projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Les forests declarades d'utilitat pública i les forests protectores han de disposar d'un projecte d'ordenació de forests, pla dasocràtic o un altre instrument de gestió equivalent.
El contingut mínim dels projectes d'ordenació de forests i plans dasocràtics es determina a les directrius bàsiques comunes per a la gestió forestal sostenible i l'aprofitament de forests que estableix l'article 32.
L'òrgan competent de la comunitat autònoma ha de regular en quins casos pot ser obligatori disposar d'un instrument de gestió per a les forests privades no protectores i públiques no catalogades.
Les forests públiques i privades han de disposar d'un projecte d'ordenació de forests, pla dasocràtic o un altre instrument de gestió equivalent.
Estan exemptes de l'obligació que estableix el paràgraf anterior les forests de superfície inferior al mínim que determinen les comunitats autònomes d'acord amb les característiques del seu territori forestal.
El contingut mínim dels projectes d'ordenació de forests i plans dasocràtics el determinen les directrius bàsiques comunes per a l'ordenació i l'aprofitament de forests establertes a l'article 32 d'aquesta Llei.
L'elaboració d'aquests instruments ha de ser dirigida i supervisada per professionals amb titulació forestal universitària i ha de tenir com a referència, si s'escau, el PORF en l'àmbit del qual estigui la forest.
Les forests públiques han de disposar d'un projecte d'ordenació forestal, un pla dasocràtic o un altre instrument de gestió equivalent.
Les comunitats autònomes han de determinar en quins casos és procedent cada un.
Estan exemptes de l'obligació que estableix el paràgraf anterior les forests d'una superfície inferior al mínim que determinen les comunitats autònomes d'acord amb les característiques del seu territori forestal.
El contingut mínim dels projectes d'ordenació forestal i plans dasocràtics es determina a les instruccions bàsiques per a l'ordenació i l'aprofitament forestal que estableix l'article 32 d'aquesta Llei.
L'òrgan forestal de la comunitat autònoma ha de regular en quins casos pot ser obligatori disposar d'un instrument de gestió per a les forests protectores i altres forests privades.
L'àmbit territorial dels PORF són els territoris forestals amb característiques geogràfiques, socioeconòmiques, ecològiques, culturals o paisatgístiques homogènies.
Es poden adaptar a les comercialitzacions i divisions d'àmbit subregional plantejades per l'ordenació del territori o altres divisions administratives específiques pròpies de les comunitats autònomes.
f ) Planificació de les accions necessàries per complir els objectius que fixa el pla, amb incorporació de les previsions de repoblació, restauració hidrologicoforestal, prevenció i extinció d'incendis, prevenció i lluita contra plagues, regulació d'usos recreatius i ordenació de forests, i inclusió, quan escaigui, de l'ordenació cinegètica, piscícola i micològica.
Quan hi hagi un pla d'ordenació de recursos naturals (PORN) de conformitat amb la Llei 42/2007, de 13 de desembre, del patrimoni natural i la biodiversitat, o un altre pla equivalent d'acord amb la normativa autonòmica, que inclogui el mateix territori forestal que el delimitat segons l'apartat 5, la part forestal d'aquests plans pot tenir el caràcter de PORF, sempre que disposin de l'informe favorable de l'òrgan forestal competent.
L'àmbit territorial dels PORF són els territoris forestals amb característiques geogràfiques, socioeconòmiques, ecològiques, culturals o paisatgístiques homogènies, d'extensió comarcal o equivalent.
Es poden adaptar a les comarcalitzacions i divisions d'àmbit subregional plantejades per l'ordenació del territori o altres divisions administratives específiques pròpies de les comunitats autònomes.
f ) Planificació de les accions necessàries per al compliment dels objectius fixats en el pla; incorporació de les previsions de repoblació, restauració hidrologicoforestal, prevenció i extinció d'incendis, regulació d'usos recreatius i ordenació de forests, i inclusió, quan escaigui, de l'ordenació cinegètica, pascícola i micològica.
Quan hi hagi un pla d'ordenació de recursos naturals de conformitat amb la Llei 4/1989, de 27 de març, de conservació dels espais naturals i de la flora i fauna silvestres, o un altre pla equivalent d'acord amb la normativa autonòmica, que inclogui el mateix territori forestal que el delimitat segons l'apartat 5, aquests plans poden tenir el caràcter de PORF, sempre que disposin de l'informe favorable de l'òrgan forestal, quan aquest sigui diferent de l'òrgan que aprova el PORN.
El la forestal espanyol, com a instrument de planificació a llarg termini de la política forestal espanyola, ha de desenvolupar l'Estratègia forestal espanyola.
El Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient ha d'elaborar el Pla forestal espanyol amb la participació de les comunitats autònomes tenint en compte els plans forestals d'aquelles i amb l'informe favorable previ de la Conferència Sectorial d'Agricultura i Desenvolupament Rural.
El Pla forestal espanyol s'ha d'aprovar mitjançant l'acord del Consell de Ministres.
El Pla forestal espanyol s'ha de revisar cada deu anys, o en un termini inferior quan les circumstàncies així ho aconsellin.
El Ministeri de Medi Ambient ha d'elaborar el Pla forestal espanyol amb la participació de les comunitats autònomes, tenint en compte els seus plans forestals i amb els informes de la Comissió Nacional de Protecció de la Natura i del Consell Nacional de Boscos i amb l'informe previ favorable de la Conferència Sectorial.
El Consell de Ministres ha d'elaborar el Pla forestal espanyol mitjançant un acord.
El Ministeri de Medi Ambient ha d'elaborar el Pla forestal espanyol amb la participació de les comunitats autònomes, tenint en compte els plans forestals d'aquelles i amb els informes de la Comissió Nacional de Protecció de la Natura i del Consell Nacional de Boscos.
El Consell de Ministres ha d'aprovar el Pla forestal espanyol, mitjançant un acord i amb l'informe previ de la Conferència Sectorial.
L'Estratègia forestal espanyola, com a document de referència per establir la política forestal espanyola, ha de contenir el diagnòstic de la situació de les forests i del sector forestal espanyol, les previsions de futur, de conformitat amb les seves pròpies necessitats i amb els compromisos internacionals contrets per Espanya, i les directrius que permeten articular la política forestal espanyola.
El Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient, una vegada oïts els ministeris afectats, ha d'elaborar l'Estratègia forestal espanyola, amb la participació de les comunitats autònomes i amb l'informe favorable previ de la Conferència Sectorial d'Agricultura i Desenvolupament Rural.
L'Estratègia forestal espanyola s'ha d'aprovar mitjançant una acord del Consell de Ministres.
Quan les circumstàncies així ho aconsellin, i en tot cas cada vegada que es revisi el Pla forestal espanyol, s'ha de revisar l'Estratègia forestal espanyola.
El Ministeri de Medi Ambient, escoltats els ministeris afectats, ha d'elaborar l'Estratègia forestal espanyola, amb la participació de les comunitats autònomes i amb l'informe de la Comissió Nacional de Protecció de la Natura i del Consell Nacional de Boscos i amb l'informe favorable de la conferència sectorial.
El Consell de Ministres ha d'aprovar l'Estratègia forestal espanyola, mitjançant un acord.
Quan les circumstàncies ho aconsellin, i en qualsevol cas abans de cada revisió del Pla forestal espanyol, l'Estratègia forestal espanyola ha de ser revisada segons la proposta de la Comissió Nacional de Protecció de la Natura o del Consell Nacional de Boscos.
El Ministeri de Medi Ambient, oïts els ministeris afectats, ha d'elaborar l'Estratègia forestal espanyola, amb la participació de les comunitats autònomes i amb l'informe de la Comissió Nacional de Protecció de la Natura i del Consell Nacional de Boscos.
El Consell de Ministres ha d'aprovar l'Estratègia forestal espanyola, mitjançant un acord i amb l'informe previ de la Conferència Sectorial.
Quan les circumstàncies així ho aconsellin, l'Estratègia forestal espanyola s'ha de revisar a proposta de la Comissió Nacional de Protecció de la Natura o del Consell Nacional de Boscos.
La gestió de les forests protectores i amb altres figures d'especial protecció de titularitat privada correspon als seus propietaris, que han de presentar a l'Administració forestal de la comunitat autònoma el corresponent projecte d'ordenació de forests o pla dasocràtic, en cas que no disposin d'un instrument de planificació d'ordenació de recursos naturals o forestal vigent a la zona.
Les limitacions que s'estableixin en la gestió de les forests protectores i amb altres figures d'especial protecció per raó de les funcions ecològiques, de protecció o socials que compleixen poden ser compensades econòmicament en els termes que preveu el capítol III del títol VI.
A través del Fons per al patrimoni natural s'ha de fomentar l'elaboració de projectes d'ordenació o plans dasocràtics.
Quan les comunitats autònomes hagin declarat forests protectores i forests amb altres figures d'especial protecció han de crear els registres públics de caràcter administratiu corresponents.
En els registres de forests protectores i de forests amb altres figures d'especial protecció hi han de constar les càrregues, gravàmens i altres drets reals que suportin les forests que s'hi inclouen.
Les comunitats autònomes han de traslladar al Ministeri de Medi Ambient, almenys un cop l'any, les inscripcions o desclassificacions que practiquin en els registres.
La gestió de les forests protectores correspon als seus propietaris, sense perjudici del que disposa la legislació específica.
El gestor ha de presentar a l'Administració forestal de la comunitat autònoma el projecte d'ordenació de forests o pla dasocràtic corresponent, en cas de no disposar d'un instrument de planificació d'ordenació de recursos naturals o forestal vigent a la zona.
Les limitacions que s'estableixin en la gestió de les forests protectores per raó de les funcions ecològiques, de protecció o socials que compleixen es poden compensar econòmicament en els termes que preveu el capítol III del títol VI.
Les comunitats autònomes poden establir altres figures d'especial protecció de les forests de titularitat pública o privada que presentin, entre altres, algunes de les característiques següents:
a ) Que contribueixin a la conservació de la diversitat biològica, a través del manteniment dels sistemes ecològics, la protecció de la flora i la fauna o la preservació de la diversitat genètica.
b ) Que constitueixin espais naturals protegits o en formin part, àrees de la Xarxa Natura 2000, reserves de la biosfera o altres figures legals de protecció, o estiguin en les seves zones d'influència, així com les que constitueixin elements rellevants del paisatge
c ) Que estiguin incloses dins de les zones d'alt risc d'incendi d'acord amb el que estableix l'article 48.
d ) Per l'especial significació dels seus valors forestals.
e ) Les altres que determini la legislació autonòmica.
La declaració d'altres figures d'especial protecció de forests l'ha de fer l'Administració forestal de la comunitat autònoma corresponent, amb l'expedient previ en què, en tot cas, s'han d'escoltar els propietaris i l'entitat local on radiquin.
S'ha de seguir el mateix procediment per a la desclassificació quan les circumstàncies que van determinar-ne la inclusió hagin desaparegut.
Els titulars de les forests públiques, per iniciativa pròpia o a instància de l'Administració gestora en les forests catalogades, tenen la facultat d'investigar la situació dels terrenys que es presumeixin pertanyents al seu patrimoni, segons el que estableix l'article 45 i següents de la Llei 33/2003, de 3 de novembre, del patrimoni de les administracions públiques, i amb aquest objecte poden sol·licitar totes les dades i informes que es considerin necessaris.
L'Administració gestora ha de col·laborar en aquesta investigació, i ha de posar a disposició de l'Administració titular els mitjans tècnics i documentals de què disposi.
Els titulars de les forests de domini públic, juntament amb l'Administració gestora en les forests catalogades, han d'investigar la situació de terrenys que es presumeixin pertanyents al domini públic forestal, i a aquest efecte poden recollir totes les dades i informes que es considerin necessaris.
Els titulars de les forests demanials, juntament amb l'Administració gestora en les forests catalogades, poden investigar la situació de terrenys que es presumeixi que pertanyen al domini públic forestal, i a aquest efecte poden demanar totes les dades i els informes que es considerin necessaris.
S'entén interrompuda la possessió als efectes de la prescripció per la realització d'aprofitaments forestals, per la iniciació d'expedients sancionadors o per qualsevol acte possessori efectuat per l'Administració titular o gestora de la forest.
S'entén interrompuda la possessió a efectes de la prescripció per la realització d'aprofitaments forestals, per la iniciació d'expedients sancionadors o per qualsevol acte possessori fet per l'Administració propietària en la forest.
La inclusió al Catàleg de forests d'utilitat pública de les forests públiques a les quals es refereix l'article 13 s'ha de fer d'ofici o a instància del titular, i s'ha d'adoptar per acord del màxim òrgan de govern de cada comunitat autònoma, a proposta del seu òrgan forestal respectiu, amb la instrucció prèvia del procediment corresponent en el qual s'ha d'oir l'Administració titular i, si s'escau, els titulars de drets sobre les forests esmentades.
L'exclusió d'una forest del Catàleg de forests d'utilitat pública només és procedent quan hagi perdut les característiques per les quals es va catalogar, i s'ha de regular pel procediment que es descriu a l'apartat anterior.
L'exclusió parcial o permuta d'una part no significativa d'una forest catalogada es pot autoritzar mitjançant l'acord del màxim òrgan de govern de cada comunitat autònoma, a proposta del seu òrgan forestal, sempre que suposi una definició millor de la superfície de la forest o una millora per a la seva gestió i conservació.
Amb caràcter excepcional, mitjançant l'acord del màxim òrgan de govern de cada comunitat autònoma, amb l'informe previ del seu òrgan forestal i, si s'escau, de l'entitat titular, es pot autoritzar l'exclusió o la permuta d'una part d'una forest catalogada per causa d'interès públic prevalent.
La inclusió al Catàleg de forests d'utilitat pública de les forests públiques a les quals es refereix l'article 13 s'ha de fer d'ofici o a instàncies del titular, i s'adopta per acord de l'òrgan competent que determini cada comunitat autònoma, a proposta del seu òrgan forestal respectiu, amb la instrucció prèvia del procediment corresponent on s'han d'escoltar l'Administració titular i, si s'escau, els titulars de drets sobre les forests esmentades.
L'exclusió d'una forest del Catàleg de forests d'utilitat pública només és procedent quan ha perdut les característiques per les quals va ser catalogada i es regula pel procediment que descriu l'apartat anterior.
L'exclusió parcial o permuta d'una part no significativa d'una forest catalogada pot ser autoritzada per la comunitat autònoma, a proposta del seu òrgan forestal, sempre que suposi definir més bé de la superfície de la forest o una millora per a la seva gestió i conservació.
Amb caràcter excepcional, la comunitat autònoma, amb l'informe del seu òrgan forestal i, si s'escau, de l'entitat titular, pot autoritzar l'exclusió o la permuta d'una part d'una forest catalogada per raons diferents a les que preveu l'apartat anterior.
Les forests veïnals de mancomú són forests privades que tenen una naturalesa especial derivada de la seva propietat en comú sense assignació de quotes, la seva titularitat és dels veïns que en cada moment integrin el grup comunitari de què es tracti, i estan subjectes a les limitacions d'indivisibilitat, inalienabilitat, imprescriptibilitat i inembargabilitat.
Sense perjudici del que preveu la Llei 55/1980, d'11 de novembre, de forests veïnals de mancomú, se'ls ha d'aplicar el que es disposa per a les forests privades.
Les forests veïnals de mancomú tenen una naturalesa especial derivada de la seva propietat en comú, subjecta a les limitacions d'indivisibilitat, inalienabilitat, imprescriptibilitat i inembargabilitat.
Sense perjudici del que preveu l'article 2.1 d'aquesta Llei, se'ls ha d'aplicar el que disposa per a les forests privades.
Les forests, independentment de la seva titularitat, exerceixen una funció social rellevant, tant com a font de recursos naturals i manutenció d'activitats econòmiques com per ser proveïdores de múltiples serveis ambientals, entre ells, de protecció del sòl i del cicle hidrològic; de fixació del carboni atmosfèric; de dipòsit de la diversitat biològica, i com a elements fonamentals de la connectivitat ecològica i del paisatge.
Les forests, independentment de la seva titularitat, exerceixen una funció social rellevant, tant com a font de recursos naturals com per ser proveïdores de múltiples serveis ambientals, entre aquests, de protecció del sòl i del cicle hidrològic, de fixació del carboni atmosfèric, de dipòsit de la diversitat biològica i com a elements fonamentals del paisatge.
Als terrenys de condició mixta agrosilvopastoral, i en particular als terrenys adevesats, els és aplicable aquesta Llei pel que fa a les seves característiques i aprofitaments forestals, sense perjudici de l'aplicació de la normativa que els correspongui per les seves característiques agropecuàries.
Les forests o fraccions de forest que estiguin incloses en espais naturals protegits es regeixen per la seva legislació específica, així com per les disposicions d'aquesta Llei en allò que no la contradigui.
Als terrenys de condició mixta agrosilvopastoral, i en particular a les deveses, els és aplicable aquesta Llei pel que fa a les seves característiques i els aprofitaments de boscos, sense perjudici de l'aplicació de la normativa que els correspongui per les seves característiques agropecuàries.
Les forests que siguin espais naturals protegits o en formin part es regeixen per la seva legislació específica, així com per les disposicions d'aquesta Llei en el que no sigui contrari a aquella.
Aquesta Llei té per objecte garantir la conservació i protecció de les forests espanyoles, promoure'n la restauració, millora, sostenibilitat i aprofitament racional, amb suport en la solidaritat col·lectiva i la cohesió territorial.
Aquesta Llei té per objecte garantir la conservació i protecció de les forests espanyoles, en promou la restauració, la millora i l'aprofitament racional, basant-se en la solidaritat col·lectiva.
El Govern, de comú acord amb les comunitats autònomes i els interlocutors socials, ha de donar prioritat a l'avaluació i l'acreditació de les competències professionals relacionades amb:
Els sectors de creixement, que estiguin generant ocupació.
Persones desocupades sense qualificació professional acreditada.
Sectors en què hi hagi alguna regulació que obligui els treballadors que vulguin accedir a un lloc de treball o mantenir-lo a tenir una acreditació formal.
Les administracions públiques han de promoure les accions educatives i/o formatives necessàries, presencials o a distància, perquè les persones que hagin participat en el procés d'avaluació i acreditació de les competències professionals adquirides a través de l'experiència laboral puguin cursar els mòduls professionals o formatius necessaris per completar i aconseguir, així, un títol de formació professional o un certificat de professionalitat.
Les administracions competents han de promoure que els centres públics i privats concertats ofereixin programes específics de formació adreçats a les persones que, una vegada acreditades determinades competències professionals, vulguin completar la formació necessària per obtenir un títol de formació professional o un certificat de professionalitat, que els prepari i els faciliti la inserció laboral.
L'oferta dels ensenyaments de formació professional es pot flexibilitzar per permetre la possibilitat de combinar l'estudi i la formació amb l'activitat laboral o altres responsabilitats, així com amb les situacions personals que dificultin l'estudi i la formació en règim d'ensenyament presencial.
Amb aquest fi, aquests ensenyaments es poden oferir de manera completa o parcial i desenvolupar-se en règim d'ensenyament presencial o a distància, la combinació de tots dos i fins i tot concentrar-se en determinats períodes anualment.
Les administracions competents han de garantir formació complementària per als alumnes que requereixin suport específic, amb especial atenció a l'alumnat que presenta necessitats específiques de suport educatiu derivades de la seva discapacitat.
El Govern, en l'àmbit de les seves competències i en col·laboració amb les comunitats autònomes, ha de promoure la posada en marxa d'una plataforma a distància a tot l'Estat que depengui de les administracions públiques, a través de la qual es puguin cursar mòduls professionals corresponents als diferents cicles formatius de formació professional de grau mitjà i superior, o mòduls formatius dels certificats de professionalitat.
Les administracions competents han de reforçar l'oferta de formació professional a distància per permetre la formació complementària que requereixin les persones que superin un procés d'avaluació i acreditació de competències professionals adquirides a través de l'experiència laboral, a fi que puguin obtenir un títol de formació professional o un certificat de professionalitat.
L'Administració General de l'Estat ha d'impulsar la generalització d'aquesta oferta educativa a distància, donant prioritat a les ofertes relacionades amb els sectors en creixement o que estiguin generant ocupació.
A aquest efecte ha d'elaborar, en col·laboració amb les comunitats autònomes, els materials necessaris per a aquesta oferta.
Les administracions educatives han de col·laborar per facilitar la interoperabilitat de les seves plataformes d'ensenyament a distància.
Les administracions públiques, en l'àmbit de les seves competències, han de consolidar una xarxa estable de centres de formació professional que permeti harmonitzar l'oferta i avançar en la qualitat d'aquesta.
a ) Els centres integrats públics i privats concertats de formació professional.
b ) Els centres públics i privats concertats del sistema educatiu que ofereixen formació professional.
c ) Els centres de referència nacional.
d ) Els centres públics del Sistema Nacional d'Ocupació.
e ) Els centres privats acreditats del Sistema Nacional d'Ocupació que ofereixen formació professional per a l'ocupació.
Les administracions educatives i laborals competents han d'establir el procediment perquè els centres autoritzats per impartir formació professional del sistema educatiu, que reuneixin els requisits necessaris, també puguin impartir formació professional per a l'ocupació.
En el marc de les previsions pressupostàries corresponents, les administracions competents i els interlocutors socials poden establir acords per a la concreció de l'oferta de formació professional per a l'ocupació en els centres indicats en el punt anterior.
El funcionament dels centres sostinguts amb fons públics que ofereixin de manera integrada ensenyaments de formació professional del sistema educatiu i per a l'ocupació s'ha d'ajustar, entre altres que puguin establir les administracions educatives, a les regles següents:
a ) Gaudeixen d'autonomia d'organització i de gestió dels recursos humans i materials, en els termes que s'estableixin reglamentàriament.
b ) Poden accedir als recursos pressupostaris destinats al finançament de les accions formatives per a l'ocupació que duguin a terme, de conformitat amb els mecanismes de cooperació que concertin les administracions educatives i laborals.
c ) Han de sotmetre totes les accions formatives que desenvolupin a avaluacions de qualitat, en els termes que s'estableixin reglamentàriament.
La regla que preveu la lletra c de l'apartat anterior també és aplicable als centres privats concertats que ofereixin de manera integrada ensenyaments de formació professional del sistema educatiu i per a l'ocupació.