projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El dia 31 d'agost de 1920 va néixer al barri barceloní del Poble-Sec Francesc Boix i Campo, qui passà a la història com el fotògraf de Mauthausen.
Francesc Boix amb una metralladora al front del Segre, 1938 / Fons Francesc Boix, Arxiu Nacional de Catalunya
Nascut l'any 1920 a la ciutat de Barcelona, s'inicià en la fotografia de la mà del seu pare, que era fotògraf aficionat.
L'any 1934 entrava a treballar d'aprenent a la casa de fotografia Romagosa, i el 1936 començà a col·laborar a la revista "Juliol", publicació de les Joventuts Socialistes Unificades.
El febrer de 1938 s'incorporà a la 30a Divisió de l'exèrcit republicà i fotografia els fronts d'Aragó i del Segre.
Acabada la Guerra Civil, amb 19 anys, s'exilià a França.
Després de passar pels camps de Sètfonts i de Vernet, s'incorporà, el setembre de 1939, a la 28a Companyia de Treballadors Estrangers.
Capturat pels alemanys, el gener del 1941 és internat al camp de concentració de Mauthausen.
És destinat al Servei d'identificació, laboratori i arxiu fotogràfic del camp, on, amb la col·laboració d'altres companys, va aconseguir treure i amagar unes 20.000 fotografies i negatius que foren utilitzades com a proves acusatòries per inculpar els dirigents nazis en els processos de Nuremberg i Dachau.
Després de l'alliberament del camp fixà la seva residència a París, on treballà en publicacions comunistes com Regards, L'Humanité i Ce Soir.
Va morir el 7 de juliol de 1951 a París, als trenta anys, per causa d'una malaltia renal, relacionada amb la seva estada a Mauthausen.
L'any 2017 les seves restes van ser traslladades al cementiri parisenc Père Lachiese, on són enterrades nombroses personalitats, en reconeixement a la seva lluita contra el nazisme.
Associació fundada per treballadors de l'empresa automobilística SEAT que pretén rescatar de l'oblit les lluites i sacrificis dels treballadors i treballadores de SEAT per a transmetre a les joves generacions els valors que impulsaren el seu compromís personal i col·lectiu.
Entitat que té per objectiu conservar la història recent, especialment els fets històrics i la memòria del període de la IIa República i la Guerra Civil espanyola (1931-39) a la comarca del Priorat.
Museu dedicat a commemorar a les víctimes de violacions als drets humans durant la dictadura militar d'Augusto Pinochet (1973-1990).
Museu que de memòria sobre les víctimes dels anys de la dictadura militar argentina.
Museu que té per objectiu conservar, exposar, difondre, investigar i educar al visitant en les idees bàsiques de la cultura de la pau.
Museu memorial del camp per on passaren durant dècades republicans catalans i espanyols, ciutadans francesos d'origen jueu durant el règim francès de Vichy i l'ocupació nazi, presoners de guerra alemanys a la fi de la Segona Guerra Mundial, els harkis algerians (soldats algerians de l'armada francesa) i gitanos.
Museu que representa el memorial oficial de l'Holocaust als Estats Units d'Amèrica.
Salvament de milers de republicans catalans i espanols
José M. Murià Rouret (Ciutat de Mèxic, 1942) historiador, escriptor, museògraf, catedràtic, articulista, i acadèmic mexicà, fill d'exiliats republicans catalansés un bon coneixedor i divulgador de diferents aspectes de l'exili republicà, com la participació del govern mexicà en el salvament de republicans exiliats a França entre 1939 i 1944.
Aquest llibre no aspira a ser una obra historiogràfica pròpiament dita, ans al contrari, José M. Murià està convençut que es tracta d'una veritable epopeia, fa un recorregut històric que pocs mexicans coneixen i els llibres d'història generalment encara no expliquen: una història que va afavorir la democràcia i els drets humans a Espanya i França.
L'acte comptarà amb la participació d' Alfons Quera, director del MUME, i les intervencions de Jordi Xena, economista i activista polític, el Dr.
José M. Murià, historiador, escriptor, museògraf, catedràtic, articulista, acadèmic mexicà i fill de l'exili republicà i Gemma Domènech, directora General de Memòria Democràtica de la Generalitat.
Museu Memorial de l'Exili (MUME), en el marc dels "80 anys de l'exili republicà", amb la col·laboració de l'Ajuntament de Banyoles
El 27 d'octubre, com cada darrer diumenge de mes, el Museu Memorial de l'Exili (MUME) ofereix l'entrada gratuïta de 10 a 14 h i una visita guiada a les 11 h.
Per la visita guiada, cal la confirmació prèvia per correu electrònic o telèfon amb uns dies d'antelació (en el cas que no hi hagi un mínim de 10 persones inscrites, la visita s'ajornarà al proper mes).
Podeu visitar l'exposició del Memorial Democràtic de la mà del seu comissari, Gustau Nerin
Cal que confirmeu l'assistència per correu electrònic [EMAIL] o bé per telèfon (936 247 351) de dilluns a divendres, laborables, de 10 a 14 h
Els guineans, com gairebé tots els africans, van ser sotmesos al domini europeu.
Fins i tot durant la República van patir de falta de drets.
El franquisme va agreujar una situació marcada pel racisme, que conduïa a la discriminació, als maltractes, a l'explotació econòmica, a la despossessió de les comunitats locals.
El comissari de l'exposició, l'antropòleg i historiador Gustau Nerín, oferirà una visita guiada el dissabte, 19 d'octubre, a les 12 h.
Una exposició sobre l'efervescència cinematogràfica que va viure Catalunya durant la Guerra Civil
L'exposició, produïda pel Memorial Democràtic, dona a conèixer l'efervescència cinematogràfica que va viure Catalunya durant la Guerra Civil, així com l'alt preu que van haver de pagar molts dels seus professionals durant la dictadura franquista o a l'exili.
Catalunya va viure entre el 1936 i el 1975 gairebé quatre dècades de convulsió que van afectar diversos àmbits del país, un d'ells, el cinematogràfic.
L'exposició mostra alguns fets coneguts, com ara la col·lectivització de les sales de cinema pels sindicats o la tasca del Comissariat de Propaganda de la Generalitat de Catalunya a través de Laya Films.
I d'altres que han estat rescatats de l'oblit, especialment les vicissituds biogràfiques de professionals del cinema que van haver de marxar a l'exili o que van ser represaliats.
Els comissaris de la mostra van ser el professor del Departament d'Història Contemporània de la Universitat de Barcelona, Josep Maria Caparrós i el professor associat al Departament d'Història Contemporània de la Universitat de Barcelona i l'investigador i secretari del Centre d'Investigacions Film-Història Magí Crusells.
Es podrà visitar al Centre cultural Mont-Àgora de Santa Margarida de Montbui, de l'1 d'octubre al 18 de novembre.
Ajuntament de Santa Margarida de Montbui i Memorial Democràtic
La mostra parla de l'ocupació militar a Catalunya, la retirada, l'exili i les conseqüències de la Guerra en la població civil
L'exposició del Memorial Democràtic "Vencedors i vençuts" es podrà visitar al carrer Major de Cervera en el marc de la Vila del Llibre.
La Xarxa de Viles del Llibre de Catalunya és un moviment de turisme cultural que té com a objectiu difondre la cultura a través de la literatura i els oficis del llibre.
Impulsat per VilaDelLlibre.CAT, la Xarxa neix per a convertir-se en motor social i econòmic, i al mateix temps, generar un impacte positiu en el territori i en la vida dels ciutadans
L'exposició 'Vencedors i vençuts' està dividida en 5 àmbits: "Ocupació militar a Catalunya", "Retirada i exili", "Els vencedors", "Els vençuts" i "Esperances enfrontades".
Per una banda, la derrota portaria desenes de milers de catalans a marxar a l'exili, a ser empresonats i, en el pitjor dels casos, a ser afusellats i enterrats en fosses comunes.
Paeria de Cervera, Vila del Llibre i Memorial Democràtic
En commemoració del 81è aniversari del seu comiat de Barcelona
L'Amical de les Brigades Internacionals de Catalunya coorganitza, amb el l'Associació Catalana d'Expresos Polítics del Franquisme, el Memorial Democràtic i l'Ajuntament de Barcelona, un homenatge a les Brigades Internacionals en commemoració del 81è Aniversari del seu comiat a Barcelona.
Amical de les Brigades Internacionals de Catalunya, Associació Catalana d'Expresos Polítics del Franquisme, Memorial Democràtic i l'Ajuntament de Barcelona
Homenatge a les olimpíades populars de Barcelona 1936
http://www.cursacompanys.cat/inscripcions/
L'Olimpí­ada Popular, organitzada per part d'entitats cíviques i treballadores, s'havia de dur a terme a Barcelona, del 19 al 26 de juliol de 1936, com a resposta a l'Olimpí­ada de Berlí­n, que havia esdevingut una eina d'apologia del feixisme i la xenofòbia.
El cop militar feixista del General Franco, produït 24 hores abans, va impedir que aquest fraternal projecte es desenvolupés.
Tanmateix, molts dels atletes que ja s'havien desplaçat a Barcelona, van decidir allistar-se solidàriament com milicians, generant així l'embrió del que posteriorment serien les Brigades Internacionals.
En questa 12a edició es retrà especial homenatge a les dones esportistes que van participar a l'Olimpíada del 1936.
La Cursa no només vol ser un reconeixement a aquests valors de fraternitat i solidaritat front el feixisme, sinó també reivindicar la necessitat de l'organització popular per defensar aquests valors en el moment actual.
Inscripció Cursa – 8km (inclou una samarreta per al corredor)
Preu d'inscripció de 7 euros IVA inclós. -amb xip groc-
Preu d'inscripció de 9 euros IVA inclós. -amb xip de lloguer-
Del 15 de setembre al 15 de d'octubre 2019:
Preu d'inscripció de 9 euros IVA inclós. -amb xip groc-
Preu d'inscripció de 11 euros IVA inclós. -amb xip de lloguer-
· Preu d'inscripció de 2 euros IVA inclós -limitada a 100 participants- (Opcional samarreta 5 euros IVA inclós)
Fundació Alternativa i La nova fita.
Amb la col·laboració de l'Ajuntament de Barcelona, el Memorial Democràtic de la Generalitat de Catalunya, Esquerra Europea i Esquerra Unida i Alternativa
Reconeixement Homenatge als Immolats pel Franquisme
Monument als Immolats per la llibertat a Catalunya
Com cada any, l'Associació Pro-memòria als Immolats per la Llibertat a Catalunya i el Memorial Democràtic organitzen, al Fossar de la Pedrera del cementiri de Montjuïc, un acte d'homenatge als republicans que van ser executats pel règim franquista per raons polítiques i ideològiques, i als que van ser empresonats i represaliats a causa del seu compromís amb la lluita per les llibertats.
L'homenatge començarà a les 12 h al Monument als Immolats per la llibertat a Catalunya.
Durant l'acte es farà un minut de silenci i ofrenes florals.
Ester Capella i Farré, consellera de Justícia, Gemma Domènech Casadevall, directora general de Memòria Democràtica, Jordi Font Agulló, director del Memorial Democràtic i Pere Fortuny, president de l'Associació Pro-memòria als Immolats per la Llibertat a Catalunya.
Abans de l'acte d'homenatge, a les 10:30 h, Cementiris de Barcelona ofereix una visita guiada al Fossar de la Pedrera.
Cal fer reserva prèvia a [EMAIL] o bé al 934 841 920 (places limitades).
La data d'aquest homenatge coincideix sempre amb el festiu d'octubre més proper a l'afusellament de Lluís Companys.
El president de la Generalitat de Catalunya Republicana fou executat el 15 d'octubre de 1940.
El Fossar de la Pedrera és un dels espais memorials més importants de Catalunya.
La fossa comuna més gran del país va ser dignificada el 1985 per la Generalitat de Catalunya i l'Ajuntament de Barcelona a iniciativa de l'Associació Pro-memòria als Immolats per la Llibertat de Catalunya.
Una senyalització del Memorial Democràtic explica cadascun dels espais que conformen aquest gran espai memorial dissenyat per l'arquitecta Beth Galí.
Associació Pro-memòria als Immolats per la Llibertat a Catalunya i Memorial Democràtic, amb la col·laboració de Cementiris de Barcelona
Activitat 'Museus amb música', al MUME
Les Jornades Europees del Patrimoni són un esdeveniment obert a tothom i una gran oportunitat per donar a conèixer la riquesa i atractiu del nostre patrimoni cultural, amb l'objectiu principal d'estrènyer els vincles entre aquest i la societat.
Us convidem a viure noves activitats i experiències en aquesta jornada de portes obertes del patrimoni cultural.
Les Jornades Europees de Patrimoni (JEP) se celebren a Europa durant un cap de setmana entre setembre i octubre.
L'edició 2019 a Catalunya se celebrarà els dies 11, 12 i 13 d'octubre.
Palaus, castells, monestirs, jaciments, jardins històrics i altres espais patrimonials obriran les seves portes perquè els ciutadans gaudeixin de visites gratuïtes i puguin conèixer en profunditat el seu patrimoni, la millor manera d'aconseguir la implicació social en la seva salvaguarda i valoració.
Museu Memorial de l'Exili i Consell Comarcal de l'Alt Empordà
L'historiador gironí fa una visió general sobre la vida dels mestres catalans en acabar la Guerra Civil espanyola
Dilluns 30 de setembre es farà la presentació del llibre 1939: l'exili del magisteri de Catalunya de Salomó Marquès.
En aquest llibre es presenta una panoràmica general del que va passar amb aquests homes i dones, demòcrates, republicans i excel·lents professionals.
S'explica qui eren, què feien, l'estada als camps de concentració, la sortida cap a altres països, especialment a Amèrica, com varen treballar allà impulsant un ensenyament renovador i actiu...
I també es parla del retorn d'alguns d'ells i de les dificultats per continuar exercint sota el règim franquista.
Una història massa desconeguda que vol retre homenatge a aquests mestres que lluitaren i sofriren per una escola nova i per una societat més justa.
La presentació anirà a càrrec de Francina Martí, presidenta de l'Associació de Mestres Rosa Sensat, en Joan Soler, President de la Societat d'Història de l'Educació dels països de parla catalana, Francesc Vilanova professor de la UAB i director de l'Arxiu històric de la Fundació Carles Pi i Sunyer, Salomó Marqués, autor del llibre i de Jordi Font, director del Memorial Democràtic.
Salomó Marquès Sureda (L'Escala, Alt Empordà, 1942) és catedràtic d'Història de l'Educació de la Universitat de Girona i ha estat president de la Societat d'Història de l'Educació dels Països de Llengua Catalana.
A la dècada dels vuitanta del segle XX va començar a investigar sobre el magisteri de Catalunya durant la República i la dictadura franquista, de manera especial sobre l'exili del 1939.
L'any 1995 publicà L'exili dels mestres (1939-1975) i ha continuat escrivint sobre el tema: La repressió del professorat a Catalunya sota el franquisme (1939-1943); Els mestres de la República; Mare de Déu, quina escola!, Els mestres contra Franco... i sobretot monografies i estudis sobre mestres exiliats.
Associació de Mestre Rosa Sensat i Memorial Democràtic
Un testimoni i un homenatge des de la sanitat militar a les persones que lluitaren pels seus ideals de llibertat i progrés social
El llibre és un recull de textos autobiogràfics de Pelai Vilar Canales seleccionats pel seu fill, Pelai Vilar Puig.
Es tracta d'un exemple de "petita història", en el sentit de posar en valor testimonis més o menys anònims, però no menys representatius.
En aquest cas és també un testimoni vinculat a la sanitat militar i un homenatge implícit a totes les persones que van lluitar i arriscar les seves vides pels seus ideals de llibertat, justícia i progrés social.
Pelai Vilar Canales (Oviedo, 1909 – Mèxic DF, 1993), va graduar-se com a metge el 1934.
Durant la guerra es va allistar com a metge de la sanitat militar de l'exèrcit republicà i va participar a diversos escenaris de la Guerra Civil, com el vaixell hospital Marqués de Comillas, que va enviar l'exèrcit republicà a Mallorca i, després, al fronts de Madrid, Aragó i Catalunya.
El 1939 es va exiliar i va ser internat durant gairebé dos anys als camps de concentració d'Agde i Argelers, on va continuar la seva tasca mèdica.
Després de passar per Marsella, Vilar va arribar a Mèxic el 1942, procedent de França.
La seva família es va reunir amb ell a Mèxic el 1949.
La presentació tindrà lloc el dissabte 21 de setembre a les 12 h.
Hi participaran el fill de l'autor, Pelai Vilar Puig (Barcelona, 1937), i Carlos Viesca, autor del pròleg i professor al departament d'Història i Filosofia de la Medicina de la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic (UNAM).
Aquesta novel·la històrica ens parla del protestantisme a Espanya entre els anys 20 i 60 del segle XX
El dijous 19 de setembre a les 19 h tindrà lloc al Memorial Democràtic la presentació del llibre La memoria robada, de l'escriptor Andrés Rodríguez.
Ambientat a la ciutat d'Albacete, el llibre explica com el protagonista, Sebastián Rodríguez, viu la infantesa i la joventut durant la II Segona República i la Guerra Civil.
En una Espanya devastada per les bombes i les venjances de la dictadura, el jove creixerà turmentat per l'Església catòlica.
Seran els protestants qui, des de la clandestinitat, li oferiran la primera Bíblia i obrirà els ulls a un món nou i reformat en el qual es trobarà amb Eunice, la dona amb qui compartirà una fe prohibida.
A més de l'autor, a la presentació participaran Jordi Font, director del Memorial Democràtic; Marta Simó, doctora en Sociologia; Víctor Hernández, doctor en Psicologia, i Isaac Garcia, doctor en Història.
El darrer diumenge de cada mes, el Museu Memorial de l'Exili (MUME) ofereix l'entrada gratuïta de 10 a 14 h i una visita guiada a les 11 h.
Per la visita guiada, cal la confirmació prèvia per correu electrònic o telèfon amb uns dies d'antelació (en el cas que no hi hagi un mínim de 10 persones inscrites, la visita s'ajornarà al proper mes).
La mostra parla de l'ocupació militar a Catalunya, la retirada, l'exili i les conseqüències de la Guerra en la població civil
L'exposició del Memorial Democràtic "Vencedors i vençuts" es podrà visitar al Museu d'Història de Cambrils del 21 de setembre al 17 de novembre.
La mostra s'inaugurarà el 22 de setembre, a les 12 h, en el marc del XIV Cicle de Memòria de Tardor de Cambrils.
L'exposició està dividida en 5 àmbits: "Ocupació militar a Catalunya", "Retirada i exili", "Els vencedors", "Els vençuts" i "Esperances enfrontades".
Per una banda, la derrota portaria desenes de milers de catalans a marxar a l'exili, a ser empresonats i, en el pitjor dels casos, a ser afusellats i enterrats en fosses comunes.
Dissabte: d'11 a 14 h i de 17 a 20 h.
Memorial Democràtic i Museu d'Història de Cambrils
La nova exposició del Departament de Justícia es podrà visitar a l'antiga presó de la Model de Barcelona
Els arxius són un patrimoni únic i insubstituïble, reflex de l'evolució de les societats, i fonts fiables d'informació que garanteixen la gestió i la transparència de les institucions.
Els arxius juguen també un paper essencial en el desenvolupament de la societat: contribueixen a la constitució i salvaguarda de la memòria individual i col·lectiva i fan possible el dret de la ciutadania a accedir a la informació, d'acord amb la normativa.
La documentació d'arxiu que l'Administració de justícia produeix, en l'exercici de les seves funcions, és una font fonamental per als estudis històrics, científics o culturals i també per a la memòria històrica, que es configura a partir de la posada en valor de trajectòries i d'experiències personals viscudes o transmeses.
Així, la documentació judicial corresponent als períodes de la Guerra Civil i de la dictadura franquista que es conserva en arxius judicials i en arxius històrics conforma un valuós punt d'ancoratge en el record de la ciutadania i en la memòria històrica de bona part del segle XX.
Aquesta selecció de documents dels arxius dels jutjats i del Registre Civil de la ciutat de Barcelona permet seguir un recorregut per la memòria històrica al nostre país i des de diferents àmbits:
L'acte d'inauguració de l'exposició comptarà amb la intervenció de l'Hble.
Departament de Justícia i Memorial Democràtic, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Barcelona
Una exposició de l'artista Eduardo Gómez reflexiona sobre la dictadura xilena i la memòria col·lectiva
El Museu Memorial de l'Exili (MUME) acull, del 7 de setembre al 3 de novembre, la mostra "Genocide Project.
És una proposta d'Eduardo Gómez, qui vincula art, testimoni i memòria prenent com a referència la dictadura xilena amb imatges violentes que volen sacsejar l'espectador i fer-lo reflexionar sobre la memòria col·lectiva de la repressió.
L'exposició s'inaugurarà el dissabte 7 de setembre a les 12 h.
El material que es mostra es va recopilar amb motiu de dues exposicions que van tenir lloc el 2016 al Museu de la Memòria i els Drets Humans i a la Villa Grimaldi (Xile).
L'exposició consta de peces que prenen com a base imatges d'arxiu vinculades amb la dictadura militar a Xile.
L'artista apropa l'espectador a la memòria col·lectiva a través de l'experiència individual de la representació de la mort en el nostre temps.
L'exposició forma part d'un projecte global sobre conflictes arreu del món, Genocide Project, que l'artista va presentar a l'espai Art i Memòria del MUME l'any 2017.
Es tracta d'un treball en construcció contínua amb imatges violentes de conflictes d'arreu del món.
Les peces d'art creades es nodreixen d'imatges d'arxiu de víctimes de processos polítics violents, recopilades en els països d'origen del conflicte, i de fotografies de llocs de tortura, reclusió i execució.
Amb aquestes peces pretén ajudar a la comprensió dels esdeveniments i esbossar alguns dels problemes que vinculen l'art al testimoni i la memòria.
De juny a setembre: de dimarts a dissabte de 10 a 19 h i diumenges i festius de 10 a 14 h.
D'octubre a maig: de dimarts a dissabte de 10 a 18 h i diumenges i festius de 10 a 14 h.
Tancat els dilluns, excepte festius.
Menors de 17 anys, aturats, escolars, grups d'estudiants i docents: entrada gratuïta.
Majors de 65 anys: tarifa reduïda de 2 €.
Pensionistes, carnet d'estudiant i grups d'adults: tarifa reduïda de 3 €.
El MUME inaugura una mostra sobre l'home que va articular i millorar els drets dels empleats públics durant la Segona República
L'exposició neix arran de la publicació del llibre "Rafael Ramis (1880-1936).
Catalanista, republicà, socialista i maçó" (Edicions Cal·lígraf), de Joan Armangué.
La mostra s'inaugurarà el dissabte 14 de setembre a les 12 h.
Un home que va treballar al servei del republicanisme, del socialisme i del catalanisme, sempre amb la voluntat de construir un país millor i més just".
A més de dedicar-se a l'ensenyament, Ramis va fundar, entre d'altres iniciatives, la Unió Federal Nacionalista Republicana.
També va participar, el 1922, en la creació de la Unió Socialista de Catalunya, partit en el qual va militar fins a la seva mort (va ser el primer regidor socialista de Figueres).
Va ser, a més, home de confiança de Francesc Macià durant l'exili que va viure a França.
De retorn a Catalunya, després de la dictadura, va establir-se a Barcelona i va fundar i presidir l'Associació de Funcionaris de la Generalitat de Catalunya.
De juny a setembre: de dimarts a dissabte de 10 a 19 h i diumenges i festius de 10 a 14 h.
D'octubre a maig: de dimarts a dissabte de 10 a 18 h i diumenges i festius de 10 a 14 h.
Tancat els dilluns (excepte festius).
Festes de Nadal: tancat els dies 25 i 26 de desembre i 1 i 6 de gener.
El 5 de gener obre de 10 a 14 h.
Setmana Santa: obert els dies festius de 10 a 14 h.
Menors de 17 anys, aturats, escolars, grups d'estudiants i docents: entrada gratuïta.
Majors de 65 anys: tarifa reduïda de 2 €.
Pensionistes, carnet d'estudiant i grups d'adults: tarifa reduïda de 3 €.
Els assassinats a la rereguarda, la persecució religiosa, la repressió franquista, i els més de vuitanta consells de guerra del poble de Jesús
'Jesús en guerra (1936-1939)' és una exhaustiva investigació sobre el que va passar a Jesús, un petit poble de les Terres de l'Ebre que abans de la Guerra Civil tenia poc més de 2.500 habitants.
Jesús és un exemple especialment paradigmàtic dels fets succeïts arreu del territori en el context de la Guerra Civil, ja que va patir la repressió a la rereguarda, la persecució religiosa, la repressió franquista i més de vuitanta consells de guerra.
Aquest poble, a més, va quedar durant molt temps en la mateixa línia del front.
Aquest llibre es el resultat d'anys d'investigació sobre els fets produïts a un poble concret.
Gairebé tots els fets narrats al llibre es basen en documents d'arxius, però no hi manquen tampoc testimonis personals.
La presentació del llibre anirà a càrrec d'Oriol Dueñas, cap de l'Àrea de Continguts del Memorial Democràtic i de Daniel Arasa, periodista i autor de l'obra.