Lletrada de l'Administració de justícia amb una trajectòria professional
premiada amb una medalla del Premi Justícia 2019, com a jurista que és i com una de les principals impulsores de la mediació contenciosa administrativa a Catalunya, Ascen Capel és rotunda quan identifica la clau perquè la ciutadania faci servir més els ADR: "Que els qui hi treballem creguem profundament en el que fem".
Què creieu que es podria fer ara mateix perquè s'utilitzessin més els ADR?
Com tot a la vida, és un tema de confiança, de creure-hi.
Només si els qui hi treballem creiem profundament en el que fem podrem fer creure als altres que aquest és el millor camí per resoldre els conflictes.
Si hi ha altres motivacions, com ara la promoció professional, l'èxit del projecte en si mateix, el bon funcionament de l'estructura que el sosté o qualsevol altra motivació, perdem una confiança que després és molt difícil de recuperar.
Sou un dels referents en l'impuls de la mediació contenciosa administrativa a Catalunya.
Què la diferencia de la mediació que es fa en altres àmbits?
Quan vam estudiar les altres experiències pilot en altres territoris de l'Estat per engegar la nostra, vam veure que totes partien d'un protocol previ fonamentat en les directrius del Consell General del Poder Judicial, que delimitava de manera rígida les matèries susceptibles de mediació i el procediment a seguir.
Ho havíem de fer diferent si volíem resultats millors.
Amb la magistrada Montserrat Raga vam decidir començar sense redactar cap protocol, posar-nos en marxa dins del pla pilot de manera discreta i, posteriorment, ja faríem el protocol amb el resultat de l'experiència prèvia.
Les sessions informatives presidides per la magistrada o per la lletrada de l'Administració de justícia indistintament, que expliquem el perquè de la sessió i les seves conseqüències processals, amb l'assistència d'una tècnica del Centre de Mediació de Dret Privat que, després, presenta pròpiament la mediació amb l'assistència de totes les parts, les defenses i les representacions intervinents en el procediment; aquest model de sessions informatives ha esdevingut l'èxit de l'experiència.
A poc a poc, sessió a sessió, n'hem perfeccionat el desenvolupament, sense formalismes ni rigideses procedimentals, la qual cosa ha generat aquella confiança imprescindible de què parlàvem.
Se'ns acosta un postCOVID-19 de previsible col·lapse judicial.
Què creieu que pot aportar la mediació judicial, com podem contribuir a fer-hi front?
La mediació intrajudicial, com a ADR, pot ser cabdal en aquest moment tant incert, però també, no cal negar-ho, si ens ve una allau de procediments, pot semblar un luxe superflu que no ens podem permetre.
Les dades del pla pilot juguen a favor nostre per desmentir-ho.
D'altra banda, només pel fet de convocar una sessió informativa ja pot succeir que l'administració demandada constati, en preparar-la, que ha de canviar la seva actuació, i això sol ja pot donar lloc a satisfaccions extraprocessals o comportar un desistiment de l'actora i contribuir, així, a desfer aquest col·lapse.
Durant el confinament s'està treballat molt en mediació en línia.
Creieu que aquest model de treball en mediació té recorregut en l'àmbit contenciós administratiu?
És imprescindible, ateses les circumstàncies.
La clau està, un altre cop, en la manca de formalismes i de rigidesa que tant bon resultat ens ha donat.
Ara cal imaginació, noves formes i noves eines per no perdre el contacte presencial que havíem aconseguit a la sessió informativa de la lletrada de l'Administració de justícia o de la magistrada amb les parts, i amb el Centre de Mediació.
Amb la seva col·laboració, estic segura que serem capaços de trobar aquest camí.
Què us sembla que es podria fer des de l'Administració de justícia per impulsar la mediació?
En l'àmbit contenciós, cal recuperar l'esperit de l'oficina judicial i crear un servei comú de mediació d'aquesta jurisdicció, que podria compartir-se amb el servei comú d'execució i, d'aquesta manera, descongestionar els jutjats.
Aquests també haurien de reconvertir-se i funcionar de manera homogènia, mitjançant la creació d'un servei comú d'ordenació del procediment.
Recomaneu-nos un llibre i una pel·lícula sobre resolució de conflictes.
M'acabo de rellegir Nada, de Carmen Laforet, una meravella plena de conflictes, amb resolucions diferents.
I la pel·lícula, Història d'un matrimoni, de Noah Baumbach.
Crec que l'hauríem de fer servir com a model en ruptures de parella.
Recentment vau rebre una medalla del Premi Justícia 2019 per la vostra contribució a la millora de la justícia a Catalunya.
Com us agradaria veure l'Administració de justícia d'aquí a 20 anys?
Sempre he somiat una justícia propera, amb centres d'informació i atenció a prop de la gent, dins la xarxa social, i que formi part de la societat que la necessita i la vol, sense grans piràmides ni faraons que l'allunyen i l'atemoreixen.
Un servei públic de veritat, de resolució de conflictes, transparent, amic, on qui pateix un problema s'hi acosti sense por, amb la seguretat que allà li solucionaran el conflicte o ho intentaran; un servei públic en el qual pot confiar perquè els que hi treballen vetllen pel benestar de la gent.