La presència d'alumnes d'origen estranger és, des de fa dècades, freqüent en els sistemes escolars de la major part dels països occidentals, però a Catalunya és una situació relativament nova.
A més, tenint en compte les dinàmiques de les societats actuals, s'ha de preveure que aquesta diversitat lingüística i cultural continuarà present als nostres centres, per la qual cosa cal preveure estratègies per atendre-la, de manera que es pugui garantir l'èxit educatiu de tot l'alumnat i, alhora, aprofitar la riquesa que aquesta diversitat representa per a la nostra societat.
Per donar resposta a aquesta situació, el Departament d'Ensenyament posa a disposició dels centres elements per a la reflexió, orientacions metodològiques, assessorament i formació relacionats amb el suport lingüístic i social adreçat als alumnes d'origen estranger que necessiten suports específics per seguir el currículum un cop incorporats plenament a l'aula ordinària.
L'objectiu d'aquestes actuacions és proporcionar recursos que permetin als centres educatius facilitar que l'alumnat d'origen estranger continuï progressant en el coneixement de la llengua que vehicula els aprenentatges perquè les limitacions lingüístiques no siguin una barrera per accedir als continguts de tots els àmbits curriculars.
Així mateix, l'èxit educatiu d'aquest alumnat sovint està relacionat amb elements personals, relacionals i contextuals que els centres, en la mesura de les seves competències, han d'atendre: la construcció d'una identitat múltiple, el sentiment de pertinença o l'arrelament al territori en són alguns exemples.
En aquest sentit, doncs, a més de facilitar l'accés als aprenentatges, cal promoure actuacions que permetin l'acostament afectiu i emocional dels alumnes d'origen estranger al currículum, a la vida del centre i a l'entorn proper, en un context d'escola inclusiva.
Els alumnes d'origen estranger que poden necessitar suport lingüístic i social són aquells que es troben en alguna de les situacions següents:
En el cas dels alumnes d'educació infantil, es considera que els objectius previstos al currículum per a aquesta etapa, com ara l'estimulació de la llengua oral i la descoberta del codi lectoescriptor, ja donen resposta a les necessitats dels alumnes d'origen estranger.
No obstant això, també es proposen estratègies específiques de suport per a aquesta etapa, especialment pensades per a alumnes que provenen de famílies no castellanoparlants.
El suport lingüístic i social té com a marc curricular de referència el mateix que s'estableix al projecte educatiu per a la resta d'alumnes de la mateixa edat o del mateix grup ordinari, però prioritzant els aspectes que afavoreixin l'adquisició de les habilitats comunicatives.
Des d'un plantejament lingüístic, els continguts que caldria prioritzar a l'hora de la planificació didàctica són els següents:
Per tant, l'alumnat d'origen estranger, a més d'avançar en el coneixement de les àrees, ha de progressar en el domini de la llengua, amb l'objectiu final que pugui utilitzar-la en totes les activitats d'aprenentatge i en tots els entorns, dins i fora de l'escola, de manera autònoma i sense suports específics.
Així, és parteix de la competència comunicativa bàsica que es treballa a l'aula d'acollida per adquirir un domini de la llengua que permeti l'accés al llenguatge acadèmic, potenciant també la llengua d'ús i facilitant la participació d'aquests alumnes en activitats de l'entorn en llengua catalana.
D'altra banda, l'èxit educatiu d'aquests alumnes dependrà també de la capacitat inclusiva del centre, la possibilitat de fer-lo sentir "part de".
En aquest sentit, si bé cal potenciar la participació dels alumnes en la vida del centre i l'arrelament al territori, també caldrà, des del respecte i la valoració de la diferència, avançar cap a un plantejament intercultural en què es tots els alumnes es facin visibles i es puguin sentir reconeguts.
Cal remarcar que una escola inclusiva comporta un conjunt d'actituds i actuacions que afecten i impliquen per igual alumnes autòctons i d'origen estranger.
Des d'un plantejament intercultural, els aspectes que caldria tenir en compte a l'hora de la planificació didàctica són els següents:
El suport lingüístic i social es pot estructurar de manera flexible en funció de les característiques dels alumnes que s'han d'atendre i d'acord amb la cultura organitzativa de cada centre.
Algunes formes organitzatives adequades per proporcionar suport als alumnes d'origen estranger són dos docents a l'aula, agrupaments flexibles reduïts, atenció individualitzada o tutoria entre iguals.
En el cas que es facin agrupaments d'alumnes fora de l'aula ordinària, es recomana que el nombre d'alumnes del grup no sigui superior a 10 i que el temps que cada alumne rep atenció fora de l'aula no superi el 20% de l'horari lectiu ni representi més de la meitat de les hores d'una àrea o matèria.
Per tal de facilitar la concreció en cada centre del suport lingüístic i social en el document que apareix a continuació es poden trobar els instruments següents: