projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
En els heretaments a favor dels contraents, la indignitat successòria només tindrà lloc per les causes previstes en els números 2n. i 3r. de l'article 756 del Codi Civil.
Si l'hereu incorria en alguna de les damunt dites causes d'indignitat, l'heretant podrà revocar l'heretament, però, en cas d'existir fills del matrimoni en consideració al qual aquell hagués estat atorgat, o descendents de fills premorts el susdit heretament subsistirà a favor dels esmentats fills o descendents.
L'heretant podrà elegir entre ells, mitjançant escriptura pública, que serà irrevocable, o en testament, el nou hereu, i imposar a l'elegit o els elegits les condicions, les limitacions, les substitucions i els fideïcomisos que estimi pertinents a favor dels altres fills o descendents de fills premorts de l'hereu indigne.
Si l'heretant, coneixent les causes d'indignitat, moria sense haver fet revocació, entendrem que les ha remeses, i l'heretament resta subsistent.
Si no les ha conegudes, aquest quedarà sense efecte respecte al fill indigne, però subsistirà a favor dels seus fills o descendents en la forma ordenada en el mateix heretament o, en defecte seu, pel que preveu l'heretament pur o preventiu ordenat per l'hereu indigne i, si manquen les dites prevencions, per parts iguals entre tots els fills, segons les normes de la representació successòria.
En tots els supòsits anteriors, subsistiran els drets reconeguts en els capítols matrimonials a favor d'altres persones, àdhuc del consort de l'hereu indigne, amb la limitació prevista en el paràgraf segon de l'article 79 respecte a l'usdefruit.
De tots els béns que en virtut d'aquest precepte puguin correspondre als fills de l'hereu indigne, aquest no en podrà tenir l'usdefruit ni l'administració que li pogués correspondre per raó de pàtria potestat.
Mort l'heretant, el contraent a favor del qual hagi estat atorgat l'heretament serà hereu sense poder repudiar l'herència, però podrà fer ús del benefici d'inventari en el temps i en la forma previstos en aquesta Compilació; benefici que comptarà des de la mort de l'heretant.
L'hereu contraent subjecte a fideïcomís no tindrà dret a la quarta trebel·liànica.
Els heretaments a favor dels contraents s'entendran atorgats sota pacte d'unitat econòmica familiar, per virtut del qual, llevat estipulació contrària, l'heretant, l'hereu i llurs consorts respectius i fills comuns contreuen l'obligació d'unir llurs esforços sota la direcció i la lliure administració del primer i d'aportar a la comunitat familiar tots llurs ingressos i les rendes de llurs béns per a atendre millor les necessitats de la casa i les particulars dels seus membres.
En virtut d'aquest pacte l'heretant haurà de mantenir l'hereu, el seu consort i els fills comuns, tant sans com malalts, proporcionant-los tot el necessari per a la vida humana, i sufragar les despeses d'educació i d'instrucció dels dits fills, segons el poder de la casa, amb que servin l'obediència i la consideració degudes i treballin tant com puguin per a utilitat de la casa i no reclamin cap dels drets que hi tinguessin.
Mort l'heretant i, en defecte o per extinció de l'usdefruit universal, l'hereu quedarà subrogat en lloc seu, en igual obligació de mantenir, educar i instruir els fills de l'heretant que visquin a la casa, mentre no prenguin estat i compleixin les obligacions abans esmentades.
L'hereu no quedarà rellevat de l'expressada obligació encara que ofereixi a tots l'import de les llegítimes, tret que expressament li hagués estat concedida aquesta facultat.
En els heretaments atorgats a favor d'un contraent i dels seus fills, entendrem aquests cridats, llevat de pacte contrari, com a substituts vulgars del pare o la mare, en el sentit de l'article 79.
Les substitucions fideïcomissàries fetes en un heretament pels pares a favor dels fills de l'hereu contraent no aprofitaran, llevat de pacte contrari, als fills que no siguin del matrimoni en contemplació del qual s'han atorgat els capítols.
L'heretament no perdrà el seu caràcter baldament es limiti als béns presents de l'heretant o a una cosa certa i determinada.
Les donacions universals atorgades en capítols a favor dels contraents produiran efecte d'heretament baldament no s'empari aquest terme.
La donació serà universal quan es consigni expressament que comprèn tots els béns presents i futurs o aquells que l'heretant deixi en morir.
La simple exclusió de coses concretes i determinades o de parts indivises no afectarà la universalitat de la donació.
La donació en capítols matrimonials de cosa certa o determinada, o solament dels béns presents de l'heretant, sense emprar el mot heretament ni cap altre d'equivalent, tindrà la consideració de donació singular.
L'heretament a favor d'un contraent li conferirà, amb caràcter irrevocable, la qualitat d'hereu contractual de l'heretant i li transmetrà els béns que aquest li hagués donat de present.
La promesa d'heretar, ordenada en capítols, tindrà força d'heretament.
Si no es precisa la naturalesa d'aquest, entendrem que és simple o d'herència.
L'heretament vàlid revocarà el testament, el codicil, la memòria testamentària i la donació per causa de mort anteriors al seu atorgament.
Els posteriors solament seran eficaços en la mesura que permeti la reserva per a testar o els béns expressament exclosos de l'heretament.
En cap cas els heretaments no quedaran sense efecte per causa de preterició ni per supervivència o supervenció de fills, sens perjudici del dret dels legitimaris a reclamar llur llegítima.
L'usdefruit universal que es reservi l'heretant o adquireixi el cònjuge supervivent sobre els béns de dit heretant en virtut de l'heretament, o per pacte adjunt convingut en capítols matrimonials en què aquell hagi estat atorgat, autoritzarà l'usufructuari per a regir i governar la casa i tots els seus béns.
Ultra les facultats inherents a tot usdefruit, correspondrà a l'usufructuari: Primer.
Pagar els dots i les llegítimes amb els béns de l'herència, però amb el beneplàcit de l'hereu si calia alienar o adjudicar en pagament o gravar béns mobles d'especial valor o béns immobles.
Realitzar millores no sumptuàries.
Alienar el mobiliari i els semovents que estimi necessari, amb l'obligació de reposar-los en la mesura que sigui possible i aconsellable.
L'usufructuari haurà de: Primer.
Prestar, amb càrrec a l'usdefruit, aliments a l'hereu, al seu consort i als fills de l'heretant i de l'hereu que visquin a la casa, i proporcionar a aquest dot, carrera o ofici.
Consentir en el seu usdefruit les disminucions necessàries per a dotar i acomodar els susdits fills, i perquè l'hereu efectuï en els béns usufructuats les obres de conservació, encara que siguin extraordinàries, i les millores útils que cregui convenients, mentre no minvin sensiblement l'usdefruit.
Posar en coneixement de l'hereu, dins el més curt termini possible, tota usurpació o novetat danyosa contra els béns de l'herència.
Defensar, a costa seva, la possessió dels béns exercitant les accions corresponents.
Aquest usdefruit serà inalienable, sens perjudici que, amb el consentiment dels nous propietaris, siguin alienats béns determinats, amb subsistència de l'usdefruit sobre els béns subrogats no destinats a millorar el patrimoni o a pagar deutes i llegítimes.
Solament serà embargable la part dels fruits que excedeixi el necessari per a atendre les obligacions pròpies de l'usdefruit.
L'heretament, institució contractual d'hereu, solament es podrà atorgar en capítols matrimonials durant el matrimoni o abans, personalment o mitjançant poder especial.
Els heretaments podran ésser atorgats a favor de qualsevol dels contraents o d'ambdós; dels fills o descendents d'aquests, i dels contraents entre ells amb caràcter mutual.
Podran atorgar heretament els qui tinguin la capacitat per a contraure matrimoni.
Nogensmenys, per a poder ordenar heretament a favor dels contraents i convenir heretament mutual, caldrà la capacitat per a contractar i obligar-se.
- 1 En virtut del pacte, convingut en capítols matrimonials, d'igualtat de béns i guanys, propi del territori de l'antiga diòcesi de Girona, els cònjuges estipulen que els productes del dot no consumits i allò que hagi estat adquirit amb ells sigui dividit per parts iguals entre ambdós.
- 2 En tot allò no expressament previst, aquest pacte es regirà pel costum de la comarca i, si no n'hi ha, per les disposicions relatives a l'associació a compres i millores, en tant que ho permeti la seva naturalesa.
Els béns adquirits amb aquest pacte, mentre visquin ambdós cònjuges, es regiran per les normes següents:
No podran ésser alienats ni gravats si no és per acord d'ambdós.
Cap dels cònjuges no podrà transmetre a tercera persona el seu dret sobre la cosa comprada.
Caldrà mantenir necessàriament la indivisió de la cosa adquirida.
La renúncia als drets que sobre la cosa comprada puguin correspondre al comprador supervivent solament serà eficaç si hagués estat convinguda per ambdós cònjuges recíprocament, o quan, premort un d'ells dos, el que sobrevisqui hi renunciï.
En cas de nul·litat, separació judicial o divorci, el pacte de supervivència esdevindrà ineficaç i els béns esmentats seran de titularitat d'ambdós per meitats indivises, llevat que s'estableixi una altra cosa per conveni.
- 1 La convinença, o mitja guadanyeria, associació coneguda a la Vall d'Aran, requerirà pacte exprés en capítols matrimonials.
En tot allò no previst en els pactes de la seva constitució ni en aquest article, s'aplicaran el costum de la Vall d'Aran i el capítol X del privilegi anomenat de la Querimònia.
- 2 Aquest conveni també podrà ésser celebrat amb els pares del fill o de la filla, i àdhuc amb estranys, pactant que els béns guanyats i els que es guanyaran quedaran en comunitat mentre subsisteixi l'associació.
Els cònjuges contribuiran per parts iguals al sosteniment de les despeses derivades del règim i el govern de la casa, i dividiran, a la mort d'un d'ells dos, si no hi ha fills, els guanys i els augments.
Els cònjuges que en règim econòmic de separació comprin béns conjuntament i per quotes iguals, podran pactar entre ells, en el mateix títol d'adquisició, que, a la mort d'un d'ells dos, el supervivent se'n faci seva la totalitat.
Aquest pacte de supervivència no es podrà estipular quan els cònjuges hagin atorgat heretament a favor dels contraents o heretament pur a favor de llurs fills.
En els béns comprats per ambdós cònjuges amb pacte de supervivència, l'adquisició de la participació del premort es computarà en l'herència d'aquest als efectes de càlcul de la llegítima i s'imputarà en pagament a compte de la quarta vidual.
- 1 L'agermanament, o pacte de mig per mig, propi de la comarca de Tortosa, haurà d'ésser convingut en capítols matrimonials i serà incompatible amb el règim dotal.
En tot allò no previst en els pactes de la seva constitució ni en aquest article, s'aplicarà el costum de la comarca.
- 2 La comunitat comprendrà tots els béns que tinguin els cònjuges en casar-se o en el moment de convenir el pacte d'agermanament, els que adquireixin per qualsevol títol mentre el matrimoni subsisteixi i els guanys o lucres de tota mena que obtinguin durant la unió.
Qualsevol dels cònjuges podrà exigir sempre que en la inscripció dels béns o drets adquirits per l'altre es faci constar que pertanyen a l'agermanament.
L'administració de la comunitat correspondrà a ambdós cònjuges.
La liquidació de l'agermanament es farà adjudicant per meitat els béns que comprengui entre els cònjuges o entre el cònjuge supervivent i els hereus del premort.
La convinença o mitja guandanyeria, associació coneguda a la Vall d'Aran, requerirà pacte exprés en capítols matrimonials atorgats durant el matrimoni o abans.
Els cònjuges respondran per parts iguals dels deutes derivats del règim i el govern de la casa, i dividiran, a la mort d'un d'ells dos, si no hi ha fills, els guanys i els augments.
Aquest conveni podrà ésser també celebrat amb els pares del fill o de la filla, i àdhuc amb estranys, pactant que els béns guanyats i els que es guanyaran quedaran en comunitat mentre subsisteixi l'associació.
Si manca pacte, i en el que no preveu aquest article, seran d'aplicació el costum de la Vall d'Aran i el capítol desè del privilegi anomenat de la querimònia.
- 1 L'associació a compres i millores, pròpia del Camp de Tarragona i d'altres comarques, exigeix pacte exprés en capítols matrimonials.
En tot allò no previst en els pactes de la seva constitució ni en aquest article, l'associació es regirà pel costum de la comarca i, si no n'hi ha, per les disposicions del règim de participació en els guanys, en tant que ho permeti la seva naturalesa específica.
- 2 Cada cònjuge podrà associar l'altre a les compres i millores que realitzi durant el matrimoni.
Es podrà també establir l'associació amb caràcter recíproc o associant als cònjuges llurs ascendents, els hagin fet heretament o no.
S'entendrà per compres els béns que, constant l'associació, qualsevol dels associats adquireixi a títol onerós o obtingui per la seva professió, la seva indústria o el seu treball.
Es consideraran millores els augments de valor dels béns de qualsevol associat deguts a impenses útils, inversions en pagament de deutes, dots o llegítimes i redempció de censos i censals.
- 3 L'administració de l'associació a compres i millores correspondrà a l'associat que s'indiqui en els capítols.
Si no hi ha designacions, correspondrà a tots els associats.
L'administrador únic de l'associació, si s'escau, podrà, amb la seva sola intervenció, disposar a títol onerós dels béns que la constitueixin, però no fiançar a nom d'ella, si no és per a profit de la família.
Els deutes particulars de cada associat gravaran exclusivament la seva part.
- 4 La liquidació dels guanys de cada associat es referirà al temps de la seva mort o de l'extinció del règim i podrà ésser efectuada amb diners o amb altres béns de l'associació.
La comunitat comprendrà tots els béns que tinguin els cònjuges en casar-se o en el moment de convenir el pacte d'agermanament i els que adquireixin, per qualsevol títol, mentre el matrimoni subsisteixi, i els guanys o lucres de tota mena que obtinguin durant la unió.
Qualsevol dels consorts podrà sempre exigir que en la inscripció dels béns immobles o drets reals adquirits per l'altre hom faci constar, per mitjà de nota marginal, que pertanyen a l'agermanament.
L'administració de la comunitat correspondrà a ambdós consorts.
La liquidació de l'agermanament es farà adjudicant per meitat els béns que comprengui, entre el cònjuge supervivent i els hereus del mort.
- 1 Si el deutor no tingués béns suficients per a satisfer el crèdit de participació, el creditor podrà impugnar les alienacions fetes per aquell a títol gratuït i sense el seu consentiment durant la vigència del règim, com també les fetes a títol onerós en frau del seu dret.
Aquestes accions caducaran al cap de quatre anys de l'extinció del règim i no seran procedents quan els béns es trobin legalment en poder de tercers adquirents a títol onerós i de bona fe.
- 2 El creditor o els seus successors podran exigir que la demanda de reclamació del crèdit de participació s'anoti en els registres públics corresponents.
L'agermanament o pacte de mig per mig, propi de la comarca de Tortosa, haurà d'ésser convingut en capítols matrimonials, abans o després de la celebració del matrimoni, i serà incompatible amb el règim dotal.
En el que no preveuen els pactes de la seva constitució, i aquesta secció, serà aplicable el costum del lloc i, en defecte d'aquest, seran aplicables les normes establertes per a l'associació a compres i millores del Camp de Tarragona, en tant que ho permeti la seva naturalesa.
-1 El crèdit de participació s'haurà de pagar en diners.
Si el deutor ho demana, el jutge podrà concedir un ajornament per a pagar el crèdit de participació o la possibilitat de pagar-lo a terminis, sempre que la petició es fonamenti en un interès atendible i es garanteixi suficientment el deute.
-2 Ni l'ajornament del pagament ni el pagament a terminis no podran excedir els tres anys.
Un cop concedits, el crèdit de participació meritarà interès legal.
-3 No obstant allò que disposa l'apartat 1, el crèdit de participació es podrà pagar amb l'adjudicació de béns concrets, per acord dels interessats.
En el cas que l'adjudicació de béns en pagament sigui demanada unilateralment pel deutor o pel creditor, el jutge podrà concedir-la si es tracta d'un interès que es consideri atendible.
- 4 Quan l'extinció del règim de participació en els guanys s'hagi produït per la mort d'un dels cònjuges, el supervivent, si té dret a participar en els guanys, podrà demanar que, en pagament del seu crèdit de participació, se li adjudiqui l'habitatge conjugal.
Si el seu valor fos superior al del crèdit de participació, l'adjudicatari haurà de pagar la diferència en diners.
Al territori de l'antiga diòcesi de Girona, els cònjuges podran pactar que els productes del dot no consumits i allò que hi hagi estat adquirit amb ells sigui dividit per parts iguals entre ambdós.
Serà d'aplicació a aquest pacte allò que disposa el segon paràgraf de l'article 53.
En defecte de pacte vàlid que estableixi una participació diferent, el dret de participació es determinarà com segueix:
1r Si únicament un dels cònjuges ha obtingut guanys, l'altre tindrà dret a la meitat del valor d'aquests guanys.
2n Si tots dos cònjuges han obtingut guanys, aquell que n'hagi obtingut menys, o els seus successors, tindrà dret a la meitat de la diferència entre el valor dels seus propis guanys i el dels guanys de l'altre cònjuge.
La liquidació dels guanys de cada associat es referirà al temps de la seva mort i podrà ésser efectuada amb diners o amb altres béns de l'associació.
Del total resultant segons l'article 54 es deduiran, si subsisteixen, i segons llur valor al temps de la liquidació:
1r Els béns que integraven el patrimoni de cada cònjuge al començament del règim, els adquirits durant la seva vigència a títol lucratiu i els subrogats d'uns i altres, segons llur estat material al temps d'iniciar-se el règim o al temps de llur adquisició, amb deducció de les càrregues que els afectessin en aquell moment.
Els cònjuges podran acreditar pels mitjans legals de prova els béns que integraven llur patrimoni en començar el règim.
L'inventari practicat per ambdós cònjuges, o unilateralment per un d'ells amb la conformitat de l'altre, es presumirà exacte.
2n Els interessos o les rendes provinents dels béns que integraven el patrimoni de cada cònjuge a l'inici del règim i els adquirits amb aquests ingressos.
3r Les quantitats procedents d'indemnitzacions per danys corporals o morals de la persona o per pensions alimentàries o d'invalidesa, o altres de caràcter igualment personalíssim.
4t Els deutes contrets durant la vigència del règim per qualsevol dels cònjuges amb vista al sosteniment de les despeses familiars, encara que no s'hagin satisfet.
Aquesta deducció es farà d'acord amb les normes de contribució a les despeses familiars.
L'administració de l'associació a compres i millores correspondrà a l'associat indicat en els capítols.
En defecte de designacions, correspondrà a tots els associats.
L'administrador únic de l'associació, si s'escau, podrà, amb la seva sola intervenció, disposar a títol onerós dels béns que la constitueixin, però no fiançar a nom d'ella, si no és a profit de la família.
Els deutes particulars de cada associat gravaran exclusivament la seva part.
Per determinar els guanys obtinguts per cadascun dels cònjuges es comptabilitzaran, segons llur valor al temps de la liquidació:
1r Tots els béns de cada cònjuge que subsisteixin quan s'extingeixi el règim, amb deducció de les obligacions i del valor dels gravàmens constituïts en garantia dels deutes particulars de qualsevol dels cònjuges.
2n Els béns alienats a títol gratuït durant la vigència del règim, segons llur estat material al temps de l'alienació, llevat que el cònjuge no alienant l'hagués consentida o renunciï expressament a comptabilitzar-los.
Se n'exceptuen en tot cas els béns objecte de liberalitats fetes de conformitat amb l'ús de donacions atorgades a algun dels fills del donant per raó de matrimoni o per donar-li una carrera professional, artística o d'altra classe.
3r Els béns alienats a títol onerós durant la vigència del règim per tal de disminuir fraudulentament els guanys, segons llur estat material al temps de l'alienació i amb independència del preu que se n'hagi fet constar, i el valor de les obligacions o dels gravàmens constituïts també fraudulentament.
Cada cònjuge podrà associar el seu consort a les compres i millores que realitzi durant el matrimoni; així mateix hom podrà establir l'associació amb caràcter recíproc o associant als cònjuges llurs ascendents, els hagin o no els hagin fet heretament.
Hom entendrà per compres els béns que, constant l'associació, qualsevol dels associats adquireixi a títol onerós o obtingui per la seva professió, la seva indústria o el seu treball.
Seran considerades millores els augments de valor dels béns de qualsevol associat deguts a impenses útils, inversions en pagament de deutes, dots o llegítimes i redempció de censos i censals.
Una vegada extingit el règim de participació en els guanys, se'n farà la liquidació a efectes de la determinació dels guanys obtinguts per cada cònjuge durant la seva vigència.
A partir del moment de l'extinció del règim, i fins que no s'haurà determinat el crèdit de participació que en resulti, cap cònjuge no podrà disposar dels seus béns sense el consentiment de l'altre cònjuge o dels seus hereus, o, si no n'hi ha, sense autorització judicial.
L'associació a compres i millores que, per raó de matrimoni, és practicada al Camp de Tarragona i a d'altres comarques, exigeix pacte exprés en capítols matrimonials.
En tot allò no previst en els pactes de la seva constitució i en els articles següents, l'associació es regirà pel costum de la comarca i, en defecte d'aquest, per les disposicions del Codi civil en tant que ho permeti la seva naturalesa específica.
El règim de participació en els guanys s'extingirà:
1r Quan el matrimoni es dissolgui o sigui declarat nul i quan es declari judicialment la separació dels cònjuges.
2n Quan els cònjuges pactin en capítols matrimonials un règim econòmic conjugal diferent.
3r Quan un dels cònjuges ho demani perquè la gestió patrimonial de l'altre comprometi greument els seus interessos.
Perquè existeixi associació a guanys cal estipular-la expressament en capítols matrimonials, regint-se pel que hi hagi pactat i, en defecte de pacte, per les normes del Codi civil.
El pacte que atribueixi una participació diferent de la meitat dels guanys solament serà vàlid si s'estableix amb caràcter recíproc i igual a favor de qualsevol dels cònjuges.
La invalidesa del pacte determinarà la participació en la meitat dels guanys.
Qualsevol dels cònjuges podrà en tot moment conferir a l'altre, expressament o tàcitament, l'administració dels seus béns privatius, i revocar, restringir o condicionar en qualsevol moment tal concessió, encara que el lliurament constés en escriptura pública.
El cònjuge administrador tindrà les mateixes obligacions i responsabilitats que un mandatari, i haurà de retornar els béns privatius que administri quan sigui procedent o li sigui demanada la restitució, amb els fruits existents en aquest moment i aquells amb els quals s'hagués enriquit.
Tot pacte contrari atorgat durant el matrimoni serà nul.
Cada cònjuge podrà disposar dels seus béns i administrar-los lliurement.
Tanmateix, cada un d'ells té el deure d'informar adequadament l'altre de la seva gestió patrimonial.
Els cònjuges estan obligats a contribuir al sosteniment de les despeses familiars.
Si manca pacte ho faran en proporció a llurs ingressos i, si aquests no són suficients, a llurs patrimonis, també proporcionalment a les respectives quanties.
Es considerarà contribució a l'aixecament de les càrregues del matrimoni el treball realitzat per a la casa per qualsevol dels cònjuges.
Si hi ha dot o altres béns afectes a l'aixecament de les càrregues del matrimoni, els seus fruits i les seves rendes s'aplicaran preferentment al sosteniment de les despeses familiars.
Aquesta obligació cessarà quan els cònjuges visquin separats i no hi hagi fills del matrimoni.