L'Identificador Europeu de Legislació (ELI) és una iniciativa, adoptada l'any 2012 conjuntament pels països i les institucions de la UE, que permet accedir en línia a la legislació en un format normalitzat, de manera que es pugui localitzar, intercanviar i reutilitzar per damunt de les fronteres.
L'espai europeu de llibertat, seguretat i justícia requereix el coneixement del dret europeu, però també el coneixement recíproc dels sistemes jurídics dels estats membres.
Encara que hi ha molta informació legislativa disponible digitalment a Internet, l'accessibilitat i la interoperabilitat dels sistemes d'informació de les institucions nacionals i europees es veuen obstaculitzades per les diferències dels diversos ordenaments jurídics nacionals, així com per les diferències que hi ha en els sistemes tècnics utilitzats per emmagatzemar i presentar la legislació en els llocs web nacionals.
En aquest context, l'Identificador Europeu de Legislació (ELI) té per objecte facilitar l'accés, l'intercanvi i la interconnexió de la informació jurídica publicada en els sistemes d'informació jurídica nacionals, europeus i mundials, per posar en marxa una xarxa d'informació legal, disponible com a conjunt de dades obertes i susceptibles de reutilització.
L'estàndard ELI inclou especificacions tècniques sobre:
Des de 2012, han adoptat el sistema ELI una sèrie de països europeus (Dinamarca, Finlàndia, França, Irlanda, Itàlia, Luxemburg, Noruega, Portugal, el Regne Unit) i la mateixa Oficina de Publicacions de la Unió, amb diversa intensitat.
L'èxit del sistema ha motivat que el 6 de novembre de 2017 el Consell hagi adoptat unes noves Conclusions en relació amb l'ELI i hagi convidat novament els estats membres i els països candidats, els estats de Lugano i altres estats que adoptin l'identificador de manera voluntària i gradual.
La implementació de l'ELI realitzada per la Generalitat de Catalunya: Portal del DOGC i Portal Jurídic de Catalunya
La Generalitat de Catalunya implementa l'ELI a través de l'Entitat Autònoma del Diari Oficial i de Publicacions de la Generalitat de Catalunya (EADOP), organisme autònom de caràcter comercial adscrit al Departament de la Presidència.
L'EADOP té per missió, d'una banda, la publicació oficial, mitjançant el DOGC, de les lleis de la Generalitat de Catalunya, de les disposicions generals dictades pel Govern i per l'Administració de la Generalitat, i també dels actes, anuncis i altres documents de la Generalitat i d'altres entitats o persones, quan correspongui d'acord amb l'ordenament jurídic.
Això es fa a través de la publicació del Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya al Portal del DOGC, https://dogc.gencat.cat/ca.
D'altra banda, és missió de l'EADOP contribuir al coneixement i la difusió del dret vigent aplicable a Catalunya.
Aquesta missió es vehicula, majoritàriament, a través del Portal Jurídic de Catalunya, https://portaljuridic.gencat.cat/ca/.
Les administracions estatal i autonòmiques estan treballant per aplicar l'ELI a la normativa que ofereixen les seves bases de dades utilitzant com a base l'" Especificació tècnica per a la implementació de l'Identificador Europeu de Legislació ".
L'ELI s'aplica a les normes amb rang de llei, decrets, altres normes de rang reglamentari i ordres publicades a la secció I del Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC), des del núm. 1, de 5.12.1977 (2a època).
Aquestes normes, amb les seves versions corregides i consolidades, estan publicades al Portal Jurídic de Catalunya (PJC).
Les versions originals d'aquestes normes, referenciades amb el paràmetre ELI /dof/, adrecen a les versions originals publicades al portal del DOGC.
També els diaris i els sumaris publicats al DOGC incorporen el patró ELI.
En el cas del sumaris, els posteriors al DOGC núm. 6806, de 09/02/2015.
Pel que fa als dictàmens, com que els documents pre legislatius, actualment, estan fora de l'abast del projecte de l'ELI, es genera una URI pròpia basada en ELI, per identificar de forma unívoca aquests tipus de documents publicats al PJC.
En cas que, posteriorment s'incloguessin, dins l'abast de l'ELI, es procediria a actualitzar el patró:
S'aplica el patró ELI a una selecció de normativa estatal de rang legal i reglamentari, consolidada en català pel servei LexCat del Departament de Justícia, i publicada al PJC sense que apliqui cap criteri temporal.
Cada recurs legal té un URI ( Uniform Resource Identifier ) que l'identifica de manera unívoca i permanent a Internet.
Els URI es construeixen de conformitat amb la plantilla definida per l'especificació tècnica per a les normes estatals i autonòmiques, que es mostra a continuació:
També s'identifiquen amb ELI les correccions d'errades de las normes publicades al DOGC amb l'estructura següent, que es basa en l'URI de la norma corregida:
L'especificació tècnica estableix que es tindran en consideració, per a cada norma, dos nivells de recursos legals:
Tots aquests recursos es relacionen entre si mitjançant diferents "propietats ELI".
Més informació a l'apartat 5 de l'" Especificació tècnica per a la implementació de l'Identificador Europeu de Legislació a Espanya".
En consultar el Portal del DOGC i el Portal Jurídic de Catalunya, trobareu a la capçalera de cada norma, l'enllaç "URI ELI" que conté l'URI del recurs legal abstracte.
Aquests són alguns exemples d'URI per als diferents tipus de rangs existents al Portal del DOGC i al Portal Jurídic:
A partir de l'URI del recurs legal abstracte, es generen les URI dels recursos legals que agrupa, així com de les seves expressions i formats.
Els components de l'ELI s'utilitzen de manera independent, la qual cosa permet recuperar, mitjançant el truncament de l'URI, totes les normes corresponents en funció dels paràmetres seleccionats al navegador.
El Portal del DOGC ofereix diferents variants lingüístiques ( expressions ) de la versió inicial de la Llei 26/2010:
El format o manifestació és la materialització d'una expressió legal (html, pdf, etc.):
Pel que es refereix a les versions consolidades, el PJC ofereix totes les versions que hagi tingut la norma des de la seva publicació:
En cas que no s'indiqui la data d'actualització (version_date), s'oferirà l'última versió consolidada o actualitzada: https://portaljuridic.gencat.cat/eli/es-ct/l/2010/08/03/26/con/
https://portaljuridic.gencat.cat/eli/es-ct/l/2010/08/03/26/con/20140131/cat/ dona accés a l'expressió de la versió consolidada en català.
Si el format de la versió consolidada és html:
5.2 Normes estatals publicades al PJC
Pel que es refereix a les versions consolidades, el Portal Jurídic ofereix totes les versions que hagi tingut la norma des de la seva publicació:
En cas que no s'indiqui la data d'actualització ( version_date ), s'oferirà l'última versió consolidada o actualitzada: https://portaljuridic.gencat.cat/eli/es/l/2015/10/01/40/con/.
https://portaljuridic.gencat.cat/eli/es/l/2015/10/01/40/con/20190115/cat dona accés a l'expressió de la versió consolidada en català.
Si el format de la versió consolidada és html: https://portaljuridic.gencat.cat/eli/es/l/2015/10/01/40/con/20190115/cat/html
L'especificació tècnica ha seleccionat les metadades de l'ontologia ELI que com a mínim han de compartir totes les administracions, per descriure les normes estatals i autonòmiques de les seves bases de dades (metadades mínimes comunes).
La relació de metadades mínimes comunes pot consultar-se a https://www.elidata.es/mdr/metadata/index.php? lang=ca.
L'EADOP ofereix les metadades mínimes comunes ELI com a part del format HTML, XML, RDF i Turtle de les disposicions publicades al portal del DOGC i al PJC.
"El web semàntic és una extensió del web actual, en el qual la informació es dóna amb un significat ben definit, fent possible que els ordinadors i les persones puguin treballar junts en cooperació." [1]
El repte del web semàntic és integrar diferents fonts d'informació, és a dir, la interoperabilitat entre sistemes.
Aquesta interoperabilitat es dona a dos nivells, jurídica i tècnica.
El web semàntic es basa en conceptes i descriptors que han de ser identificats i reconeguts pels diferents sistemes.
La utilització d'esquemes i models estàndards, en especial del Consorci W3C, conjuntament amb vocabularis i ontologies, possibiliten aquesta interoperabilitat.
Amb el web semàntic, les pàgines web esdevenen més comprensibles per a les màquines, i així aquestes poden cercar llocs web i realitzar diferents accions d'una forma totalment estandarditzada.
Perquè aquesta comprensió entre les pàgines web i les màquines es compleixi, és necessària una extensió del web actual.
Això és possible atorgant un significat molt ben definit en les pàgines web.
Amb aquesta extensió del web aconseguim que l'intercanvi de dades entre els sistemes i, finalment, la comunicació entre la màquina i la persona sigui molt més adient.
D'aquesta manera, les màquines poden localitzar i treballar la informació del web per resoldre les necessitats de cerca en les consultes al web semàntic.
Els principals components del web semàntic són els metallenguatges i estàndards de representació XML, XML Schema, RDF, RDF Schema i OWL.
L'OWL ( Ontology Web Language ) descriu la funció i relació de cadascun d'aquests components del web semàntic:
La usabilitat i l'aprofitament del web i els seus recursos interconnectats se'n podran beneficiar gràcies a:
"Proposta d'un model de dades enllaçades: el Portal Jurídic de Catalunya" (2015).
A partir del mes de juny de 2019, l'EADOP ofereix els documents publicats tant al Portal del DOGC com al PJC, en els formats PDF, XML Akoma Ntoso, RDF i Turtle i esquema de metadades ELI.
El Banc Interamericà de Desenvolupament va publicar al maig de 2012 el Documento de Debate# IDB-DP-222, on s'exposaven els principals avantatges de l'ús de l'XML legislatiu:
Des de l'origen, els documents produïts en XML legislatiu poden ser fàcilment transformats per a la seva publicació en línia, ser accessibles en format obert i reutilitzables també per altres actors de la cadena de la documentació jurídica.
Tot el recorregut del procés legislatiu podrà així seguir-se en la seva evolució en el temps incloent les diverses versions de la proposta o projecte de llei, les seves esmenes, així com les diverses versions elaborades per les comissions.
Els documents poden connectar-se entre si cronològicament per a així crear en cada fase una visió de l'expedient moment per moment.
Aquesta funcionalitat dependrà de l'estàndard XML de marcatge realitzat i adoptat i també dependrà de les polítiques i estratègies deliberades pel parlament.
Els documents produïts en XML legislatiu són elaborables i per tant poden simplificar els passatges repetitius com l'aplicació d'esmenes, el text d'encapçalament, la reutilització de fragments de text, la comparació, la compareixença, la identificació de les fases de treball o la composició de l'expedient de la proposta de llei.
Independència de les plataformes propietàries
Utilitzar un estàndard XML per a l'arxiu dels documents significa no dependre de formats propietaris i per tant no dependre d'aplicacions de programari particulars.
La possibilitat de disposar d'un estàndard XML com a forma de representació dels documents permet la distribució dels continguts en diversos formats (HTML, PDF, etc.) i a diversos canals (web, TV, mòbil, etc.).
En alguns països europeus, els arxius legals marcats en XML es converteixen en font reutilitzable per a noves formes de publicació més especialitzada, enriquits per comentaris autoritzats o dictàmens jurídics.
En el procés legislatiu intervenen diversos actors i la interoperabilitat és un valor important perquè tot el flux de treball pugui ser procedent ràpidament, sense pèrdues de temps, amb estalvi de treball.
Disposar d'un estàndard compartit permet un intercanvi eficaç de documents sense repeticions de treball inútil com, per exemple, la correcció dels esborranys, la comparació de les diferents versions de proposta de llei o el pas d'una sala a una altra de l'expedient complet.
Anàlisi comparativa de la legislació
Amb un conjunt mínim de dades comunes de l'estàndard XML legislatiu descriptiu, és possible actuar de manera harmonitzada sobre les estructures jurídiques (per exemple, un article és un concepte comú en totes les lleis, així com una exposició de motius, etc.).
Això facilita l'anàlisi comparativa de la legislació en relació amb una àrea geogràfica (per exemple, Amèrica Central, Àfrica Oriental, etc.) i actua el principi de connectar les fonts legals de diversos països en la mateixa àrea geopolítica, i que influeixen entre si.
Per què l'estàndard Akoma Ntoso?
Els avantatges d'aquest estàndard es detallen a la mateixa pàgina web oficial de l'estàndard XML Akoma Ntoso.
LegalDocML / Akoma Ntoso (en endavant, Akoma Ntoso) és un estàndard obert que fa que l'estructura i el significat dels documents legals siguin "llegibles per màquina".
Les descripcions llegibles per màquina d'un document permeten als gestors de contingut afegir significat al contingut i descriure l'estructura de coneixement sobre aquest contingut.
D'aquesta manera, un ordinador pot analitzar la informació utilitzant processos similars als de raonament i inferència deductius humans, però de manera massivament més ràpida per aconseguir serveis avançats intel·ligents (com ara la consolidació puntual de la legislació).
Amb Akoma Ntoso també es vol que els documents es puguin llegir de manera automàtica mitjançant el marcatge.
El marcatge és l'acte d'afegir anotacions i etiquetes llegibles per màquina a totes les parts d'un document per tal de permetre el processament basat en ordinadors (des de la publicació fins a la impressió, des de l'emmagatzematge fins a la tècnica, l'anàlisi, etc.).
A Akoma Ntoso, aquestes anotacions i etiquetes són etiquetes XML.
Les tres característiques principals que caracteritzen Akoma Ntoso són:
A continuació s'exemplifica l'aplicació del estàndard XML Akoma Ntoso a un document publicat al Portal Jurídic de Catalunya.
Al model XML hi ha tot un apartat de metadades pròpies del model Akoma Ntoso, així com les metadades pròpies d'EADOP basades en l'ontologia ELI analitzada a l'apartat 6, "Com es descriuen les normes amb ELI" inserides a l'apartat: