'Les edicions Aymà: l'art de sobreviure'
El fons documental dels Aymà editors, la història dels quals és tan emblemàtica com desconeguda, es conserva a l'Arxiu Nacional de Catalunya.
Enguany, el centre ha col·laborat amb Biblioteques de Barcelona en el projecte d'exposició "Les edicions Aymà: l'art de sobreviure", que es pot visitar a la Biblioteca Jaume Fuster fins al 16 de gener del 2019.
Els fundadors de l'editorial van ser Jaume Aymà i Ayala (1882-1964), qui tenia relació amb el món literari i editorial, i el seu fill Jaume Aymà i Mayol (1991-1989), que des de ben jove va col·laborar en publicacions polítiques i culturals.
Junts, van crear l'Editorial Alcides l'any 1939, i el 1940 l'Editorial Atlántida.
El segell Aymà no va aparèixer fins un any més tard, el 1941: el pare s'encarregaria del grafisme, la il·lustració i la maquetació; i el fill de la part literària.
En ple panorama de repressió cultural al país, van publicar l'edició castellana de l'obra de Margaret Mitchell "Lo que el viento se llevó" (1942), amb que van aconseguir molt d'èxit, però també van haver de fer front als problemes derivats de la censura.
Durant aquests anys de repressió van impulsar el Premi Joanot Martorell, transformat després en l'actual Premi Sant Jordi de novel·la.
Entre 1948 i 1955 van publicar títols de rellevància de Salvador Espriu, Pere Quart, Pearl S. Buck, Robert L. Stevenson o Daniel Defoe; i van impulsar la col·lecció "Club dels Novel·listes" per donar més visibilitat als escriptors catalans.
Durant els anys que segueixen, l'editorial va patir dificultats econòmiques que van acabar amb la sortida dels Aymà entre 1962 i 1963, i amb la creació de l'Editorial Delos i després Delos-Aymà.
Durant aquest període van tenir greus problemes de censura amb les obres de Ramón J. Sender i Lluís Jordà.
Finalment, l'any 1967 va néixer l'Editorial Andorra, que publicava obres d'autors a l'exili i que continua en funcionament a dia d'avui.
El documents generats durant aquests anys van ser ingressats a l'Arxiu Nacional, a títol de comodat, per part dels fills de Jaume Aymà i Mayol, els germans Aymà Aubeyzon, el dia 18 de juliol de 2002.
Actualment, ja és en línia el catàleg del fons, descrit per Jordi Aymà Aubeyzon amb 1.265 unitats de catalogació.
El contingut principal del fons és documentació generada i rebuda per Jaume Aymà Mayol en el desenvolupament de la seva activitat.
Documents que ressenyen la seva vida personal i professional.
Aquesta darrera tipologia aglutina, sobretot, documents d'abans de la Guerra Civil, centrada en la seva tasca com a professor de català a la Generalitat, l'Associació Protectora de l'Ensenyança Catalana i altres entitats.
El gruix del fons és testimoni de la seva tasca com a editor: tràmits de drets d'autor, projectes, relació amb els organismes censors, catàlegs, documentació de l'edició dels autors més destacats i referent als premis Joanot Martorell, entre altres.
El fons recull també els treballs creatius de Jaume Aymà i Mayol, així com un volum molt important de correspondència amb gairebé quatre-cents corresponsals, entre els quals hi trobem alguns dels més importants personatges de la literatura catalana del segle XX.
En destaquem pel seu volum els epistolaris amb Lluís Capdevila, Salvador Espriu, Ramon Folch i Camarasa, Julio Gómez de la Serna, Juliàn Marías o Miquel Saperas.
En definitiva, el fons ens proporciona una panoràmica excepcional i elaborada sobre l'ensenyament de la llengua catalana abans de la Guerra Civil, així com la literatura i l'activitat editorial a Catalunya durant l'època franquista.
Consultable en línia el catàleg del fons Jaume Aymà i Mayol, amb 1.265 unitats de catalogació