Resolució 2/2017/IE, de 15 de febrer
Retribucions de determinats càrrecs directius.
Desestimar les al·legacions presentades i instar el compliment de la Resolució 2/2017, de 10 de gener, per la qual s'estimava la Reclamació 266/2016 en els termes en què va ser aprovada.
L'oposició de les persones afectades no és impeditiva de la cessió d'informació susceptible d'exercici del dret d'accés a la informació pública, en aplicació de l'LTAIPBG.
L'exercici del dret de cancel·lació de dades personals ha de ser sens perjudici de la conservació de la informació retributiva associada als llocs de treball del sector públic, que només es pot destruir de conformitat amb la legislació d'arxius.
Sentit de la resolució: Desestimació.
Estimar la Reclamació 266/2016 i declarar el dret de la persona reclamant a obtenir la informació retributiva següent dels càrrecs de TMB que formen o han format part des de l'any 2007 de la Comissió Executiva o del Consell de Direcció d'aquesta empresa i que han estat llistats a l'antecedent 2: salari base anual, primes per objectius, millores o plusos voluntaris, plusos d'antiguitat o no competència i retribucions en espècie (assegurances de vida i mútues de salut, xecs restaurant i d'allotjament, dietes, transports, ajudes familiars, etc.).
Requerir a TMB que lliuri a la persona reclamant la informació indicada a l'apartat anterior en format reutilitzable (csv o excel) i dins del termini màxim de vint dies, tot informant-ne a la GAIP".
L'FJ 1 de la Resolució que s'acaba de citar precisava que la sol·licitud d'informació que donaria peu a la Reclamació 266/2016 no demanava els noms de les persones que ocupaven els càrrecs de TMB sobre els quals demanava la informació retributiva indicada.
Vistes les al·legacions referides als antecedents, procedeixen les següents consideracions:
La informació retributiva sol·licitada, si és efectivament a mans de TMB, és informació pública, amb independència que correspongui a anys passats, i per tant pot ser objecte de l'exercici del dret d'accés a la informació pública regulat per l'article 18 LTAIPBG.
Hi ha un evident interès públic en conèixer les retribucions del personal directiu del sector públic, ja que aquestes dades permeten controlar aspectes tan rellevants per a tota societat democràtica com són els relatius a la disposició de recursos públics i a la gestió objectiva i eficient del personal al servei del sector públic.
I aquestes dades són rellevants tant si es refereixen a l'exercici econòmic vigent, com als anteriors.
Una mostra d'aquesta rellevància és el fet que l'article 11 LTAIPBG disposa que les retribucions del personal directiu han de ser objecte no només del dret d'accés a la informació pública (que és el cas que ens ocupa), sinó també de publicitat activa.
L'impacte de la informació sol·licitada en aquest cas per a les dades personals és només indirecte, ja que no es demanen dades relatives a la identitat de les persones afectades, sinó únicament les retributives de llocs de treball determinats.
És cert que indirectament es poden connectar les unes amb les altres, però això no treu que l'impacte en les dades personals sigui menor.
Totes les al·legacions comentades manifesten l'oposició de les persones que les formulen a la cessió de les dades demanades.
Aquesta oposició no té efectes impeditius de la cessió sol·licitada, ja que l'article 11 de la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal (LOPD), estableix que el consentiment de les persones afectades no és necessari quan la cessió sigui autoritzada per una llei, i en aquest cas no només és autoritzada, sinó requerida per l'LTAIPBG (pel seu article 11, al definir-la com a deure de publicitat activa, i pel seu article 24, que estableix els criteris de ponderació entre el dret d'accés i la protecció de dades personals).
La naturalesa jurídica privada de les empreses del grup TMB no impedeix que els siguin plenament aplicables les consideracions anteriors, ja que l'article 3.1.b LTAIPBG estableix clarament que aquesta llei és plenament aplicable a les societats amb participació majoritària de les Administracions públiques, i aquest és el cas de les que formen TMB.
L'eventual existència de clàusules de confidencialitat en els contractes de treball subscrits per les persones afectades i TMB no impedeix donar la informació retributiva demanada, ja que es demana de llocs de treball i no de persones determinades.
L'exercici del dret de cancel·lació manifestat per algunes de les persones afectades, sens perjudici de l'abast que pugui tenir (com palesen els articles 31 i següents del Reial Decret 1720/2007, de 21 de desembre, pel que s'aprova el Reglament de desenvolupament de l'LOPD, el dret de cancel·lació no és, ni molt menys, un dret il·limitat), no empara que s'hagin de cancel·lar dades retributives vinculades a llocs de treball sense referència a la identitat de la persona que l'ocupa o ocupava; aquesta informació, que és rellevant per poder controlar la gestió dels recursos públics, només pot ser eliminada de conformitat amb la normativa reguladora dels arxius públics, que estableix el règim aplicable a aquests efectes.
Cap de les al·legacions presentades posa de manifest que hi hagi circumstàncies singulars en les que el lliurament de la informació demanada pugui comportar algun perjudici determinat significatiu a la persona o persones afectades, més enllà de la mera difusió de les dades retributives del seu lloc de treball.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats i dels continguts a la Resolució 2/2017, de 10 de gener, d'estimació de la Reclamació 266/2016, el Ple de la GAIP, en la seva sessió de 15 de febrer de 2017, resol per unanimitat:
Barcelona, 15 de febrer de 2017