projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Gestió de les concessions i les autoritzacions en zones de domini públic portuari, així com del Registre d'usos de domini públic portuari.
Els usos del fitxer són tramitar les sol·licituds de concessions i autoritzacions en zones de domini públic portuari, verificar el compliment dels requisits normativament establerts, resoldre la sol·licitud i, si escau, gestionar la fiança i emetre la carta de pagament de la taxa corresponent; així com exercir la tutela i control administratiu de la concessió i la tutela dels drets d'ús preferent dels amarristes.
I les actuacions derivades de la gestió del Registre.
Un cop finalitzat, d'acord amb la normativa vigent en matèria de gestió documental i arxiu, conservarem les dades de forma permanent pel que fa als expedients de concessions.
En el cas dels expedients d'autoritzacions, conservarem les dades de forma indefinida mentre no existeixi la taula d'accés, avaluació i tria de la sèrie o sèries documentals que contenen aquestes dades.
El tractament de les vostres dades personals es realitza en exercici de poders públics en virtut de les competències del responsable del tractament, i d'acord amb la Llei 5/1998, de 17 d'abril, de Ports de Catalunya, el Decret 258/2003, de 21 d'octubre, d'aprovació del Reglament de desenvolupament de la Llei 5/1998, de 17 d'abril, de ports de Catalunya, el Decret 206/2001, de 24 de juliol, d'aprovació del Reglament de Policia Portuària i el Decret 17/2005, de 8 de febrer, pel qual s'aprova el Reglament de marines interiors de Catalunya.
En el cas de concessió, les dades es comunicaran per a l'elaboració de l'informe corresponent als ens locals en l'àmbit territorial dels quals es preveu la construcció, als departaments de la Generalitat competents en les matèries d'esport, urbanisme, pesca, turisme, protecció civil i medi ambient, i a l'Administració competent en matèria de defensa i marina mercant; en cas de renovació de la concessió, les dades es comunicaran al nou concessionari.
En el cas d'autorització, les dades es comunicaran als ens locals en l'àmbit territorial dels quals es preveu l'autorització i al concessionari per elaboració d'informe, i al Ministeri per a la Transició Ecològica.
Les dades també es podran comunicar als agents de l'autoritat en l'exercici de les seves funcions.
La Secretaria General, amb domicili a l'Avinguda de Josep Tarradellas, 2-6, 08029-Barcelona.
Gestionar l'expropiació de béns i drets que derivin de les actuacions del departament o de l'actuació d'altres departaments, organismes o administracions quan se li encomani.
Els usos són els directament relacionats amb el procediment d'expropiació: informació pública de les dades, convocatòria d'actes prèvies a l'ocupació, convocatòria d'actes d'ocupació, convocatòria de mutus acords, pagament i, si s'escau, actuacions relacionades amb la resolució de desacords en el procediment d'expropiació.
Conservarem les vostres dades personals durant el temps necessari per complir amb la finalitat per la qual es van recollir.
Un cop finalitzat, conservarem les dades de forma permanent, d'acord amb la taula d'accés, avaluació i tria de la sèrie documental que conté aquestes dades.
El tractament de les vostres dades personals es realitza en exercici de poders públics en virtut de les competències del responsable del tractament, i d'acord amb la Llei de 16 de desembre de 1954 d'Expropiació forçosa i el Decret de 26 d'abril de 1957, pel qual s'aprova el reglament d'Expropiació forçosa.
Les dades es comunicaran als destinataris següents: Direcció General del Cadastre del Ministeri d'Hisenda i Administracions Públiques, Registre de la Propietat, Jurat d'Expropiacions de Catalunya i Tribunal de Justícia en el cas de desacord en la fixació del preu just.
També es comunicarà, si escau, a les societats concessionàries beneficiàries de l'expropiació.
Per a aquest tractament existeixen encarregats de tractament, en concret CTTI per a la provisió dels serveis TIC per compte del responsable i Infraestructures de la Generalitat de Catalunya SAU [URL] per a l'elaboració del projecte d'expropiació.
La Direcció de Serveis, amb domicili a l'Avinguda de Josep Tarradellas, 2-6, 08029-Barcelona.
Per tenir constància de les persones que accedeixen a les seus del Departament de Territori i Sostenibilitat.
Els usos previstos són el control de les persones que estan a un edifici en cas que fos necessària l'evacuació per motius de seguretat, l'estadística de visites, i la revisió de les dades en cas d'ésser necessari per motiu d'alguna incidència.
Conservarem les vostres dades personals durant un mes.
El tractament de les vostres dades personals es realitza en missió d'interès públic en virtut de les competències del responsable del tractament.
Les dades no es comunicaran a tercers, excepte en els casos previstos per la llei.
Per a aquest tractament existeixen encarregats de tractament, en concret per a la provisió dels serveis TIC i del servei de seguretat per compte del responsable.
El Departament de Territori i Sostenibilitat, la Comissió d'Economia i Sostenibilitat del Col·legi d ́Economistes de Catalunya, Foment del Treball Nacional, PIMEC i Tecnocampus Mataró-Maresme col·laboren en un estudi que aportarà una visió de conjunt de l'economia circular a les empreses catalanes.
La iniciativa consisteix en elaborar i difondre una enquesta que permetrà obtenir un informe sobre l'estat de la qüestió.
Totes les organitzacions implicades veuen en l'economia circular un factor clau de gran potencial per tal que les empreses facin un millor ús dels recursos i matèries primeres.
Es considera una font real d'oportunitats per a la innovació i per a noves inversions vinculades a l'ús de noves tecnologies.
D'aquesta manera, PIMEC i Foment del Treball Nacional traslladaran properament una enquesta entre els seus associats per valorar el grau de coneixement i implementació de l'economia circular en el conjunt de les empreses de Catalunya.
Properament també ho farà el Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya entre les associacions empresarials i les empreses adherides a l'Observatori d'Economia Circular anomenat Catalunya Circular, el qual es va impulsar en el marc del Pacte Nacional per a la Indústria i que consisteix en un hub d'innovació i punt de trobada d'empreses i organismes que aporten solucions i estratègies per posar en pràctica i consolidar l'economia circular.
Les dades de les enquestes, que es processaran amb la col·laboració dels tècnics de Tecnocampus Mataró-Maresme, s'analitzaran per part de professionals de totes les entitats involucrades en aquesta iniciativa per conèixer l'estat de l'economia circular a les empreses catalanes.
L'objectiu és donar-li continuïtat com a "Baròmetre del progrés de l'empresa catalana en la transició cap a l ́economia circular" que ajudi a definir millor les actuacions més urgents.
En aquest sentit, el Baròmetre donarà resposta a una funció clau del Catalunya Circular que és la d'avaluar el progrés del nostre territori cap a l'economia circular per tal d'assessorar en la presa de decisions i concretar prioritats d'actuació.
Les quatre accions previstes aquest mes compten també amb el suport de l'Agència de Residus de Catalunya, que ha cedit els guanys i bosses per a dur a terme les recollides, en el marc del projecte 'Let's Clean up Europe'.
Les accions programades per aquest octubre són les següents:
Totes les deixalles recollides durant les 4 accions es mostraran a la ciutadania el la deixalla quedarà exposada a la plaça Caterina Albert del 20 al 31 d'octubre, com a acció de conscienciació directa adreçada a tothom que no pot participar en les neteges.
Per a participar en el projecte IniciativaRius.org cal omplir la butlleta d'inscripció a la pagina web de l'entitat.
El Parc Natural de l'Alt Pirineu ha donat un nou impuls a la millora ambiental i paisatgística dels entorns fluvials de la comarca, aportant una subvenció FEADER de més de 7.100 euros al projecte IniciativaRius, liderat per l'Associació Esportiva Pallars.
L'objectiu és multiplicar les accions de neteja d'aquests espais i crear una xarxa de persones voluntàries que participin de manera continuada en el temps per contribuir a la preservació d'aquests rius.
I és que són un recurs molt important a la comarca tant des del punt de vista del desenvolupament econòmic local (el sector esportiu, turístic, de la pesca continental, hidroelèctric i agrícola) com mediambiental.
En aquest sentit, els seus boscos de ribera son hàbitats cabdals, d'interès comunitari per a la UE, i acullen espècies amenaçades com la llúdriga i l'almesquera.
L'Associació ha estat pionera en la neteja del riu Noguera Pallaresa i des de l'any 2005 hi dur a terme accions de neteja any rere any.
Concretament, al tram clàssic i comercial de la Noguera Pallaresa, des de Llavorsí fins a l'Argenteria (entrada al congost de Collegats).
Ara, gràcies al projecte IniciativaRius i l'aportació del parc natural, les accions es podran estendre a més rius de la comarca.
Hi col·laboren també el Consell Comarcal del Pallars Sobirà, els ajuntaments de Sort, Alins, Lladorre i Vall Cardós, Endesa, Rafting and Company, The River Guides, el Cos d'Agents Rurals i el Cos de Bombers.
El conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, ha signat una declaració per instar els caps d'estat dels Estats membres de la UE a que augmentin l'objectiu europeu de reducció d'emissions de gasos amb efecte d'hivernacle per a l'any 2030, com a mínim, un 55% respecte dels nivells de 1990.
Ho ha fet juntament amb 17 mandataris més de regions i països que formen part de la coalició Under2, de governs compromesos amb una acció climàtica ambiciosa en la línia dels Acords de París, dins de l'organització The Climate Group.
Les regions signants representen 64 milions de persones, amb un PIB combinat de més de 2,5 bilions d'euros.
La declaració reclama a les autoritats estatals que executin accions ambicioses per alinear les seves decisions econòmiques amb l'objectiu de la neutralitat climàtica i invertir en innovacions i solucions d'emissions zero per crear nous llocs de treball.
De la mateixa manera, suggereix que totes les inversions es facin sota el prisma del finançament sostenible de la UE; que s'eliminin les barreres que dificulten el creixement de les tecnologies a l'entorn de les energies renovables; afavorir una mobilitat neutra en carboni; i donar suport als governs regionals en els seus esforços per assolir els seus objectius de reducció d'emissions.
Ministres, conselleres i consellers regionals signants s'han compromès a protegir l'entorn natural, centrant els esforços a mantenir l'augment de la temperatura global en 1,5 °C, amb plena consciència que calen canvis profunds i urgents per reduir a la meitat les emissions en una dècada, crucial per assolir la neutralitat climàtica l'any 2050.
Per la seva banda, demanen que els Estats europeus també prioritzin objectius climàtics més amplis i aplaudeixen el lideratge de la Comissió Europea, que ha situat els objectius del Pacte Verd europeu al centre del seu paquet de recuperació.
Les investigacions demostren que cada inversió d'un milió de dòlars (més de 885.000 euros) que passa de l'energia "marró" a l'energia verda repercuteix en un augment net de cinc llocs de treball.
És per això que creuen que el Pacte Verd pot esdevenir l'estratègia de creixement a Europa.
També defensen que és vital que els recursos assignats al Fons de Transició Justa, per donar suport a una transició cap a l'energia neta i ajudar treballadors i treballadores, i regions que actualment depenen d'indústries amb altes emissions de carboni, ajudin els qui proposin un pla d'eliminació d'energies fòssils compatible amb l'acord de París.
Per a cada una de les comarques de muntanya, el Govern de la Generalitat aprova un pla comarcal de muntanya, amb una vigència de cinc anys.
Aquests documents, elaborats amb la col·laboració dels departaments de la Generalitat, els consells comarcals corresponents o el Conselh Generau d'Aran i la població de la comarca determinen, com a mínim, objectius i mitjans en relació amb els aspectes següents:
Els primers plans comarcals de muntanya van entrar en vigor l'any 1990 i l'han succeït diverses generacions de plans, la darrera de les quals van finalitzar el 2012.
El contingut dels plans comarcals de muntanya és fixat en la Llei d'alta muntanya, que determina que hauran de constar, entre d'altres, dels apartats següents:
Són inversions directes les que programen i executen els diversos organismes de la Generalitat i les d'altres administracions que actuen al territori de les comarques de muntanya.
Les inversions complementàries són les que depenen directament de l'òrgan del Departament de Territori i Sostenibilitat encarregat de la política de muntanya.
Segons determina el Decret 116/1992, l'òrgan de l'Administració encarregat de la política de muntanya ha d'elaborar anualment una memòria de seguiment dels plans comarcals de muntanya on se n'avaluï l'aplicació.
Aquests documents de seguiment contenen un doble nivell d'anàlisi: un essencialment quantitatiu que recull el grau de compliment de les inversions previstes i la seva distribució segons l'organisme inversor o l'àmbit sectorial al qual s'han adreçat, i l'altre, de caire més qualitatiu, en què es verifica fins a quin punt les actuacions realitzades han reforçat les directrius orientadores de la programació en cada una de les comarques.
Les dades emprades tenen el seu origen en les informacions anuals subministrades pels diferents organismes de la Generalitat o de l'Estat que han realitzat inversions en el marc dels plans comarcals.
La Llei 2/1983, de 9 de març, d'alta muntanya, aprovada per unanimitat del Parlament de Catalunya, el Decret Legislatiu 3/1986, de 4 d'agost, de modificació d'aquesta Llei, així com els Decret 566/1983, de 7 de desembre, i el Decret 94/1984, de 16 de març, ambdós de desplegament de la Llei d'alta muntanya, són el conjunt de normes bàsiques que ordenen l'aplicació de la política de muntanya a Catalunya.
Aquestes disposicions estableixen, entre d'altres aspectes, quins són els territoris que es consideren de muntanya, defineixen el pla comarcal de muntanya com a instrument bàsic per al desenvolupament i l'aplicació de la política de muntanya i regulen el Consell General de Muntanya, com a òrgan col·legiat de consulta i assessorament preceptiu del Consell Executiu en totes les qüestions relacionades amb la política de muntanya.
Els objectius que fixa la Llei d'alta muntanya són:
La Generalitat de Catalunya desenvolupa una política activa en els territoris de muntanya de Catalunya.
Les especials característiques orogràfiques, climàtiques, socioeconòmiqes i culturals d'aquestes àrees determinen la necessitat d'un tractament especial envers aquests territoris per tal de fixar-hi la població i assegurar-hi unes condicions de vida adequades i un desenvolupament econòmic respectuós amb els recursos locals.
Subvencions per a consolidar l'economia local, valoritzar el patrimoni cultural i millorar la competitivitat professional
Suport a l'ocupació a l'Alt Pirineu i Aran
Un projecte que promou el turisme a l'Alt Pirineu i Val d'Aran
Web de la transhumància i els camins ramaders de Catalunya
Web de Turisme de Catalunya dedicat als Pirineus
Els territoris de Catalunya que poden ser considerats àrees de muntanya estan definits en la Llei 2/1983, d'alta muntanya.
Aquest text normatiu estableix que les àrees de muntanya les constitueixen les comarques de muntanya i les zones de muntanya.
El conjunt d'aquests àmbits representa el 46% de la superfície total de Catalunya i el seu pes demogràfic és inferior al 5% de la població del Principat.
D'acord amb la Llei d'alta muntanya són comarques de muntanya: l'Alta Ribagorça, l'Alt Urgell, el Berguedà, la Cerdanya, la Garrotxa, el Pallars Jussà, el Pallars Sobirà, el Ripollès, el Solsonès i la Val d'Aran.
En conjunt abracen 9.560 km 2 i agrupen un total de 163 municipis.
L'any 2011 hi havia 214.527 habitants empadronats.
A banda dels territoris pirinencs i prepirinencs, altres zones muntanyoses de Catalunya presenten característiques orogràfiques, climàtiques, demogràfiques, socials i econòmiques similars a les de les comarques de muntanya.
En aquest sentit, la Llei d'alta muntanya considera zones de muntanya aquells territoris configurats per un o més termes municipals no situats en comarques de muntanya que reuneixen alguna de les condicions següents:
Actualment hi ha 137 municipis que han estat declarats de muntanya, 124 del quals estan agrupats en cinc zones de muntanya plurimunicipals:
Els tretze municipis restants no formen part d'una zona de muntanya agregada, ja que no tenen continuïtat territorial.
Són els anomenats municipis aïllats.
En conjunt, les zones de muntanya representen el 16% de la superfície total del país i l'any 2011 aplegaven l'1,7 % de la població de Catalunya.
El planejament urbanístic comprèn els instruments i les normes que es redacten per ordenar i gestionar els usos del sòl i regular les condicions per a la seva transformació o conservació.
Segons la figura, l'àmbit espacial pot ser un o més termes municipals, una àrea urbana, un barri o una part d'aquests.
D'una banda hi ha els instruments de planejament general: pla d'ordenació urbanística municipal (POUM) i normes de planejament urbanístic, adaptats a la llei 2/2002, i plans generals d'ordenació i normes subsidiàries de planejament en els municipis que encara no han adaptat el planejament general a aquesta llei.
D'altra banda, hi ha els instruments de planejament derivat: plans parcials de delimitació per al desenvolupament del sòl urbanitzable no delimitat, plans parcials urbanístics per al desenvolupament del sòl urbanitzable, plans de millora urbana per a la regeneració i transformació del sòl urbà i plans especials que poden tenir objectius molt diversos i incidir sobre diferents règims de sòl.
La Unió Europea en la Resolució del Consell del 12 de febrer de 2001, sobre la qualitat arquitectònica en l'entorn urbà i rural (2001/C 73/04), afirma que en les polítiques regionals i de cohesió comunitàries s'han de tenir en compte la dimensió cultural i la qualitat del tractament físic dels espais i que l'arquitectura comporta una prestació intel·lectual, cultural i artística professional.
Els documents, a banda d'estar signats pel seu autor o autors, han d'anar diligenciats electrònicament pel secretari de l'Ajuntament.
En la diligència ha de constar la data d'aprovació o verificació.
En tant que els documents tècnics formen part d'un procediment que requerirà diligències posteriors a les d'aprovació provisional o verificació del text refós o modificacions per part de la Comissió, cal evitar, en el moment de signar, bloquejar l'edició futura del document.
La Llei 39/2015 estableix en l'article 26, apartat 1, l'obligació d'emetre en suport electrònic tots els documents administratius.
En el mateix sentit, l'article 36, quan es refereix a la forma dels actes administratius, indica que s'han de produir per escrit a través de mitjans electrònics.
Únicament permet excepcions quan la naturalesa de l'actuació administrativa exigeixi una altra forma més adequada d'expressió i constància.
Des del 2 d'octubre de 2016, tots els expedients havien de ser electrònics i, per tant, tots els actes administratius i la documentació del ciutadà que s'incorporava a l'expedient havia de ser també electrònica.
Els ens locals poden presentar, via telemàtica a través de la plataforma EACAT, les sol·licituds que permeten la tramitació telemàtica de totes les fases dels diferents procediments.
El Mapa urbanístic de Catalunya (MUC) és una eina estratègica de l'Administració per dur a terme les polítiques de planificació i ordenació del territori i un instrument d'utilitat per a la ciutadania que dona transparència a la informació urbanística vigent.
Incorpora tots els expedients de planejament general vigents a 1 de gener de 2020 en el territori de Catalunya, i els vigents a 1 de juliol de 2019 a l'àmbit metropolità de Barcelona.
El Mapa urbanístic de Catalunya (MUC) és un mapa sintètic del planejament general que permet fer la lectura contínua de l'ordenació urbanística del país, resolent les diferències de codificació, llenguatge i representació que tenen els diferents plans urbanístics vigents en l'actualitat.
Descàrrega del document complet
L'objectiu del treball és categoritzar el litoral català segons les diverses tipologies de costa, distingint els diferents trams del front litoral segons si es tracta de platges naturals o de platges urbanes, de costa baixa o penya-segats, i de ports o altres obres artificials.
La informació relativa a la tipologia de les platges s'ha extret del Catàleg de classificació de les platges de Catalunya, que categoritza els trams de platja com a naturals o urbans, aprovat per resolució del director general d'Ordenació del Territori i Urbanisme de data 3 de novembre de 2016.
En aquesta anàlisi, en cap cas s'han tingut en compte les illes o els illots.
En la elaboració del treball s'ha constatat que la línia de costa (separació entre l'espai de l'aigua i la terra ferma) multiplica per molt la seva longitud en el cas dels ports.
El port de Blanes, té una longitud si resseguim la línia de costa de 2.962 metres, però ocupa una longitud de front litoral, mesurada en línia recta de 424 metres.
El port de Sant Carles de la Ràpita, té una longitud si resseguim la línia de costa de 10.671 metres, però ocupa una longitud de front litoral, mesurada en línia recta de 1.510 metres.
Per fer més ajustat el resultat del treball en els ports s'ha calculat, doncs, la distància en línia recta entre els punts de la línia de costa on comença i acaba el port, i aquesta longitud de front del litoral ocupada pel port és la què s'ha computat en el treball.
Per a cada escala de treball s'ha dividit la línia de costa en un tram per a cada municipi i a continuació en tants trams com tipus de costa s'han identificat, recollint els ports, les platges naturals i les platges urbanes i assignant a la resta el tipus costa baixa | penya-segat.
La informació s'ha agrupat per demarcacions i es presenten els resultats per al conjunt de Catalunya i per a cadascuna de les 4 demarcacions catalanes en dues escales de treball.
Al llarg del litoral de Catalunya, i si comptem els ports en línia recta, la longitud del litoral depèn de l'escala de treball que porta aparellada una major o menor precisió en la definició dels límits de la ribera del mar, de manera que la longitud del litoral català es mou entre els 692 km de l'escala 1:5000 i els 631 km de l'escala 1:250.000.
Taula de trams per tipus de costa