de l'aplicació de les quantitats destinades a obres, subministraments, adquisicions i serveis, i que inclou també el seu examen documental.
e) La interposició de recursos i de reclamacions en els supòsits previstos per les lleis.
f) La comanda a l'òrgan o als òrgans competents, quan la naturalesa de l'acte, document o expedient a intervenir ho requereixi, dels assessoraments adients amb el cas, així com dels antecedents necessaris per al millor exercici de la funció interventora.
El control financer té per objecte comprovar que el funcionament econòmic i financer de l'entitat o òrgan o procediment controlat s'ajusta a l'ordenament jurídic i als principis generals de la bona gestió financera.
Les competències atribuïdes a la intervenció, a la funció interventora i al control financer són exercides, en l'àmbit territorial de la Generalitat de Catalunya, pel personal del Cos d'Interventors de la Generalitat.
El control de gestió en l'àmbit econòmic financer té per objecte l'anàlisi global o específica dels procediments, riscos, sistemes, resultats, organització i programes de les diferents unitats i entitats, per tal de comprovar si la gestió dels recursos s'ha fet d'acord amb els principis d'economia, eficiència i eficàcia.
L'entitat controlada ha de comunicar a la Intervenció General, per mitjà del departament d'adscripció, les mesures correctores que s'han d'adoptar i el calendari previst per a aplicar-les, i també les actuacions que cal fer per tal de rescabalar i evitar perjudicis a la hisenda de la Generalitat.
En el cas que per les actuacions dutes a terme es consideri que hi ha evidències de possibles responsabilitats, la Intervenció General ha de proposar al titular del departament competent en matèria de finances l'inici de l'expedient corresponent.
a) La subsistència de les circumstàncies que van justificar la creació d'aquestes entitats.
b) La sostenibilitat financera d'aquestes entitats.
a) Proposar a la persona titular del departament competent en matèria de finances l'aprovació del Pla general de comptabilitat pública de la Generalitat de Catalunya, i també l'aprovació dels criteris per a determinar el pla comptable en virtut del qual les entitats del sector públic de la Generalitat han de presentar la informació economicofinancera, patrimonial i pressupostària, atenent les seves característiques o peculiaritats, sens perjudici de la coordinació amb el pla marc.
b) Elaborar les instruccions de desenvolupament del Pla general de comptabilitat pública de la Generalitat, i proposar els plans parcials i especials que s'elaborin, si escau.
c) Elaborar i proposar les instruccions per a determinar regles comptables a les quals s'han de sotmetre les entitats del sector públic de la Generalitat, i també el contingut, el model i l'estructura de les anotacions comptables, estats i altra informació comptable i pressupostària que es puguin requerir d'aquestes entitats.
d) Elaborar les instruccions per a determinar les especificacions, el procediment i la periodicitat de la informació comptable que han de retre a la Intervenció General les entitats del sector públic de la Generalitat, i també la resta d'entitats que consten en l'inventari d'ens en l'àmbit de la Generalitat de Catalunya en els termes que estableix la normativa de transparència, estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera.
e) Dirigir i administrar els sistemes corporatius d'informació comptable i autoritzar, prèviament al seu ús, la resta de sistemes d'informació comptables de les entitats del sector públic.
a) Registrar a la comptabilitat les operacions de contingut economicofinancer, patrimonial i pressupostàries de l'Administració de la Generalitat i de les entitats subjectes a funció interventora.
b) Formar el compte general de la Generalitat.
c) Centralitzar el retiment de comptes, els estats comptables i altra informació de la Generalitat i de les seves entitats que, d'acord amb la normativa aplicable, s'hagin de presentar a altres òrgans de control o altres destinataris.
d) Centralitzar i presentar els comptes i altra informació comptable de la Generalitat i de les entitats que consten en l'Inventari d'ens públics en l'àmbit de la Generalitat en els termes que estableixi la normativa de transparència, estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera.
e) Elaborar la informació comptable de naturalesa economicofinancera, patrimonial i pressupostària per a la formació dels comptes del sector públic de la Generalitat d'acord amb els criteris de delimitació institucional i imputació d'operacions del sistema europeu de comptes establert per la normativa vigent.
f) Coordinar la planificació comptable de les entitats del sector públic de la Generalitat.
Les universitats públiques, les empreses i les entitats que, d'acord amb les normes reguladores del sistema europeu de comptes, són considerades part del sector de les administracions públiques, i també la resta d'entitats el pressupost de les quals figura en els pressupostos de la Generalitat que aprova el Parlament, han de trametre a la Intervenció General mensualment, dins el mes següent, o amb la periodicitat que es determini, la informació d'acord amb el contingut que a aquest efecte ha d'establir la Intervenció General.
Sens perjudici del que estableix l'apartat 2, les entitats no majoritàries de la Generalitat que, d'acord amb les normes del sistema europeu de comptes, han estat classificades en el sector d'Administració pública de la Generalitat se sotmeten a les normes que en matèria de finances estableixin expressament la llei de pressupostos anual i la normativa que la desplegui.
Així mateix, han de presentar llurs comptes anuals en els mateixos terminis establerts per a la resta d'entitats del sector públic de la Generalitat.
Les entitats classificades com a Administració pública de la Generalitat segons el sistema europeu de comptes que prevegin formalitzar contractes de creació i explotació d'infraestructures per mitjà d'associacions publicoprivades, d'acord amb la regulació establerta pel sistema europeu de comptes, han de remetre la proposta de licitació a la Intervenció General, en els terminis i amb la informació que aquest centre directiu estableixi per reglament, per a analitzar l'impacte potencial en la capacitat o necessitat de finançament segons el tractament que estableix la comptabilitat nacional i per a avaluar-ne la sostenibilitat financera, prèviament a l'inici de la licitació.
Formen part del Compte general:
a) El compte de l'Administració de la Generalitat.
b) Els comptes de les entitats del sector públic participades de manera majoritària, directament o indirectament, per la Generalitat i les entitats independents creades amb règim singular i que es relacionen amb l'Administració de la Generalitat de Catalunya, els pressupostos de les quals s'aprovin per mitjà de la llei de pressupostos de la Generalitat.
c) Els comptes de les entitats públiques adscrites a l'Administració de la Generalitat.
Les entitats del sector públic subjectes a fiscalització prèvia han de presentar a la Intervenció General els comptes anuals aprovats abans del 31 de març de l'any posterior al de tancament.
La resta d'entitats del sector públic de la Generalitat han de formular els seus comptes anuals d'acord amb els principis comptables que els són aplicables i s'han de comunicar a la Intervenció General i posar a disposició dels responsables de l'auditoria abans del 31 de març de l'any posterior.
Les entitats del sector públic de la Generalitat, les entitats adscrites a la Generalitat, les universitats públiques finançades per la Generalitat, les fundacions i els consorcis en què participa majoritàriament o minoritàriament han de trametre els comptes anuals degudament aprovats per l'òrgan corresponent amb l'informe d'auditoria a la Intervenció General i a la Sindicatura de Comptes abans del 30 de juny de l'any posterior.
També han de trametre la mateixa documentació referida a les empreses i altres entitats en què participen.
Els comptes anuals consolidats del sector públic que cal incorporar al Compte general han d'ésser elaborats i enviats per la Intervenció General a la Sindicatura de Comptes abans de l'1 d'octubre.
a) L'Administració de la Generalitat.
b) Les entitats creades o participades de manera majoritària, directament o indirectament, per la Generalitat.
L'ens concedent, amb caràcter previ a l'acord de concessió, ha d'aprovar les bases reguladores de la subvenció, llevat que l'objecte d'aquesta justifiqués la impossibilitat de la concurrència.
a) L'objecte de la subvenció i el període en què s'ha d'executar l'activitat.
b) Els requisits dels beneficiaris i la manera d'acreditar-los.
c) La possibilitat d'intervenció d'entitats col·laboradores i les condicions de solvència i eficàcia que hagin de reunir.
d) La forma en què el beneficiari o l'entitat col·laboradora han de justificar el compliment de la finalitat per a la qual es va concedir la subvenció i de l'aplicació dels fons percebuts, i el termini per efectuar-la.
e) Els límits i els requisits per a autoritzar bestretes o pagaments a compte sobre la subvenció concedida.
f) La forma i l'import de les garanties que, si escau, s'han de prestar en cas de bestretes o de pagaments a compte de la subvenció.
g) Els criteris de valoració de la sol·licitud de la subvenció en el cas de concurrència competitiva, i la possibilitat de revisar les ja concedides, en especial la possibilitat de modificar la resolució de concessió en el cas d'alteració de les condicions o de l'obtenció concurrent d'altres ajuts.
g bis ) La possibilitat de reducció parcial o total de la subvenció, abans que no es dicti la resolució definitiva, com a conseqüència de les restriccions que derivin del compliment dels objectius d'estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera.
h) L'obligació del beneficiari de facilitar tota la informació que li sigui requerida per la Intervenció General de la Generalitat, la Sindicatura de Comptes o altres òrgans competents, d'acord amb aquesta Llei i altres normes aplicables.
Les bases reguladores s'han de sotmetre, abans que siguin aprovades, a l'informe del servei jurídic i de la intervenció delegada de l'ens concedent.
Aquesta aprovació s'ha de fer per ordre del conseller o consellera corresponent, o de l'òrgan competent, en els supòsits especificats per les lletres b i c de l'article 93, i s'han de publicar en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Les convocatòries de subvencions han de concretar com a mínim:
a) Les bases reguladores de la subvenció o indicació de la disposició on es contenen.
b) L'aplicació pressupostària a la qual s'han d'imputar i la quantitat màxima destinada.
La convocatòria pot fixar, a més de la quantia total màxima dins dels crèdits disponibles, una quantia addicional estimativa l'aplicació a les subvencions de la qual no requereix cap disposició nova d'ampliació de quantia ni cap convocatòria nova.
La convocatòria ha de fer constar expressament que l'efectivitat de la quantia addicional resta condicionada a la disponibilitat efectiva del crèdit en el moment anterior a la resolució de la concessió de la subvenció.
En qualsevol cas, s'ha de publicar en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya la declaració dels crèdits efectivament disponibles prèviament a la resolució de la concessió.
c) El termini per a presentar la documentació.
d) Els òrgans competents per a la tramitació i la resolució del procediment i el termini per a la seva conclusió.
e) El mitjà de notificació de la resolució i, si aquesta exhaureix o no la via administrativa, amb indicació dels recursos i els òrgans davant els quals es poden interposar.
f) En el supòsit d'ajust d'estat o subvencions a empreses susceptibles de tenir aquesta consideració i per donar compliment a la normativa de la Unió Europea, s'han d'especificar, en la convocatòria, les diverses finalitats a les quals va adreçada d'acord amb la tipologia que es fixi mitjançant una ordre del conseller o de la consellera d'Economia i Finances.
S'ha de fer una reserva pressupostària per a cada una de les finalitats especificades o per a cada conjunt de finalitats que segueixin els criteris d'agrupació establerts a l'ordre.
Totes les convocatòries públiques de subvencions han d'incloure, entre els requisits exigits a les empreses, la justificació que el sol·licitant compleix la quota de reserva per a la integració social dels minusvàlids, establerta per la legislació vigent.
Prèviament a la publicació de la convocatòria, excepte en els casos establerts per l'apartat 7, s'ha d'autoritzar la despesa derivada de la línia de subvencions o ajuts convocada.
En el cas que en la convocatòria es comprometin fons públics d'exercicis pressupostaris futurs, l'autorització de la despesa correspon al Govern.
S'ha d'adjuntar a la convocatòria el certificat de la intervenció que acrediti que s'ha efectuat la reserva de crèdit corresponent.
La convocatòria corresponent pot ésser publicada en l'exercici pressupostari anterior al que correspon la despesa efectiva.
L'existència de crèdit suficient i adequat s'ha d'acreditar per mitjà del certificat emès per l'òrgan competent, tal com consta en el projecte de pressupost de l'exercici següent, o bé, si escau, acreditant el caràcter recurrent de l'objecte subvencionat en les lleis de pressupostos dels darrers anys.
Ha de constar en la convocatòria la condició suspensiva de l'existència de crèdit en el moment de la resolució de la concessió.
Si el crèdit que s'aprova en la Llei de pressupostos de l'exercici corresponent és superior al previst en la convocatòria, es pot aplicar a aquesta i no cal publicar una nova convocatòria.
Les bases reguladores de les subvencions que tinguin com a beneficiàries empreses amb una plantilla igual o superior a vint-i-cinc persones han d'incloure l'obligació d'aquestes empreses, d'acord amb els agents socials, d'indicar els mitjans que utilitzen per a prevenir i detectar casos d'assetjament sexual i d'assetjament per raó de sexe i intervenir-hi en llurs centres de treball.
L'àmbit subjectiu del Registre de subvencions i ajuts de Catalunya comprèn:
a) L'Administració de la Generalitat i les entitats públiques en què participa de manera majoritària, directament o indirectament, i també els consorcis adscrits a aquesta administració.
b) Les entitats que integren l'Administració local i les entitats públiques en què participen de manera majoritària, directament o indirectament, i també els consorcis locals.
c) L'Administració pròpia d'Aran.
d) Les entitats creades per llei del Parlament que no depenen de l'Administració de la Generalitat ni hi estan vinculades, quan exerceixen potestats administratives.
La Intervenció General de la Generalitat és l'òrgan responsable de l'administració i custòdia del Registre de subvencions i ajuts de Catalunya.
L'abast, el contingut i el funcionament del Registre s'han de determinar per reglament.
El reconeixement de l'obligació i el pagament posterior de la subvenció al beneficiari es produeix un cop l'òrgan concedent ha comprovat la justificació adequada de les despeses que se li imputen, la realització de la totalitat de l'objecte de la subvenció i el compliment de les condicions i les seves finalitats.
Les formes de justificació que acrediten i permeten el reconeixement d'obligacions s'han d'establir per ordre de la persona titular del departament competent en matèria d'economia i finances.
En qualsevol cas, s'han de determinar en les bases reguladores de la subvenció, o en l'acte de concessió en el cas de les subvencions directes, i es poden instrumentar mitjançant comptes justificatius acompanyats, segons el cas, de documentació justificativa de despesa, d'informes d'auditoria de comptes anuals; de presentació d'estats comptables; mitjançant mòduls, o amb la combinació d'algunes d'aquestes modalitats.
Excepcionalment, si ho estableixen les bases, i amb la justificació prèvia per raó de l'objecte o del subjecte, es poden acordar bestretes amb caràcter previ a la justificació o pagaments a compte que comportin pagaments parcials, amb la justificació prèvia de l'import equivalent.
Un cop acordat l'inici del procediment de revocació, o amb caràcter previ en el supòsit que indica l'article 97.8, com a mesura cautelar, la Tresoreria pot adoptar, a proposta de l'òrgan concedent o de la Intervenció General, la retenció de les quantitats pendents d'abonar al perceptor, sense ultrapassar, en cap cas, l'import que fixin la proposta o la resolució d'inici de l'expedient, amb els interessos de demora meritats fins aquell moment.
La imposició d'aquests s'ha d'acordar per resolució motivada, que s'ha de notificar a la persona beneficiària, amb indicació dels recursos pertinents, i és aplicable el règim jurídic següent:
a) Es pot adoptar, si hi ha indicis racionals que permetin preveure la impossibilitat d'obtenir el rescabalament, o si aquest es pot veure frustrat o greument dificultat, i, en especial, si el perceptor fa actes d'ocultació, gravamen o disposició dels seus béns.
b) Ha d'ésser proporcional a la finalitat que es pretén aconseguir, i en cap cas no s'ha d'adoptar si pot produir efectes de reparació difícil o impossible.
c) S'ha de mantenir fins que es dicti la resolució que posa fi a l'expedient de revocació, i no pot ultrapassar el període màxim que es fixa per a tramitar-lo.
En el cas de pròrroga del procediment de revocació, s'ha de mantenir la mesura per a un termini equivalent.
d) S'ha d'aixecar en el cas que la resolució que es dicti sigui contrària a la revocació, que desapareguin les circumstàncies que la van originar o, en el cas de l'article 97.8, que hagi transcorregut un mes des de la retenció sense que es dicti la resolució d'inici de l'expedient.
També s'ha d'aixecar si la persona beneficiària proposa la substitució per una garantia que es consideri suficient.
És un requisit necessari per a percebre subvencions amb càrrec als pressupostos de la Generalitat el compliment pels beneficiaris de les seves obligacions tributàries davant la Generalitat.
La Tresoreria ha de comprovar, amb caràcter previ al pagament de les subvencions o les bestretes, aquest compliment, i en cas contrari, s'ha d'iniciar el procediment de compensació dels crèdits a percebre pel beneficiari fins a satisfer els deutes pendents, tant si són de naturalesa tributària com si no ho són.
a) L'expedient s'ha d'iniciar i notificar en el termini de tres mesos des de l'acte administratiu del resultat de l'actuació de comprovació o en el termini d'un mes des de la notificació del resultat del control financer efectuat per la Intervenció General.
b) El termini per a concloure l'expedient és de dotze mesos a comptar de la data de la resolució d'inici de l'expedient, que ha d'ésser dictada per l'òrgan que va signar la resolució de concessió.
c) El procediment es resol d'acord amb el que determinen les normes reguladores del procediment administratiu comú, i en qualsevol cas s'ha de reconèixer a les persones interessades el dret a fer al·legacions, proposar mitjans de prova, i el preceptiu tràmit d'audiència previ a la proposta de resolució que posi fi a l'expedient.
d) Una vegada transcorregut el termini establert per la lletra b sense que s'hagi notificat la resolució expressa, es produeix la caducitat del procediment sense que es consideri interrompuda la prescripció.
En tot cas, l'incompliment de l'obligació de reintegrament origina l'execució de les garanties prestades.
Els beneficiaris, les persones físiques o jurídiques, han de respondre directament de les quantitats a retornar; pel que fa a les persones jurídiques, en són responsables subsidiaris els administradors que van votar favorablement els acords que són causa de l'incompliment o no s'hi van oposar o els van consentir i, en el cas que s'hagin dissolt, de les obligacions pendents.
La responsabilitat és solidària per als socis o partícips en el cas de dissolució o de liquidació i fins al límit de la quota de liquidació.
El termini de prescripció del dret de la Generalitat a la revocació i, si escau, al rescabalament dels fons rebuts per beneficiaris de subvencions és de cinc anys i es computa, segons el cas:
a) Des del moment en què va vèncer el termini per a presentar la justificació per part del beneficiari.
b) Des del moment de la concessió de la subvenció, en els casos que s'hagi concedit en consideració a la concurrència d'una determinada situació en el perceptor que no requereix altra justificació que l'acreditació per qualsevol mitjà admissible en dret de la situació esmentada prèviament a la concessió.
c) Des del moment en què venç el termini en què s'hagin de complir o mantenir, per part del beneficiari, determinades condicions o obligacions establertes.
El procediment per a la concessió directa de subvencions o ajuts per a la cooperació internacional al desenvolupament per part de l'Administració de la Generalitat a favor d'estats, persones jurídiques públiques estrangeres o organitzacions internacionals de dret públic creades per tractat o acord internacional es regeix pel que estableix aquest article.
Per a la concessió directa de les subvencions o els ajuts regulats per aquest article, l'òrgan competent per a la instrucció ha de tramitar, abans de la concessió de la subvenció o l'ajut, un expedient que en tots els casos ha d'incorporar els documents següents:
a) La memòria justificativa en què s'ha de descriure la finalitat, la causa, el compromís, l'acord o conveni i la raó de l'activitat o el projecte a què es destina la subvenció o l'ajut, la seva aplicació pressupostària, la persona beneficiària i les condicions a què, si escau, resta subjecte el lliurament.
S'ha de fer constar el caràcter singular de la subvenció o l'ajut, l'apreciació de les circumstàncies concurrents, i l'instrument de planificació, instrument i modalitat de cooperació al desenvolupament, segons el que estableix el capítol II de la Llei 26/2001.
b) L'acreditació de l'existència de crèdit adequat i suficient per al finançament de la subvenció o l'ajut.
c) L'autorització del Govern quan concorrin els supòsits que estableix la normativa aplicable.
Les subvencions o els ajuts es poden concedir directament, d'ofici o a instància dels organismes interessats, mitjançant l'apreciació discrecional de les circumstàncies que concorrin en cada cas.
Si es verifiquen circumstàncies que alteren les condicions tingudes en compte per a concedir la subvenció o l'ajut, l'òrgan que fa la concessió pot modificar l'instrument de concessió, en els casos previstos en el règim d'autorització que estableixi l'instrument jurídic d'atorgament.
En els casos en què la modificació exigeixi l'autorització de l'Administració que fa la concessió, a sol·licitud de l'organisme interessat, s'ha de dictar i notificar la resolució que concedeix o denega la modificació en el termini de quaranta-cinc dies naturals a comptar de la data de presentació de la sol·licitud.
Un cop transcorregut el termini màxim establert sense que s'hagi dictat i notificat resolució expressa, s'ha d'entendre estimada la sol·licitud, sense que això eximeixi de l'obligació legal d'emetre resolució.
El termini d'execució de les activitats subvencionades pot ésser ampliat sense necessitat d'autorització prèvia fins a un màxim de sis mesos.
Aquesta ampliació ha d'ésser notificada i justificada a l'òrgan que fa la concessió abans que expiri el termini per a presentar la justificació de la subvenció o l'ajut.
Llevat que es prevegi d'una altra manera en l'acte de concessió de la subvenció o l'ajut, les ampliacions superiors als sis mesos requereixen una autorització prèvia de l'òrgan que fa la concessió.
En el cas de pagaments anticipats no és procedent la constitució de garanties, llevat que l'instrument de concessió ho prevegi expressament.
Les despeses s'han de fer i acreditar d'acord amb les corresponents normes dels estats o organitzacions internacionals beneficiaris de les subvencions o els ajuts, i d'acord amb els mecanismes que estableixen els acords o altres instruments internacionals aplicables.
Quan s'hagin complert plenament els objectius per als quals es va concedir la subvenció o l'ajut i, per una utilització eficient dels recursos, hi hagi romanents no invertits, incloent-hi els possibles rendiments financers no aplicats a l'activitat subvencionada, es pot sol·licitar a l'òrgan que fa la concessió que s'utilitzin en la mateixa activitat o una altra de naturalesa anàloga.
L'òrgan que fa la concessió ha d'emetre una resolució en què autoritza l'aplicació del romanent o en què acorda la devolució dels romanents descrits.
L'òrgan que fa la concessió pot ampliar el termini de justificació, d'ofici o a sol·licitud del beneficiari, i ha de dictar i notificar la resolució en què es concedeix o denega l'ampliació dels terminis.
No pot ésser objecte d'ampliació el termini de justificació, si ja ha vençut.
Els fons lliurats són objecte de control segons el que determinen les normes corresponents dels estats o les organitzacions internacionals, sens perjudici de les actuacions de seguiment, comprovació i control financer que puguin efectuar els òrgans competents de control de l'ens que fa la concessió en l'àmbit de llurs competències.
Les causes de reintegrament o de pèrdua del dret a la percepció de la subvenció o l'ajut són les següents:
a) L'incompliment total o parcial de la finalitat de la subvenció o l'ajut.
b) La falta de justificació o la justificació insuficient.
c) L'obtenció de la subvenció o l'ajut sense reunir les condicions requerides per a obtenir-les.
d) Les que s'estableixin, si escau, en l'instrument de concessió.
És procedent el reintegrament de l'excés obtingut sobre el cost de l'activitat duta a terme en els casos en què l'import subvencionat té una quantia que, de manera aïllada, o en concurrència amb altres subvencions o ajuts d'altres administracions públiques o d'altres ens públics o privats, estatals o estrangers, supera el cost de l'activitat que du a terme el beneficiari.
No és aplicable a les subvencions o als ajuts a què es refereix l'apartat 1 el règim sancionador que estableix la secció cinquena del capítol IX.
Per a la concessió directa de subvencions o ajuts per a la cooperació internacional per al desenvolupament per part de l'Administració de la Generalitat a favor de persones físiques o jurídiques legalment constituïdes, públiques o privades, espanyoles o estrangeres, que per raó dels fins, objecte o àmbit d'activitat poden portar a terme actuacions en l'àmbit de la cooperació al desenvolupament, l'òrgan d'instrucció competent ha de tramitar, prèviament, un expedient que sempre ha d'incorporar els documents detallats en l'apartat 2 d'aquest article.
Així mateix, és aplicable el que disposen els apartats 4, 5, 7, 9 i 10 d'aquest article, i el contingut dels apartats 9, 10, 11, 13, 14, 15, 17 i 18 de l'article 108.
A aquest efecte, les referències que es fan a les bases reguladores de les subvencions o els ajuts en l'article 108 s'han d'entendre fetes en els procediments de concessió directa d'aquestes subvencions o ajuts, en la resolució o en l'instrument de concessió de la subvenció o l'ajut.
El procediment de concessió de subvencions i ajuts de cooperació internacional per al desenvolupament atorgats amb subjecció als principis de publicitat i concurrència que estableix aquesta llei, i també segons el que estableixen les bases reguladores corresponents, els beneficiaris dels quals poden ésser les persones físiques o jurídiques legalment constituïdes, públiques o privades, espanyoles o estrangeres, que per raó dels seus fins, objecte o àmbit d'activitat, poden portar a terme actuacions en l'àmbit de la cooperació internacional al desenvolupament, es regeix pel règim jurídic establert per aquest article.
L'entitat beneficiària de la subvenció o l'ajut és la responsable de l'execució en benefici del destinatari final de la subvenció o l'ajut i de la justificació correcta davant l'òrgan que fa la concessió, independentment que la seva execució hagi estat portada a terme, totalment o parcialment, per socis locals o contraparts estrangeres.
En el cas de pagaments anticipats no és procedent la constitució de garanties, llevat que les bases reguladores ho prevegin expressament.
Les bases reguladores de la convocatòria han d'especificar el moment a partir del qual es permet l'inici de l'activitat i els terminis d'imputació de la despesa.
El termini d'execució de les activitats subvencionades es pot ampliar sense necessitat d'autorització prèvia fins a un màxim de tres mesos.
Aquesta ampliació s'ha de notificar a l'òrgan gestor abans que fineixi el termini de justificació, termini que s'entén automàticament ampliat amb la notificació esmentada.
Llevat que es determini d'una altra manera en les bases reguladores de la subvenció o l'ajut, les ampliacions superiors a aquest termini necessiten l'autorització prèvia de l'òrgan que fa la concessió.
L'execució total o parcial de la subvenció o l'ajut per part de socis locals o contraparts estrangeres no s'ha de considerar com a subcontractació, als efectes del que estableix l'article 29 de la Llei de l'Estat 38/2003, del 17 de novembre, general de subvencions.
Els socis locals o contraparts esmentats han de figurar adequadament identificats en el projecte o proposta d'actuació.
Llevat que s'estableixi d'una altra manera en les bases reguladores, qualsevol modificació dels socis locals o contraparts ha de tenir l'autorització prèvia de l'òrgan que fa la concessió.
Els rendiments financers que es generin pels fons lliurats a les persones beneficiàries incrementen l'import de la subvenció o l'ajut concedits i s'han d'aplicar igualment a l'activitat subvencionada, llevat que, per raons degudament motivades, es disposi d'una altra manera en les bases reguladores.
Quan s'han complert plenament els objectius per als quals fou concedida la subvenció o l'ajut i per una utilització eficient dels recursos hi hagi romanents no invertits, incloent-hi els possibles rendiments financers no aplicats a l'activitat subvencionada, es pot sol·licitar de l'òrgan concedent la utilització en la mateixa activitat o una altra de naturalesa anàloga.
L'òrgan concedent ha d'emetre una resolució en què autoritza l'aplicació del romanent o bé que acorda la devolució dels romanents descrits.
Les despeses s'han de justificar mitjançant factures, rebuts, tiquets i altres documents amb valor probatori en el tràfic jurídic mercantil o amb eficàcia administrativa en el país on es du a terme l'activitat subvencionada, en original o fotocòpia compulsada o legalitzada, en els termes establerts en les bases reguladores.
En el cas de les despeses fetes en països receptors d'ajut oficial al desenvolupament també es poden fer servir com a justificants de despesa els rebuts, que tant poden ésser rebuts de caixa, és a dir, documents emesos per la mateixa entitat o subjecte que efectua el pagament i signats pel proveïdor dels béns o serveis, que acrediten d'aquesta manera que han rebut l'import indicat en aquest, com rebuts emesos pels mateixos proveïdors quan actuen en mercats informals.
La utilització de rebuts l'ha d'autoritzar, amb caràcter previ, l'òrgan que fa la concessió, i també la pot validar a posteriori el mateix òrgan, sempre que aquest consideri que l'autorització s'hauria concedit si s'hagués sol·licitat prèviament.
Sens perjudici de les peculiaritats que fixin les bases reguladores, la justificació de les subvencions o els ajuts ha d'estar integrada per una memòria tècnica, que ha d'especificar amb el màxim de detall els objectius assolits, els resultats obtinguts i les activitats realitzades, sobre els quals ha d'aportar dades rellevants i fonts de verificació objectives, s'han d'establir els criteris per a l'avaluació tant dels processos d'execució com del compliment dels objectius establerts, i per una justificació econòmica, que ha d'incloure la documentació que justifiqui les despeses efectuades amb càrrec a la intervenció que se subvenciona, en els termes que estableix aquest article.
El termini per a presentar la justificació de la subvenció o l'ajut és de tres mesos a comptar de la data de finalització de l'actuació subvencionada, llevat que hi hagi una disposició expressa contrària en les bases reguladores.
En el cas que els informes incorporin un informe d'auditor de comptes o d'avaluació tècnica, el termini s'ha d'ampliar a sis mesos per a permetre'n la presentació conjunta.
En el cas de subvencions o ajuts executats a l'estranger o per entitats beneficiàries estrangeres, el termini per a esmenar defectes de les justificacions parcials o totals i per a aportar la documentació complementària requerida per l'òrgan que ha efectuat la revisió és de quaranta-cinc dies hàbils.
En les administracions públiques en què s'hagin habilitat mitjans electrònics, informàtics o telemàtics es pot aportar la documentació per mitjà d'aquests sistemes.
El procediment de justificació es pot fer mitjançant la modalitat de compte justificatiu i aportar justificants de despesa; de compte justificatiu i aportar un informe d'auditoria de comptes; mitjançant la presentació d'estats comptables, o mitjançant una combinació d'algunes d'aquestes modalitats, o d'altres, d'acord amb el procediment que estableixin les bases reguladores.
En la modalitat de compte justificatiu en què s'aporten justificants de despesa, la justificació econòmica està formada, com a mínim, per:
a) La llista de les despeses que s'han dut a terme, classificades per partides i per dates, en què s'indica el número de justificant, l'import i la data.
b) Els documents justificatius de les despeses, originals o còpies compulsades, ordenats segons la llista, i també dels pagaments.
c) La relació detallada d'altres ingressos, subvencions o ajuts, públics o privats, que han finançat l'activitat subvencionada, en què s'ha d'indicar l'import i la procedència.
d) Els documents originals o còpies compulsades que acreditin els tipus de canvi.
e) El quadre comparatiu del pressupost per partides, aprovat i executat, en què s'indiquin les desviacions que hi ha hagut.
En la modalitat de compte justificatiu amb informe d'auditor de comptes s'ha d'incloure, com a mínim, el quadre comparatiu del pressupost per partides, aprovat i executat, i l'informe de l'auditor.
En aquest cas no és necessària la presentació posterior de factures i rebuts, llevat que estigui establert d'aquesta manera pel que fa a l'exercici de funcions de comprovació i control financer per part dels òrgans competents.
L'informe l'ha d'elaborar un auditor de comptes inscrit en el Registre oficial d'auditors de comptes, com a professional que exerceix.
Les bases reguladores han de detallar altres peculiaritats de l'auditoria, si escau.
Les bases reguladores de la subvenció o l'ajut poden preveure que es facin servir altres modalitats de justificació en la mesura que responguin i s'adaptin a la naturalesa de la subvenció o l'ajut.
En el cas que es produeixin situacions excepcionals degudament acreditades, com ara desastres naturals, enfrontaments armats o crisis humanitàries que dificultin o fins i tot impossibilitin disposar de la documentació adequada justificativa de la despesa, l'òrgan que fa la concessió pot acceptar altres formes de justificació, com informes de taxadors degudament acreditats i inscrits en el registre oficial corresponent, declaració de testimonis, constatació dels resultats o activitats dutes a terme, declaració responsable de proveïdors, o altres de valor probatori semblant.
En el cas d'operacions humanitàries dirigides per les Nacions Unides, la certificació o ratificació la pot emetre l'organisme de les Nacions Unides que coordini els treballs sobre el terreny.
Es poden admetre com a sistema de justificació els certificats d'execució d'activitats, si ho preveuen les bases reguladores.
S'entén per certificat d'execució d'activitats la certificació, per part de l'Administració que fa la concessió, que s'ha portat a terme l'execució d'una activitat, per a la qual havia estat prèviament pressupostat i aprovat, per l'òrgan que fa la concessió, el conjunt de despeses necessàries per realitzar-la.
La certificació de l'execució efectiva per l'Administració constitueix per si mateixa un justificant únic de despesa de l'activitat.
Els requisits, les característiques i els supòsits d'utilització d'aquest sistema s'han de concretar en les bases reguladores.
Les despeses directes i indirectes admeses, les operacions de canvi de moneda i l'aplicació de tipus de canvi, i també el règim que s'ha de seguir davant els impostos susceptibles de recuperació, s'ha de desenvolupar en les bases reguladores.
El règim de control, reintegrament i sancions es regeix pel que disposa aquesta llei.
a) La prioritat estratègica de l'actuació, la necessitat o la problemàtica que cal mitigar.
b) La magnitud dels recursos públics que s'hi dediquen.
c) La capacitat efectiva de transformació i millorament dels resultats.
d) Altres criteris que defineixi el Govern.
Per mitjà de la Llei de pressupostos i en el marc dels plans de racionalització i optimització d'espais que aprovi el Govern, es pot crear un fons administrat pel departament competent en matèria de patrimoni i dotat, en el percentatge que es determini, amb càrrec als fons obtinguts en concepte d'alienació d'edificis i altres construccions, amb la deducció prèvia dels impostos.
El fons ha de tenir per finalitat reduir els costos derivats de l'ocupació dels espais d'ús administratiu de la Generalitat destinats a oficines o, si escau, altres d'assimilables.
Els recursos del fons resten afectats a les despeses directament relacionades amb la recol·locació de les persones que ocupen els edificis objecte d'alienació, i amb aquesta finalitat es pot generar crèdit a la secció pressupostària que correspongui.
Una vegada constituït el fons a què fa referència l'apartat 1, es manté vigent fins que per la llei de pressupostos no se n'acordi la liquidació, amb indicació de la finalitat que s'ha de donar als seus recursos.