El coordinador és el Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació i disposa dels col·laboradors següents: ARC, Centre de la Propietat Forestal, Fundació Mas Badia, Institut de Recerca i Tecnologia Agroalimentàries.
També han participat altres institucions col·laboradores com ara el Centre d'Estudis Porcins, el Centre de Visió per Computador, el Consorci del Centre Tecnològic Forestal de Catalunya, l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya i la Universitat de Lleida.
La jornada de cloenda va tenir lloc al final de gener a Vic amb la presentació del document final.
El projecte consta de tres parts:
Durant el projecte s'ha estat treballant en aspectes relacionats amb la reducció a origen (reducció de la quantitat de purí generada i també reducció del contingut de nitrogen al purí) i ens els tractaments de separació sòlid- líquid del purí (és a dir, tractar els purins a les explotacions porcines per obtenir una part sòlida i fàcil d'exportar i una part líquida, més apta per aplicar a distàncies curtes).
La implementació de bones pràctiques en relació amb el maneig de l'aigua en explotacions de porcs (com conèixer amb més detall el tipus d'abeurador o el consum d'aigua) té molt potencial per al sector de cara a l'estalvi d'aigua o, fins i tot, a la detecció de possibles problemes (malalties, condicions ambientals de la nau, etc.).
Actualment, moltes de les granges de porcí de Catalunya han adoptat aquestes tècniques amb reduccions molt substancials dels volums de purí generats.
Les proves executades durant el projecte a l'estació experimental de l'IRTA de Monells i en diverses granges comercials han demostrat que canviant l'alimentació és possible generar menys purí i excretar menys nitrogen, fòsfor i metalls pesants, però sense afectar a la producció ni a la qualitat de la canal.
En aquesta línia, un nombre molt elevat de granges del sector porcí a Catalunya ja han modificat els seus sistemes d'alimentació.
Paral·lelament, s'està treballant amb una metodologia pionera a l'Estat espanyol, basada en un balanç d'entrades i sortides, per conèixer la quantitat excretada de nitrogen en cada granja.
Durant els anys de projecte, s'han fet proves en 9 explotacions ramaderes que disposaven dels principals tipus de separadors existents al mercat i s'ha determinat els rendiments de separació que es poden obtenir aquests sistemes si es treballa en condicions òptimes.
Així, en separadors estàtics i de pressió es pot arribar a separar fins a un 20% del nitrogen del purí inicial a la fracció sòlida final, mentre que en el cas d'utilitzar sistemes centrífugs aquestes xifres poden incrementar-se fins al 50%.
En l'actualitat hi ha prop d'uns 160 separadors sòlid-líquid a Catalunya.
La informació generada pel projecte ha de servir per millorar la seva eficiència atès que, tot i tenir la mateixa tecnologia, els rendiments de separació són molt diferents segons l'explotació.
Així, a l'hora d'utilitzar-los, conèixer el tipus de model, millorar el maneig, disposar de complements com ara comptadors o afegir additius, podrà permetre exportar més nitrogen de zones excedentàries cap a zones on aquest nutrient es pugui aprofitar millor.
Hi ha una sèrie d'actuacions que poden implementar-se en les explotacions agràries per mirar de reduir l'impacte ambiental generat per l'activitat agrícola.
Es tracta de mesures que, o bé a un cost mínim o bé pensats com una inversió, aprofiten els nutrients excedentaris.
L'objectiu principal del projecte ha consistit en implantar aquestes mesures pioneres a Catalunya, tot i ser molt freqüents en països com França o els Estats Units, i demostrar que són viables tècnicament i econòmicament en les nostres condicions.
Amb motiu del projecte s'han estat fent proves amb alguns d'aquests cultius (raigràs, colza farratgera i civada negra) i conclou que amb la seva implantació es podrien arribar a captar cada any prop de 50 a 150 quilos de nitrogen per hectàrea.
Amb aquesta actuació s'aprofitaria aquest nitrogen que ja existeix al sòl (no s'aporta de nou) i es reduiria la possible contaminació de les aigües en cas de pluges abundants.
La bona adaptació dels cultius captadors de nitrogen en una part important de les terres cultivades de Catalunya garanteix rendiments productius elevats en comparació amb altres zones d'Europa i, com a conseqüència, elevades taxes d'extracció de nitrogen i d'altres nutrients.
La implantació d' aquesta pràctica reduiria substancialment el risc d'eutrofització de les aigües a causa dels nitrats.
Un cop efectuada la seva funció a terra, els cultius captadors poden ser utilitzats com a cosubstrats en les plantes de biogàs per al tractament dels purins.
El potencial de generació de biogàs dels purins és baix, però si es barregen amb determinats cosubstrats la producció de biogàs s'incrementa considerablement.
Durant el projecte s'han fet mesures a l'IRTA de Torre Marimon i s'observa que el seu ús pot augmentar un 42% la generació d'energia elèctrica de la planta a partir del biogàs.
Els resultats obtinguts en el projecte suggereixen que les plantes de biogàs de purins poden utilitzar cultius captadors, preferiblement una vegada ensitjats, com a alternativa a altres materials per a millorar la producció de biogàs.
La combinació de plantacions d'arbres intercalats en conreus en distribució lineal de manera compatible amb tècniques agrícoles modernes s'ha provat amb èxit en diferents zones de Catalunya.
Aquestes plantacions ben dissenyades, ja siguin de sistemes agroforestals o bé de filtres riparis, donen resultats econòmics, productius i ambientals superiors als del sistema agrícola i forestal per separat.
Si es compara amb un sistema agrícola (sense els arbres), en un període de 50 anys, el sistema agroforestal és capaç d'aprofitar prop de 3000 quilos per hectàrea que, de no ser-hi, escaparien a les arrels del cultiu agrícola i serien susceptibles d'acabar a les aigües subterrànies.
S'estima que la TIR (taxa interna de rendiment) en aquests sistemes que combinen arbres i cultius se situa entre el 4 i el 6%.
La plantació de filtres riparis ha permès recuperar nitrogen, uns 300 quilos, i obtenir energia, prop de 355 MWh per cada hectàrea i cada tres anys, a banda de reduir l'erosió i incrementar la biodiversitat de la parcel·la agrícola.
Una part imprescindible per reduir l'impacte que pot ocasionar la ramaderia intensiva en els sòls i les aigües del territori depèn d'una correcta aplicació de les dejeccions ramaderes.
Durant 4 anys de projecte s'ha mirat de donar a conèixer eines i equipaments innovadors poc coneguts pel sector, però que podien aportar molt, de cara a la millora del dia a dia de les explotacions.
Un altre avenç significatiu millorat arran del projecte ha estat la utilització cada cop més freqüent del conductímetre, una eina que possibilita conèixer amb força exactitud el contingut de nutrients del purí fins i tot durant el mateix moment de l'aplicació.
Anys enrere era impensable conèixer al moment la quantitat de nitrogen que portava cada cisterna de purí.
Avui en dia, ja és possible aplicar una dosi agronòmica d'adobs com els purins com si es tractés d'adobs minerals o de síntesi.
De fet, en l'actualitat (finals de 2017) hi ha almenys uns 50 conductímetres instal·lats a les cisternes d'aplicació a Catalunya.
Durant l'etapa final del projecte, s'han desenvolupat noves rectes de regressió que permeten millorar aquesta precisió.
Per saber-ne més: www.futuragrari.cat
Obtenció de fertilitzants orgànics de qualitat a partir de residus, Avaluació de la qualitat del sòl, Infraestructures relatives a la gestió i tractament de residus i Indicadors ambientals