Compensació de deutes tributaris
La compensació de deutes tributaris, regulada als articles 71 i següents de la Llei 58/2003, de 17 de desembre, general tributària, i als articles 55 i següents del Reial decret 939/2005, 29 de juliol, pel qual s'aprova el Reglament general de recaptació, és una forma d'extinció total o parcial del deute tributari, per mitjà de la qual aquest deute de la persona obligada tributària queda compensat amb un o més crèdits reconeguts per acte administratiu a favor d'aquesta persona.
Aquesta compensació es pot realitzar a instància de la persona obligada tributària o bé d'ofici per part de l'Administració.
La persona obligada tributària pot sol·licitar la compensació de deutes tributaris que es trobin tant en període voluntari de pagament com en període executiu.
La sol·licitud de compensació ha de contenir el nom i cognoms o raó social de la persona obligada tributària, el seu NIF i el seu domicili fiscal; la identificació del deute tributari a compensar i del crèdit reconegut al seu favor; i el lloc, la data i la signatura de la persona sol·licitant.
Juntament amb aquesta sol·licitud, cal acompanyar el model d'autoliquidació degudament emplenat, i la justificació de la sol·licitud del certificat que acrediti l'existència del crèdit reconegut pendent de pagament, la data del seu reconeixement, i la suspensió, a instància de la persona interessada, del seu pagament fins que es resolgui la sol·licitud de compensació.
La resolució de la sol·licitud s'ha de notificar en el termini de sis mesos; transcorregut aquest termini cal entendre que la sol·licitud ha estat desestimada.
En cas que es concedeixi la compensació, el deute tributari queda extingit en l'import concurrent amb el crèdit; si el deute és d'import superior al crèdit, la part que excedeix continua el procediment ordinari de pagament; si el deute és d'import inferior al crèdit, s'ha d'abonar la diferència a la persona interessada.
En cas que no es concedeixi la compensació, es continuarà el procediment ordinari de pagament.
Si la sol·licitud es va presentar en periode voluntari de pagament, la notificació de l'acord denegatori inicia el periode de pagament del deute, incrementat en els interessos de demora meritats des de l'acabament del termini de pagament en periode voluntari.
Si la sol·licitud es va presentar en periode executiu, s'iniciarà el procediment de constrenyiment.
Quan la persona obligada tributària és titular, alhora, d'un crèdit reconegut per l'Administració, aquesta pot compensar d'ofici els deutes d'aquella amb el crèdit esmentat, una vegada transcorregut el termini voluntari de pagament.
Així mateix, també es pot practicar la compensació d'ofici durant el termini voluntari de pagament entre les quantitats a ingressar i retornar resultants d'un mateix procediment de comprovació limitada o d'inspecció, així com entre les que resultin del fet d'haver practicar una nova liquidació com a conseqüència de l'anul·lació d'una anterior.
Amb aquesta compensació d'ofici es declaren extingits tant el deute com el crèdit per l'import concurrent.
Si l'import del deute és superior al del crèdit, s'aplicarà el règim ordinari de pagament per la quantitat excedent.
Si l'import del deute és inferior al del crèdit, s'ha d'abonar a la persona interessada la diferència.