La política de commemoracions de la Generalitat pel 2017 va decretar que el Departament de Cultura seria l'encarregat de desenvolupar entre d'altres les efemèrides dels 200 anys de la Festa Major de Gràcia i del naixement de Josep Maria Ventura i Casas, Pep Ventura, l'Any Bertrana, l'Any Puig i Cadafalch i els 50 anys de Ia mort d'Olga Nikolàievna Saharova, OIga Sacharoff.
Sacharoff va néixer a Tbilisi al 1889 i es va formar a la seva ciutat natal i a Berlín abans de desplaçar-se a París a 1911, on va entrar en contacte amb els cubistes.
L'esclat de la Gran Guerra la va portar, juntament amb altres artistes residents a la capital francesa, a Barcelona.
L'artista va fixar definitivament la seva residència a la capitat de Catalunya als anys 40, i el 1967 va ser distingida amb la medalla de la ciutat.
La comissaria de la commemoració és la historiadora de l'art Elina Norandi, que està a punt de concloure la seva tesi doctoral a la UB sobre l'artista.
El web de l'Any Olga Sacharoff és l'espai que centralitzarà la informació sobre les activitats relacionades amb la commemoració, i on es podran consultar els continguts que es vagin generant al voltant de la figura de l'emblemàtica pintora georgiana.
El web, que s'acaba de publicar aquesta setmana, ens ofereix una petita biografia de la pintora i ens mostra algunes de les més conegudes obres de l'artista, com "Un casament", "Els casats de nou", "La llotja" o "La colla a casa dels Pérez de Olaguer".
L'agenda d'activitats inclou els diferents actes que s'aniran succeint a tot el territori per homenatjar la pintora.
Entre les més destacades confirmades a dia d'avui hi trobem l'exposició "Olga Sacharoff, una artista russa al Putxet" (que es podrà veure aquest novembre a l'Espai Putxet de Barcelona) i l'exposició d'Olga Sacharoff que Museu d'Art de Girona programarà entre el novembre i l'abril de 2018.
L'apartat "Recursos" posa a l'abast arxius multimèdia com vídeos, enllaços a continguts relacionats amb l'artista o la imatge corporativa de la commemoració.
El passat mes de juny es va presentar la plataforma de continguts audiovisuals en català Filmin.cat.
Les noves tecnologies (a les que aviat haurem de deixar de dir noves ) han modificat, entre d'altres moltes coses, la forma en què consumim productes culturals.
Avui en dia els cinemes, els videoclubs i les televisions han perdut el monopoli de la projecció de pel·lícules i sèries i els consumidors poden triar entre una gran varietat de plataformes digitals que els hi ofereixen produccions per a tots els públics i de totes les procedències.
Ara bé, aquestes noves plataformes, com abans les antigues indústries i mitjans audiovisuals, estan generalment pensades i dissenyades amb les fronteres estatals al cap i no han mostrat fins ara massa sensibilitat per les llengües minoritàries o les nacions sense estat, com la catalana.
Les lleis del mercat s'imposen a la pluralitat de les nostres societats tot i que les eines tecnològiques fan que avui en dia sigui molt senzill oferir un contingut en una llengua més (ja sigui doblat o subtitulat).
Tot i que no és la primera plataforma que aposta per oferir continguts també en català ( Movistar + també ofereix pel·lícules i sèries en català ), la proposta de Filmin.cat és la més ambiciosa del mercat (1.000 pel·licules i 400 capítols de sèries).
Entre les propostes que podeu trobar a la plataforma hi ha la col·lecció de cinema LGTBI, la de teatre català o la de sèries britàniques.
Fins al 26 de juliol Filmin.cat també ofereix algunes de les pel·lícules de l'Atlàntida Film Fest, una mostra dedicada a la idea d'Europa.
Europeana és el resultat d'un dels projectes de cooperació europea més potents i interessants que s'han impulsat en l'àmbit de la cultura a Europa al segle XXI.
La millora de les tecnologies de digitalització audiovisual va ser el gran catalitzador de la idea que es va posar sobre la taula l'any 2005, quan els caps d'estat de sis països europeus (França, Polònia, Alemanya, Itàlia, Espanya y Hongria) van proposar al president de la Comissió Europea la creació d'una biblioteca digital europea.
El projecte va ser dissenyat per la Xarxa Europea de Biblioteques Digitals (EDLnet) i es va publicar després de tres anys de treball.
El seu creixement ha estat fulgurant i exponencial: el 2010, quan va tancar el seu primer any de funcionament, ja acollia més de 5 milions de documents i a dia d'avui el seu fons té més de 53 milions d'arxius.
El producte principal del portal són les múltiples i variades col·leccions, on s'hi poden trobar tota mena d'imatges d'àmbits tan diferents com la història natural, la moda, la Primera Guerra Mundial, la cartografia o l' esport.
Sorprèn també descobrir el seu fons sonor de més de 350.000 arxius on s'hi poden trobar sons mecànics, àudios de les presons o peces relacionades amb les telecomunicacions.
Però Europeana no és només un repositori d'imatges més o menys escollides i endreçades.
Al portal no només s'hi poden trobar col·leccions meravelloses d'imatges, obres plàstiques o sons de totes les èpoques, sinó també una gran varietat d'exposicions virtuals que us convidem a visitar.