projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La Subcomissió de Seguiment Normatiu, Prevenció i Solució de Conflictes de la Comissió Bilateral Generalitat-Estat, en la reunió duta a terme el dia 3 de maig de 2011, ha adoptat l'acord que es transcriu a continuació, d'acord amb el que estableix l'article 33.2 de la Llei orgànica del Tribunal Constitucional.
de la Subcomissió de Seguiment Normatiu, Prevenció i Solució de Conflictes de la Comissió Bilateral Generalitat-Estat en relació amb la Llei de Catalunya 25/2010, de 29 de juliol, del Llibre Segon del Codi Civil de Catalunya, relatiu a la persona i la família.
La Subcomissió de Seguiment Normatiu, Prevenció i Solució de Conflictes de la Comissió Bilateral Generalitat-Estat, en la seva reunió feta el dia 3 de maig de 2011, ha adoptat el següent Acord:
—1 De conformitat amb les negociacions prèvies mantingudes, ambdues parts consideren resoltes les discrepàncies competencials manifestades en relació amb l'article 211.1, apartats 1 i 2, de la Llei de Catalunya 25/2010, de 29 de juliol, del Llibre Segon del Codi Civil de Catalunya, relatiu a la persona i la família, en apreciar que sense perjudici de la competència exclusiva que, de conformitat amb el previst a l'article 129 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya correspon a la Generalitat en matèria de dret civil, l'Estat té competència exclusiva per establir la regla d'adquisició i pèrdua de la personalitat en virtut del previst en els articles 149.1.1a i 149.1.8a de la Constitució espanyola.
—2 Comunicar aquest Acord al Tribunal Constitucional als efectes previstos a l'article 33.2 de la Llei orgànica 2/1979, de 3 d'octubre, del Tribunal Constitucional, així com inserir aquest Acord al Butlletí Oficial de l'Estat i al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Vicepresident tercer i ministre de Política Territorial
Els poders en previsió d'una situació d'incapacitat atorgats abans de l'entrada en vigor d'aquesta llei resten subjectes, quant a llur eficàcia i a llur règim d'exercici, al que estableix el Codi civil, llevat del que exigeix l'article 222-44.3.
Els poders en previsió d'una situació d'incapacitat atorgats, en aplicació del dret estatal supletori, abans de l'entrada en vigor d'aquesta llei resten subjectes, quant a llur eficàcia i a llur règim d'exercici, al que estableix el Codi civil.
Els progenitors, amb finalitat educativa, poden corregir els fills en potestat d'una manera proporcionada, raonable i moderada, amb ple respecte a llur dignitat i integritat física i psíquica.
Els progenitors han de vetllar perquè la presència del fill en potestat en entorns digitals sigui apropiada a la seva edat i personalitat, a fi de protegir-lo dels riscos que en puguin derivar.
Els progenitors també poden promoure les mesures adequades i oportunes davant dels prestadors de serveis digitals i, entre d'altres, instar-los a suspendre provisionalment l'accés dels fills a llurs comptes actius, sempre que hi hagi un risc clar, immediat i greu per a llur salut física o mental, havent-los escoltat prèviament.
L'escrit adreçat als prestadors de serveis digitals ha d'anar acompanyat de l'informe del facultatiu en què es constati l'existència d'aquest risc.
La suspensió de l'accés resta sense efectes en el termini de tres mesos a comptar del moment en què s'hagi adoptat, llevat que sigui ratificada per l'autoritat judicial.
Els progenitors poden corregir els fills en potestat d'una manera proporcionada, raonable i moderada, amb ple respecte a llur dignitat.
Als efectes del que estableixen els apartats 3 i 4, els progenitors poden sol·licitar excepcionalment l'assistència i la intervenció dels poders públics.
En les accions de filiació, el lletrat de l'Administració de justícia pot nomenar un defensor judicial si el fill ha d'intervenir per mitjà d'un representant legal i ho justifica el seu interès.
En les accions de filiació, l'autoritat judicial pot nomenar un defensor judicial si el fill ha d'intervenir per mitjà d'un representant legal i ho justifica el seu interès.
Es tenen per fills del marit els nascuts després de la celebració del matrimoni i dins els tres-cents dies següents a la separació, judicial o de fet, dels cònjuges o a la declaració de nul·litat o a la dissolució del matrimoni.
Els fills nascuts després dels tres-cents dies següents a la separació judicial o de fet dels cònjuges són matrimonials si es prova que han nascut a conseqüència de les relacions sexuals entre els cònjuges.
La mateixa regla s'aplica en el cas de nul·litat o de dissolució del matrimoni si es prova que les relacions han tingut lloc abans de produir-se aquests efectes.
S'apliquen als acords inclosos en una proposta de conveni i als assolits fora de conveni els articles 233-3 i 233-5, respectivament.
Si no hi ha acord entre els convivents, s'aplica el que estableix l'article 233-4.
S'apliquen als acords inclosos en una proposta de conveni i als assolits fora de conveni els articles 233-4 i 233-5, respectivament.
Els pactes de renúncia no incorporats a un conveni regulador no són eficaços en allò que comprometin la possibilitat d'atendre les necessitats bàsiques del cònjuge creditor.
Els pactes de renúncia no incorporats a una proposta de conveni regulador no són eficaços en allò que comprometin la possibilitat d'atendre les necessitats bàsiques del cònjuge creditor.
L'autoritat judicial, per a fixar la quantia i la durada de la prestació compensatòria, ha de valorar especialment:
a) La posició econòmica dels cònjuges, tenint en compte, si escau, la compensació econòmica per raó de treball o les previsibles atribucions derivades de la liquidació del règim econòmic matrimonial.
b) La realització de tasques familiars o altres decisions preses en interès de la família durant la convivència, si això ha minvat la capacitat d'un dels cònjuges d'obtenir ingressos.
c) Les perspectives econòmiques previsibles dels cònjuges, tenint en compte llur edat i estat de salut i la manera com s'atribueix la guarda dels fills comuns.
d) La durada de la convivència.
Si hi ha conflicte d'interessos entre la persona posada en curatela i el curador, i també en el cas d'impossibilitat, el lletrat de l'Administració de justícia ha de designar un defensor judicial.
Si hi ha conflicte d'interessos entre la persona posada en curatela i el curador, i també en el cas d'impossibilitat, l'autoritat judicial ha de designar un defensor judicial.
Si només hi ha un tutor o si el conflicte d'interessos també hi és amb relació a la persona que l'hauria de substituir, el lletrat de l'Administració de justícia ha de nomenar un defensor judicial.
Si només hi ha un tutor o si el conflicte d'interessos també hi és amb relació a la persona que l'hauria de substituir, l'autoritat judicial ha de nomenar un defensor judicial.
No cal posar en tutela les persones majors d'edat que, per causa d'una malaltia o deficiència persistent de caràcter físic o psíquic, no es poden governar per si mateixes, si a aquest efecte han nomenat un apoderat en escriptura.
El poderdant pot establir la gestió de les seves voluntats digitals i llur abast perquè, en cas de pèrdua sobrevinguda de la capacitat, l'apoderat actuï davant dels prestadors de serveis digitals amb els qui el poderdant tingui comptes actius a fi de gestionar-los i, si escau, sol·licitar-ne la cancel·lació.
En la mesura que sigui possible, el poderdant també ha de poder conèixer les decisions sobre els comptes actius que hagi d'adoptar l'apoderat i participar-hi.
No cal posar en tutela les persones majors d'edat que, per causa d'una malaltia o deficiència persistent de caràcter físic o psíquic, no es poden governar per si mateixes, si a aquest efecte han nomenat un apoderat en escriptura pública perquè tingui cura de llurs interessos.
La crida a una successió o la transmissió de drets a favor d'una persona que depenen del fet que hagi sobreviscut a una altra només tenen lloc si es prova aquesta supervivència.
En cas contrari, es considera que s'han mort alhora i no hi ha successió o transmissió de drets entre aquestes persones.
Sens perjudici del que estableix l'apartat 1, es considera que s'han mort alhora quan hi ha unitat de causa o de circumstància que motiven les defuncions i entre ambdues morts han transcorregut menys de setantadues hores.
La crida a una successió o la transmissió de drets a favor d'una persona que depenen del fet que hagi sobreviscut a una altra només tenen lloc si aquella ha viscut almenys setanta-dues hores més que la persona a qui havia de sobreviure.
El Govern, per a assegurar una bona prestació del servei amb relació al parc d'instal·lacions existent i garantir l'objectivitat i la qualitat de la inspecció, pot fixar per reglament el desplegament territorial mínim que garanteixi l'equilibri territorial a Catalunya dels organismes de control que actuen a Catalunya.
El Govern, per a assegurar una bona prestació del servei amb relació al parc d'instal·lacions existent i garantir l'objectivitat i la qualitat de la inspecció, pot fixar, per mitjà d'un decret, el nombre màxim d'organismes de control que actuen a Catalunya.
Si ho fa, s'ha d'establir un procediment de concurrència pública i adjudicació per concurs entre els sol·licitants.
d) El certificat del tècnic o tècnica municipal o de la persona que en tingui la competència —en aquest darrer cas, amb el visat del seu col·legi professional— en què consti expressament que les instal·lacions i els elements constructius on tindrà lloc l'espectacle compleixen les condicions de seguretat i solidesa suficients.
Assegurança d'accidents, que cobreixi tots els participants, inclosos els membres de la comissió de bous i el professional taurí que desenvolupa les tasques d'expert en bous en l'espectacle, amb les condicions mínimes següents:
— Assistència sanitària il·limitada de tots els participants i assistents, que en cobreixi totes les despeses sanitàries.
En el cas que l'assegurança contractada resultés insuficient, n'ha de respondre l'empresa o entitat organitzadora o promotora de la festa.
La preocupació pel consum de begudes alcohòliques entre la joventut de Catalunya, ha motivat la publicació de la Llei 1/2002, d'11 de març, de tercera modificació de la Llei 20/1985, de 25 de juliol, de prevenció i assistència en matèria de substàncies que poden generar dependència, amb l'objectiu ulterior de protegir la salut d'aquesta població i prevenir els problemes associats a la ingesta i la dependència de l'alcohol.
La Llei 1/2002, d'11 març, amplia els supòsits de limitació de venda de begudes alcohòliques, establint, amb caràcter general, la prohibició en la venda i el subministrament de begudes alcohòliques a les persones menors de 18 anys, com a mesura preventiva i de protecció, atès que constitueixen un col·lectiu especialment vulnerable davant el consum d'aquests productes.
En desplegament del que preveu l'article únic, apartat 2, de la Llei precitada, escau adequar els missatges i el format que han de tenir els rètols advertidors de les limitacions en la venda i el subministrament de begudes alcohòliques.
Per tot això, i en ús de les facultats que em confereix l'article 61 de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, a proposta de la persona titular del Departament de Sanitat i Seguretat Social, d'acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora i amb la deliberació prèvia del Govern,
Els establiments on s'expedeixen begudes alcohòliques han de tenir fixat en lloc perfectament visible, un rètol amb el missatge següent:
"No es permet la venda ni el subministrament de begudes alcohòliques de cap mena a menors de 18 anys".
Aquest rètol tindrà un format mínim de 30 cm d'amplada per 21 cm d'alçada per 2mm de gruix i les lletres seran de caixa alta de 63 punts.
Les màquines automàtiques de venda de begudes alcohòliques han de tenir fixat en la superfície frontal i en lloc perfectament visible un rètol adhesiu amb el missatge següent:
"Es prohibeix a menors de 18 anys fer ús de la màquina".
Aquest rètol tindrà un format mínim de 20 cm d'amplada per 10 cm d'alçada, i les lletres seran de caixa alta de 36 punts.
L'incompliment del que estableix aquest Decret serà sancionat d'acord amb el que preveuen els articles 45 i 46 de la Llei 20/1985, de 25 de juliol, segons la nova redacció donada per la Llei 10/1991, de 10 de maig.
Queden derogats els articles 1, 2 i 3 del Decret 235/1991, de 28 d'octubre, de desplegament de la Llei 10/1991, de 10 de maig, pel qual es regulen les advertències, els missatges dissuasius, els logotips i la senyalització sobre el tabac i les begudes alcohòliques (DOGC núm. 1520, de 20.11.1991), i qualsevol altra disposició del mateix rang o inferior que s'oposi al que disposa el present Decret o el contradigui.
L'article 1.1.d) de la Llei 8/2004, de 23 de desembre, d'horaris comercials, determina que el nombre màxim de diumenges i festius que els establiments comercials poden romandre oberts durant l'any és de vuit.
La disposició addicional 2 de la mateixa Llei preveu que mitjançant una ordre del departament competent en matèria de comerç, amb la consulta prèvia al Consell Assessor en matèria de comerç de la Generalitat de Catalunya, s'establirà anualment el calendari dels festius amb obertura comercial autoritzada.
Així mateix, es manté la facultat que s'ha atorgat als ajuntaments des de l'any 1997 per acordar la substitució d'una o dues dates del calendari de diumenges i festius amb obertura comercial autoritzada per una o dues de les seves festes locals, per tal d'aconseguir més flexibilitat i adequació del calendari a les necessitats concretes dels comerciants de les diferents poblacions.
Per això, escoltat el Consell Assessor de la Generalitat de Catalunya en matèria de comerç, en la sessió de 27 de novembre de 2008, i en ús de les facultats que tinc legalment conferides,
Els vuit diumenges i dies festius que els establiments comercials de Catalunya poden romandre oberts al públic durant l'any 2009, d'acord amb la Llei 8/2004, d'horaris comercials, són els següents:
Els ajuntaments, amb l'acord previ de l'òrgan competent, poden substituir un o dos dels dies d'obertura autoritzada que detalla l'article 1 per una o dues de les seves festes locals determinades en la corresponent ordre del Departament de Treball per la qual s'estableixi el calendari de festes locals a Catalunya vigent per al mateix període.
3.1 Els ajuntaments poden efectuar el canvi que assenyala l'article 2, amb efectes a tot el seu terme municipal, sempre que presentin, abans del dia 28 de febrer de 2009, una comunicació a la Direcció General de Comerç en la qual detallin quins dies són els substituïts i per quins els substitueixen.
Una vegada admès aquest canvi, els ajuntaments l'hauran de fer públic adequadament, per tal que els establiments comercials situats al seu terme municipal en prenguin coneixement.
3.2 A instàncies del Departament d'Innovació, Universitats i Empresa, es publicarà al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya la relació dels ajuntaments que hagin efectuat els canvis autoritzats a l'article 2, així com les dates corresponents a les respectives substitucions.
Els establiments comercials dels termes municipals els ajuntaments dels quals no hagin presentat cap comunicació a la Direcció General de Comerç d'acord amb el que indica l'article 3 no podran aplicar cap altre calendari que el general que estableix l'article 1 d'aquesta Ordre.
En els supòsits en què, superada la data del 28 de febrer de 2009, també hagi transcorregut el termini atorgat a un ajuntament per esmenar possibles defectes detectats en la comunicació esmentada a l'article 3 i no s'hagin corregit o s'hagi fet l'aclariment sol·licitat, els establiments comercials del seu terme municipal hauran d'aplicar igualment el calendari general que preveu l'article 1 d'aquesta Ordre.
Aquesta Ordre entra en vigor el dia 1 de gener de 2009.
Barcelona, 4 de desembre de 2008
L'article 1.1.d) de la Llei 8/2004, de 23 de desembre, d'horaris comercials, determina que el nombre màxim de diumenges i festius que els establiments comercials poden romandre oberts durant l'any és vuit.
La disposició addicional segona de la mateixa Llei preveu que mitjançant Ordre del Departament competent en matèria de comerç, amb la consulta prèvia al Consell Assessor en matèria de comerç de la Generalitat de Catalunya, s'establirà anualment el calendari dels festius amb obertura comercial autoritzada.
Així mateix es manté la facultat que s'ha vingut atorgant als ajuntaments des de l'any 1997 per acordar la substitució d'una o dues dates del calendari de diumenges i festius amb obertura comercial autoritzada per una o dues de les seves festes locals, per tal d'aconseguir una major flexibilitat i adequació del calendari a les necessitats concretes dels comerciants de les diferents poblacions.
Per això, escoltat el Consell Assessor de la Generalitat de Catalunya en matèria de comerç, en la seva sessió de 5 de novembre de 2007, i en ús de les facultats que tinc legalment conferides,
Els vuit diumenges i dies festius que els establiments comercials de Catalunya poden romandre oberts al públic durant l'any 2008, d'acord amb la Llei 8/2004, d'horaris comercials, són els següents:
Els ajuntaments, amb l'acord previ de l'òrgan competent, poden substituir un o dos dels dies d'obertura autoritzada que detalla l'article 1, per una o dues de les seves festes locals determinades en la corresponent Ordre del Departament de Treball, per la qual s'estableix el calendari de festes locals a Catalunya vigent per al mateix període.
3.1 Els ajuntaments poden efectuar el canvi assenyalat a l'article 2, amb efectes a tot el seu terme municipal, sempre que presentin, abans del dia 15 de gener de 2008, una comunicació a la Direcció General de Comerç, en la qual detallin quins dies són els substituïts i per quins els substitueixen.
Una vegada admès aquest canvi, els ajuntaments l'hauran de fer públic adequadament, per tal que els establiments comercials situats al seu terme municipal en prenguin coneixement.
3.2 A instàncies del Departament d'Innovació, Universitats i Empresa es publicarà al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya la relació dels ajuntaments que hagin efectuat els canvis autoritzats en l'article 2, així com les dates corresponents a les respectives substitucions.
Els establiments comercials dels termes municipals, els ajuntaments dels quals no hagin presentat cap comunicació a la Direcció General de Comerç d'acord amb el que s'indica a l'article 3, no podran aplicar altre calendari que el general que estableix l'article 1 d'aquesta Ordre.
En els supòsits en què, superada la data del 15 de gener de 2008, hagi transcorregut també el termini atorgat a un ajuntament per esmenar possibles defectes detectats en la comunicació referida a l'article 3 i no s'hagin corregit o s'hagi fet l'aclariment sol·licitat, els establiments comercials del seu terme municipal hauran d'aplicar igualment el calendari general que preveu l'article 1 d'aquesta Ordre.
Aquesta Ordre entrarà en vigor el dia 1 de gener de 2008.
L'article 1.1.d) de la Llei 8/2004, de 23 de desembre, d'horaris comercials, determina que el nombre màxim de diumenges i festius que els establiments comercials poden romandre oberts durant l'any és vuit.
La disposició addicional 2 de la mateixa Llei preveu que mitjançant una ordre del Departament de Comerç, Turisme i Consum, amb la consulta prèvia al Consell Assessor en matèria de comerç de la Generalitat de Catalunya, s'establirà anualment el calendari dels festius amb obertura comercial autoritzada.
Així mateix es manté la facultat que s'ha anat atorgant als ajuntaments des de l'any 1997 per acordar la substitució d'una o dues dates del calendari de diumenges i festius amb obertura comercial autoritzada per una o dues de les seves festes locals, per tal d'aconseguir una major flexibilitat i adequació del calendari a les necessitats concretes dels comerciants de les diferents poblacions.
Per això, escoltat el Consell Assessor en matèria de comerç de la Generalitat de Catalunya, en la sessió de 18 de novembre de 2005, i en ús de les facultats que tinc legalment conferides,
Els vuit diumenges i dies festius que els establiments comercials de Catalunya poden romandre oberts al públic durant l'any 2006, d'acord amb la Llei 8/2004, d'horaris comercials, són els següents:
Els ajuntaments, amb l'acord previ de l'òrgan competent, poden substituir un o dos dels dies d'obertura autoritzada que detalla l'article 1, per una o dues de les seves festes locals determinades en la corresponent Ordre del Departament de Treball i Indústria, per la qual s'estableix el calendari de festes locals a Catalunya vigent per al mateix període.
3.1 Els ajuntaments poden fer el canvi que estableix l'article 2, amb efectes a tot el seu terme municipal, sempre que presentin, abans del dia 15 de febrer de 2006, una comunicació a la Direcció General de Comerç en la qual detallin quins dies són els substituïts i per quins els substitueixen.
Una vegada admès aquest canvi, els ajuntaments l'hauran de fer públic adequadament, per tal que els establiments comercials situats al seu terme municipal en tinguin coneixement.
3.2 A instàncies del Departament de Comerç, Turisme i Consum es publicarà al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya la relació dels ajuntaments que hagin fet els canvis autoritzats en l'article 2, així com les dates corresponents a les substitucions respectives.
Els establiments comercials dels termes municipals els ajuntaments dels quals no hagin presentat cap comunicació a la Direcció General de Comerç d'acord amb el que indica l'article 3, no podran aplicar altre calendari que el general que s'estableix a l'article 1 d'aquesta Ordre.
En els supòsits en què, superada la data del 15 de febrer de 2006, hagi transcorregut també el termini atorgat a un ajuntament per esmenar possibles defectes detectats en la comunicació referida a l'article 3, i no s'hagin corregit o s'hagi fet l'aclariment sol·licitat, els establiments comercials del seu terme municipal hauran d'aplicar igualment el calendari general que preveu l'article 1 d'aquesta Ordre.
Aquesta Ordre entrarà en vigor el dia 1 de gener de 2006.
Barcelona, 12 de desembre de 2005