L'OCDE ha publicat l'informe biennal Tendències i polítiques de turisme de l'OCDE 2016, que analitza els resultats del turisme i les principals tendències, iniciatives i reformes relacionades amb les polítiques de turisme de 50 països de l'OCDE i de països associats, proporcionant les dades i les anàlisis més recents.
L'informe es divideix en tres parts: la primera, dedicada a les polítiques actives del turisme; la segona, als perfils dels països de l'OCDE, i la tercera, als perfils dels països associats.
Segons l'estudi, el turisme té una funció clau en la generació d'activitat econòmica, ocupació i ingressos per exportacions en els països de l'OCDE, en els quals contribueix directament, de mitjana, amb un 4,1% del PIB, un 5,9% de l'ocupació i un 21,3% de l'exportació de serveis.
El ràpid creixement dels fluxos de turisme internacional, les noves tendències dels consumidors, la digitalització d'economia, els temes de seguretat i l'adaptació al canvi climàtic són alguns dels reptes mes grans afrontats pel sector turístic.
Segons l'OCDE, aquests desafiaments requeriran respostes de polítiques públiques actives, innovadores i integrades per assegurar que el turisme es mantingui com un sector competitiu i continuï proporcionant fruits econòmics i sostenibles en el futur.
L'OIT ha publicat l'estudi Avaluació de les disposicions laborals en els acords comercials i d'inversió, que examina l'impacte de la normativa del treball en els tractats de comerç i inversió.
En els darrers 20 anys les disposicions laborals en relació amb el comerç han passat a ser més més habituals i a tenir un abast més gran, si bé adopten diferents formes segons el país.
En la majoria, les parts es comprometen a no rebaixar les seves normes laborals ni a renunciar a la seva legislació laboral per impulsar la competitivitat.
En cas d'incompliment de les obligacions, les parts signatàries acostumen a optar pel diàleg i les activitats de cooperació per evitar o resoldre conflictes laborals.
Segons l'informe, aquestes tendències indiquen una major consciència per part dels governs i dels seus interlocutors socials de millorar la correspondència entre els resultats econòmics i els socials.
En teoria, les disposicions laborals poden millorar l'impacte social i, d'acord amb l'informe, en la pràctica, les disposicions laborals no perjudiquen ni desvien el comerç, i recolzen l'accés al mercat laboral, particularment el de les dones en edat de treballar.
A més, van acompanyades d'institucions del mercat de treball més fortes.
Funcas ha elaborat el número de juliol de la publicació bimestral Spanish Economic and Financial Outlook, que està dedicat a La recuperació d'Espanya en el context d'incertesa global augmentada.
Entre els diferents articles destaca El paper i l'acompliment de l'economia social d'Espanya durant la crisi, que examina el comportament d'aquest sector des del 2008.
Espanya destaca dins la UE per la grandària de la seva economia social, sector constituït en particular per cooperatives i altres estructures similars com les societats laborals.
L'economia social ha estat durament colpejada per la crisi, però l'autor observa que el sector ha demostrat ser particularment dinàmic durant els darrers anys, confirmant així la seva naturalesa anticíclica.
Aquesta tendència s'ha manifestat en l'evolució recent de l'ocupació en les cooperatives i la seva tendència atípica de creació d'ocupació durant els anys de crisi.
L'autor conclou que la capacitat de recuperació de l'economia social del país, que actualment representa el 10% del PIB, ha jugat un paper destacat en la mitigació d'alguns dels impactes negatius de la crisi en la societat, i que l'economia social ha estat més resistent que l'economia en el seu conjunt.
El Departament d'Empresa i Coneixement ha publicat l' Informe anual sobre la indústria a Catalunya 2015, que presenta els principals esdeveniments de l'any i fa una anàlisi detallada dels 21 sectors industrials més importants.
Destaca l'increment de l'ocupació industrial, que va duplicar el ritme de creixement amb un 4,3% (en front del 2% de 2014) i l'evolució positiva dels principals indicadors: segons el VAB industrial, la indústria catalana va experimentar el major creixement dels darrers 5 anys, amb un 2,7% interanual; l'índex de producció industrial (IPI) va créixer un 2,6%; l'indicador de clima industrial (ICI) va tenir una mitjana gairebé 5 punts superior a la de 2014; la inversió industrial va augmentar un 12,2%, el resultat més alt des de 2000, amb el sector de l'automòbil al capdavant (que mostra taxes de creixement de dos dígits, 43,7%, per cinquè any consecutiu).
Catalunya va exportar mercaderies per valor de 63.860 milions d'euros, un 6,1% més que l'any anterior.
Així mateix, la inversió estrangera va créixer un 57,8%, i per sectors les inversions de caràcter industrial van créixer un 51,4% en relació amb 2014 i van representar el 26,9% del total d'inversions estrangeres a Catalunya.
Recentment el Consell de Treball Econòmic i Social de Catalunya, CTESC, ha publicat la Memòria socioeconòmica i laboral de Catalunya 2015, en què analitza els àmbits de l'economia catalana, la societat del coneixement, el mercat de treball, les condicions de vida i la sostenibilitat ambiental, i fa una sèrie de recomanacions sobre els resultats obtinguts.
Destaca que, per primer cop des de l'esclat de la crisi, tots els grans sectors han generat creixement a Catalunya, incloent-hi la construcció, que fins l'any 2014 encara estava en recessió.
També s'assenyala que la població ocupada segueix creixent i la taxa d'atur disminuint gràcies a la recuperació econòmica, malgrat que la taxa d'atur encara es troba lluny dels valors precrisi, i es manté a la cua dels països europeus.
Les previsions apunten a una desacceleració suau del creixement econòmic, motiu pel qual és probable que el ritme de generació de llocs de treball també disminueixi.
És significativa la creació de llocs de treball a la indústria i l'increment del seu pes sobre l'ocupació, un fet que no s'havia produït des de l'inici de la crisi.
L'Institut Nacional d'Estadística i Estudis Econòmics francès (Insee) ha publicat l'informe El turisme a Europa el 2015, que analitza la freqüentació turística a la Unió Europea utilitzant dades de l'Insee i Eurostat.
Els resultats indiquen que Espanya va encapçalar per segon any consecutiu les pernoctacions turístiques a la UE, seguida de França, Itàlia, Alemanya i Regne Unit.
Dels 2.773 milions de pernoctacions en allotjaments turístics professionals registrats a tota Europa, els 14 països més visitats en van captar el 90%: 422 milions van correspondre a Espanya, 411 milions a França i 385 milions a Itàlia.
En nombre d'allotjaments, França disposa de 5,1 milions de llits, per davant del Regne Unit (4,9 milions), Itàlia (4,8) i Espanya (3,5).
Però Espanya va acollir més turistes amb menys places, aprofitant el bon clima i una estació estival més llarga.
Segons l'informe, també es va beneficiar d'un parc dominat pels hotels i altres allotjaments turístics que poden romandre oberts durant tot l'any, mentre que a França una part més gran del parc es compon dels càmpings, amb períodes d'obertura més limitats i taxes d'ocupació més baixes que els hotels.
També destaca que gràcies als seus avantatges culturals, climàtics i paisatgístics, Espanya, Grècia, França i Itàlia tenen una intensitat turística superior a la mitjana europea.
PIMEC ha publicat l' Anuari de la pime catalana 2016, que ofereix informació econòmica i financera del període 2010-2014 desagregada per dimensió, sectors i territori.
L'Anuari aporta dades en el vessant macroeconòmic (quantificació de l'aportació de les pime a l'activitat que es desenvolupa a Catalunya) i el microeconòmic (anàlisi detallada dels resultats empresarials de les pime).
El capítol monogràfic d'enguany se centra en els terminis de cobrament a la pime catalana.
Els principals resultats són que l'evolució econòmica del 2014-2015 va presentar un augment del PIB, impulsat pel consum intern i la inversió, mentre que el sector exterior va tenir una contribució negativa a causa d'un increment de les importacions superior al de les exportacions, malgrat que un 26,4% de les pime industrials catalanes van exportar, un percentatge dues dècimes superior a l'any anterior.
Respecte als terminis de cobrament, van disminuir fins als 79 dies, encara lluny dels 60 dies que estableix la llei.
Al 2014, la pime representava el 57,9% del VAB català, les grans empreses el 37,6% i l'Administració pública, Defensa i Seguretat Social obligatòria, el 4,5%.
Així mateix, al 2014 el nombre de pime va augmentar un 2,9%, situant-se en 482.486, i el d'ocupats en aquest tipus d'empresa va créixer un 3%, fins a 1.680.793 d'empleats.
El Centre Tecnològic de Catalunya ha presentat el Baròmetre del sector tecnològic a Catalunya 2016, que fa una anàlisi qualitativa i quantitativa de la situació del sector de les tecnologies de la informació i la comunicació a Catalunya, i actua com a marc de reflexió sobre la realitat del sector, la capacitat de creixement i les tendències.
El Baròmetre de 2016 s'ha basat en més de 1.000 enquestes, ha entrevistat a 26 líders d'opinió i ha realitzat 5 focus grups (grups de treball) on han participat més de 20 experts i professionals.
Els continguts analitzats es distribueixen en 5 blocs: els nous sobre la transformació digital, la gestió del talent i l'ecosistema d'start-ups a Catalunya, i els ja tradicionals d'oferta i demanda.
Entre les conclusions destaca la diferència entre la percepció del propi sector tecnològic, que és positiva i millora la valoració de baròmetres anteriors, i la percepció de la demanda, que l'empitjora.
Altres aspectes assenyalats són que el talent català és molt potent a nivell tècnic però requereix més competències transversals; que l'ecosistema start-up català és líder a Espanya, i que la transformació digital no és un canvi tecnològic sinó un canvi cultural que s'ha de dur a terme amb el suport de les noves tecnologies.
L'OCDE ha publicat l'informe Perspectives de l'ocupació 2016, que fa una anàlisi de les tendències recents del mercat laboral i les perspectives a curt termini en els països integrants d'aquesta organització.
En primer lloc examina l'evolució recent del mercat de treball, amb especial èmfasi en els joves vulnerables que no estan treballant ni formant-se.
La dimensió d'aquest grup ha crescut en els darrers anys a molts països integrants d'aquesta organització i, segons l'estudi, els governs hauran de prendre fortes mesures polítiques per poder complir amb l'objectiu, recentment adoptat pels governs del G-20, de reduir la proporció de joves que són vulnerables a un 15% en 2025.
A continuació l'informe considera les habilitats que s'utilitzen en el treball, i es pregunta si els països fan prou per assegurar que els treballadors fan ple ús de les seves habilitats a la feina.
El capítol següent analitza els efectes a curt termini de les reformes estructurals sobre l'ocupació i identifica les estratègies eficaces per a la reducció dels costos de transició, mentre que el darrer capítol examina com tancar la bretxa de gènere del mercat de treball a les economies emergents i proposa una resposta política global al problema.
L'anàlisi i les recomanacions es complementen amb un annex estadístic.
La Direcció General d'Afers Econòmics i Financers de la Comissió Europea ha publicat l'informe L'abordatge dels reptes del mercat de treball a Dinamarca després de la crisi, que analitza la resiliència d'aquest mercat laboral, afectat per la crisi, els desafiaments de l'envelliment de la població i la situació de les persones que encara no estan plenament integrades en el mercat laboral.
El model danès, denominat "flexiseguretat", combina la flexibilitat del mercat laboral amb la seguretat social i les polítiques actives d'ocupació, i ha propiciat un mercat laboral amb uns alts nivells d'ocupació, un baix nivell d'atur estructural, una baixa taxa d'atur a llarg termini, una alta rotació de treball i un alt grau de flexibilitat dels salaris.
No obstant això, el potencial de treball d'alguns grups continua infrautilitzat, com les persones poc qualificades; els joves i les persones d'edat, i els més vulnerables de tots, els migrants i les persones amb discapacitat, que presenten baixes taxes d'activitat en comparació amb la resta de la població.
L'informe conclou que l'existència d'aquests grups no integrats plenament en el mercat laboral implica una pèrdua de capital humà i insuficient inclusió social.
L'informe de CaixaBank Research de juliol dedica el seu dossier al futur de la banca europea, que es troba en un moment de transformació radical, i analitza alguns dels seus reptes.
El primer és el nou marc regulador de la banca, sorgit arran de la crisi, que pretén reforçar el sector i incrementar-ne la capacitat d'absorbir els xocs.
Així mateix, la unió bancària europea comporta un procés d'harmonització reguladora, canvis en el mecanisme de supervisió i unes noves regles de resolució.
Les pressions sobre la rendibilitat són un altre repte i, per fer front als baixos tipus d'interès, l'elevat cost en termes de provisions i el feble creixement dels volums de negoci, l'autor considera que la disciplina de costos i la innovació per oferir la millor proposta de valor als clients són fonamentals.
La interacció entre el sector bancari i els mercats de capitals és el tercer factor analitzat.
El darrer punt desenvolupat es refereix al creixement de les plataformes de finançament participatiu, una nova via d'intermediació que pot substituir o complementar el sistema financer tradicional.
L'empresa HomeAway i l'Institut Multidisciplinar de l'Empresa (Universitat de Salamanca) han publicat el III Baròmetre del lloguer vacacional a Espanya, que té com objectiu entendre el funcionament d'aquest tipus d'allotjament.
L'estudi analitza diferents aspectes ja tractats en el I Baròmetre de 2014 per tal d'establir una comparativa i fer un seguiment de l'evolució dels principals aspectes que afecten els usuaris dels habitatges d'ús turístic (motivacions, despesa, satisfacció o canals utilitzats per a la cerca d'informació i reserva).
Les principals destinacions són Andalusia (25%), Comunitat Valenciana (14%), Catalunya (12%) i Canàries (11%).
Segons l'estudi, els dos motius principals per escollir destinació i establiment són "Gaudir del temps lliure amb les persones amb què viatjo" i "Descansar, escapar de la rutina o de l'estrès", mentre que en el 2014 el principal motiu era "Anar-se'n a la platja", que ara cau al setè lloc.
Per obtenir informació s'utilitzen dues fonts: les pàgines web especialitzades en habitatge turístic (52%) i les recomanacions de coneguts (44%), i en relació amb l'hotel, es considera que l'habitatge turístic és millor tant per preu com per comoditat.
L'OIT ha publicat una sèrie de sis informes que tracten diferents aspectes del procés de transformació que estan experimentant els països de l'ASEAN (Associació de Nacions del Sud-est Asiàtic).
Els estudis examinen la manera en què la tecnologia està afectant els llocs de treball en cinc sectors importants (l'automòbil i la fabricació de components; l'electricitat i l'electrònica; el tèxtil, la indumentària i el calçat; l'externalització de processos comercials, i el comerç minorista), i la transformació prevista per al proper decenni tant per les empreses com pels treballadors.
El primer informe, Com la tecnologia està canviant els llocs de treball i les empreses, posa en relleu el repte a què s'enfronten els responsables polítics, les empreses, els treballadors i els seus representants per tal d'orientar els canvis tecnològics en els mercats laborals asiàtics d'una manera sostenible socialment i econòmicament.
Els dos següents aborden El futur de les ocupacions en risc d'automatització i Les perspectives de les empreses i els estudiants en el treball futur, mentre que la resta d'informes analitzen específicament els sectors.
Visa ha publicat l'estudi Cartografia del futur dels viatges internacionals i del turisme, elaborat en col·laboració amb Oxford Economics, que analitza els resultats de les projeccions globals fetes fins al 2025.
L'informe pronostica un augment significatiu dels viatges internacionals de les famílies a nivell mundial en la pròxima dècada, i estima que al voltant de 282 milions de famílies planificaran almenys un viatge internacional el 2025, gairebé un 35% més que el 2015.
Segons l'estudi, els motius d'aquest augment radiquen en un conjunt de factors, com el creixement de la classe mitjana a nivell mundial, provinent principalment de països emergents com Xina, Rússia i Brasil, que generarà una "classe social viatgera"; l'envelliment de la població, que donarà lloc a noves tendències com el turisme mèdic, i l'increment de la connectivitat, conseqüència de la globalització, que estimularà una gama més àmplia d'opcions de turisme i de viatges personalitzats.
També considera que l'aplicació de la tecnologia i la millora de les infraestructures ajudaran a impulsar aquest creixement, en fer els viatges més fàcils i còmodes.
El Cercle d'Empresaris, en col·laboració amb l'Associació de Periodistes d'Informació Econòmica, ha presentat l'informe anual 2016 L'empresa mitjana espanyola, que ofereix una diagnosi d'aquestes empreses, que tenen entre 50 i 249 treballadors, la seva evolució en els darrers anys i les tendències en el context europeu.
Segons l'informe, les empreses de menys de 50 empleats representen el 99,3% del teixit empresarial a Espanya, situant-la com un dels països de la UE amb una menor dimensió empresarial (4,6 treballadors de mitjana).
No obstant aquest elevat percentatge, l'estudi reafirma l'escassa productivitat de les microempreses espanyoles i situa les empreses mitjanes com el motor del nou creixement econòmic ja que són les que tenen una major productivitat respecte de la mitjana europea de referència.
En concret, les empreses mitjanes industrials espanyoles registren un major percentatge dels seus ingressos per vendes en mercats exteriors i, en el cas del sector del comerç, també són les que obtenen una major proporció de la xifra de negocis a l'exterior.
L'OCDE ha publicat l'informe El nexe productivitat-inclusivitat, que recull l'evidència empírica més recent sobre els principals factors que expliquen la desacceleració de la productivitat i l'augment de la desigualtat i els possibles nexes entre ambdues.
També estableix conclusions preliminars sobre el tipus de polítiques a implementar, i proposa àrees específiques on és necessària més recerca.
Segons l'informe, hi ha una preocupant desacceleració del creixement de la productivitat que és prèvia a la crisi, que ha provocat que les desigualtats romanguin elevades o fins i tot hagin augmentat, i que tant aquestes com la productivitat s'han vist accentuades per un clima de baixa inversió i elevat atur.
En aquest context, no es pot garantir que millores del creixement o de la productivitat es reparteixin entre tota la població.
Com a conclusió principal, l'estudi apunta la necessitat d'una política integral que inverteixi en les capacitats de les persones per tal que tothom pugui contribuir a un enfortiment de l'economia.
Eurostat ha publicat un informe sobre desocupació a la UE, que recull les estadístiques més recents, referides a maig de 2016, i una visió de l'evolució de l'atur des de l'any 2000.
Segons l'estudi, el nivell d'atur, tot i presentar un comportament cíclic paral·lel a l'economia, també el poden influenciar a curt i llarg termini altres factors com les polítiques del mercat laboral i l'evolució demogràfica.
Quant a les dades, Eurostat estima que respecte de maig de 2015, l'atur es va reduir en 2,17 millions de persones a la UE-28 i d'1,44 milions a la zona euro.
Entre els estats membres, les taxes d'atur més baixes es van registrar a la República Txeca (4%), Malta (4,1%) i Alemanya (4,2%) i les més altes s'han observat a Grècia (24,1%) i a Espanya (19,8%).
En comparació amb un any abans, la taxa d'atur ha caigut en 26 estats membres, ha crescut a Àustria i s'ha mantingut estable a Letònia.
Quant a la taxa d'atur juvenil, la d'Espanya ha estat la segona més alta (43,9%) després de la de Grècia (50,4%).
Les empreses Accenture Strategy i Oxford Economics han publicat l'informe Disrupció digital: el multiplicador del creixement.
L'optimització de les inversions digitals per assolir una major productivitat i creixement, que analitza quines inversions digitals poden incrementar de la millor manera el producte interior brut (PIB).
L'estudi destaca la creixent importància del món digital per a les economies mundials, amb una previsió de creixement de l'economia digital de fins al 25% en el 2020.
L'anàlisi també mostra que l'increment del PIB és major si les inversions digitals s'adapten a les necessitats específiques de cada economia, i identifica una combinació òptima d'inversions en capacitats, tecnologies i acceleradors digitals que podria ajudar a ser més competitiu i productiu.
La Diputació de Barcelona, en col·laboració amb la Cambra de Comerç de Barcelona, ha publicat l'Informe territorial de la província de Barcelona 2016 que ofereix un balanç econòmic anual de la província.
L'informe constata la recuperació econòmica de tots els territoris de la demarcació amb les dades més positives dels darrers anys.
Pel que fa al mercat laboral, situa el 2015 com el millor any des del començament de la crisi, amb un creixement de l'ocupació a la província de l'1,4% interanual i un descens paral·lel, per tercer any consecutiu, del nombre d'aturats registrats que se situa en 378.000 a finals de 2015.
Així mateix, les dades indiquen una tendència alcista de la demanda i l'oferta al sector turístic i un augment del teixit empresarial a totes les comarques barcelonines i gairebé en tots els grans sectors econòmics.
El Departament d'Economia, Finances i Comptabilitat d'Esade, en col·laboració amb el Banc de Sabadell, ha publicat l'Informe econòmic i financer del primer semestre d'enguany sobre l'entorn econòmic global.
L'anàlisi posa de manifest que hi ha factors que fan que la recuperació econòmica sigui lenta i plena d'interrogants i apunta alguns dels riscos per a l'economia global a curt i mitjà termini que poden posar en perill aquesta recuperació, com són la inestabilitat dels mercats financers, l'evolució del preu del petroli, el canvi de tendència de la política monetària als Estats Units, el canvi del model de creixement econòmic de la Xina o l'efecte de les mesures del Banc Central Europeu.
En aquest sentit, l'informe revela cinc punts clau per mitigar els efectes d'un possible tercer episodi de recessió a escala global: revertir la política monetària de la Reserva Federal; millorar la salut del sector financer; recuperar i equilibrar els preus del petroli; continuar amb la política d'expansió monetària del Banc Central Europeu, i evitar la depreciació de la moneda xinesa per estimular l'economia a curt termini.