Resolució 190/2019, de 4 d'abril (Resolució impugnada davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya)
La sol·licitud s'empara en el dret d'accés a la informació pública, que amb caràcter general té per objecte la informació que es troba "en poder" de l'Administració (article 2.b LTAIPBG), amb independència de què els procediments o les actuacions que la contenen estiguin oberts o tancats, de manera que limitar l'abast temporal de la sol·licitud als projectes vigents, sense que aquesta limitació es pugui deduir clarament dels termes de la sol·licitud, que òbviament no és el cas, suposa una restricció injustificada del dret d'accés.
La investigadora principal dels projectes de recerca concernits ha al·legat en el procediment de sol·licitud d'informació (antecedent 5) que l'LTAIPBG únicament empara el dret d'accés a informació que hagi entrat en poder de les administracions públiques amb posterioritat a l'entrada en vigor d'aquesta Llei (juliol de 2015); aquesta interpretació ha de ser descartada, per diversos motius; en primer lloc, per la literalitat de l'LTAIPBG, l'article 2.b de la qual defineix el concepte d'informació pública, als efectes de l'exercici del dret d'accés, com tota la informació que està en poder de l'Administració, sense fer cap restricció ni matisació, ni en aquest ni en cap altre dels seus preceptes, en funció de la data d'adquisició de la informació per part de les Administracions públiques; en segon lloc, perquè el dret de la ciutadania a accedir als documents públics, en el nostre ordenament jurídic, té empara legal anterior a l'LTAIPBG, ja que és reconegut (si bé sense les garanties proporcionades per la legislació de transparència) per l'article 105 de la Constitució Espanyola de 1978 i per l'article 37 de la Llei 30/1992, de 27 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú; en tercer lloc, perquè una interpretació com la propugnada per la professora afectada podria dur a l'absurd d'excloure l'accés a arxius històrics.
La normativa de dades personals no impedeix facilitar a la persona reclamant la informació sol·licitada a l'antecedent 2, llevat de la relativa a les persones físiques addicional als seus nom i cognoms que es pugui considerar innecessària i excessiva per a les finalitats de l'accés sol·licitat.
Informació anterior a l'LTAIPBG.
Número d'expedient de la Reclamació: 514/2018
Sentit de la resolució: Estimacio
D'acord amb aquests preceptes, la GAIP és competent per tramitar i resoldre aquesta Reclamació, ja que es presenta en relació amb la denegació d'una sol·licitud d'informació pública.
Tal com posen de manifest els antecedents, la persona reclamant sol·licita a l'UAB diversa documentació relativa als projectes de recerca en els que una determinada professora "figuri com a investigadora principal" i la resposta de la Universitat és que "en l'actualitat" la professora sobre la que es demana la informació no figura com a investigadora principal de cap projecte.
La persona reclamant qüestiona la procedència d'aquesta resposta, indicant dues referències al web de l'UAB on figuraria la professora en qüestió com a investigadora principal.
La Universitat fa una interpretació reduccionista de la literalitat de la sol·licitud d'informació, en la línia de les al·legacions formulades per la professora afectada, quan en realitat sembla molt més coherent amb els termes emprats per ella una interpretació molt més oberta, comprensiva tant dels projectes de recerca actuals, com també dels passats.
Així cal deduir-ho de les consideracions següents:
En primer lloc, s'observa que la sol·licitud empra el temps verbal condicional "figuri", no el present "figura", que podria donar més base per limitar la sol·licitud als projectes de recerca vius o en tràmit.
En segon lloc, en els seus apartats segons i tercer la sol·licitud es refereix a la documentació que la Universitat "tingui en el seu poder" o "disposi", de manera que la seva literalitat sembla apuntar més a la totalitat dels projectes, presents i passats, dels quals la Universitat té en el seu poder la informació que es demana.
En tercer lloc, s'ha de tenir en compte que la sol·licitud s'empara en el dret d'accés a la informació pública, que amb caràcter general té per objecte la informació que es troba "en poder" de l'Administració (article 2.b LTAIPBG), amb independència de què els procediments o les actuacions que la contenen estiguin oberts o tancats, de manera que limitar l'abast temporal de la sol·licitud als projectes vigents, sense que aquesta limitació es pugui deduir clarament dels termes de la sol·licitud, que òbviament no és el cas, suposa una restricció injustificada del dret d'accés.
Finalment, es poden considerar perfectament aplicables a aquest cas els criteris que formula l'article 20 LTAIPBG per a l'aplicació dels límits al dret d'accés a la informació, especialment el del seu apartat 2, segons el qual les limitacions al dret d'accés "s'han d'interpretar sempre restrictivament en benefici d'aquest dret".
En sentit totalment contrari a les consideracions que s'acaben de fer, l'UAB fa directament la interpretació més restrictiva possible de la sol·licitud d'informació pública indicada a l'antecedent 2 i, tal com titula a l'informe emès per a la GAIP indicat a l'antecedent 10, "denega" l'accés a la informació pública sol·licitada.
Si la Universitat hagués tingut dubtes sobre l'abast material o temporal de la sol·licitud, el correcte hauria estat aplicar l'article 28 LTAIPBG ("1.
Aquest tràmit suspèn el termini per a resoldre") i requerir la seva concreció a la persona sol·licitant; en cap cas, aplicar la interpretació més restrictiva des del punt de vista del dret d'accés a la informació pública.
Davant la manca d'aplicació d'aquest tràmit de concreció de l'article 28 LTAIPBG, la Resolució podria retrotreure el procediment i requerir la seva pràctica a la UAB, tal com han establert resolucions anteriors de la GAIP.
Nogensmenys en aquest cas es considera que aquesta retroacció és no procedent per dos motius: per una banda, perquè tal com argumenten els paràgrafs anteriors, són diverses les consideracions que avalen una interpretació de la sol·licitud comprensiva dels projectes de recerca presents i passats en els que la professora indicada per la persona reclamant consti com a investigadora principal; i per una altra perquè la retroacció, a més d'innecessària, afegiria un perjudici addicional a la persona reclamant de més demora a l'accés a la informació sol·licitat, que se sumaria a la llarga demora del tot injustificada amb la que la Universitat ha tramitat la seva sol·licitud.
Per tant, és procedent entendre que el que demana la sol·licitud és accedir a la informació sol·licitada que estigui en poder de la UAB, en relació amb tots els projectes de recerca, presents o passats, en els que la professora identificada a la sol·licitud consti com a investigadora principal.
I és en relació amb tots aquests projectes presents i passats que es pronuncien els fonaments jurídics següents.
El fet que els projectes concernits per aquesta Reclamació puguin correspondre a un lapse temporal més o menys ampli obliga fer les consideracions addicionals següents.
En primer lloc, que el dret d'accés a la informació pública només pot tenir per objecte la informació que està en poder de l'Administració, tal com valora més detalladament el fonament jurídic següent, de manera que si per raó del temps transcorregut, i en aplicació de la normativa d'arxius reguladora de la conservació dels documents públics, hi ha informació relativa als projectes de recerca afectats que ha estat destruïda, lògicament no s'hi podrà tenir accés.
En segon lloc, la investigadora principal dels projectes de recerca concernits ha al·legat en el procediment de sol·licitud d'informació (antecedent 5) que l'LTAIPBG únicament empara el dret d'accés a informació que hagi entrat en poder de les administracions públiques amb posterioritat a l'entrada en vigor d'aquesta Llei (juliol de 2015).
Aquesta interpretació ha de ser descartada, per diversos motius.
En primer lloc, per la literalitat de l'LTAIPBG, l'article 2.b de la qual defineix el concepte d'informació pública, als efectes de l'exercici del dret d'accés, com tota la informació que està en poder de l'Administració, sense fer cap restricció ni matisació, ni en aquest ni en cap altre dels seus preceptes, en funció de la data d'adquisició de la informació per part de les Administracions públiques.
En segon lloc, perquè el dret de la ciutadania a accedir als documents públics, en el nostre ordenament jurídic, té empara legal anterior a l'LTAIPBG, ja que és reconegut (si bé sense les garanties proporcionades per la legislació de transparència) per l'article 105 de la Constitució Espanyola de 1978 i per l'article 37 de la Llei 30/1992, de 27 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.
En tercer lloc, perquè una interpretació com la propugnada per la professora afectada podria dur a l'absurd d'excloure l'accés a arxius històrics.
En atenció a les anteriors consideracions cal entendre que la informació sol·licitada és la relativa als projectes de recerca, actuals o passats, en els quals la professora indicada a la sol·licitud consti com a investigadora principal, amb independència de la data en què la informació concernida hagi entrat a la UAB i sempre que es trobi efectivament en poder d'aquesta Universitat.
La informació sol·licitada en relació amb cada un dels projectes d'investigació concernits és la relativa als informes de seguiment i a les justificacions de les despeses, incloses les factures.
Tal com posa de manifest el fonament jurídic 2 de la Resolució de la GAIP 259/2018 (que té per objecte una sol·licitud d'informació substancialment idèntica a l'actual, si bé referida únicament a uns projectes d'investigació determinats), "la informació relativa a la gestió dels ajuts atorgats als grups de recerca d'una universitat pública, com és el cas de la UAB, és informació pública, atesos els termes en què l'article 2.b LTAIPBG defineix aquest concepte, ja que es tracta d'una informació que està en poder de l'Administració.
Efectivament, tot i que els seus destinataris són els grups de recerca, els ajuts els perceben a través de la universitat de la que formen part, els serveis de la qual esdevenen responsables de gestionar-ne l'aplicació i de retre'n comptes, si s'escau, davant les institucions que els disposen.
En conseqüència, és previsible que la informació relativa a la gestió econòmica dels ajuts de recerca, inclosos els justificants corresponents de tota mena, estigui en poder de la universitat pública de la que formen part els grups de recerca beneficiaris.
A més del seu caràcter d'informació pública, la relativa al seguiment i control econòmic de la gestió d'aquests ajuts és especialment rellevant als efectes dels objectius de transparència i accés a la informació pública.
El mateix preàmbul de l'LTAIPBG comença vinculant la seva promulgació amb l'obligació democràtica de les Administracions públiques de donar compte a la ciutadania "de la seva activitat i de la gestió dels recursos públics que s'han posat al seu abast".
Per tant, l'accés a la informació pública sol·licitat respon a un interès públic evident".
Tenint en compte, doncs, que els informes de seguiment i els justificants de despesa sol·licitats són informació pública, segons la definició que fa d'aquest concepte l'article 2.b LTAIPBG, els articles 18 i 20.1 LTAIPBG, tots ells reproduïts al fonament jurídic 1, garanteixen el dret de qualsevol persona a accedir-hi, sens perjudici de la concurrència de límits que puguin prevaldre sobre el dret d'accés.
Els límits invocats per les al·legacions formulades per la investigadora principal són els relatius a la protecció de dades personals i als drets de propietat intel·lectual, la concurrència dels quals serà valorada en els fonaments jurídics següents.
Cal concloure, per tant, que la persona reclamant té dret a la informació sol·licitada sobre seguiment i justificants de despesa dels projectes de recerca afectats, amb les limitacions que derivin dels fonaments jurídics següents.
Les dades personals que poden concórrer a la informació sol·licitada (els noms dels investigadors i de les investigadores que participen en els projectes concernits, començant pel de la investigadora principal, i els noms que figuren en els comprovants de despesa amb càrrec als projectes, com és el cas dels que constin a les factures emeses, als contractes o als pagaments a personal retribuït o compensat amb càrrec als projectes de recerca), tal com posa de manifest l'informe de l'APDCAT reproduït parcialment a l'antecedent 12 i lliurat a les parts, no són dades personals especialment protegides per l'article 23 LTAIPBG, sinó o bé dades merament identificatives de personal al servei de l'Administració o dades personals ordinàries, l'accés a les quals es regeix, respectivament, pel que estableixen els apartats 1 i 2 de l'article 24 LTAIPBG, segons els quals es reconeix, amb caràcter general i en principi, el dret d'accés a les dades personals merament identificatives relacionades amb el funcionament i l'organització de l'Administració, i legalment s'autoritza l'accés a la resta de dades personals, llevat les especialment protegides, que no és el cas, prèvia ponderació raonada de l'interès públic en la divulgació i els drets de les persones afectades.
Els fragments de l'informe de l'APDCAT transcrits a l'antecedent 12 fan aquesta ponderació i conclouen que la normativa de protecció de dades personals no impedeix divulgar la informació següent:
- els noms i cognoms de les persones que han participat en els projectes d'investigació i les publicacions que s'han dut a terme a la Universitat;
- els noms i cognoms que figurin en els informes de seguiment de projectes i en la corresponent justificació de les despeses;
- els noms i cognoms que constin a les factures emeses per actuacions finançades amb càrrec a aquests projectes, tot procurant no difondre informació personal excessiva, com ara adreces o número de DNI;
- els noms i cognoms de les persones contractades com a investigadors per als projectes de recerca concernits;
- les retribucions percebudes amb càrrec als projectes, amb el ben entès que si es tracta de retribucions laborals o funcionarials de personal que no tingui la condició de directiu o d'especial responsabilitat dins l'organització, la informació retributiva ha de ser amb caràcter general agregada per grups i escales o nivells, llevat que es tracti de conceptes retributius específics i singulars, cas en el qual s'han d'informar de forma particularitzada.
En definitiva, la normativa de dades personals no impedeix facilitar a la persona reclamant la informació sol·licitada a l'antecedent 2, llevat de la relativa a les persones físiques addicional als seus nom i cognoms que es pugui considerar innecessària i excessiva per a les finalitats de l'accés sol·licitat.
En qualsevol cas, s'ha de tenir en compte que la normativa de protecció de dades personals únicament protegeix les persones físiques, de manera que no impedeix facilitar totes les dades sol·licitades que puguin constar i siguin relatives a persones jurídiques.
Les al·legacions formulades per la investigadora principal i directora dels projectes de recerca afectats per la sol·licitud d'informació es refereixen a la possible col·lisió de l'accés sol·licitat amb el dret de propietat intel·lectual.
Segons l'article 21.1.g LTAIPBG, el dret d'accés a la informació pública pot ser denegat o restringit si el coneixement o la divulgació de la informació comporta un perjudici per als drets de propietat intel·lectual o industrial.
No és versemblant que en aquest cas es pugui produir cap mena de perjudici per als drets de propietat intel·lectual, ja que el sol·licitat no són els eventuals descobriments o treballs elaborats en el marc dels projectes finançats, sinó únicament les factures relatives a l'aplicació dels ajuts econòmics rebuts.
No té sentit, per tant, fer cap reserva sobre l'eventual aplicació d'aquest límit a la sol·licitud d'informació pública que és objecte d'aquesta Resolució.
Segons la documentació aportada a aquest procediment, l'UAB ha fet trasllat de la sol·licitud a la investigadora principal dels projectes sobre els quals es demana informació (que ha presentat les seves al·legacions), d'acord amb el previst per l'article 31 LTAIPBG.
Comprensiblement, no ha traslladat la Reclamació a altres possibles persones afectades perquè ha considerat que no n'hi ha, perquè ha entès que no hi hauria projectes afectats per la sol·licitud d'informació de la que deriva la Reclamació.
Per una altra banda, l'article 34.1 RGAIP preveu que la GAIP també faci aquest mateix tipus de trasllat en el marc del procediment de Reclamació i l'apartat 1-bis d'aquest mateix article obliga les administracions reclamades a col·laborar amb la GAIP a aquests efectes.
En aquest cas la GAIP ha considerat que aquest trasllat es porti a terme en la fase d'execució de la Resolució.
En part, per no demorar encara més el dret d'accés de la persona reclamant a la informació sol·licitada.
I en part perquè, al ser necessària la col·laboració de la Universitat a aquests efectes, és necessari resoldre prèviament que, a diferència del criteri sostingut per l'UAB, la sol·licitud abasta tots els projectes, en curs o finalitzats, en els quals la professora afectada té o ha tingut la condició d'investigadora principal.
En relació amb el trasllat a les terceres persones afectades, cal tenir en compte que l'article 31 LTAIPBG estableix el següent: "1.
El tràmit d'al·legacions a què fa referència l'apartat 1 suspèn el termini per a resoldre".
En aquest cas, totes les persones de les quals se'n reveli la identitat a la persona reclamant s'han de considerar terceres afectades en els seus drets i interessos i caldria fer-los trasllat de la sol·licitud, tot oferint-los la possibilitat de formular-hi al·legacions, dins del termini garantit legalment.
Als efectes de l'aplicació d'aquest precepte, és procedent formular algunes consideracions.
En primer lloc, aquest trasllat s'ha de fer a les terceres persones afectades en els seus drets o interessos, si són identificades o fàcilment identificables, termes que la GAIP ha considerat reiteradament que són assimilables al de localitzades o localitzables.
Per tant, si algunes d'aquestes persones s'han desvinculat de l'UAB i aquesta no les pot localitzar fàcilment, es podria considerar eximida l'obligació del trasllat a elles, fent constar aquestes circumstàncies.
En segon lloc, si les terceres persones afectades formulen al·legacions i manifesten la seva oposició al lliurament de les dades que les afecten, aquestes manifestacions no són impeditives de l'accés sol·licitat i declarat per aquesta Resolució.
Únicament podrien ser-ho si posen de manifest circumstàncies personals singulars en les que la difusió de la seva identitat pugui causar-les un perjudici significatiu que, a judici de la GAIP, hagi de prevaldre sobre el dret d'accés.
Per una altra banda, la manifestació formal de l'oposició a l'accés sol·licitat tindrà l'efecte d'aplicar la demora en el lliurament efectiu de la informació prevista per l'article 34.3 LTAIPBG i comentada al fonament jurídic següent, en relació amb les dades de les persones que la formulin.
Finalment, vist que l'UAB no ha procedit a fer aquest trasllat (llevat del efectuat a la investigadora principal) en el marc del procediment de tramitació de la sol·licitud d'informació pública, i que l'article 34.1 el requereix també en el procediment de Reclamació, la GAIP la requereix a fer-lo durant la fase de compliment d'aquesta Resolució, en compliment del deure de col·laboració establert per l'article 41.1-bis RGAIP, i en relació amb totes les persones afectades per la informació sol·licitada i estimada per aquesta Resolució, inclosa la investigadora principal dels projectes demanats.
Al fer el trasllat, caldria que l'UAB faciliti còpia d'aquesta Resolució i de les dades de contacte amb la GAIP a les terceres persones afectades (que també tenen dret a accedir a tota l'altra documentació que forma part de l'expedient de la Reclamació, cosa que poden demanar a la GAIP), per tal que siguin coneixedores dels criteris de la GAIP sobre l'abast del dret de la persona reclamant a l'accés sol·licitat.
També hauria d'indicar-les que si volen fer al·legacions, dins del termini legal de deu dies, cal que les notifiquin directament a la GAIP, que resoldrà el que correspongui; als efectes de gestionar degudament aquests tràmits, cal que l'UAB comuniqui a la GAIP la data del trasllat a les terceres persones afectades i també les al·legacions que eventualment pugui rebre a resultes d'ell.
A resultes del trasllat de la Reclamació a la investigadora principal fet per l'UAB, els antecedents posen de manifest que les al·legacions formulades per ella conclouen no autoritzant l'accés a les seves dades i oposant-se implícitament a què la Universitat faciliti dades anteriors al 30 de juny de 2015 i a què doni dades personals d'altres persones afectades si no han consentit expressament.
A la vista d'aquestes manifestacions, i considerant que el dret d'oposició regulat pels preceptes citats es legitima sobre la base de drets o interessos afectats de la persona que manifesta l'oposició, cal prendre en consideració l'oposició implícitament manifestada per la investigadora principal dels projectes de recerca concernits a la difusió de les seves pròpies dades, siguin anteriors o posteriors al 30 de juny de 2015, sense que aquesta oposició pugui tenir efectes jurídics en aquest procediment respecte de les dades de la resta de persones afectades per la sol·licitud d'informació, sens perjudici que aquestes altres terceres persones afectades puguin oposar-se a la difusió de les seves dades, amb els mateixos efectes.
En conseqüència, cal entendre que aquestes al·legacions comporten l'aplicació de la demora en el lliurament de la informació prevista pels articles 34.3 LTAIPBG i 43.2 RGAIP, en relació amb les dades relatives a la investigadora principal dels projectes afectats.
La persona reclamant també demana a la seva sol·licitud (antecedent 2) que si l'UAB no disposa d'algun dels documents sol·licitats, derivi la sol·licitud a l'organisme públic que el tingui en el seu poder, d'acord amb el previst per l'article 30 LTAIPBG.
La derivació sol·licitada és certament un deure imposat per l'article 30 LTAIPBG a les administracions públiques a qui se sol·licita informació pública i, en conseqüència, un dret de les persones sol·licitants, en relació amb les quals la llei considera que no es pot frustrar el seu accés a informació pública amb la mera invocació que la informació sol·licitada no és en poder de la administració destinatària de la sol·licitud, sinó d'una altra de diferent.
Si es dona aquesta circumstància, cal que la UAB derivi la sol·licitud a l'altra entitat pública o administració concernida, sempre que, naturalment, la Universitat tingui indicis o coneixement de què la informació sol·licitada està en poder de la derivada.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 4 d'abril de 2019, resol per unanimitat: