L'aprovació de la Llei estatal 10/1998, de 21 d'abril, de residus, que defineix els residus perillosos com aquells que consten en la llista aprovada en el Reial decret 952/1997, de 20 de juny, ha afectat la classificació de determinats residus establerta pel Catàleg de residus de Catalunya, cosa que justifica la necessitat de modificar-lo.
D'altra banda, l'experiència assolida en l'aplicació del Catàleg ha fet també evident la conveniència d'introduir-hi algunes modificacions.
Com a trets més destacables del nou Catàleg de residus de Catalunya, cal posar en relleu que respecta l'estructura en grups i subgrups de l'anterior Catàleg, introdueix modificacions en la classificació dels residus, regula un procediment contradictori per a la seva catalogació i elimina l'índex de perillositat dels residus especials.
Per tot això, a proposta del conseller de Medi Ambient, d'acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora i d'acord amb el Govern,
Nova redacció de l'annex del Decret 34/1996, de 9 de gener, pel qual s'aprova el Catàleg de residus de Catalunya
S'aprova la nova redacció del Catàleg de residus de Catalunya, que s'adjunta a l'annex d'aquest Decret.
Es modifica l'article 3 del Decret 34/1996, de 9 de gener, pel qual s'aprova el Catàleg de residus de Catalunya, que queda redactat de la manera següent:
Es modifica l'article 5 del Decret 34/1996, de 9 de gener, pel qual s'aprova el Catàleg de residus de Catalunya, que queda redactat de la manera següent:
"5.1 El Catàleg de residus de Catalunya regula com a formes de gestió dels residus les activitats de valorització, tractament i disposició del rebuig.
La valorització és la forma de gestió prioritària.
5.2 Els residus que es produeixin, que s'adquireixin intracomunitàriament o que s'importin s'han de gestionar d'acord amb les determinacions del Catàleg.
5.3 La Junta de Residus pot fixar una forma de gestió diferent en els supòsits següents:
a) Si s'acrediten diferències en la composició o el comportament previsible del residu que evidenciïn la seva singularitat.
b) Si queda acreditada la possibilitat de dur a terme una forma de gestió del residu, ateses les característiques d'aquest residu, que sigui més beneficiosa ambientalment.
5.4 En els supòsits regulats en l'apartat anterior, quan la forma de gestió que pretengui fixar la Junta de Residus sigui diferent de la proposada pel productor o posseïdor del residu, ha de seguir-se el procediment contradictori fixat en l'article següent."
Es modifica l'article 6 del Decret 34/1996, de 9 de gener, pel qual s'aprova el Catàleg de residus de Catalunya, que queda redactat de la manera següent:
"6.1 El procediment contradictori de catalogació s'aplica en els supòsits següents:
a) En el cas que la Junta de Residus rebutgi la codificació assignada a un residu pel seu propietari o posseïdor.
b) En els supòsits regulats en l'article 5.3 quan la forma de gestió que pretengui fixar la Junta de Residus sigui diferent de la proposada pel productor o posseïdor del residu.
c) En el cas de la determinació de la classificació i forma de gestió dels residus que es fan constar com a no especificats en el Catàleg, quan s'hi oposi el productor o posseïdor del residu.
6.2 El procediment contradictori de catalogació té la tramitació següent:
a) La Junta de Residus ha de comunicar al productor o posseïdor del residu el rebuig a la seva proposta de codificació o gestió i fer-li saber la codificació o gestió correcta.
b) S'ha de donar trasllat al productor o posseïdor del residu dels informes que s'hagin dut a terme en relació amb la caracterització del residu.
c) El productor o posseïdor del residu pot formular al·legacions durant el termini de deu dies, aportant les anàlisis i la documentació que cregui procedents.
d) El gerent de la Junta de Residus, un cop valorades les al·legacions i la documentació presentades, ha de resoldre motivadament l'assignació d'un codi o la gestió correcta del residu.
e) La resolució del procediment s'ha de produir en el termini de tres mesos des del seu inici.
La manca de resolució en el termini establert comporta l'estimació de la petició de la catalogació sol·licitada pel productor o posseïdor del residu."
Nova redacció de la disposició transitòria
Es modifica la disposició transitòria del Decret 34/1996, de 9 de gener, pel qual s'aprova el catàleg de residus de Catalunya, que queda redactada de la manera següent:
"Per a la gestió dels residus per als quals no hi hagi instal·lacions autoritzades per fer els tractaments que resulten de l'aplicació del Catàleg de residus de Catalunya, els productors o posseïdors d'aquests residus podran proposar formes de gestió alternatives que podran ser excepcionalment autoritzades per la Junta de Residus, sempre que se'n garanteixi una gestió ambientalment correcta.
En aquest supòsit és d'aplicació el procediment regulat a l'article 6 d'aquest Decret."
--1 Es modifica l'annex 1 del Decret 1/1997, de 7 de gener, sobre la disposició del rebuig dels residus en dipòsits controlats, de la manera següent: on diu "Subs.
Lipof." ha de dir "Substàncies lipòfiles insaponificables."
--2 Es modifica l'Ordre d'1 de juny de 1995, sobre acreditació de laboratoris per a la determinació de les característiques dels residus, de la forma següent:
a) S'afegeix a l'apartat 1.1 de l'annex 3 la redacció següent: "Substàncies lipòfiles insaponificables."
b) S'afegeix a l'apartat 1.2 de l'annex 4 la redacció següent: "Substàncies lipòfiles insaponificables: l'anàlisi es realitza mitjançant una extracció prèvia del contingut de substàncies lipòfiles i una posterior saponificació d'aquesta fracció.
Finalment, es realitza una determinació gravimètrica del residu insaponificable obtingut.
El resultat s'expressa en % (p/p) sobre mostra original."
Catàleg de residus de Catalunya
El Catàleg de residus de Catalunya (CRC) s'ha estructurat en 19 grups, els quals responen a processos o a activitats que generen els residus o bé a famílies importants de residus.
Cada grup es divideix en un subgrup o més, que inclouen els residus segons les seves afinitats.
Per a cada residu consignat al CRC, s'indiquen de forma genèrica quin és el seu origen, la classificació i les opcions de valorització, tractament i disposició del rebuig.
Aquesta informació es reparteix en les columnes que es descriuen a continuació:
Els residus s'identifiquen mitjançant un codi de sis dígits, dels quals els dos primers indiquen el grup a què pertanyen; els dos següents, el subgrup, i els dos tercers, el residu concretament.
Els residus es descriuen utilitzant la terminologia més propera a la pràctica habitual.
Indica el més ajustadament possible la causa, l'operació o el procés que origina el residu.
Indica la categoria a què pertany el residu (inerts, no especials i especials), d'acord amb la classificació establerta per la Llei 6/1993, de 15 de juliol, reguladora dels residus.
Cada abreviació indica diferents possibilitats de valorització aplicables en cada cas, ja siguin per a la comercialització, la reutilització o el reciclatge.
TDR (tractament i disposició del rebuig).
Cada abreviació indica els sistemes òptims de tractament i de disposició del rebuig per a cada residu, ordenats de més a menys segons l'aplicació òptima.
Per codificar correctament un residu, cal especificar-ne els sis dígits i seguir els passos següents:
a) Cal cercar en l'índex de grups del CRC el procés o l'activitat industrial que genera el residu, o bé el grup de descripció genèrica que s'hi ajusta més.
b) En el grup triat anteriorment, s'ha de buscar el subgrup que especifiqui millor el procés o l'activitat industrial generadora, o bé la seva descripció.
c) Per completar la codificació, una vegada escollit el subgrup, s'ha de buscar la descripció del residu que s'ajusti més al residu que es vol tipificar.
Per codificar correctament un residu amb un codi amb el símbol # en la seva casella del CRC, prèviament s'ha de comprovar que el residu en qüestió tingui la presència d'algun dels components de la taula 1 del CRC, amb quantia superior a l'expressada en l'esmentada taula 1.
En el cas que no es trobi cap grup que concordi amb el procés que origina el residu, o bé amb la seva naturalesa, s'ha d'utilitzar el codi que coincideixi més descriptivament amb el residu.
Si, arribat el cas, tampoc no es pot assignar una codificació al residu, s'ha d'utilitzar, dins del subgrup més idoni, el codi corresponent a "residus no especificats anteriorment".