Vaig néixer a Manresa el 21 de juny de 1971.
Vaig créixer amb els referents de les cases pairals de la mare i el pare, llocs on anava cada cap de setmana.
Aficionat a l'atletisme, l'escalada, vinculat amb els moviments d'esplais infantils i juvenils, i guia d'esports d'aventura. vaig cursar l'enginyeria tècnica agrícola i el màster en viticultura i enologia de la UPC.
Tinc unes poques assignatures per acabar la Llicenciatura en Ciències i Tecnologia dels Aliments.
Pare de dues filles, a mi també m'han tocat les més maques!
Fundador de la cooperativa de consum Almaixera i vicepresident de l'associació Irehom, Institut de Recerca Holística de Montserrat.
Especialitzat en transformació a agricultura ecològica i practicant d'agricultura biodinàmica.
Professor esporàdic de l'escola Agrària de Manresa, col·laborador en diferents Màsters Universitaris i l'Escola del vi Català.
Actualment president del Consell Regulador de la Denominació d'Origen Pla de Bages.
Tinc la sort de dedicar-me a un ofici que em permet de poder expressar valors i comunicar una mirada cap al món en la que crec.
La meva activitat professional és una forma, un codi amb el que jo em relaciono amb el món; una bona eina per a sentir-me realitzat i útil per al meu entorn.
A les meves filles els dic que jo no vaig a treballar, que vaig a fer coses!
El respecte a la singularitat i al ritme de cada persona.
Només des d'aquesta premisa, una persona es pot sentir valorada i convidada a donar el millor de si.
Entenc l'educació com un acompanyament cap al descobriment del món, permetre que la canalla es meravelli; aportant més eines d'experimentació que lliçons magistrals, perquè es puguin descobrir a ells mateixos i trobin de manera natural el seu espai en aquesta societat.
Així, amb noves generacions realitzades i valorades per les seves aptituds, serem més capaços d'adaptar-nos als canvis sent positius i creatius.
Seguir treballant per posar en valor els productes agrícoles, com un sostent necessari per a la societat i que, a més, teixeixen el territori socialment i econòmica.
Fent prendre consciència que el món el definim més per allò que comprem, on ho comprem i en quines entitats confiem els nostres diners, que no pas a qui votem.
Diferents projectes de recuperació del paisatge agrícola, en col·laboració amb entitats socials.
Recuperar varietats i identitats lligades al territori, generant productes de valor i sense competència en el mercat global.
Seguir transformant, en el meu àmbit profesional, el màxim de terra en agricultura sostenible, certificada o no, acompanyant en aquest procés la gent que la treballa.
Crear espais de debat, trobada i experimentació de persones que creuen que les coses es poden regir per altres prioritats, a través d'associacions a les que pertanyo.
Ser el millor pare possible per les meves filles.
Doncs una que, per lenta i progressiva, no surt als diaris: la pujada d'autoestima i sentit de pertinença de la gent a la seva comarca.
Aquests són ingredients imprescindibles per cuidar millor les persones i el paisatge, la millor manera de convidar a ser visitats i de projectar un futur arrelat a les potencialitats reals del lloc on vivim.
Uns bons amics van definir el Bages com a Ànima, Sal i Vi.
És una bona manera d'agrupar varies línies, generant un interès a l'oient, i sense aburrir-lo d'entrada; més aviat generant expectació.
L'Ànima es recull en el patrimoni romànic que tenim.
La Sal resumeix l'espectacular geologia, surgida del mar interior, que fa 40 milions d'anys cobria aquesta terra, i que ha donat des de l'escull de corall fossilitzat que va de les Coves del Toll fins a Manresa.
Els deltes que van formar la muntanya de Montserrat i les Valls del Montcau.
Al assecar-se aquest mar va donar les mines de sal de Sallent, Súria i Cardona.
D'aquesta geologia neixen les singulars tines de pedra seca del Bages Sud (Segles XVIII i XIX) i les picades a la pedra del Bages nord (Segles XIII i XIV) vinculades a la producció de vi.
Finalment el Vi, sector a través del qual es pot explicar la història de la nostra comarca, des de l'època dels Romans fins a ser el vinyar més gran que ha tingut Catalunya, amb 27.200 hectàrees de vinya en una sola comarca a finals del segle XIX.
Passant pels mals usos, els rabassaires i l'aparició de les colònies industrials que es van endur la gent a la fàbrica, abandonant les vinyes.
La vinya és el fil conductor d'una identitat i d'una cultura, que ha moldejat el nostre entorn en terrasses i milers de construccions en pedra seca, i que avui en dia,a través dels nostres vins, estem tornant a posar en valor.
Difícil de respondre per tot allò que em deixo però, per la riquesa natural, per la seva majestuositat, per la quantitat d'activitats esportives i lúdiques que pot acollir, a més de referent espiritual del nostre país, diria Montserrat.
Dedicar-lo a la família, amb qui comparteixo també projectes de caire molt personal.
Sempre tinc dos o tres llibres a la tauleta de nit, de caire molt variat però normalment cap novel·la.
Els diaris els consulto de manera puntual, buscant articles d'opinió... sóc més de ràdio.
En quan a les xarxes socials, fa temps que vaig decidir no passar davant la pantalla més temps de l'imprescindible, per tant no tinc ni facebook, ni twitter ni res de tot això.
I tant! la primera funció de la comunicació és fer-te endreçar les idees a tu mateix per poder ser el màxim de precís en el missatge.
A partir d'aquí, les paraules que no s'endú el vent són les dites en base a una realitat que es té la voluntat i el compromís de sostenir.
Les altres són sorolls, que distorsionen i ocupen un espai en la nostra vida, que el silenci ompliria donant-nos més pau i salut.
Deixar aquest món una mica més maco de com està.