Presumpció d'autoria, obres anònimes o pseudònimes
Contingut i característiques del dret moral
Supòsits de legitimació per causa de mort
Substitució en la legitimació per causa de mort
Dret exclusiu d'explotació i les seves modalitats
Col·leccions escollides o obres completes
Compensació equitativa per còpia privada
Durada, límits i salvaguarda d'altres disposicions legals
Durada i còmput en obres pòstumes, pseudònimes i anònimes
Durada i còmput de les obres en col·laboració i col·lectives
Còmput del termini de protecció
Reproduccions provisionals i còpia privada
Accessibilitat per a persones amb discapacitat
Cites i ressenyes i il·lustració amb finalitats educatives o de recerca científica
Treballs sobre temes d'actualitat
Utilització de bases de dades per l'usuari legítim i limitacions als drets d'explotació del titular d'una base de dades
Utilització de les obres en ocasió d'informacions d'actualitat i de les situades en vies públiques
Cable, satèl·lit i gravacions tècniques
Reproducció, préstec i consulta d'obres mitjançant terminals especialitzats en determinats establiments
Actes oficials i cerimònies religioses
Tutela del dret d'accés a la cultura
Disposició comuna a totes les d'aquest capítol
Condicions per a la utilització de les obres en domini públic
Remuneració proporcional i a un preu fet
Acció de revisió per remuneració no equitativa
Transmissió del dret del cessionari en exclusiva
Transmissió dels drets de l'autor assalariat
Transmissió de drets per a publicacions periòdiques
Hipoteca i embargament dels drets d'autor.
Crèdits per la cessió de drets d'explotació
Transmissió de drets als propietaris de certs suports materials
Aplicació preferent d'altres disposicions
Obres futures, encàrrec d'una obra i col·laboracions en publicacions periòdiques
Formalització i contingut mínim
Supòsits de nul·litat i d'esmena d'omissions
Modificacions del contingut de l'obra
Drets d'autor en cas de venda com a saldo i destrucció de l'edició
Condicions generals del contracte
Contracte de representació teatral i execució musical
Modalitats i durada màxima del contracte
Interpretació restrictiva del contracte
Garantia del cobrament de la remuneració
Execució pública de composicions musicals
Disposicions especials per a la cessió de dret de comunicació pública mitjançant radiodifusió
Aplicació de les disposicions anteriors a les simples autoritzacions
Obres cinematogràfiques i altres obres audiovisuals
Presumpció de cessió en exclusiva i límits
Presumpció de cessió en cas de transformació d'una obra preexistent
Aportació insuficient d'un autor
Versió definitiva i les seves modificacions
Dret moral i destrucció de suport original
Contingut dels drets d'explotació
Dels altres drets de propietat intel·lectual i de la protecció "sui generis" de les bases de dades
Drets dels artistes intèrprets o executants
Definició d'artistes intèrprets o executants
Disposicions relatives a la cessió de drets al productor de fonogrames
Drets dels productors de fonogrames
Drets dels productors de les gravacions audiovisuals
Drets de les entitats de radiodifusió
La protecció de les meres fotografies
La protecció de determinades produccions editorials
Obres inèdites en domini públic i obres no protegides
Disposicions comunes als altres drets de propietat intel·lectual
Clàusula de salvaguarda dels drets d'autor
Aplicació subsidiària de disposicions del llibre I
Dret "sui generis" sobre les bases de dades
Drets i obligacions de l'usuari legítim
Excepcions al dret "sui generis"
Salvaguarda d'aplicació d'altres disposicions
De la protecció dels drets reconeguts en aquesta Llei
Accions i mesures cautelars urgents
El Registre de la Propietat Intel·lectual
Símbols o indicacions de la reserva de drets
Gestió col·lectiva dels drets reconeguts a la Llei
Requisits per a la gestió col·lectiva
Requisits de les entitats de gestió
Requisits de les entitats de gestió sense establiment a Espanya
Requisits de les entitats dependents d'una entitat de gestió
Requisits dels operadors de gestió independents
Facultats de supervisió de les administracions públiques
Principis generals de representació dels titulars de drets
Revocació total o parcial del contracte de gestió
Funció de salvaguarda dels drets de l'entorn digital
Organització de les entitats de gestió
Autoritzacions no exclusives per a l'ús del repertori de les entitats de gestió i tarifes generals
Concessió d'autoritzacions no exclusives
Finestreta única de facturació i pagament
Concessió d'autoritzacions per a exercici no comercial de drets
Règim jurídic de les autoritzacions multiterritorials no exclusives de drets en línia sobre obres musicals
Capacitat per tramitar autoritzacions multiterritorials no exclusives de drets en línia sobre obres musicals
Acords de representació amb una altra entitat de gestió
Gestió dels drets recaptats per les entitats de gestió
Recaptació i utilització dels drets recaptats
Repartiment, pagament i prescripció de drets
Funció social i desenvolupament de l'oferta digital legal
Règim jurídic de la gestió dels drets recaptats per autoritzacions multiterritorials no exclusives de drets en línia sobre obres musicals
Obligacions d'informació, transparència i comptabilitat de les entitats de gestió
Informació facilitada als titulars de drets sobre la gestió dels seus drets
Informació facilitada a altres entitats de gestió sobre la gestió de drets en virtut d'acords de representació
Informació facilitada prèvia sol·licitud
Exactitud de la informació sobre els repertoris multiterritorials
Informació que s'ha de fer pública
Obligació de notificació a l'Administració competent
Pressupost anual de recaptació i repartiment
Responsabilitat administrativa, òrgans competents sancionadors i procediment sancionador
Comissió de Propietat Intel·lectual
Comissió de Propietat Intel·lectual: composició i funcions
Funció de salvaguarda dels drets en l'entorn digital
Protecció de les mesures tecnològiques i de la informació per a la gestió de drets
Mesures tecnològiques: actes d'elusió i actes preparatoris
Límits a la propietat intel·lectual i mesures tecnològiques
Protecció de la informació per a la gestió de drets
De l'àmbit d'aplicació de la Llei
Artistes intèrprets o executants
Productors, realitzadors de meres fotografies i editors
Beneficiaris de la protecció del dret sui generis
Revisió del percentatge i quantia de l'article 24.2
Revisió de les quantitats de l'article 25.5
Periodicitat de la remuneració de l'article 90.3 i deslegalització
Notificacions en el procediment de salvaguarda dels drets de propietat intel·lectual
Obres considerades òrfenes d'acord amb la legislació d'un altre Estat membre de la Unió Europea
Drets de persones jurídiques protegits per la Llei de 10 de gener de 1879 sobre propietat intel·lectual
Actes i contractes subscrits segons la Llei de 10 de gener de 1879 sobre propietat intel·lectual
Autors morts abans del 7 de desembre de 1987
Aplicació dels articles 38 i 39 de la Llei de 10 de gener de 1879 sobre propietat intel·lectual
Aplicabilitat dels articles 14 a 16 per a autors d'obres anteriors a la Llei d'11 de novembre de 1987, de propietat intel·lectual
Reglament de 3 de setembre de 1880 per a l'execució de la Llei de 10 de gener de 1879 sobre propietat intel·lectual
Regulació de situacions especials quant a programes d'ordinador
Aplicació de la remuneració equitativa per lloguer en els contractes subscrits abans de l'1 de juliol de 1994
Drets adquirits en relació amb determinats drets d'explotació
Regulació de situacions especials en relació amb l'aplicació temporal de les disposicions relatives a la comunicació al públic via satèl·lit
Aplicació temporal de les disposicions relatives a radiodifusió via satèl·lit
Regulació de situacions especials quant al termini de protecció
Aplicació de les transitòries del Codi civil
Aplicació de la protecció que preveu el llibre I a les bases de dades finalitzades abans de l'1 de gener de 1998
Aplicació de la protecció que preveu el llibre II, pel que fa al dret "sui generis", a les bases de dades finalitzades dins els quinze anys anteriors a l'1 de gener de 1998
Actes conclosos i drets adquirits abans de l'1 de gener de 1998 en relació amb la protecció de les bases de dades
Aplicació a les bases de dades finalitzades entre l'1 de gener i l'1 d'abril de 1998 de la protecció que preveuen el llibre I i el llibre II, respecte al dret "sui generis"
Durada dels drets dels productors de fonogrames
Aplicació temporal de les disposicions relatives a les composicions musicals amb lletra, a les obres òrfenes i a la cessió de drets de l'artista intèrpret o executant al productor de fonogrames
Abast de la derogació normativa
Aplicació en les comunitats autònomes amb competència en la matèria
Contingut de l'informe anual de transparència
La disposició final segona de la Llei 27/1995, d'11 d'octubre, d'incorporació al dret espanyol de la Directiva 93/98/CEE, del Consell, de 29 d'octubre, relativa a l'harmonització del termini de protecció del dret d'autor i de determinats drets afins, va autoritzar el Govern perquè, abans del 30 de juny de 1996, aprovés un text que refongués les disposicions legals vigents en matèria de propietat intel·lectual, i es regularitzessin, s'aclarissin i s'harmonitzessin els textos que haguessin de ser refosos.
L'abast temporal d'aquesta habilitació legislativa és el relatiu a les disposicions legals vigents el 30 de juny de 1996.
En conseqüència, s'ha elaborat un text refós que s'incorpora com a annex a aquest Reial decret legislatiu i que té per objecte complir el manament legal.
En virtut d'això, a proposta de la ministra de Cultura, d'acord amb el Consell d'Estat i amb la deliberació prèvia del Consell de Ministres en la reunió del dia 12 d'abril de 1996,
S'aprova el text refós de la Llei de propietat intel·lectual, en què es regularitzen, s'aclareixen i s'harmonitzen les disposicions legals vigents sobre la matèria, que figura com a annex a aquest Reial decret legislatiu.
Queden derogades les lleis següents:
Llei 22/1987, d'11 de novembre, de propietat intel·lectual.
Llei 20/1992, de 7 de juliol, de modificació de la Llei 22/1987, d'11 de novembre, de propietat intel·lectual.
Llei 16/1993, de 23 de desembre, d'incorporació al dret espanyol de la Directiva 91/250/CEE, de 14 de maig, sobre la protecció jurídica de programes d'ordinador.
Llei 43/1994, de 30 de desembre, d'incorporació al dret espanyol de la Directiva 92/100/CEE, de 19 de novembre, sobre drets de lloguer i préstec i altres drets afins als drets d'autor en l'àmbit de la propietat intel·lectual.
Llei 27/1995, d'11 d'octubre, d'incorporació al dret espanyol de la Directiva 93/98/CEE, del Consell, de 29 d'octubre, relativa a l'harmonització del termini de protecció del dret d'autor i de determinats drets afins.
Llei 28/1995, d'11 d'octubre, d'incorporació al dret espanyol de la Directiva 93/83/CEE, del Consell, de 27 de setembre, sobre coordinació de determinades disposicions relatives als drets d'autor i drets afins als drets d'autor en l'àmbit de la radiodifusió via satèl·lit i de la distribució per cable.
Aquest Reial decret legislatiu entra en vigor l'endemà de la publicació en el Butlletí Oficial de l'Estat.
La propietat intel·lectual d'una obra literària, artística o científica correspon a l'autor pel sol fet de la seva creació.
La propietat intel·lectual està integrada per drets de caràcter personal i patrimonial que atribueixen a l'autor la plena disposició i el dret exclusiu a l'explotació de l'obra, sense altres limitacions que les que estableix la Llei.
Els drets d'autor són independents, compatibles i acumulables amb:
La propietat i altres drets que tinguin per objecte la cosa material a la qual està incorporada la creació intel·lectual.
Els drets de propietat industrial que hi pugui haver sobre l'obra.
Els altres drets de propietat intel·lectual reconeguts en el llibre II d'aquesta Llei.
A l'efecte del que disposa aquesta Llei, s'entén per divulgació d'una obra tota expressió de la mateixa obra que, amb el consentiment de l'autor, la fa accessible per primera vegada al públic en qualsevol forma; i per publicació, la divulgació que es realitza mitjançant la posada a disposició del públic d'un nombre d'exemplars de l'obra que satisfà raonablement les seves necessitats estimades d'acord amb la naturalesa i finalitat d'aquesta.
Es considera autor la persona natural que crea una obra literària, artística o científica.
No obstant això, de la protecció que aquesta Llei concedeix a l'autor, se'n poden beneficiar persones jurídiques en els casos que preveu expressament aquesta Llei.
Es considera autor, llevat que hi hagi una prova en contra, qui apareix com a tal en l'obra, mitjançant el seu nom, signatura o signe que l'identifiqui.
Si l'obra es divulga en forma anònima o sota un pseudònim o signe, l'exercici dels drets de propietat intel·lectual correspon a la persona natural o jurídica que la treu a la llum amb el consentiment de l'autor, mentre aquest no reveli la seva identitat.
Els drets sobre una obra que és resultat unitari de la col·laboració de diversos autors corresponen a tots ells.
Per divulgar i modificar l'obra es requereix el consentiment de tots els coautors.
Si no hi ha acord, el jutge n'ha d'emetre resolució.
Una vegada divulgada l'obra, cap coautor no pot rebutjar injustificadament el seu consentiment per a la seva explotació en la forma en què es va divulgar.
A reserva del pacte entre els coautors de l'obra en col·laboració, aquests poden explotar separadament les seves aportacions, llevat que causin perjudici a l'explotació comuna.
Els drets de propietat intel·lectual sobre una obra en col·laboració corresponen a tots els autors en la proporció que ells determinin.
En tot el que no preveu aquesta Llei, s'apliquen a aquestes obres les regles que estableix el Codi civil per a la comunitat de béns.
Es considera obra col·lectiva la creada per la iniciativa i sota la coordinació d'una persona natural o jurídica que l'edita i divulga sota el seu nom i està constituïda per la reunió d'aportacions de diferents autors la contribució personal dels quals es fon en una creació única i autònoma per a la qual ha estat concebuda, sense que sigui possible atribuir separadament a qualsevol d'ells un dret sobre el conjunt de l'obra realitzada.
Llevat que hi hagi un pacte en contra, els drets sobre l'obra col·lectiva corresponen a la persona que l'edita i divulga sota el seu nom.
Es considera obra composta l'obra nova que incorpora una obra preexistent sense la col·laboració de l'autor d'aquesta última, sense perjudici dels drets que li corresponen i de la seva autorització necessària.
L'obra que constitueix creació autònoma es considera independent, encara que es publiqui conjuntament amb altres.
Són objecte de propietat intel·lectual totes les creacions originals literàries, artístiques o científiques expressades per qualsevol mitjà o suport, tangible o intangible, actualment conegut o que s'inventi en el futur, incloent-hi entre altres:
a ) Els llibres, fullets, impresos, epistolaris, escrits, discursos i al·locucions, conferències, informes forenses, explicacions de càtedra i qualssevol altres obres de la mateixa naturalesa.
b ) Les composicions musicals, amb lletra o sense.
c ) Les obres dramàtiques i dramaticomusicals, les coreografies, les pantomimes i, en general, les obres teatrals.
d ) Les obres cinematogràfiques i qualssevol altres obres audiovisuals.
e ) Les escultures i les obres de pintura, dibuix, gravat, litografia i les historietes gràfiques, tebeos o còmics, així com els seus assajos o esbossos i les altres obres plàstiques, siguin aplicades o no.
f ) Els projectes, plànols, maquetes i dissenys d'obres arquitectòniques i d'enginyeria.
g ) Els gràfics, mapes i dissenys relatius a la topografia, la geografia i, en general, a la ciència.
h ) Les obres fotogràfiques i les expressades per un procediment anàleg a la fotografia.
El títol d'una obra, si és original, queda protegit com a part de l'obra.
Sense perjudici dels drets d'autor sobre l'obra original, també són objecte de propietat intel·lectual:
Les revisions, actualitzacions i anotacions.
Els compendis, resums i extractes.
Qualssevol transformacions d'una obra literària, artística o científica.
També són objecte de propietat intel·lectual, en els termes que preveu el llibre I d'aquesta Llei, les col·leccions d'obres alienes, de dades o d'altres elements independents com són les antologies i les bases de dades que per la selecció o disposició dels seus continguts constitueixen creacions intel·lectuals, sens perjudici, si escau, dels drets que subsisteixin sobre aquests continguts.
La protecció que aquest article reconeix a aquestes col·leccions es refereix únicament a la seva estructura per tal com és una forma d'expressió de la selecció o disposició dels seus continguts, als quals no és extensiva.
A l'efecte d'aquesta Llei, i sens perjudici del que disposa l'apartat anterior, es consideren bases de dades les col·leccions d'obres, de dades o d'altres elements independents disposats de manera sistemàtica o metòdica i accessibles individualment per mitjans electrònics o d'una altra forma.
La protecció que es reconeix a les bases de dades en virtut d'aquest article no s'aplica als programes d'ordinador que s'utilitzen en la fabricació o en el funcionament de bases de dades accessibles per mitjans electrònics.
No són objecte de propietat intel·lectual les disposicions legals o reglamentàries i els seus projectes corresponents, les resolucions dels òrgans jurisdiccionals i els actes, acords, deliberacions i dictàmens dels organismes públics, així com les traduccions oficials de tots els textos anteriors.
Corresponen a l'autor els següents drets irrenunciables i inalienables:
Decidir si la seva obra ha de ser divulgada i en quina forma.
Determinar si la divulgació s'ha de fer amb el seu nom, sota pseudònim o signe, o anònimament.
Exigir el reconeixement de la condició d'autor de l'obra.
Exigir el respecte a la integritat de l'obra i impedir qualsevol deformació, modificació, alteració o atemptat contra aquesta que suposi un perjudici als seus interessos legítims o menyscabament a la seva reputació.
Modificar l'obra respectant els drets adquirits per tercers i les exigències de protecció de béns d'interès cultural.
Retirar l'obra del comerç, per canvi de les seves conviccions intel·lectuals o morals, prèvia indemnització als titulars de drets d'explotació pels danys i perjudicis.
Si, posteriorment, l'autor decideix reprendre l'explotació de la seva obra, ha d'oferir preferentment els drets corresponents al seu titular anterior i en condicions raonablement similars a les originàries.
Accedir a l'exemplar únic o rar de l'obra, quan estigui en poder d'un altre, a fi d'exercir el dret de divulgació o qualsevol altre que li correspongui.
Aquest dret no permet exigir el desplaçament de l'obra i l'accés a aquesta s'ha de portar a terme en el lloc i la forma que ocasionin menys incomoditats al posseïdor, el qual ha de ser indemnitzat, si s'escau, pels danys i perjudicis que se li irroguin.
En morir l'autor, l'exercici dels drets esmentats en els apartats 3r i 4t de l'article anterior correspon, sense límit de temps, a la persona natural o jurídica a la qual l'autor l'hi hagi confiat expressament per disposició d'última voluntat.
Si de cas hi manca, l'exercici d'aquests drets correspon als hereus.
Les mateixes persones assenyalades al número anterior i en el mateix ordre que s'hi indica poden exercir el dret que preveu l'apartat 1r de l'article 14, en relació amb l'obra no divulgada en vida de l'autor i durant un termini de setanta anys des de la seva mort o declaració de mort, sense perjudici del que estableix l'article 40.
Sempre que no existeixin les persones esmentades a l'article anterior, o se n'ignori el parador, l'Estat, les comunitats autònomes, les corporacions locals i les institucions públiques de caràcter cultural estan legitimats per exercir els drets que aquest preveu.
Correspon a l'autor l'exercici exclusiu dels drets d'explotació de la seva obra en qualsevol forma i, en especial, els drets de reproducció, distribució, comunicació pública i transformació, que no es poden realitzar sense la seva autorització, llevat dels casos que preveu aquesta Llei.
S'entén per reproducció la fixació directa o indirecta, provisional o permanent, per qualsevol mitjà i en qualsevol forma, de tota l'obra o de part d'aquesta, que permeti la seva comunicació o l'obtenció de còpies.
S'entén per distribució la posada a disposició del públic de l'original o de les còpies de l'obra, en un suport tangible, mitjançant venda, lloguer, préstec o de qualsevol altra forma.
Quan la distribució sigui efectuada mitjançant venda o un altre títol de transmissió de la propietat, en l'àmbit de la Unió Europea, pel mateix titular del dret o amb el seu consentiment, aquest dret s'esgota amb la primera, si bé només per a les vendes i transmissions de propietat successives que es realitzin en l'esmentat àmbit territorial.
S'entén per lloguer la posada a disposició dels originals i còpies d'una obra per al seu ús per un temps limitat i amb un benefici econòmic o comercial directe o indirecte.
Queden excloses del concepte de lloguer la posada a disposició amb fins d'exposició, de comunicació pública a partir de fonogrames o de gravacions audiovisuals, fins i tot de fragments d'uns i altres, i la que es realitzi per a consulta in situ.
S'entén per préstec la posada a disposició d'originals i còpies d'una obra per al seu ús per un temps limitat sense benefici econòmic o comercial directe ni indirecte, sempre que aquest préstec es dugui a terme a través d'establiments accessibles al públic.
S'entén que no hi ha benefici econòmic o comercial directe ni indirecte quan el préstec efectuat per un establiment accessible al públic doni lloc al pagament d'una quantitat que no excedeixi el que es necessita per cobrir les despeses de funcionament.
Aquesta quantitat no pot incloure totalment ni parcialment l'import del dret de remuneració que s'hagi de satisfer als titulars de drets de propietat intel·lectual d'acord amb el que disposa l'article 37.2.
Queden excloses del concepte de préstec les operacions esmentades al paràgraf segon de l'apartat 3 i les que s'efectuïn entre establiments accessibles al públic.
El que disposa aquest article quant al lloguer i el préstec no s'aplica als edificis ni a les obres d'arts aplicades.
S'entén per comunicació pública qualsevol acte pel qual una pluralitat de persones poden tenir accés a l'obra sense la distribució prèvia d'exemplars a cadascuna d'aquestes.
No es considera pública la comunicació si es fa dins d'un àmbit estrictament domèstic que no està integrat o connectat a una xarxa de difusió de qualsevol tipus.
Especialment, són actes de comunicació pública:
a ) Les representacions escèniques, recitacions, dissertacions i execucions públiques de les obres dramàtiques, dramaticomusicals, literàries i musicals mitjançant qualsevol mitjà o procediment.
b ) La projecció o exhibició pública de les obres cinematogràfiques i de les altres audiovisuals.
c ) L'emissió de qualssevol obres per radiodifusió o per qualsevol altre mitjà que serveixi per a la difusió sense fil de signes, sons o imatges.
El concepte d'emissió comprèn la producció de senyals portadors de programes cap a un satèl·lit, quan la recepció pel públic només sigui possible a través d'una entitat diferent de la d'origen.
d ) La radiodifusió o comunicació al públic via satèl·lit de qualsevol obra, és a dir, l'acte d'introduir, sota el control i la responsabilitat de l'entitat radiodifusora, els senyals portadors de programes, destinats a la recepció pel públic en una cadena ininterrompuda de comunicació que es dirigeixi al satèl·lit i des d'aquest a la Terra.
Els processos tècnics normals relatius als senyals portadors de programes no es consideren interrupcions de la cadena de comunicació.
Si els senyals portadors de programes s'emeten de manera codificada, hi ha comunicació al públic via satèl·lit sempre que es posin a disposició del públic per l'entitat radiodifusora, o amb el seu consentiment, mitjans de descodificació.
Als efectes del que disposen els dos paràgrafs anteriors, s'entén per satèl·lit qualsevol que operi en bandes de freqüència reservades per la legislació de telecomunicacions a la difusió de senyals per a la recepció pel públic o per a la comunicació individual no pública, sempre que, en aquest últim cas, les circumstàncies en què es porti a terme la recepció individual dels senyals siguin comparables a les que s'apliquen en el primer cas.
e ) La transmissió de qualsevol obra al públic per fil, cable, fibra òptica o un altre procediment anàleg, mitjançant abonament o no.
f ) La retransmissió, per qualsevol dels mitjans esmentats en els apartats anteriors i per una entitat diferent de la d'origen, de l'obra radiodifosa.
S'entén per retransmissió per cable la retransmissió simultània, inalterada i íntegra, per mitjà de cable o microones d'emissions o transmissions inicials, incloses les realitzades per satèl·lit, de programes radiodifosos o televisats destinats a ser rebuts pel públic.
g ) L'emissió o transmissió, en un lloc accessible al públic, mitjançant qualsevol instrument idoni, de l'obra radiodifosa.
h ) L'exposició pública d'obres d'art o les seves reproduccions.
i ) La posada a disposició del públic d'obres, per procediments amb fil o sense, de tal forma que qualsevol persona pugui accedir-hi des del lloc i en el moment que elegeixi.
j ) L'accés públic en qualsevol forma a les obres incorporades a una base de dades, encara que aquesta base de dades no estigui protegida per les disposicions del llibre I d'aquesta Llei.
k ) La realització de qualsevol dels actes anteriors, respecte a una base de dades protegida pel llibre I d'aquesta Llei.
La comunicació al públic via satèl·lit en el territori de la Unió Europea es regeix per les disposicions següents:
a ) La comunicació al públic via satèl·lit s'ha de produir únicament en l'Estat membre de la Unió Europea en què, sota el control i responsabilitat de l'entitat radiodifusora, els senyals portadors de programes s'introdueixin en la cadena ininterrompuda de comunicació a què es refereix el paràgraf d de l'apartat 2 d'aquest article.
b ) Quan la comunicació al públic via satèl·lit es produeixi en el territori d'un Estat que no pertany a la Unió Europea on no hi ha el nivell de protecció que per a aquest sistema de comunicació al públic estableix aquest apartat 3, s'ha de tenir en compte el següent:
Si el senyal portador del programa s'envia al satèl·lit des d'una estació de senyal ascendent situada en un Estat membre, es considera que la comunicació al públic via satèl·lit s'ha produït en l'Estat membre esmentat.
En aquest cas, els drets que s'estableixen relatius a la radiodifusió via satèl·lit es poden exercir davant de la persona que operi a l'estació que emet el senyal ascendent.
Si no s'utilitza una estació de senyal ascendent situada en un Estat membre però una entitat de radiodifusió establerta en un Estat membre ha encarregat l'emissió via satèl·lit, es considera que aquest acte s'ha produït en l'Estat membre en el qual l'entitat de radiodifusió hi té l'establiment principal.
En aquest cas, els drets que s'estableixen relatius a la radiodifusió via satèl·lit es poden exercir davant l'entitat de radiodifusió.
La retransmissió per cable definida al paràgraf segon de l'apartat 2. f d'aquest article, dins el territori de la Unió Europea, es regeix per les disposicions següents:
a ) La retransmissió en el territori espanyol d'emissions, radiodifusions via satèl·lit o transmissions inicials de programes procedents d'altres estats membres de la Unió Europea s'ha de fer, en relació amb els drets d'autor, d'acord amb el que disposa aquesta Llei i d'acord amb el que estableixin els acords contractuals, individuals o col·lectius, signats entre els titulars de drets i les empreses de retransmissió per cable.
b ) El dret que assisteix els titulars de drets d'autor d'autoritzar la retransmissió per cable s'ha d'exercir, exclusivament, a través d'una entitat de gestió de drets de propietat intel·lectual.
c ) En el cas de titulars que no hagin encomanat la gestió dels seus drets a una entitat de gestió de drets de propietat intel·lectual, aquests s'han de fer efectius a través de l'entitat que gestioni drets de la mateixa categoria.
Quan hi hagi més d'una entitat de gestió dels drets d'aquesta categoria, els titulars poden encomanar-ne la gestió a qualsevol de les entitats.
Els titulars a què es refereix aquesta lletra c gaudeixen dels drets i estan subjectes a les obligacions derivades de l'acord subscrit entre l'empresa de retransmissió per cable i l'entitat en la qual es considera que han delegat la gestió dels seus drets, en igualtat de condicions amb els titulars de drets que n'hagin encarregat la gestió a aquesta entitat.
Així mateix, poden reclamar a l'entitat de gestió a què es refereixen els paràgrafs anteriors d'aquesta lletra c els seus drets en els termes de l'article 177.
d ) Quan el titular de drets autoritzi l'emissió, radiodifusió via satèl·lit o transmissió inicial en el territori espanyol d'una obra protegida, es considera que consent a no exercir, a títol individual, els seus drets per a la retransmissió, si s'escau, per cable d'aquesta, sinó a exercir-los d'acord amb el que disposa aquest apartat 4.
e ) El que disposen els paràgrafs b, c i d d'aquest apartat 4 no s'aplica als drets exercits per les entitats de radiodifusió respecte a les seves pròpies emissions, radiodifusions via satèl·lit o transmissions, amb independència que aquests drets siguin seus o els hagin estat transferits per altres titulars de drets d'autor.
f ) Quan, per falta d'acord entre les parts, no s'arribi a subscriure un contracte per a l'autorització de la retransmissió per cable, les parts poden accedir, per la via de la mediació, a la Comissió Mediadora i Arbitral de la Propietat Intel·lectual.
És aplicable a la mediació que preveu el paràgraf anterior el que preveuen l'article 193 i el reial decret de desplegament d'aquesta disposició.
g ) Quan alguna de les parts, en abús de la seva posició negociadora, impedeixi la iniciació o prossecució de bona fe de les negociacions per a l'autorització de la retransmissió per cable, o obstaculitzi, sense una justificació vàlida, les negociacions o la mediació a què es refereix el paràgraf anterior, s'ha d'aplicar el que disposa el títol I, capítol I, de la Llei 16/1989, de 17 de juliol, de defensa de la competència.
La transformació d'una obra comprèn la seva traducció, adaptació i qualsevol altra modificació de la seva forma que derivi en una obra diferent.
Quan es tracti d'una base de dades a què fa referència l'article 12 d'aquesta Llei, també es considera transformació la reordenació d'aquesta base de dades.
Els drets de propietat intel·lectual de l'obra que resulti de la transformació corresponen a l'autor d'aquesta última, sens perjudici del dret de l'autor de l'obra preexistent d'autoritzar, durant tot el termini de protecció dels seus drets sobre aquesta base de dades, l'explotació d'aquests resultats en qualsevol forma i especialment mitjançant la seva reproducció, distribució, comunicació pública o nova transformació.
La cessió dels drets d'explotació sobre les seves obres no impedeix a l'autor publicar-les reunides en una col·lecció escollida o completa.
Els drets d'explotació que regula aquesta secció són independents entre si.
Els autors d'obres d'art gràfiques o plàstiques, com ara quadres, collages, pintures, dibuixos, gravats, estampes, litografies, escultures, tapissos, ceràmiques, objectes de vidre, fotografies i peces de vídeoart, tenen dret a percebre del venedor una participació en el preu de qualsevol revenda que en faci després de la primera cessió efectuada per l'autor.
Els exemplars d'obres d'art objecte d'aquest dret que hagi fet el mateix autor o sota la seva autoritat es consideren obres d'art originals.
Aquests exemplars han d'estar numerats, signats o autoritzats degudament per l'autor.
El dret de participació es reconeix a l'autor de l'obra i als seus drethavents després de la mort o la declaració de mort.
La protecció del dret de participació es reconeix als autors espanyols, als autors nacionals d'altres estats membres de la Unió Europea, així com als nacionals de tercers països amb residència habitual a Espanya.
Per als autors que siguin nacionals de tercers països i no tinguin residència habitual a Espanya, el dret de participació es reconeix únicament quan la legislació del país del qual l'autor sigui nacional reconegui al seu torn el dret de participació als autors dels estats membres de la Unió Europea i als seus drethavents.
El dret s'aplica a totes les revendes en què participin, com a venedors, compradors o intermediaris, professionals del mercat de l'art com ara sales de venda, sales de subhastes, galeries d'art, marxants d'obres d'art i, en general, qualsevol persona física o jurídica que dugui a terme habitualment activitats d'intermediació en aquest mercat.
El dret s'aplica igualment quan els professionals del mercat de l'art duguin a terme les activitats descrites a través de prestadors de serveis de la societat de la informació, de conformitat amb el que estableix la Llei 34/2002, d'11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic.
S'exceptuen dels apartats 4 i 5 els actes de revenda de l'obra que hagi comprat una galeria d'art directament a l'autor, sempre que el període transcorregut entre aquesta primera adquisició i la revenda no superi els tres anys i el preu de revenda no excedeixi els 10.000 euros exclosos els impostos.
El dret de participació dels autors neix quan el preu de la revenda sigui igual o superior a 800 euros, exclosos els impostos, per obra venuda o conjunt concebut amb un caràcter unitari.
L'import de la participació que correspon als autors està en funció dels percentatges següents:
a ) El 4% dels primers 50.000 euros del preu de la revenda.
e ) El 0,25% de la part del preu de la revenda que excedeixi els 500.000 euros.
En cap cas l'import total del dret pot excedir els 12.500 euros.
Els preus de revenda que preveu aquest apartat s'han de calcular sense la inclusió de l'impost meritat per la revenda de l'obra.
El dret de participació és inalienable, irrenunciable, es transmet únicament per successió mortis causa i s'extingeix transcorreguts setanta anys a comptar de l'1 de gener de l'any següent a aquell en què es va produir la mort o la declaració de mort de l'autor.
El dret de participació que reconeix l'apartat 1 s'ha de fer efectiu a través de les entitats de gestió de drets de propietat intel·lectual, la legitimació de les quals ha de ser conforme al que estableix l'article 150 d'aquesta Llei.
Les entitats de gestió han d'actuar de manera eficaç i transparent tant en la recaptació com en la distribució del dret, i sempre amb ple respecte a les obligacions que estableixen les normes aplicables.
Les entitats de gestió han de notificar al titular del dret la gestió del qual s'hagi cedit que s'ha fet efectiu el pagament a què es refereix l'apartat 15 en el termini màxim d'un mes des que aquest hagi tingut lloc.
Les entitats de gestió han de liquidar l'import degut al titular, en concepte de dret de participació, en el termini màxim d'un any a comptar del moment del pagament, tret que en aquest termini el titular en reclami la liquidació, cas en què aquesta s'ha d'efectuar el mes següent al de la reclamació.
Quan el dret de participació es refereixi a una obra creada per dos autors o més, el seu import s'ha de repartir a parts iguals entre els autors de l'obra, excepte pacte en contra.
Els professionals del mercat de l'art que hagin intervingut en una revenda subjecta al dret de participació estan obligats a:
a ) Notificar al venedor, al titular del dret de participació i a l'entitat de gestió corresponent la revenda efectuada.
La notificació s'ha de fer per escrit o per un altre mitjà que permeti deixar constància de la tramesa i la recepció de la notificació en el termini de dos mesos a comptar de l'endemà de la data de la revenda i ha de contenir en tot cas:
i ) El lloc i la data en què es va efectuar la revenda.
ii ) El preu íntegre de l'alienació.
iii ) La documentació acreditativa de la revenda necessària per a la verificació de les dades i la pràctica de la liquidació corresponent.
Aquesta documentació ha d'incloure, almenys, el lloc i la data en què es va efectuar la revenda, el preu d'aquesta i les dades identificatives de l'obra revenuda, així com dels subjectes contractants, dels intermediaris, si s'escau, i de l'autor de l'obra.
b ) Retenir l'import del dret de participació de l'autor en el preu de l'obra revenuda.
c ) Mantenir en dipòsit gratuït, i sense obligació de pagament d'interessos, la quantitat retinguda fins al lliurament al titular o, si s'escau, a l'entitat de gestió corresponent.
d ) Quan hagi intervingut en la revenda de l'obra més d'un professional del mercat de l'art, el subjecte obligat a efectuar l'operació, tant pel que fa a la notificació, com a la retenció, el dipòsit i el pagament del dret, és el professional del mercat de l'art que hagi actuat com a venedor i, si no n'hi ha, el que hagi actuat d'intermediari.
Un cop efectuada la notificació a què es refereix l'apartat a de l'apartat 14, els professionals del mercat de l'art han de fer efectiu el pagament del dret a l'entitat de gestió corresponent o, si s'escau, als titulars del dret, en un termini màxim de dos mesos.
Els professionals del mercat de l'art que intervinguin en les revendes subjectes al dret de participació de conformitat amb els apartats 4 a 6 han de respondre solidàriament amb el venedor del pagament del dret.
Els titulars del dret de participació o, si s'escau, les entitats de gestió dels drets de propietat intel·lectual poden exigir a qualsevol professional del mercat de l'art dels que esmenta l'apartat 4, durant un termini de tres anys a partir de la data de la revenda, la informació que indica la lletra a) de l'apartat 14 que sigui necessària per calcular l'import del dret de participació.
Els titulars del dret de participació o, si s'escau, les entitats de gestió han de respectar els principis de confidencialitat o intimitat mercantil en relació amb qualsevol informació que coneguin en l'exercici de les facultats que preveu aquesta Llei.
L'acció dels titulars per fer efectiu el dret davant els professionals del mercat de l'art prescriu als tres anys de la notificació de la revenda.
L'administració del Fons d'ajuda a les belles arts correspon a una comissió adscrita al Ministeri de Cultura i Esport, sense perjudici de la seva autonomia funcional.
Aquesta comissió la presideix el ministre de Cultura i Esport o la persona en qui ell delegui i la integren representants de les comunitats autònomes, dels subjectes obligats i de les entitats que gestionen el dret de participació en la manera com es determini per via reglamentària.
Les quantitats percebudes per les entitats de gestió en concepte de dret de participació no repartides als seus titulars en el termini que estableix l'apartat 12 per manca d'identificació d'aquests i sobre les quals no pesi cap reclamació s'han d'ingressar en el Fons d'ajuda a les belles arts en el termini màxim d'un any.
Les entitats de gestió estan obligades a notificar a la Comissió Administradora del Fons d'Ajuda a les Belles Arts, en el primer trimestre de cada any, la relació de les quantitats percebudes pel dret de participació i els repartiments efectuats, així com els motius que hagin fet impossible el repartiment de les quantitats ingressades en el Fons.
La Comissió Administradora del Fons ha de publicar, amb caràcter anual, un informe sobre l'aplicació del dret de participació.
Les comunitats autònomes, d'acord amb la seva competència exclusiva en la matèria, gestionen directament i íntegrament els recursos del Fons d'ajuda a les belles arts en els seus respectius territoris.
Els criteris i els mecanismes de repartiment, al seu torn, s'han d'acordar amb les comunitats autònomes.
La reproducció d'obres divulgades en forma de llibres o publicacions que a aquests efectes s'assimilin mitjançant un reial decret, així com de fonogrames, videogrames o altres suports sonors, visuals o audiovisuals, feta mitjançant aparells o instruments tècnics no tipogràfics, exclusivament per a ús privat, no professional ni empresarial, sense finalitats directament ni indirectament comercials, de conformitat amb l'article 31, apartats 2 i 3, origina una compensació equitativa i única per a cadascuna de les tres modalitats de reproducció esmentades dirigida a compensar adequadament el perjudici causat als subjectes creditors com a conseqüència de les reproduccions fetes a l'empara del límit legal de còpia privada.
Aquesta compensació es determina per a cada modalitat en funció dels equips, aparells i suports materials idonis per fer la reproducció esmentada, fabricats en territori espanyol o adquirits fora d'aquest per a la distribució comercial o la utilització dins del territori esmentat.
Són subjectes creditors d'aquesta compensació equitativa i única els autors de les obres esmentades a l'apartat anterior, explotades públicament en alguna de les formes que s'hi esmenten, conjuntament i, en els casos i les modalitats de reproducció en què correspongui, amb els editors, els productors de fonogrames i videogrames i els artistes intèrprets o executants les actuacions dels quals s'hagin fixat en els fonogrames i videogrames esmentats.
Aquest dret és irrenunciable per als autors i els artistes intèrprets o executants.
Són subjectes deutors del pagament de la compensació esmentada els fabricants a Espanya, quan actuïn com a distribuïdors comercials, així com els adquirents fora del territori espanyol, per a la distribució comercial o la utilització dins d'aquest, d'equips, aparells i suports materials que preveu l'apartat 1.
Així mateix, són responsables solidaris del pagament de la compensació els distribuïdors, majoristes i detallistes, que siguin adquirents successius dels equips, aparells i suports materials esmentats, respecte dels deutors que els els hagin subministrat, llevat que acreditin haver satisfet efectivament a aquests la compensació.
Els distribuïdors, majoristes i detallistes que siguin adquirents successius dels equips, aparells i suports materials esmentats poden sol·licitar a les entitats de gestió, de conformitat amb el procediment per fer efectiva la compensació equitativa que s'ha de desplegar per un reial decret, la devolució d'aquesta en el que correspongui a les vendes d'equips, aparells i suports materials de reproducció a subjectes exceptuats segons l'apartat 7.
4.* La determinació dels equips, aparells i suports materials subjectes al pagament de la compensació equitativa, les quantitats que els deutors han d'abonar per aquest concepte als creditors i la distribució de la compensació esmentada entre les diferents modalitats de reproducció s'han de fixar per una ordre del Ministeri de la Presidència i per a les Administracions Territorials, a proposta dels ministeris d'Educació, Cultura i Esport i d'Energia, Turisme i Agenda Digital, amb l'informe previ a la Comissió Delegada del Govern per a Afers Econòmics.
Amb caràcter previ a l'aprovació s'ha de consultar el Consell de Consumidors i Usuaris i ha d'emetre un informe preceptiu la Secció Primera de la Comissió de Propietat Intel·lectual.
Durant el procediment d'elaboració de l'Ordre esmentada s'ha de donar audiència a les entitats de gestió de drets de propietat intel·lectual, als interessats i a les associacions majoritàries que representin els subjectes deutors, d'acord amb el que determini el Ministeri d'Energia, Turisme i Agenda Digital, i tots aquests han d'aportar una proposta motivada respecte al seu àmbit d'interès, que ha d'anar acompanyada d'un informe justificatiu.
Per part del centre directiu promotor de l'Ordre s'ha de prestar una atenció primordial a les al·legacions de cada part interessada directament relacionades amb els seus drets legítims específics respectius.
L'Ordre es pot revisar en qualsevol moment en funció de l'evolució tecnològica i de les condicions del mercat.
En tot cas, s'ha de revisar, almenys, amb una periodicitat de tres anys.
Als efectes que preveu l'apartat anterior, s'ha de tenir en compte el següent:
a ) La determinació de la quantia de la compensació equitativa es calcula sobre la base del perjudici causat als subjectes creditors com a conseqüència de les reproduccions fetes a l'empara del límit al dret de reproducció que preveu l'article 31, apartats 2 i 3.
Per a això s'han de tenir en compte, almenys, els criteris objectius següents:
La intensitat d'ús dels equips, aparells i suports materials, per a la qual cosa es té en compte l'estimació del nombre de còpies fetes a l'empara del límit legal de còpia privada.
La capacitat d'emmagatzematge dels equips, aparells i suports materials, així com la importància de la funció de reproducció respecte a la resta de funcions d'aquells.
L'impacte del límit legal de còpia privada sobre la venda d'exemplars de les obres, tenint en compte el grau de substitució real d'aquests per les còpies privades fetes i l'efecte que comporta que l'adquirent d'un exemplar o una còpia original tingui la possibilitat de fer còpies privades.
El preu de la unitat de cada modalitat reproduïda.
El caràcter digital o analògic de les reproduccions efectuades a l'empara del límit legal de còpia privada, o la qualitat i el temps de conservació de les reproduccions.
La disponibilitat, el grau d'aplicació i l'efectivitat de les mesures tecnològiques a les quals es refereix l'article 160.3 del text refós de la Llei de propietat intel·lectual i el seu impacte en les reproduccions fetes a l'empara del límit legal de còpia privada.
Les quanties de la compensació equitativa per còpia privada que sigui aplicable en altres estats membres de la Unió Europea sempre que hi hagi bases homogènies de comparació.
b ) No donen origen a una obligació de compensació les situacions en què el perjudici causat al titular del dret de reproducció hagi estat mínim, que s'han de determinar mitjançant un reial decret.
c ) No tenen la consideració de reproduccions per a ús privat les següents:
Les efectuades en establiments dedicats a la realització de reproduccions per al públic, o que tinguin a la disposició del públic els equips, aparells i materials per a la seva realització.
Les fetes mitjançant equips, aparells i suports de reproducció digital que no s'hagin posat a la disposició de dret o de fet d'usuaris privats i que estiguin manifestament reservats a usos diferents de la realització de còpies privades.
d ) Els equips, aparells i suports materials de reproducció concebuts manifestament per a ús professional i que no s'hagin posat de dret o de fet a la disposició d'usuaris privats per a la realització de còpies privades no estan subjectes al pagament de la compensació equitativa per còpia privada.
L'obligació de pagament de la compensació que preveu l'apartat 1 d'aquest article neix en els supòsits següents:
a ) Per als fabricants quan actuïn com a distribuïdors i per als adquirents d'equips, aparells i suports materials fora del territori espanyol amb destinació a la seva distribució comercial en aquest, en el moment en què es produeixi per part del deutor la transmissió de la propietat o, si s'escau, la cessió de l'ús o el gaudi de qualsevol d'aquells.
b ) Per als adquirents d'equips, aparells i suports materials fora del territori espanyol amb destinació a la seva utilització dins del territori esmentat, des del moment de la seva adquisició.
Queden exceptuades del pagament de la compensació les adquisicions d'equips, aparells i suports materials de reproducció següents:
a ) Les efectuades per les entitats que integren el sector públic segons estableixi el text refós de la Llei de contractes del sector públic, aprovat pel Reial decret legislatiu 3/2011, de 14 de novembre, així com pel Congrés dels Diputats, el Senat, el Consell General del Poder Judicial, el Tribunal de Comptes, el Defensor del Poble, les assemblees legislatives de les comunitats autònomes i les institucions autonòmiques anàlogues al Tribunal de Comptes i al Defensor del Poble.
Aquesta excepció es pot acreditar als deutors i, si s'escau, als responsables solidaris:
Mitjançant una certificació emesa per l'òrgan competent de l'Administració General de l'Estat, de les administracions de les comunitats autònomes, de les entitats que integren l'Administració local, de les entitats gestores i els serveis comuns de la Seguretat Social, de les universitats públiques, així com del Congrés dels Diputats, el Senat, el Consell General del Poder Judicial, el Consell d'Estat, el Tribunal de Comptes, el Defensor del Poble, les assemblees legislatives de les comunitats autònomes i les institucions autonòmiques anàlogues al Consell d'Estat, al Tribunal de Comptes i al Defensor del Poble.
Mitjançant una certificació emesa per l'òrgan de direcció i tutela respecte de les mútues col·laboradores amb la Seguretat Social.
Mitjançant una certificació emesa per l'Administració territorial de la qual depenguin o a la qual estiguin vinculats la resta d'ens que conformen el sector públic.
b ) Les efectuades per persones jurídiques o físiques que actuïn com a consumidors finals, que justifiquin la destinació exclusivament professional dels equips, aparells o suports materials adquirits i sempre que aquests no s'hagin posat, de dret o de fet, a la disposició d'usuaris privats i que estiguin manifestament reservats a usos diferents de la realització de còpies privades, la qual cosa han d'acreditar als deutors i, si s'escau, als responsables solidaris mitjançant una certificació emesa per la persona jurídica que preveu l'apartat 10.
c ) Les efectuades pels qui tinguin l'autorització preceptiva per portar a efecte la reproducció corresponent d'obres, prestacions artístiques, fonogrames o videogrames, segons que correspongui, en l'exercici de la seva activitat, la qual cosa han d'acreditar als deutors i, si s'escau, als seus responsables solidaris, mitjançant una certificació emesa per la persona jurídica que preveu l'apartat 10.
d ) Les efectuades per persones físiques per a ús privat fora del territori espanyol en règim de viatgers.
En defecte de certificació, els subjectes beneficiaris de l'excepció poden sol·licitar el reemborsament de la compensació.
Les persones jurídiques o físiques no exceptuades del pagament de la compensació poden sol·licitar el reemborsament d'aquesta quan:
a ) Actuïn com a consumidors finals, justificant la destinació exclusivament professional de l'equip, l'aparell o el suport material de reproducció adquirit, i sempre que aquests no s'hagin posat, de dret o de fet, a la disposició d'usuaris privats i que estiguin manifestament reservats a usos diferents de la realització de còpies privades.
b ) Els equips, aparells o suports materials de reproducció adquirits s'hagin destinat a l'exportació o el lliurament intracomunitari.
No s'admeten sol·licituds de reemborsament per un import inferior a vint-i-cinc euros.
No obstant això, si la sol·licitud de reemborsament acumula la compensació equitativa abonada per l'adquisició d'equips, aparells i suports materials efectuada en un exercici anual, s'admeten encara que no arribin als vint-i-cinc euros.
El termini per exercir l'acció de reemborsament és d'un any a comptar des de la data consignada a la factura de l'adquisició de l'equip, aparell o suport material que va donar lloc al pagament de compensació equitativa.
En el cas de factures anuals acumulades per un import inferior a vint-i-cinc euros, el termini es compta a partir de l'última factura.
La compensació equitativa es fa efectiva a través de les entitats de gestió de drets de propietat intel·lectual de conformitat amb el procediment que es determini a aquest efecte per un reial decret, i aquestes han de garantir als deutors i als responsables solidaris una comunicació unificada de la facturació que a aquests els correspongui abonar.
Les entitats de gestió de drets de propietat intel·lectual participen en la constitució, de conformitat amb la legalitat vigent, la gestió i el finançament d'una persona jurídica que ha d'exercir, en representació de totes, les funcions següents:
a ) La gestió de les excepcions del pagament i dels reemborsaments.
b ) La recepció i remissió posterior a les entitats de gestió de les relacions periòdiques d'equips, aparells i suports de reproducció respecte dels quals hagi nascut l'obligació de pagament de la compensació, elaborades pels subjectes deutors i, si s'escau, pels responsables solidaris, en el marc del procediment per fer efectiva la compensació que es determini mitjançant un reial decret.
c ) La comunicació unificada de la facturació.
Els deutors i els seus responsables solidaris permeten a la persona jurídica que les entitats de gestió constitueixin, de conformitat amb el que preveu l'apartat anterior, el control de les adquisicions i de les vendes subjectes al pagament de la compensació equitativa, així com de les afectades per les excepcions que estableix l'apartat 7.
Així mateix, els subjectes que hagin obtingut la certificació d'excepció han de facilitar, a petició de la persona jurídica esmentada, les dades necessàries per comprovar que es manté el compliment efectiu dels requisits per ser beneficiari de l'excepció.
Als efectes que el Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, en l'exercici de les seves funcions d'inspecció, vigilància i control sobre les entitats de gestió de drets de propietat intel·lectual, vetlli pel compliment de les obligacions de la persona jurídica esmentada, aquesta ha de comunicar a la Secretaria d'Estat de Cultura, el dia 1 d'abril de cada any, la informació següent respecte de l'any anterior:
a ) Una llista detallada de les relacions periòdiques d'equips, aparells i suports de reproducció respecte dels quals hagi nascut l'obligació de pagament de la compensació, elaborades pels subjectes deutors i pels responsables solidaris.
b ) Una llista detallada de les compensacions pagades pels subjectes deutors i pels responsables solidaris.
c ) La relació de certificacions d'excepció i de reemborsaments tramitades.
d ) Tota la informació addicional que el Ministeri d'Educació, Cultura i Esport consideri necessària per exercir les seves funcions.
La informació esmentada s'ha de publicar en el lloc web del Ministeri d'Educació, Cultura i Esport.
Així mateix, el Ministeri d'Educació, Cultura i Esport ha de resoldre els conflictes que se li plantegin respecte de les denegacions, per la persona jurídica esmentada, dels certificats d'excepció que preveuen les lletres b i c de l'apartat 7 i les sol·licituds de reemborsament del pagament de la compensació equitativa per còpia privada que preveu l'apartat 8.
* Cal tenir en compte que la primera determinació prevista en l'apartat 4 s'ha de fixar mitjançant el reial decret que desplegui reglamentàriament el Reial decret llei 12/2017, tal com preveu la seva disposició final 2a.
Els drets d'explotació de l'obra duren tota la vida de l'autor i setanta anys després de la seva mort o declaració de mort.
Els drets d'explotació de les obres anònimes o pseudònimes a què es refereix l'article 6 duren setanta anys des de la seva divulgació lícita.
Si abans que es compleixi aquest termini se'n coneix l'autor, o bé perquè el pseudònim que ha adoptat no deixa dubtes sobre la identitat, o bé perquè el mateix autor la revela, és aplicable el que disposa l'article precedent.
Els drets d'explotació de les obres que no han estat divulgades lícitament duren setanta anys des de la seva creació si el termini de protecció no es computa a partir de la mort o declaració de mort de l'autor o autors.
Els drets d'explotació de les obres en col·laboració definides a l'article 7, compreses les obres cinematogràfiques i audiovisuals, duren tota la vida dels coautors i setanta anys des de la mort o declaració de mort de l'últim coautor supervivent.
En el cas de les composicions musicals amb lletra, els drets d'explotació duren tota la vida de l'autor de la lletra i de l'autor de la composició musical, i setanta anys des de la mort o declaració de mort de l'últim supervivent, sempre que les seves contribucions s'hagin creat específicament per a la respectiva composició musical amb lletra.
Els drets d'explotació sobre les obres col·lectives definides a l'article 8 d'aquesta Llei duren setanta anys des de la divulgació lícita de l'obra protegida.
No obstant això, si les persones naturals que han creat l'obra són identificades com a autors en les versions d'aquesta que es facin accessibles al públic, cal atenir-se al que disposen els articles 26 o 28.1, segons sigui procedent.
El que disposa el paràgraf anterior s'entén sense perjudici dels drets dels autors identificats les aportacions identificables dels quals continguin les obres esmentades, a les quals s'han d'aplicar l'article 26 i l'apartat 1 d'aquest article, segons sigui procedent.
En el cas d'obres divulgades per parts, volums, lliuraments o fascicles, que no siguin independents i el termini de protecció de les quals comenci a transcórrer quan l'obra hagi estat divulgada de manera lícita, aquest termini s'ha de computar per separat per a cada element.
Els terminis de protecció que estableix aquesta Llei es computen des del dia 1 de gener de l'any següent al de la mort o declaració de mort de l'autor o al de la divulgació lícita de l'obra, segons sigui procedent.
No requereixen autorització de l'autor els actes de reproducció provisional als quals es refereix l'article 18 que, a més de mancar per si mateixos d'una significació econòmica independent, siguin transitoris o accessoris i formin part integrant i essencial d'un procés tecnològic i l'única finalitat dels quals consisteixi a facilitar o bé una transmissió en xarxa entre terceres parts per un intermediari, o bé una utilització lícita, entenent com a tal l'autoritzada per l'autor o per la llei.
Sense perjudici de la compensació equitativa que preveu l'article 25, no requereix l'autorització de l'autor la reproducció, en qualsevol suport, sense assistència de tercers, d'obres ja divulgades, quan concorrin simultàniament les circumstàncies següents, constitutives del límit legal de còpia privada:
a ) Que la dugui a terme una persona física exclusivament per al seu ús privat, no professional ni empresarial, i sense finalitats directament ni indirectament comercials.
b ) Que la reproducció es faci a partir d'una font lícita i que no es vulnerin les condicions d'accés a l'obra o la prestació.
c ) Que la còpia obtinguda no sigui objecte d'una utilització col·lectiva ni lucrativa, ni de distribució mitjançant preu.
Queden excloses del que disposa l'apartat anterior:
a ) Les reproduccions d'obres que s'hagin posat a disposició del públic de conformitat amb l'article 20.2. i, de manera que qualsevol persona hi pugui accedir des del lloc i en el moment que esculli, autoritzant-se, d'acord amb el que s'hagi convingut per contracte, i, si s'escau, mitjançant pagament de preu, la reproducció de l'obra.
b ) Les bases de dades electròniques.
c ) Els programes d'ordinador, en aplicació de la lletra a de l'article 99.
No és necessària autorització de l'autor quan una obra es reprodueixi, distribueixi o comuniqui públicament amb fins de seguretat pública o per al correcte desenvolupament de procediments administratius, judicials o parlamentaris.
És lícita la inclusió en una obra pròpia de fragments d'altres alienes de naturalesa escrita, sonora o audiovisual, així com la d'obres aïllades de caràcter plàstic o fotogràfic figuratiu, sempre que es tracti d'obres ja divulgades i la seva inclusió es realitzi a títol de cita o per a la seva anàlisi, comentari o judici crític.
Aquesta utilització només es pot fer amb fins docents o de recerca, en la mesura justificada pel fi d'aquesta incorporació i indicant la font i el nom de l'autor de l'obra utilitzada.
Les recopilacions periòdiques efectuades en forma de ressenyes o revista de premsa tenen la consideració de cites.
No obstant això, quan es realitzin recopilacions d'articles periodístics que consisteixin bàsicament en la seva mera reproducció i l'esmentada activitat es realitzi amb fins comercials, l'autor que no s'hi hagi oposat expressament té dret a percebre una remuneració equitativa.
En cas d'oposició expressa de l'autor, l'esmentada activitat no s'entén emparada per aquest límit.
En tot cas, la reproducció, distribució o comunicació pública, total o parcial, d'articles periodístics aïllats en un dossier de premsa que tingui lloc dins de qualsevol organització requereix l'autorització dels titulars de drets.
La posada a disposició del públic per part de prestadors de serveis electrònics d'agregació de continguts de fragments no significatius de continguts, divulgats en publicacions periòdiques o en llocs web d'actualització periòdica i que tinguin una finalitat informativa, de creació d'opinió pública o d'entreteniment, no requereix autorització, sense perjudici del dret de l'editor o, si s'escau, d'altres titulars de drets a percebre una compensació equitativa.
Aquest dret és irrenunciable i s'ha de fer efectiu a través de les entitats de gestió dels drets de propietat intel·lectual.
En qualsevol cas, la posada a disposició del públic per part de tercers de qualsevol imatge, obra fotogràfica o mera fotografia divulgada en publicacions periòdiques o en llocs web d'actualització periòdica, està subjecta a autorització.
Sense perjudici del que estableix el paràgraf anterior, la posada a disposició del públic per part de prestadors de serveis que facilitin instruments de recerca de paraules aïllades incloses en els continguts referits al paràgraf anterior no està subjecta a autorització ni compensació equitativa, sempre que aquesta posada a disposició del públic es produeixi sense finalitat comercial pròpia i es faci estrictament circumscrita al que és imprescindible per oferir resultats de recerca en resposta a consultes formulades prèviament per un usuari al cercador, i sempre que la posada a disposició del públic inclogui un enllaç amb la pàgina d'origen dels continguts.
El professorat de l'educació reglada impartida en centres integrats en el sistema educatiu espanyol i el personal d'universitats i organismes públics de recerca, en les seves funcions de recerca científica, no necessiten autorització de l'autor o editor per realitzar actes de reproducció, distribució i comunicació pública de petits fragments d'obres i d'obres aïllades de caràcter plàstic o fotogràfic figuratiu, quan, sense que concorri una finalitat comercial, es compleixin simultàniament les condicions següents:
a ) Que aquests actes es facin únicament per il·lustrar les seves activitats educatives, tant en l'ensenyament presencial com en l'ensenyament a distància, o amb finalitats de recerca científica, i en la mesura justificada per la finalitat no comercial perseguida.
b ) Que es tracti d'obres ja divulgades.
c ) Que les obres no tinguin la condició de llibre de text, manual universitari o publicació assimilada, llevat que es tracti de:
Actes de reproducció per a la comunicació pública, inclòs l'acte de comunicació pública en qüestió, que no suposin la posada a disposició ni permetin l'accés dels destinataris a l'obra o fragment.
En aquests casos, cal incloure expressament una localització des de la qual els alumnes puguin accedir legalment a l'obra protegida.
Actes de distribució de còpies exclusivament entre el personal investigador col·laborador de cada projecte específic de recerca i en la mesura necessària per a aquest projecte.
A aquests efectes, s'entén per llibre de text, manual universitari o publicació assimilada qualsevol publicació, impresa o susceptible de ser-ho, editada amb la finalitat de ser utilitzada com a recurs o material del professorat o l'alumnat de l'educació reglada per facilitar el procés de l'ensenyament o aprenentatge.
d ) Que s'incloguin el nom de l'autor i la font, excepte en els casos en què sigui impossible.
A aquests efectes, s'entén per petit fragment d'una obra un extracte o una porció quantitativament poc rellevant sobre el conjunt d'aquesta.
Els autors i editors no tenen dret a cap remuneració per la realització d'aquests actes.
Tampoc necessiten l'autorització de l'autor o editor els actes de reproducció parcial, de distribució i de comunicació pública d'obres o publicacions, impreses o susceptibles de ser-ho, quan concorrin simultàniament les condicions següents:
a ) Que aquests actes es duguin a terme únicament per a la il·lustració amb finalitats educatives i de recerca científica.
b ) Que els actes es limitin a un capítol d'un llibre, article d'una revista o extensió equivalent respecte a una publicació assimilada, o extensió assimilable al 10 per cent del total de l'obra, i a aquests efectes és indiferent que la còpia es faci a través d'un o diversos actes de reproducció.
c ) Que els actes es realitzin a les universitats o centres públics de recerca, per mitjà del seu personal i amb mitjans i instruments propis.
d ) Que concorri, almenys, una de les condicions següents:
Que la distribució de les còpies parcials s'efectuï exclusivament entre els alumnes i el personal docent o investigador del mateix centre en el qual s'efectua la reproducció.
Que només els alumnes i el personal docent o investigador del centre en el qual s'efectuï la reproducció parcial de l'obra puguin tenir accés a aquesta a través dels actes de comunicació pública autoritzats en aquest apartat, i que la posada a disposició es dugui a terme a través de les xarxes internes i tancades a les quals únicament puguin accedir aquests beneficiaris, o en el marc d'un programa d'educació a distància ofert pel centre docent esmentat.
En defecte d'acord previ específic en aquest sentit entre el titular del dret de propietat intel·lectual i el centre universitari o l'organisme de recerca, i llevat que el centre o organisme esmentat sigui titular dels drets de propietat intel·lectual corresponents sobre les obres reproduïdes, distribuïdes i comunicades públicament de manera parcial segons l'apartat b, els autors i editors d'aquestes tenen un dret irrenunciable a percebre dels centres usuaris una remuneració equitativa, que s'ha de fer efectiva a través de les entitats de gestió.
No s'entenen incloses als apartats 3 i 4 les partitures musicals, les obres d'un sol ús ni les compilacions o agrupacions de fragments d'obres, o d'obres aïllades de caràcter plàstic o fotogràfic figuratiu.
Els treballs i articles sobre temes d'actualitat difosos pels mitjans de comunicació social poden ser reproduïts, distribuïts i comunicats públicament per qualssevol altres de la mateixa classe, si se'n cita la font i l'autor si el treball va aparèixer amb signatura i sempre que no s'hi hagi fet constar en origen la reserva de drets.
Tot això sense perjudici del dret de l'autor a percebre la remuneració acordada o, si no hi ha acord, la que es consideri equitativa.
Si es tracta de col·laboracions literàries, es necessària, en tot cas, l'autorització oportuna de l'autor.
Igualment, es poden reproduir, distribuir i comunicar les conferències, al·locucions, informes davant els tribunals i altres obres del mateix caràcter que s'hagin pronunciat en públic, sempre que aquestes utilitzacions es realitzin amb l'exclusiu fi d'informar sobre l'actualitat.
Aquesta última condició no és aplicable als discursos pronunciats en sessions parlamentàries o de corporacions públiques.
En qualsevol cas, queda reservat a l'autor el dret a publicar en col·lecció aquestes obres.
L'usuari legítim d'una base de dades protegida en virtut de l'article 12 d'aquesta Llei o de les seves còpies pot dur a terme, sense l'autorització de l'autor de la base, tots els actes que siguin necessaris per accedir al contingut de la base de dades i per fer-ne una utilització normal, encara que estiguin afectats per un dret exclusiu de l'autor.
En la mesura que l'usuari legítim estigui autoritzat a utilitzar només una part de la base de dades, aquesta disposició és aplicable únicament a la part afectada.
Sens perjudici del que disposa l'article 31, no es necessita l'autorització de l'autor d'una base de dades protegida en virtut de l'article 12 d'aquesta Llei i que hagi estat divulgada:
a ) Quan, tractant-se d'una base de dades no electrònica, se'n faci una reproducció amb finalitats privades.
b ) Quan s'utilitzi amb finalitats d'il·lustració en l'ensenyament o d'investigació científica, sempre que es faci en la mesura justificada per l'objectiu no comercial que es persegueixi i indicant-ne, en qualsevol cas, la font.
c ) Quan s'utilitzi per a finalitats de seguretat pública o a l'efecte d'un procediment administratiu o judicial.
Qualsevol obra susceptible de ser vista o sentida en ocasió d'informacions sobre esdeveniments de l'actualitat pot ser reproduïda, distribuïda i comunicada públicament, però només en la mesura que ho justifiqui aquesta finalitat informativa.
Les obres situades permanentment en parcs, carrers, places o altres vies públiques poden ser reproduïdes, distribuïdes i comunicades lliurement per mitjà de pintures, dibuixos, fotografies i procediments audiovisuals.
L'autorització per emetre una obra comprèn la transmissió per cable de l'emissió, si aquesta la realitza simultàniament i íntegrament l'entitat d'origen i sense excedir la zona geogràfica prevista en l'autorització.
Així mateix, l'autorització inclou la seva incorporació a un programa dirigit cap a un satèl·lit que permeti la recepció d'aquesta obra a través d'una entitat diferent de la d'origen, si l'autor o el seu drethavent ha autoritzat aquesta última entitat per comunicar l'obra al públic, cas en què, a més, l'emissora d'origen queda exempta del pagament de qualsevol remuneració.
La cessió del dret de comunicació pública d'una obra, quan aquesta es realitza a través de la radiodifusió, faculta l'entitat radiodifusora per registrar-la pels seus propis mitjans i per a les seves pròpies emissions sense fil, per tal de realitzar, una sola vegada, la comunicació pública autoritzada.
Per a noves difusions de l'obra així registrada és necessària la cessió del dret de reproducció i de comunicació pública.
El que disposa aquest article s'entén sense perjudici del que preveu l'article 20 d'aquesta Llei.
Els titulars dels drets d'autor no es poden oposar a les reproduccions de les obres, quan les duguin a terme sense finalitat lucrativa museus, biblioteques, fonoteques, filmoteques, hemeroteques o arxius de titularitat pública o integrades en institucions de caràcter cultural o científic i la reproducció es realitzi exclusivament per a fins de recerca o conservació.
Així mateix, els museus, arxius, biblioteques, hemeroteques, fonoteques o filmoteques de titularitat pública o que pertanyin a entitats d'interès general de caràcter cultural, científic o educatiu sense ànim de lucre, o a institucions docents integrades en el sistema educatiu espanyol, no necessiten l'autorització dels titulars de drets pels préstecs que facin.
Els titulars d'aquests establiments han de remunerar els autors pels préstecs que facin de les seves obres en la quantia que es determini mitjançant un reial decret.
La remuneració s'ha de fer efectiva a través de les entitats de gestió dels drets de propietat intel·lectual.
Quan els titulars dels establiments siguin els municipis, la remuneració l'han de satisfer les diputacions provincials.
Allà on no n'hi ha, la remuneració l'ha de satisfer l'Administració que n'assumeix les funcions.
Queden eximits de l'obligació de remuneració els establiments de titularitat pública que prestin servei en municipis de menys de 5.000 habitants, així com les biblioteques de les institucions docents integrades en el sistema educatiu espanyol.
El reial decret pel qual s'estableixi la quantia també ha de preveure els mecanismes de col·laboració necessaris entre l'Estat, les comunitats autònomes i les corporacions locals per al compliment de les obligacions de remuneració que afectin establiments de titularitat pública.
Es considera obra òrfena aquella els titulars dels drets de la qual no han estat identificats o, en cas d'haver-ho estat, no han estat localitzats malgrat haver-se'n efectuat una recerca diligent prèvia.
Si hi ha diversos titulars de drets sobre una mateixa obra i no tots ells han estat identificats o si, malgrat haver estat identificats, no han estat localitzats després d'haver efectuat una recerca diligent, l'obra es pot utilitzar de conformitat amb aquesta Llei, sense perjudici dels drets dels titulars que hagin estat identificats i localitzats i, si s'escau, de la necessitat de l'autorització corresponent.
Tota utilització d'una obra òrfena requereix la menció dels noms dels autors i titulars de drets de propietat intel·lectual identificats, sense perjudici del que disposa l'article 14.2n.
Els centres educatius, museus, biblioteques i hemeroteques accessibles al públic, així com els organismes públics de radiodifusió, arxius, fonoteques i filmoteques, poden reproduir, als efectes de digitalització, posada a disposició del públic, indexació, catalogació, conservació o restauració, i posar a disposició del públic, tal com estableix l'article 20.2. i, les obres òrfenes següents, sempre que aquests actes es duguin a terme sense ànim de lucre i amb la finalitat d'assolir objectius relacionats amb la seva missió d'interès públic, en particular la conservació i restauració de les obres que figurin a la seva col·lecció i la facilitació de l'accés a aquesta amb finalitats culturals i educatives:
a ) Obres cinematogràfiques o audiovisuals, fonogrames i obres publicades en forma de llibres, diaris, revistes o un altre material imprès que figurin a les col·leccions de centres educatius, museus, biblioteques i hemeroteques accessibles al públic, així com d'arxius, fonoteques i filmoteques.
b ) Obres cinematogràfiques o audiovisuals i fonogrames produïts per organismes públics de radiodifusió fins al 31 de desembre de 2002 inclusivament, i que figurin als seus arxius.
El que disposa aquest article també s'aplica a les obres i prestacions protegides que estiguin inserides o incorporades a les obres esmentades en el present apartat o formin part integral d'aquestes.
Les obres òrfenes es poden utilitzar sempre que hagin estat publicades per primera vegada o, a falta de publicació, hagin estat radiodifoses per primera vegada en un Estat membre de la Unió Europea.
Aquesta utilització es pot dur a terme després d'una recerca diligent, a l'Estat esmentat, dels titulars dels drets de propietat intel·lectual de l'obra òrfena.
En el cas de les obres cinematogràfiques o audiovisuals el productor de les quals tingui la seu o residència habitual en un Estat membre de la Unió Europea, la recerca dels titulars s'ha de fer en aquest Estat.
Així mateix, les entitats esmentades a l'apartat anterior que hagin posat a disposició del públic, amb el consentiment dels seus titulars de drets, obres òrfenes no publicades ni radiodifoses, les poden utilitzar, quan sigui raonable presumir que els seus titulars no s'oposarien als usos previstos en aquest article.
En aquest cas, la recerca a què es refereix el paràgraf anterior s'ha de dur a terme a Espanya.
La recerca diligent s'ha de fer de bona fe, mitjançant la consulta de, almenys, les fonts d'informació que es determinin reglamentàriament, sense perjudici de l'obligació de consultar fonts addicionals disponibles en altres països on hi hagi indicis de l'existència d'informació pertinent sobre els titulars de drets.
Les entitats esmentades a l'apartat 4 han de registrar el procés de recerca dels titulars de drets i han de remetre la informació següent a l'òrgan competent a què es refereix l'apartat següent:
a ) Els resultats de les recerques diligents que hagin efectuat i hagin dut a la conclusió que una obra o un fonograma s'ha de considerar obra òrfena.
b) L'ús que les entitats fan de les obres òrfenes de conformitat amb aquesta Llei.
c ) Qualsevol canvi, d'acord amb l'apartat següent, en la condició d'obra òrfena de les obres i els fonogrames que utilitzin.
d ) La informació de contacte pertinent de l'entitat en qüestió.
En qualsevol moment, els titulars de drets de propietat intel·lectual d'una obra poden sol·licitar a l'òrgan competent que es determini reglamentàriament la finalitat de la seva condició d'obra òrfena pel que fa als seus drets i percebre una compensació equitativa per la utilització duta a terme segons el que disposa aquest article.
L'execució d'obres musicals en el curs d'actes oficials de l'Estat, de les administracions públiques i cerimònies religioses no requereix l'autorització dels titulars dels drets, sempre que el públic hi pugui assistir gratuïtament i els artistes que hi intervinguin no percebin una remuneració específica per la seva interpretació o execució en aquests actes.
No es considera transformació que exigeix el consentiment de l'autor la paròdia de l'obra divulgada, mentre no impliqui risc de confusió amb aquesta ni s'infereixi un dany a l'obra original o a l'autor.
Si a la mort o declaració de mort de l'autor, els seus drethavents exerceixen el dret a la no-divulgació de l'obra, en condicions que vulneren el que disposa l'article 44 de la Constitució, el jutge pot ordenar les mesures adequades a petició de l'Estat, les comunitats autònomes, les corporacions locals, les institucions públiques de caràcter cultural o de qualsevol altra persona que hi tingui un interès legítim.
Els articles d'aquest capítol no es poden interpretar de manera que permetin que la seva aplicació causi un perjudici injustificat als interessos legítims de l'autor o que vagi en detriment de l'explotació normal de les obres a què es refereixen.
El que disposen els articles d'aquest llibre I, sobre la protecció de les bases de dades, s'entén sens perjudici de qualsevol altra disposició legal que afecti l'estructura o el contingut de qualsevol d'aquestes bases, com ara les relatives a altres drets de propietat intel·lectual, dret sui generis, sobre una base de dades, dret de propietat industrial, dret de la competència, dret contractual, secrets, protecció de les dades de caràcter personal, protecció dels tresors nacionals o sobre l'accés als documents públics.
L'extinció dels drets d'explotació de les obres determina que passin al domini públic.
Les obres de domini públic poden ser utilitzades per qualsevol, sempre que es respecti l'autoria i la integritat de l'obra, en els termes que preveuen els apartats 3r i 4t de l'article 14.
Els drets d'explotació de l'obra es transmeten per causa de mort per qualsevol dels mitjans admesos en dret.
Els drets d'explotació de l'obra es poden transmetre per actes entre vius, i la cessió queda limitada al dret o drets cedits, a les modalitats d'explotació expressament previstes i al temps i l'àmbit territorial que es determinin.
La falta de menció del temps limita la transmissió a cinc anys i la de l'àmbit territorial, al país en el qual es realitzi la cessió.
Si no consten específicament i de manera concreta les modalitats d'explotació de l'obra, la cessió queda limitada a aquella que es dedueixi necessàriament del mateix contracte i sigui indispensable per complir la seva finalitat.
És nul·la la cessió de drets d'explotació respecte al conjunt de les obres que pugui crear l'autor en el futur.
Són nul·les les estipulacions per les quals l'autor es compromet a no crear cap obra en el futur.
La transmissió dels drets d'explotació no afecta les modalitats d'utilització o mitjans de difusió inexistents o mitjans de difusió inexistents o desconeguts en el moment de la cessió.
Els autors de menys de divuit anys i de més de setze que viuen de manera independent amb el consentiment dels pares o tutors, o amb l'autorització de la persona o institució que els té al seu càrrec, tenen capacitat plena per cedir drets d'explotació.
Qualsevol cessió s'ha de formalitzar per escrit.
Si, previ requeriment fefaent, el cessionari incompleix aquesta exigència, l'autor pot optar per la resolució del contracte.
La cessió atorgada per l'autor a títol onerós li confereix una participació proporcional en els ingressos de l'explotació, en la quantia convinguda amb el cessionari.
No obstant això, es pot estipular una remuneració a preu fet per a l'autor en els casos següents:
a ) Quan, atesa la modalitat de l'explotació, hi hagi dificultat greu en la determinació dels ingressos o la seva comprovació sigui impossible o d'un cost desproporcionat amb l'eventual retribució.
b ) Quan la utilització de l'obra tingui caràcter accessori respecte a l'activitat o l'objecte material a què es destini.
c ) Quan l'obra, utilitzada amb altres, no constitueixi un element essencial de la creació intel·lectual en la qual s'integri.
d ) En el cas de la primera o única edició de les obres següents no divulgades prèviament:
Diccionaris, antologies i enciclopèdies.
Pròlegs, anotacions, introduccions i presentacions.
Treballs d'il·lustració d'una obra.
Edicions populars a preus reduïts.
Si en la cessió a un tant alçat es produeix una manifesta desproporció entre la remuneració de l'autor i els beneficis obtinguts pel cessionari, aquell pot demanar la revisió del contracte i, si no hi ha acord, presentar-se davant el jutge perquè en fixi una remuneració equitativa, ateses les circumstàncies del cas.
Aquesta facultat es pot exercir dins dels deu anys següents al de la cessió.
La cessió en exclusiva s'ha d'atorgar expressament amb aquest caràcter i atribueix al cessionari, dins l'àmbit d'aquella, la facultat d'explotar l'obra amb exclusió d'una altra persona, comprès el mateix cedent, i, llevat que hi hagi un pacte en contra, les d'atorgar autoritzacions no exclusives a tercers.
Així mateix, li confereix legitimació, amb independència de la del titular cedent, per perseguir les violacions que afectin les facultats que se li hagin concedit.
Aquesta cessió constitueix el cessionari en l'obligació de posar tots els mitjans necessaris per a l'efectivitat de l'explotació concedida, segons la naturalesa de l'obra i els usos vigents en l'activitat professional, industrial o comercial de què es tracti.
El cessionari no exclusiu està facultat per utilitzar l'obra d'acord amb els termes de la cessió i en concurrència tant amb altres cessionaris com amb el mateix cedent.
El seu dret és intransmissible, llevat dels supòsits que preveu el paràgraf tercer de l'article anterior.
Les autoritzacions no exclusives concedides per les entitats de gestió per a la utilització dels seus repertoris són, en tot cas, intransmissibles.
La transmissió a l'empresari dels drets d'explotació de l'obra creada en virtut d'una relació laboral es regeix pel pacte en el contracte, el qual s'ha de realitzar per escrit.
A falta de pacte escrit, es considera que els drets d'explotació han estat cedits en exclusiva i amb l'abast necessari per a l'exercici de l'activitat habitual de l'empresari en el moment del lliurament de l'obra que es dugui a terme en virtut de la relació laboral.
En cap cas l'empresari pot utilitzar l'obra o disposar-ne per a un sentit o fins diferents dels que deriven del que estableixen els dos apartats anteriors.
Les altres disposicions d'aquesta Llei són aplicables, en el que sigui pertinent, a aquestes transmissions, sempre que en derivi de la finalitat i l'objecte del contracte.
La titularitat dels drets sobre un programa d'ordinador creat per un treballador assalariat en l'exercici de les seves funcions o seguint les instruccions del seu empresari es regeix pel que preveu l'apartat 4 de l'article 97 d'aquesta Llei.
Llevat que hi hagi una estipulació en contra, els autors d'obres reproduïdes en publicacions periòdiques conserven el dret a explotar-les en qualsevol forma que no perjudiqui la normal de la publicació en la qual s'hagin inserit.
L'autor pot disposar lliurement de la seva obra si aquesta no es reprodueix en el termini d'un mes des del seu enviament o acceptació en les publicacions diàries o en el de sis mesos en les restants, llevat que hi hagi un pacte en contra.
La remuneració de l'autor de les obres pot consistir en un tant alçat.
Els drets d'explotació de les obres protegides en aquesta Llei poden ser objecte d'hipoteca d'acord amb la legislació vigent.
Els drets d'explotació corresponents a l'autor no són embargables, però sí que ho són els seus fruits o productes, que es consideren salaris, tant pel que fa a l'ordre de prelació per a l'embargament, com a retencions o part inembargable.
L'adquirent de la propietat del suport a què s'hagi incorporat l'obra no té, per aquest sol títol, cap dret d'explotació sobre aquesta última.
No obstant això, el propietari de l'original d'una obra d'arts plàstiques o d'una obra fotogràfica té el dret d'exposició pública de l'obra, encara que aquesta no hagi estat divulgada, llevat que l'autor hagi exclòs expressament aquest dret en l'acte d'alienació de l'original.
En tot cas, l'autor es pot oposar a l'exercici d'aquest dret, mitjançant l'aplicació, si s'escau, de les mesures cautelars que preveu aquesta Llei, quan l'exposició es realitzi en condicions que perjudiquin el seu honor o reputació professional.
La transmissió de drets d'autor per a la seva explotació a través de les modalitats d'edició, representació o execució, o de producció d'obres audiovisuals es regeix, respectivament i en tot cas, pel que estableixen les disposicions específiques d'aquest llibre I, i en tot el que no preveuen aquestes, pel que estableix aquest capítol.
Les cessions de drets per a cada una de les diferents modalitats d'explotació s'han de formalitzar en documents independents.
Pel contracte d'edició, l'autor o els seus drethavents cedeixen a l'editor, mitjançant compensació econòmica, el dret de reproduir la seva obra i el de distribuir-la.
L'editor s'obliga a realitzar aquestes operacions pel seu compte i risc en les condicions pactades i amb subjecció al que disposa aquesta Llei.
Les obres futures no són objecte del contracte d'edició que regula aquesta Llei.
L'encàrrec d'una obra no és objecte del contracte d'edició, però la remuneració que se'n pugui acordar es considera avançament dels drets que a l'autor li corresponen per l'edició, si aquesta s'efectua.
Les disposicions d'aquest capítol tampoc són aplicables a les col·laboracions en publicacions periòdiques, llevat que així ho exigeixin, si s'escau, la naturalesa i la finalitat del contracte.
El contracte d'edició s'ha de formalitzar per escrit i hi ha de constar en tot cas:
Si la cessió de l'autor a l'editor té caràcter d'exclusiva.
El nombre màxim i mínim d'exemplars que ha de tenir l'edició o cadascuna de les que s'acordin.
La forma de distribució dels exemplars i els que es reservin a l'autor, a la crítica i a la promoció de l'obra.
La remuneració de l'autor, establerta de conformitat amb el que disposa l'article 46 d'aquesta Llei.
El termini per a la posada en circulació dels exemplars de l'única o la primera edició, que no pot excedir els dos anys des que l'autor lliuri a l'editor l'obra en condicions adequades per fer-ne la reproducció.
El termini en què l'autor ha de lliurar l'original de l'obra a l'editor.
És nul el contracte no formalitzat per escrit, i també el que no expressi els punts que exigeixen els apartats 3r i 5è de l'article anterior.
L'omissió dels punts esmentats en els apartats 6è i 7è de l'article anterior dóna acció als contractants per compel·lir-se recíprocament a solucionar la falta.
Si no hi ha acord, ho ha de fer el jutge atenent les circumstàncies del contracte, els actes de les parts en la seva execució i els usos.
Quan es tracti de l'edició d'una obra en forma de llibre, el contracte ha d'expressar, a més, els aspectes següents:
a ) La llengua o llengües en què s'ha de publicar l'obra.
b ) L'avançament que ha de concedir, si s'escau, l'editor a l'autor a càrrec dels seus drets.
c ) La modalitat o modalitats d'edició i, si s'escau, la col·lecció de la qual formen part.
La falta d'expressió de la llengua o llengües en què s'ha de publicar l'obra només dóna dret a l'editor a publicar-la en la llengua original d'aquesta.
Quan el contracte estableixi l'edició d'una obra en diverses llengües espanyoles oficials, la publicació en una d'aquestes no eximeix l'editor de l'obligació de publicar-la en les altres.
Si, transcorreguts cinc anys des que l'autor lliuri l'obra, l'editor no l'ha publicat en totes les llengües previstes en el contracte, l'autor pot resoldre'l respecte a les llengües en les quals no s'hagi publicat.
El que disposa l'apartat anterior també s'aplica per a les traduccions de les obres estrangeres a Espanya.
La limitació del termini que preveu l'apartat 6è de l'article 60 no és aplicable a les edicions dels tipus d'obres següents:
Antologies d'obres alienes, diccionaris, enciclopèdies i col·leccions anàlogues.
Pròlegs, epílegs, presentacions, introduccions, anotacions, comentaris i il·lustracions d'obres alienes.
Reproduir l'obra en la forma convinguda, sense introduir-hi cap modificació que l'autor no hagi consentit i fent constar en els exemplars el nom, signatura o signe que l'identifiqui.
Sotmetre les proves de la tirada a l'autor, llevat que hi hagi un pacte en contra.
Procedir a la distribució de l'obra en el termini i les condicions estipulats.
Assegurar a l'obra una explotació contínua i una difusió comercial de conformitat amb els usos habituals en el sector professional de l'edició.
Satisfer a l'autor la remuneració estipulada i, quan aquesta sigui proporcional, almenys una vegada cada any, la liquidació oportuna, del contingut de la qual ha de retre comptes.
També ha de posar anualment a disposició d'autor un certificat en el qual es determinin les dades relatives a la fabricació, distribució i existències d'exemplars.
A aquest efecte, si l'autor ho sol·licita, l'editor li ha de presentar els justificants corresponents.
Restituir a l'autor l'original de l'obra objecte de l'edició una vegada finalitzades les operacions d'impressió i tirada d'aquesta.
Lliurar a l'editor en la forma deguda per a la seva reproducció i dins el termini convingut l'obra objecte de l'edició.
Respondre davant l'editor de l'autoria i l'originalitat de l'obra i de l'exercici pacífic dels drets que li hagi cedit.
Corregir les proves de la tirada, llevat que hi hagi un pacte en contra.
L'autor, durant el període de correcció de proves, pot introduir en l'obra les modificacions que consideri imprescindibles, sempre que no n'alterin el caràcter o finalitat, ni s'elevi substancialment el cost de l'edició.
En qualsevol cas, el contracte d'edició pot preveure un percentatge màxim de correccions sobre la totalitat de l'obra.
L'editor, sense el consentiment de l'autor, no pot vendre com a saldo l'edició abans de dos anys de la posada en circulació inicial dels exemplars.
Transcorregut aquest termini, si l'editor decideix vendre com a saldo els que li restin, ho ha de notificar de manera fefaent a l'autor, el qual pot optar per adquirir-los exercint tempteig sobre el preu de saldo o, en el cas de remuneració proporcional, percebre el 10 per 100 del que facturi l'editor.
L'opció, l'ha d'exercir dins els trenta dies següents al dia de recepció de la notificació.
Si, després d'aquest termini, l'editor decideix destruir la resta dels exemplars d'una edició, també ho ha de notificar a l'autor, el qual pot exigir que se li lliurin gratuïtament tots o una part dels exemplars, dins el termini de trenta dies des de la notificació.
L'autor no pot destinar aquests exemplars a usos comercials.
Sense perjudici de les indemnitzacions a què té dret, l'autor pot resoldre el contracte d'edició en els casos següents:
a ) Si l'editor no realitza l'edició de l'obra en el termini i les condicions acordats.
b ) Si l'editor incompleix alguna de les obligacions esmentades als apartats 2n, 4t i 5è de l'article 64, tot i el requeriment exprés de l'autor en què li exigeixi el compliment.
c ) Si l'editor procedeix a la venda com a saldo o a la destrucció dels exemplars que li restin de l'edició, sense complir els requisits que estableix l'article 67 d'aquesta Llei.
d ) Si l'editor cedeix els drets a un tercer de manera indeguda.
e ) Si, previstes diverses edicions i esgotada l'última realitzada, l'editor no n'efectua l'edició següent en el termini d'un any des que l'autor el requereixi perquè ho faci.
Una edició es considera esgotada als efectes d'aquest article si el nombre d'exemplars sense vendre és inferior al 5 per 100 del total de l'edició i, en tot cas, inferior a 100.
f ) E En els supòsits de liquidació o canvi de titularitat de l'empresa editorial, sempre que no s'hagi iniciat la reproducció de l'obra, amb devolució, si s'escau, de les quantitats percebudes com a avançament.
Quan per cessament de l'activitat de l'editor o a conseqüència d'un procediment concursal se suspengui l'explotació de l'obra, l'autoritat judicial, a instància de l'autor, pot fixar un termini perquè es reprengui aquella, de manera que queda resolt el contracte d'edició si ho porta a terme.
El contracte d'edició s'extingeix per les causes generals d'extinció dels contractes i també per les següents:
Per la finalització del termini pactat.
Per la venda de tots els exemplars, si aquest ha estat el destí de l'edició.
Pel transcurs de deu anys des de la cessió si la remuneració es va pactar exclusivament a un tant alçat d'acord amb el que estableix l'article 46, apartat 2.d), d'aquesta Llei.
En tot cas, quinze anys després que l'autor hagi posat l'editor en condicions de fer la reproducció de l'obra.
Una vegada extingit el contracte, i llevat que hi hagi una estipulació en contra, l'editor, dins els tres anys següents i sigui quina sigui la forma de distribució convinguda, pot alienar els exemplars que, si s'escau, tingui.
L'autor els pot adquirir pel 60 per 100 del preu de venda al públic o pel que es determini pericialment, o optar per exercir tempteig sobre el preu de venda.
L'alienació està subjecta a les condicions que estableixi el contracte extingit.
El contracte d'edició d'obres musicals o dramaticomusicals pel qual es concedeixen a més a l'editor drets de comunicació pública, es regeix pel que disposa aquest capítol, sense perjudici de les normes següents:
És vàlid el contracte encara que no hi consti el nombre d'exemplars.
No obstant això, l'editor ha de confeccionar i distribuir exemplars de l'obra en una quantitat suficient per atendre les necessitats normals de l'explotació concedida, d'acord amb l'ús habitual en el sector professional de l'edició musical.
Per a les obres simfòniques i dramaticomusicals, el límit de temps que preveu l'apartat 6è de l'article 60 és de cinc anys.
No és aplicable a aquest contracte el que disposen l'apartat 1. c de l'article 68 i les clàusules 2a, 3a i 4a de l'article 69.
El nombre d'exemplars de cada edició està subjecte a control de tirada a través del procediment que s'estableixi per reglament, escoltats els sectors professionals afectats.
L'incompliment per l'editor dels requisits que a aquest efecte es disposin faculta l'autor o els drethavents per resoldre el contracte, sense perjudici de les responsabilitats en què hagi pogut incórrer l'editor.
Els autors i editors, a través de les entitats de gestió dels seus corresponents drets de propietat intel·lectual o, si no, a través de les associacions representatives dels uns i dels altres, poden acordar condicions generals per al contracte d'edició dins del respecte a la llei.
Pel contracte que regula aquest capítol, l'autor o els seus drethavents cedeixen a una persona natural o jurídica el dret de representar o executar públicament una obra literària, dramàtica, musical, dramaticomusical, pantomímica o coreogràfica, mitjançant una compensació econòmica.
El cessionari s'obliga a portar a terme la comunicació pública de l'obra en les condicions convingudes i amb subjecció al que disposa aquesta Llei.
Les parts poden contractar la cessió per un termini cert o per un nombre determinat de comunicacions al públic.
En tot cas, la durada de la cessió en exclusiva no pot excedir els cinc anys.
En el contracte s'hi ha d'estipular el termini dins el qual s'ha de portar a terme la comunicació única o primera de l'obra.
Aquest no pot ser superior a dos anys des de la data del contracte o, si s'escau, des que l'autor va posar l'empresari en condicions de fer la comunicació.
Si no s'hi fixa un termini, s'entén atorgat per un any.
En cas que tingui per objecte la representació escènica de l'obra, aquest termini ha de ser el de la durada de la temporada corresponent al moment de la conclusió del contracte.
Si en el contracte no s'han determinat les modalitats autoritzades, aquestes queden limitades a les de recitació i representació en teatres, sales o recintes l'entrada dels quals requereixi el pagament d'una quantitat de diners.
Lliurar a l'empresari el text de l'obra amb la partitura, si s'escau, completament instrumentada, quan no s'hagi publicat en forma impresa.
Respondre davant el cessionari de l'autoria i l'originalitat de l'obra i de l'exercici pacífic dels drets que li hagi cedit.
A portar a terme la comunicació pública de l'obra en el termini convingut o determinat de conformitat amb l'apartat 2 de l'article 75.
A efectuar aquesta comunicació sense fer en l'obra variacions, addicions, talls o supressions no consentits per l'autor i en condicions tècniques que no perjudiquin el dret moral d'aquest.
A garantir a l'autor o als seus representants la inspecció de la representació pública de l'obra i l'assistència a aquesta de manera gratuïta.
A satisfer puntualment a l'autor la remuneració convinguda, que s'ha de determinar de conformitat amb el que disposa l'article 46 d'aquesta Llei.
A presentar a l'autor o als seus representants el programa exacte dels actes de comunicació, i quan la remuneració sigui proporcional, una declaració dels ingressos.
Així mateix, el cessionari els ha de facilitar la comprovació dels programes i les declaracions.
Els empresaris d'espectacles públics es consideren dipositaris de la remuneració corresponent als autors per la comunicació de les seves obres quan aquella consisteixi en una participació proporcional en els ingressos.
La remuneració, l'han de tenir setmanalment a disposició dels autors o dels seus representants.
Llevat que les parts hagin convingut una altra cosa, s'han de subjectar en l'execució del contracte a les regles següents:
És a càrrec del cessionari l'obtenció de les còpies necessàries per a la comunicació pública de l'obra.
Aquestes han de ser visades per l'autor.
L'autor i el cessionari han d'escollir de comú acord els intèrprets principals i, si es tracta d'orquestres, cors, grups de balls i conjunts artístics anàlegs, el director.
L'autor i el cessionari han d'acordar la redacció de la publicitat dels actes de comunicació.
El contracte es pot resoldre per voluntat de l'autor en els casos següents:
Si l'empresari que ha adquirit drets exclusius, una vegada iniciades les representacions públiques de l'obra, les interromp durant un any.
Si l'empresari incompleix l'obligació esmentada a l'apartat 1r de l'article 78.
Si l'empresari incompleix qualsevol de les obligacions esmentades en els apartats 2n, 3r, 4t i 5è del mateix article 78, després d'haver estat requerit per l'autor per al seu compliment.
El contracte de representació s'extingeix no només per les causes generals d'extinció dels contractes, sinó també si, tractant-se d'una obra d'estrena i sent la seva representació escènica l'única modalitat de comunicació prevista en el contracte, aquella ha estat rebutjada clarament pel públic i així s'ha fet constar en el contracte.
El contracte de representació que té per objecte l'execució pública d'una composició musical es regeix per les disposicions d'aquest capítol, sempre que ho permeti la naturalesa de l'obra i la modalitat de la comunicació autoritzada.
La cessió del dret de comunicació pública de les obres a les quals es refereix aquest capítol, a través de la radiodifusió, es regeix per les disposicions d'aquest, llevat del que disposa l'apartat 1r de l'article 81.
Llevat que hi hagi un pacte en contra, s'entén que la cessió queda limitada a l'emissió de l'obra per una sola vegada, realitzada per mitjans sense fil i centres emissors de l'entitat de radiodifusió autoritzada, dins l'àmbit territorial determinat en el contracte, sense perjudici del que disposen l'article 20 i els apartats 1 i 2 de l'article 36 d'aquesta Llei.
Les autoritzacions que l'autor concedeix a un empresari perquè pugui fer una comunicació pública de la seva obra, sense obligar-se a efectuar-la, es regeixen per les disposicions d'aquest capítol en tot el que els sigui aplicable.
Les disposicions que conté aquest títol són aplicables a les obres cinematogràfiques i altres obres audiovisuals, entenent com a tals les creacions expressades mitjançant una sèrie d'imatges associades, amb sonorització incorporada o sense, destinades essencialment a ser mostrades a través d'aparells de projecció o per qualsevol altre mitjà de comunicació pública de la imatge i del so, amb independència de la naturalesa dels suports materials de les obres.
Totes les obres enunciades en aquest article s'anomenen d'ara endavant obres audiovisuals.
Són autors de l'obra audiovisual en els termes que preveu l'article 7 d'aquesta Llei:
Els autors de l'argument, l'adaptació i els del guió o els diàlegs.
Els autors de les composicions musicals, amb lletra o sense, creades especialment per a aquesta obra.
Sense perjudici dels drets que corresponen als autors, pel contracte de producció de l'obra audiovisual es consideren cedits en exclusiva al productor, amb les limitacions que estableix aquest títol, els drets de reproducció, distribució i comunicació pública, així com els de doblatge o subtitulació de l'obra.
No obstant això, en les obres cinematogràfiques sempre és necessària l'autorització expressa dels autors per a la seva explotació, mitjançant la posada a disposició del públic de còpies en qualsevol sistema o format, per a la seva utilització en l'àmbit domèstic, o mitjançant la seva comunicació pública a través de la radiodifusió.
Llevat que hi hagi una estipulació en contra, els autors poden disposar de la seva aportació en forma aïllada, sempre que no es perjudiqui l'explotació normal de l'obra audiovisual.
Mitjançant el contracte de transformació d'una obra preexistent que no estigui en el domini públic, es considera que el seu autor cedeix al productor de l'obra audiovisual els drets d'explotació sobre aquesta en els termes que preveu l'article 88.
Llevat que hi hagi un pacte en contra, l'autor de l'obra preexistent conserva els drets a explotar-la en forma d'edició gràfica i de representació escènica i, en tot cas, pot disposar-ne per a una altra obra audiovisual al cap de quinze anys d'haver posat la seva aportació a disposició del productor.
La remuneració dels autors de l'obra audiovisual per la cessió dels drets esmentats a l'article 88 i, si s'escau, la corresponent als autors de les obres preexistents, tant si han estat transformades com si no, s'ha de determinar per a cada una de les modalitats d'explotació concedides.
Si els autors a què es refereix l'apartat anterior subscriuen amb un productor de gravacions audiovisuals contractes relatius a la producció d'aquestes, es considera que, llevat que hi hagi un pacte en contra en el contracte i deixant estalvi el dret irrenunciable a una remuneració equitativa a què es refereix el paràgraf següent, han transferit el dret de lloguer.
L'autor que hagi transferit o cedit a un productor de fonogrames o de gravacions audiovisuals el dret de lloguer respecte a un fonograma o un original o una còpia d'una gravació audiovisual conserva el dret irrenunciable a obtenir una remuneració equitativa pel seu lloguer.
Les remuneracions són exigibles als qui porten a terme les operacions de lloguer al públic dels fonogrames o gravacions audiovisuals en la condició de drethavents dels titulars del corresponent dret d'autoritzar el lloguer i s'han de fer efectives a partir de l'1 de gener de 1997.
En tot cas, i amb independència del pacte en el contracte, si l'obra audiovisual es projecta en llocs públics mitjançant el pagament d'un preu d'entrada, els autors esmentats a l'apartat 1 d'aquest article tenen dret a percebre dels qui exhibeixen públicament l'obra esmentada un percentatge dels ingressos procedents de l'exhibició pública.
Les quantitats pagades per aquest concepte, les poden deduir els exhibidors de les que han d'abonar als cedents de l'obra audiovisual.
En el cas d'exportació de l'obra audiovisual, els autors poden cedir aquest dret per una quantitat alçada si en el país de destí els és impossible o greument dificultós l'exercici efectiu del dret.
Els empresaris de sales públiques o de locals d'exhibició han de posar periòdicament a disposició dels autors les quantitats recaptades en concepte de la remuneració esmentada.
A aquests efectes, el Govern pot establir per reglament els procediments de control oportuns.
La projecció o exhibició sense exigir preu d'entrada, la transmissió al públic per qualsevol mitjà o procediment, amb fil o sense, inclosa, entre d'altres, la posada a disposició en la forma establerta a l'article 20.2. i d'una obra audiovisual, dóna dret als autors a rebre la remuneració que escaigui, d'acord amb les tarifes generals establertes per la corresponent entitat de gestió.
Per facilitar a l'autor l'exercici dels drets que li corresponen per l'explotació de l'obra audiovisual, el productor, com a mínim una vegada a l'any, ha de facilitar a instància de l'autor la documentació necessària.
Els drets que estableixen els apartats 3 i 4 d'aquest article són irrenunciables i intransmissibles per actes entre vius i no són aplicables als autors d'obres audiovisuals de caràcter publicitari.
Els drets que preveuen els apartats 2, 3 i 4 d'aquest article s'han de fer efectius a través de les entitats de gestió dels drets de propietat intel·lectual.
Quan l'aportació d'un autor no es completi per negativa injustificada d'aquest o per una causa de força major, el productor pot utilitzar-ne la part realitzada, respectant els drets d'aquell sobre aquesta, sense perjudici, si s'escau, de la indemnització que sigui procedent.
Es considera acabada l'obra audiovisual si se n'ha establert la versió definitiva, d'acord amb el pacte en el contracte entre el director realitzador i el productor.
Qualsevol modificació de la versió definitiva de l'obra audiovisual mitjançant afegitó, supressió o canvi de qualsevol element d'aquesta, requereix l'autorització prèvia dels qui n'hagin acordat la versió definitiva.
No obstant això, en els contractes de producció d'obres audiovisuals destinades essencialment a la comunicació pública a través de la radiodifusió, es considera concedida pels autors, llevat que hi hagi una estipulació en contra, l'autorització per realitzar en la forma d'emissió de l'obra les modificacions estrictament exigides per la manera de programació del mitjà, sense perjudici en tot cas del dret reconegut a l'apartat 4t de l'article 14.
El dret moral dels autors només es pot exercir sobre la versió definitiva de l'obra audiovisual.
Queda prohibida la destrucció del suport original de l'obra audiovisual en la versió definitiva.
Les disposicions que conté aquest títol són aplicables, en el que sigui pertinent, a les obres radiofòniques.
El dret d'autor sobre els programes d'ordinador es regeix pels preceptes d'aquest títol i, en tot el que no hi estigui específicament previst, per les disposicions que hi siguin aplicables d'aquesta Llei.
A l'efecte d'aquesta Llei, s'entén per programa d'ordinador qualsevol seqüència d'instruccions o indicacions destinades a ser utilitzades, directament o indirectament, en un sistema informàtic per realitzar una funció o una tasca o per obtenir un resultat determinat, sigui quina sigui la seva forma d'expressió i fixació.
Al mateix efecte, l'expressió programes d'ordinador comprèn també la seva documentació preparatòria.
La documentació tècnica i els manuals d'ús d'un programa gaudeixen de la mateixa protecció que atorga aquest títol als programes d'ordinador.
El programa d'ordinador només ha de ser protegit si és original, en el sentit que és una creació intel·lectual pròpia de l'autor.
La protecció que preveu aquesta Llei s'aplica a qualsevol forma d'expressió d'un programa d'ordinador.
Així mateix, aquesta protecció s'estén a qualssevol versions successives del programa, així com als programes derivats, llevat de les creades amb la finalitat d'ocasionar efectes nocius a un sistema informàtic.
Si els programes d'ordinador formen part d'una patent o d'un model d'utilitat gaudeixen, sense perjudici del que disposa aquesta Llei, de la protecció que els correspon per l'aplicació del règim jurídic de la propietat industrial.
No estan protegits mitjançant els drets d'autor d'acord amb aquesta Llei les idees i els principis en els quals es basen qualsevol dels elements d'un programa d'ordinador inclosos els que serveixen de fonament a les seves interfícies.
Es considera autor del programa d'ordinador la persona o grup de persones naturals que l'han creat, o la persona jurídica considerada titular dels drets d'autor en els casos que preveu de manera expressa aquesta Llei.
Si es tracta d'una obra col·lectiva, té la consideració d'autor, llevat que hi hagi un pacte en contra, la persona natural o jurídica que l'editi i divulgui sota el seu nom.
Els drets d'autor sobre un programa d'ordinador que sigui resultat unitari de la col·laboració entre diversos autors són propietat comuna i corresponen a tots ells en la proporció que determinin.
Si un treballador assalariat crea un programa d'ordinador, en l'exercici de les funcions que li han estat confiades o seguint les instruccions del seu empresari, la titularitat dels drets d'explotació corresponents al programa d'ordinador així creat, tant el programa font com el programa objecte, corresponen, exclusivament, a l'empresari, llevat que hi hagi un pacte en contra.
La protecció s'ha de concedir a totes les persones naturals i jurídiques que compleixin els requisits que estableix aquesta Llei per a la protecció dels drets d'autor.
Si l'autor és una persona natural, la durada dels drets d'explotació d'un programa d'ordinador és, segons els diferents supòsits que es poden plantejar, la que preveu el capítol I del títol III d'aquest llibre.
Si l'autor és una persona jurídica, la durada dels drets a què es refereix el paràgraf anterior és de setanta anys, computats des del dia 1 de gener de l'any següent al de la divulgació lícita del programa o al de la seva creació si no s'ha divulgat.
Sense perjudici del que disposa l'article 100 d'aquesta Llei, els drets exclusius de l'explotació d'un programa d'ordinador per part de qui n'és el titular d'acord amb l'article 97 inclouen el dret de realitzar o d'autoritzar:
a ) La reproducció total o parcial, fins i tot per a ús personal, d'un programa d'ordinador, per qualsevol mitjà i sota qualsevol forma, ja sigui permanent o transitòria.
Quan la càrrega, presentació, execució, transmissió o emmagatzematge d'un programa requereixin aquesta reproducció, s'ha de disposar d'autorització per fer-ho, la qual ha d'atorgar el titular del dret.
b ) La traducció, adaptació, arranjament o qualsevol altra transformació d'un programa d'ordinador i la reproducció dels resultats d'aquests actes, sense perjudici dels drets de la persona que transformi el programa d'ordinador.
c ) Qualsevol forma de distribució pública inclòs el lloguer del programa d'ordinador original o de les seves còpies.
A aquests efectes, quan es produeixi la cessió del dret d'ús d'un programa d'ordinador, s'entén, llevat que hi hagi una prova en contra, que la cessió té caràcter no exclusiu i intransferible, i es considera, així mateix, que ho és per satisfer únicament les necessitats de l'usuari.
La primera venda a la Unió Europea d'una còpia d'un programa pel titular dels drets o amb el seu consentiment, exhaureix el dret de distribució de la còpia, llevat del dret de controlar el lloguer subsegüent del programa o d'una còpia d'aquest.
No requereixen l'autorització del titular, llevat que hi hagi una disposició contractual en contra, la reproducció o transformació d'un programa d'ordinador inclosa la correcció d'errors, quan aquests actes siguin necessaris per a la utilització d'aquest per part de l'usuari legítim, d'acord amb la seva finalitat proposada.
La realització d'una còpia de seguretat per part de qui té dret a utilitzar el programa no es pot impedir per un contracte quan sigui necessària per a la seva utilització.
L'usuari legítim de la còpia d'un programa està facultat per observar-ne, estudiar-ne o verificar-ne el funcionament, sense autorització prèvia del titular, amb la finalitat de determinar les idees i els principis implícits en qualsevol element del programa, sempre que ho faci durant qualsevol de les operacions de càrrega, visualització, execució, transmissió o emmagatzematge del programa que té dret a fer.
L'autor, llevat que hi hagi un pacte en contra, no es pot oposar que el cessionari titular de drets d'explotació realitzi o autoritzi la realització de versions successives del seu programa ni de programes derivats d'aquest.
No és necessària l'autorització del titular del dret si la reproducció del codi i la traducció de la seva forma en el sentit dels paràgrafs a i b de l'article 99 d'aquesta Llei és indispensable per obtenir la informació necessària per a la interoperabilitat d'un programa creat de forma independent amb altres programes, sempre que es compleixin els requisits següents:
a ) Que els actes, els realitzin l'usuari legítim o qualsevol altra persona facultada per utilitzar una còpia del programa, o, en nom seu, una persona degudament autoritzada.
b ) Que la informació necessària per aconseguir la interoperabilitat no s'hagi posat prèviament i de manera fàcil i ràpida a disposició de les persones a què es refereix el paràgraf anterior.
c ) Que els actes esmentats es limitin a les parts del programa original que siguin necessàries per aconseguir-ne la interoperabilitat.
L'excepció que preveu l'apartat 5 d'aquest article és aplicable sempre que la informació així obtinguda:
a ) S'utilitzi únicament per aconseguir la interoperabilitat del programa creat de forma independent.
b ) Només es comuniqui a tercers quan sigui necessari per a la interoperabilitat del programa creat de forma independent.
c ) No s'utilitzi per al desenvolupament, producció o comercialització d'un programa substancialment similar en la seva expressió, o per a qualsevol altre acte que infringeixi els drets d'autor.
Les disposicions que contenen els apartats 5 i 6 d'aquest article no es poden interpretar de manera que permetin que la seva aplicació perjudiqui de forma injustificada els interessos legítims del titular dels drets o sigui contrària a una explotació normal del programa informàtic.
Els drets sobre els programes d'ordinador, així com sobre les seves successives versions i els programes derivats, poden ser objecte d'inscripció en el Registre de la propietat intel·lectual.
S'han de determinar per reglament els elements dels programes registrats que són susceptibles de consulta pública.
A l'efecte d'aquest títol, i sense perjudici del que estableix l'article 100, tenen la consideració d'infractors dels drets d'autor els qui, sense autorització del titular d'aquests drets, realitzin els actes que preveu l'article 99 i, en particular:
a ) Els qui posin en circulació una o més còpies d'un programa d'ordinador coneixent o podent presumir la seva naturalesa il·legítima.
b ) Els qui tinguin amb fins comercials una o més còpies d'un programa d'ordinador coneixent o podent presumir la seva naturalesa il·legítima.
c ) Els qui posin en circulació o tinguin amb fins comercials qualsevol instrument l'únic ús del qual sigui facilitar la supressió o neutralització no autoritzades de qualsevol dispositiu tècnic utilitzat per protegir un programa d'ordinador.
El titular dels drets reconeguts en el aquest títol pot instar les accions i els procediments que, amb caràcter general, disposa el títol I, llibre III d'aquesta Llei i les mesures cautelars procedents, d'acord amb el que disposa la Llei d'enjudiciament civil.
El que disposa aquest títol s'entén sense perjudici de qualssevol altres disposicions legals, com ara les relatives als drets de patent, marques, competència deslleial, secrets comercials, protecció de productes semiconductors o dret d'obligacions.
S'entén per artista intèrpret o executant la persona que representa, canta, llegeix, recita, interpreta o executa en qualsevol forma una obra.
El director d'escena i el director d'orquestra tenen els drets que reconeix als artistes aquest títol.
Correspon a l'artista intèrpret o executant el dret exclusiu d'autoritzar la fixació de les seves actuacions.
Correspon a l'artista intèrpret o executant el dret exclusiu d'autoritzar la reproducció, segons la definició que estableix l'article 18, de les fixacions de les seves actuacions.
Correspon a l'artista intèrpret o executant el dret exclusiu d'autoritzar la comunicació pública:
a ) De les seves actuacions, llevat que l'esmentada actuació constitueixi en si una actuació transmesa per radiodifusió o es faci a partir d'una fixació prèviament autoritzada.
b ) En qualsevol cas, de les fixacions de les seves actuacions, mitjançant la posada a disposició del públic, en la forma que estableix l'article 20.2. i.
En els dos casos, l'autorització s'ha d'atorgar per escrit.
Quan la comunicació al públic es faci via satèl·lit o per cable i en els termes previstos, respectivament, en els apartats 3 i 4 de l'article 20 i concordants d'aquesta Llei, és aplicable el que disposen aquests preceptes.
Quan l'artista intèrpret o executant subscrigui individualment o col·lectivament amb un productor de fonogrames o de gravacions audiovisuals contractes relatius a la producció d'aquests, es presumeix que, llevat que hi hagi un pacte en contra en el contracte i sense perjudici del dret irrenunciable a la remuneració equitativa a què es refereix l'apartat següent, ha transferit el seu dret de posada a disposició del públic a què es refereix l'apartat 1. b.
L'artista intèrpret o executant que hagi transferit o cedit a un productor de fonogrames o de gravacions audiovisuals el seu dret de posada a disposició del públic a què es refereix l'apartat 1. b, respecte d'un fonograma o d'un original o una còpia d'una gravació audiovisual, conserva el dret irrenunciable a obtenir una remuneració equitativa de qui realitzi la posada a disposició.
Els usuaris d'un fonograma publicat amb fins comercials, o d'una reproducció de l'esmentat fonograma que s'utilitzi per a qualsevol forma de comunicació pública, tenen obligació de pagar una remuneració equitativa i única als artistes intèrprets o executants i als productors de fonogrames, entre els quals s'efectua el repartiment d'aquella.
S'exclou de l'esmentada obligació de pagament la posada a disposició del públic en la forma que estableix l'article 20.2. i, sense perjudici del que estableix l'apartat 3 d'aquest article.
Els usuaris de gravacions audiovisuals que s'utilitzin per a qualsevol acte de comunicació al públic, diferent dels assenyalats en el paràgraf anterior i de la posada a disposició del públic que preveu l'apartat 1. b, tenen així mateix l'obligació de pagar una remuneració equitativa als artistes intèrprets o executants, sense perjudici del que estableix l'apartat 3.
El dret a les remuneracions a què es refereixen els apartats 3, 4 i 5 s'ha de fer efectiu a través de les entitats de gestió dels drets de propietat intel·lectual.
L'efectivitat dels drets a través de les respectives entitats de gestió comprèn la negociació amb els usuaris, la determinació, la recaptació i la distribució de la remuneració corresponent, així com qualsevol altra actuació necessària per assegurar l'efectivitat d'aquells.
L'artista intèrpret o executant té, respecte a la fixació de les seves actuacions, el dret exclusiu d'autoritzar-ne la distribució, segons la definició que estableix l'article 19.1 d'aquesta Llei.
Als efectes d'aquest títol, s'entén per lloguer de fixacions de les actuacions la posada a disposició d'aquestes per al seu ús per un temps limitat i amb un benefici econòmic o comercial directe o indirecte.
Queden excloses del concepte de lloguer la posada a disposició amb fins d'exposició, de comunicació pública a partir de fonogrames o de gravacions audiovisuals, fins i tot de fragments d'uns i altres, i la que es realitzi per a consulta in situ:
Si l'artista intèrpret o executant subscriu individualment o col·lectivament amb un productor de gravacions audiovisuals contractes relatius a la producció d'aquestes, es considera que, llevat que hi hagi un pacte en contra en el contracte i tenint en compte el dret irrenunciable a la remuneració equitativa a què es refereix l'apartat següent, ha transferit els seus drets de lloguer.
L'artista intèrpret o executant que hagi transferit o cedit a un productor de fonogrames o de gravacions audiovisuals el seu dret de lloguer respecte a un fonograma, o un original, o una còpia d'una gravació audiovisual, conserva el dret irrenunciable a obtenir una remuneració equitativa pel lloguer d'aquests.
Les remuneracions són exigibles dels qui portin a terme les operacions de lloguer al públic dels fonogrames o gravacions audiovisuals en la seva condició de drethavents dels titulars dels corresponents drets d'autoritzar el lloguer i es fan efectives a partir de l'1 de gener de 1997.
El dret que preveu el paràgraf anterior s'ha de fer efectiu a través de les entitats de gestió dels drets de propietat intel·lectual.
Als efectes d'aquest títol, s'entén per préstec de les fixacions de les actuacions la posada a disposició d'aquestes per al seu ús per un temps limitat sense benefici econòmic o comercial directe o indirecte, sempre que el préstec es porti a terme a través d'establiments accessibles al públic.
S'entén que no hi ha benefici econòmic o comercial directe ni indirecte si el préstec efectuat per un establiment accessible al públic dóna lloc al pagament d'una quantitat que no excedeix el que és necessari per cobrir les despeses de funcionament.
Si la interpretació o execució es fa en compliment d'un contracte de treball o d'arrendament de serveis, s'entén, llevat que hi hagi una estipulació en contra, que l'empresari o l'arrendatari adquireixen sobre aquelles els drets exclusius d'autoritzar la reproducció i la comunicació pública que preveu aquest títol i que es dedueixin de la naturalesa i objecte del contracte.
El que estableix el paràgraf anterior no és aplicable als drets de remuneració reconeguts en els apartats 3, 4 i 5 de l'article 108.
Si, una vegada transcorreguts cinquanta anys des de la publicació lícita del fonograma o, en cas de no haver-se produït aquesta última, cinquanta anys des de la seva comunicació lícita al públic, no es posa a la venda un nombre suficient de còpies que satisfaci raonablement les necessitats estimades del públic d'acord amb la naturalesa i la finalitat del fonograma, o no es posa a disposició del públic, tal com estableix l'article 20.2. i, l'artista intèrpret o executant pot posar fi al contracte en virtut del qual cedeix els seus drets respecte a la gravació de la seva interpretació o execució al productor de fonogrames.
El dret a resoldre el contracte de cessió es pot exercir si, en el termini d'un any des de la notificació fefaent de l'artista intèrpret o executant de la seva intenció de resoldre el contracte de cessió d'acord amb el que disposa el paràgraf anterior, el productor no duu a terme els dos actes d'explotació esmentats al paràgraf.
Aquesta possibilitat de resolució no pot ser objecte de renúncia per part de l'artista intèrpret o executant.
Quan un fonograma contingui la gravació de les interpretacions o execucions de diversos artistes intèrprets o executants, aquests només poden resoldre el contracte de cessió de conformitat amb l'article 111.
Si es posa fi al contracte de cessió de conformitat amb el que especifica el present apartat, els drets del productor del fonograma sobre aquest expiren.
Quan un contracte de cessió atorgui a l'artista intèrpret o executant el dret a una remuneració única, té dret a percebre una remuneració anual addicional per cada any complet una vegada transcorreguts cinquanta anys des de la publicació lícita del fonograma o, en cas de no haver-se produït aquesta última, cinquanta anys des de la seva comunicació lícita al públic.
El dret a obtenir aquesta remuneració anual addicional, el deutor de la qual és el productor del fonograma o, si s'escau, el seu cessionari en exclusiva, no pot ser objecte de renúncia per part de l'artista intèrpret o executant, i s'ha de fer efectiu a través de les entitats de gestió dels drets de propietat intel·lectual dels artistes intèrprets o executants.
L'import total dels fons que el deutor hagi de destinar al pagament de la remuneració addicional anual esmentada al paràgraf anterior ha de ser igual al 20 per cent dels ingressos bruts que hagi obtingut, l'any anterior a aquell en què s'aboni la remuneració, per la reproducció, distribució i posada a disposició del públic, tal com estableix l'article 20.2.i), dels fonogrames en qüestió, una vegada transcorreguts cinquanta anys des de la publicació lícita del fonograma o, en cas de no haver-se produït aquesta última, cinquanta anys des de la seva comunicació lícita al públic.
Queden excloses del càlcul dels ingressos a què es refereix el paràgraf anterior les quantitats percebudes pel deutor en concepte de compensació equitativa per còpia privada i lloguer de fonogrames.
Els deutors de la remuneració anual addicional a què es refereix aquest apartat estan obligats a facilitar anualment, amb sol·licitud prèvia, a l'entitat de gestió corresponent, tota la informació que pugui ser necessària a fi d'assegurar el pagament de la remuneració.
Quan un artista intèrpret o executant tingui dret a pagaments periòdics, no s'ha de deduir dels imports abonats a l'artista intèrpret o executant cap pagament anticipat ni deduccions establertes contractualment en complir-se cinquanta anys des de la publicació lícita del fonograma o, en cas de no haver-se produït aquesta última, cinquanta anys des de la seva comunicació lícita al públic.
Els artistes intèrprets o executants que participin col·lectivament en una mateixa actuació, com ara els components d'un grup musical, cor, orquestra, ballet o companyia de teatre, han de designar d'entre ells un representant per a l'atorgament de les autoritzacions esmentades en aquest títol.
Per a aquesta designació, que s'ha de formalitzar per escrit, es vàlid l'acord majoritari dels intèrprets.
Aquesta obligació no afecta els solistes ni els directors d'orquestra o d'escena.
Els drets d'explotació reconeguts als artistes intèrprets o executants tenen una durada de cinquanta anys, computats des del dia 1 de gener de l'any següent al de la interpretació o execució.
No obstant això, si dins del període esmentat es publica o es comunica lícitament al públic, per un mitjà diferent al fonograma, una gravació de la interpretació o execució, aquests drets expiren al cap de cinquanta anys computats des del dia 1 de gener de l'any següent a la data de la primera publicació o la primera comunicació pública, si aquesta és anterior.
Si la publicació o comunicació pública de la gravació de la interpretació o execució es produeix en un fonograma, els drets expiren al cap de setanta anys computats des del dia 1 de gener de l'any següent a la data de la primera publicació o la primera comunicació pública, si aquesta és anterior.
L'artista intèrpret o executant gaudeix del dret irrenunciable i inalienable al reconeixement del seu nom sobre les seves interpretacions o execucions, excepte quan l'omissió vingui dictada per la manera d'utilitzar-les, i a oposar-se a qualsevol deformació, modificació, mutilació o qualsevol atemptat sobre la seva actuació que lesioni el seu prestigi o reputació.
És necessària l'autorització expressa de l'artista, durant tota la seva vida, per al doblatge de la seva actuació en la seva pròpia llengua.
Mort l'artista, l'exercici dels drets esmentats a l'apartat 1 correspon sense límit de temps a la persona natural o jurídica a la qual l'artista l'hagi confiat expressament per disposició d'última voluntat o, si hi manca, als hereus.
Sempre que no hi hagi les persones a les quals es refereix el paràgraf anterior o se n'ignori el parador, l'Estat, les comunitats autònomes, les corporacions locals i les institucions públiques de caràcter cultural estan legitimades per exercir els drets que s'hi preveuen.
S'entén per fonograma qualsevol fixació exclusivament sonora de l'execució d'una obra o d'altres sons.
És productor d'un fonograma la persona natural o jurídica sota la iniciativa i responsabilitat de la qual es realitza per primera vegada aquesta fixació.
Si aquesta operació s'efectua en el si d'una empresa, el titular d'aquesta es considera productor del fonograma.
Correspon al productor de fonogrames el dret exclusiu d'autoritzar la seva reproducció, segons la definició que estableix l'article 18.
Correspon al productor de fonogrames el dret exclusiu d'autoritzar la comunicació pública dels seus fonogrames i de les reproduccions d'aquests en la forma que estableix l'article 20.2. i.
Quan la comunicació al públic es realitzi via satèl·lit o per cable i en els termes que preveuen, respectivament, els apartats 3 i 4 de l'article 20, és aplicable el que disposen aquests preceptes.
Els usuaris d'un fonograma publicat amb fins comercials, o d'una reproducció de l'esmentat fonograma que s'utilitzi per a qualsevol forma de comunicació pública, tenen obligació de pagar una remuneració equitativa i única als productors de fonogrames i als artistes intèrprets o executants, entre els quals s'efectua el repartiment d'aquella.
S'exclou de l'esmentada obligació de pagament la posada a disposició del públic en la forma que estableix l'article 20.2. i, sense perjudici del que estableix l'apartat 3 de l'article 108.
L'efectivitat d'aquest dret a través de les respectives entitats de gestió inclou la negociació amb els usuaris, la determinació, recaptació i distribució de la remuneració corresponent, així com qualsevol altra actuació necessària per assegurar l'efectivitat d'aquell.
Correspon al productor de fonogrames el dret exclusiu d'autoritzar la distribució, segons la definició que estableix l'article 19.1 d'aquesta Llei, dels fonogrames i la de les seves còpies.
Es considera compresa en el dret de distribució la facultat d'autoritzar la importació i exportació de còpies del fonograma amb fins de comercialització.
A l'efecte d'aquest títol, s'entén per lloguer de fonogrames la seva posada a disposició per al seu ús per un temps limitat i amb un benefici econòmic o comercial directe o indirecte.
Queden excloses del concepte de lloguer la posada a disposició amb fins d'exposició, de comunicació pública a partir de fonogrames o de fragments d'aquests, i la que es realitzi per a consulta in situ.
Als efectes d'aquest títol s'entén per préstec de fonogrames la posada a disposició per al seu ús, per un temps limitat, sense benefici econòmic o comercial, directe ni indirecte, sempre que el préstec es porti a terme a través d'establiments accessibles al públic.
S'entén que no hi ha benefici econòmic o comercial, directe ni indirecte, quan el préstec efectuat per un establiment accessible al públic doni lloc al pagament d'una quantitat que no excedeixi el que és necessari per cobrir les despeses de funcionament.
Queden excloses del concepte de préstec les operacions esmentades en el paràgraf segon de l'anterior apartat 4 i les que s'efectuïn entre establiments accessibles al públic.
En els casos d'infracció dels drets reconeguts en els articles 115 i 117 correspon l'exercici de les accions procedents tant al productor fonogràfic com al seu cessionari.
Els drets dels productors de fonogrames expiren cinquanta anys després que s'hagi fet la gravació.
No obstant això, si el fonograma es publica lícitament durant el període esmentat, els drets expiren setanta anys després de la data de la primera publicació lícita.
Si durant aquest període no s'efectua cap publicació lícita però el fonograma es comunica lícitament al públic, els drets expiren setanta anys després de la data de la primera comunicació lícita al públic.
Tots els terminis es computen des de l'1 de gener de l'any següent al moment de la gravació, publicació o comunicació al públic.
S'entén per gravacions audiovisuals les fixacions d'un pla o seqüència d'imatges, amb so o sense, siguin o no creacions susceptibles de ser qualificades com a obres audiovisuals en el sentit de l'article 86 d'aquesta Llei.
S'entén per productor d'una gravació audiovisual, la persona natural o jurídica que tingui la iniciativa i assumeixi la responsabilitat de la dita gravació audiovisual.
Correspon al productor de la primera fixació d'una gravació audiovisual el dret exclusiu d'autoritzar la reproducció de l'original i les seves còpies, segons la definició que estableix l'article 18.
Correspon al productor de gravacions audiovisuals el dret d'autoritzar la comunicació pública d'aquestes.
Quan la comunicació al públic es realitzi per cable i en els termes que preveu l'apartat 4 de l'article 20 d'aquesta Llei, hi és aplicable el que disposa el precepte esmentat.
L'efectivitat d'aquest dret a través de les respectives entitats de gestió comprèn la negociació amb els usuaris, la determinació, recaptació i distribució de la remuneració corresponent, així com qualsevol altra actuació necessària per assegurar l'efectivitat d'aquell.
Correspon al productor de la primera fixació d'una gravació audiovisual el dret exclusiu d'autoritzar la distribució, segons la definició que estableix l'article 19.1 d'aquesta Llei, de l'original i de les seves còpies.
Quan la distribució l'efectuï mitjançant venda o un altre títol de transmissió de la propietat, en l'àmbit de la Unió Europea, el mateix titular del dret o amb el seu consentiment, aquest dret s'esgota amb la primera, si bé només per a les vendes i transmissions de propietat successives que es facin en l'esmentat àmbit territorial.
Als efectes d'aquest títol, s'entén per lloguer de gravacions audiovisuals la posada a disposició per al seu ús per temps limitat i amb un benefici econòmic o comercial directe o indirecte.
Queden excloses del concepte de lloguer la posada a disposició amb fins d'exposició, la comunicació pública a partir de la primera fixació d'una gravació audiovisual i les seves còpies, fins i tot de fragments d'una i altres, i la que es realitzi per a consulta in situ.
Als efectes d'aquest títol, s'entén per préstec de les gravacions audiovisuals la posada a disposició per al seu ús per temps limitat sense benefici econòmic o comercial, directe ni indirecte, sempre que el préstec es porti a terme a través d'establiments accessibles al públic.
S'entén que no hi ha benefici econòmic o comercial directe ni indirecte quan el préstec efectuat per un establiment accessible al públic doni lloc al pagament d'una quantitat que no excedeixi el que sigui necessari per cobrir les despeses de funcionament.
Corresponen, així mateix, al productor els drets d'explotació de les fotografies que es facin en el procés de producció de la gravació audiovisual.
La durada dels drets d'explotació reconeguts als productors de la primera fixació d'una gravació audiovisual és de cinquanta anys, computats des del dia 1 de gener de l'any següent al de la seva realització.
No obstant això, si, dins aquest període, la gravació es divulga lícitament, els drets expiren al cap de cinquanta anys de la divulgació, computats des del dia 1 de gener de l'any següent a la data en què aquesta es produeixi.
Les entitats de radiodifusió gaudeixen del dret exclusiu d'autoritzar:
a ) La fixació de les emissions o transmissions en qualsevol suport sonor o visual.
A l'efecte d'aquest apartat, s'entén inclosa la fixació d'alguna imatge aïllada difosa en l'emissió o transmissió.
No gaudeixen d'aquest dret les empreses de distribució per cable en retransmetre emissions o transmissions d'entitats de radiodifusió.
b ) La reproducció de les fixacions de les seves emissions o transmissions.
c ) La posada a disposició del públic, per procediments amb fil o sense, de les fixacions de les seves emissions o transmissions, de tal forma que qualsevol persona pugui accedir-hi des del lloc i en el moment que elegeixi.
d ) La retransmissió per qualsevol procediment tècnic de les seves emissions o transmissions.
e ) La comunicació pública de les seves emissions o transmissions de radiodifusió si aquesta comunicació s'efectua en llocs als quals el públic pot accedir mitjançant el pagament d'una quantitat en concepte de dret d'admissió o d'entrada.
Si la comunicació al públic es realitza via satèl·lit o per cable i en els termes que preveuen els apartats 3 i 4 de l'article 20 d'aquesta Llei, hi és aplicable el que disposen aquests preceptes.
f ) La distribució de les fixacions de les seves emissions o transmissions.
Els conceptes d'emissió i transmissió inclouen, respectivament, les operacions esmentades en els paràgrafs c i e de l'apartat 2 de l'article 20 d'aquesta Llei, i el de retransmissió, la difusió al públic per una entitat que emeti o difongui emissions d'una altra, rebudes a través de qualsevol d'aquests satèl·lits.
Els drets d'explotació reconeguts a les entitats de radiodifusió duren cinquanta anys, computats des del dia 1 de gener de l'any següent al de la realització per primera vegada d'una emissió o transmissió.
Qui realitzi una fotografia o una altra reproducció obtinguda per un procediment anàleg a aquella, quan ni una ni l'altra tinguin el caràcter d'obres protegides en el llibre I, gaudeix del dret exclusiu d'autoritzar-ne la reproducció, distribució i comunicació pública, en els mateixos termes reconeguts en aquesta Llei als autors d'obres fotogràfiques.
Aquest dret té una durada de vint-i-cinc anys computats des del dia 1 de gener de l'any següent a la data de realització de la fotografia o reproducció.
Qualsevol persona que divulgui lícitament una obra inèdita que estigui en domini públic té sobre aquesta els mateixos drets d'explotació que hauria correspost al seu autor.
De la mateixa manera, els editors d'obres no protegides per les disposicions del llibre I d'aquesta Llei gaudeixen del dret exclusiu d'autoritzar la reproducció, distribució i comunicació pública de les esmentades edicions sempre que puguin ser individualitzades per la seva composició tipogràfica, presentació i altres característiques editorials.
Els drets reconeguts a l'apartat 1 de l'article anterior duren vint-i-cinc anys, computats des del dia 1 de gener de l'any següent al de la divulgació lícita de l'obra.
Els drets reconeguts a l'apartat 2 de l'article anterior duren vint-i-cinc anys, computats des del dia 1 de gener de l'any següent al de la publicació.
Les disposicions que conté l'article 6.1, a la secció 2a del capítol III, del títol II i al capítol II del títol III, llevat del que estableix el paràgraf segon de l'apartat segon de l'article 37, tots dos del Llibre I d'aquesta Llei, s'apliquen, amb caràcter subsidiari i en el que sigui pertinent, als altres drets de propietat intel·lectual que regula aquest llibre.
El dret sui generis sobre una base de dades protegeix la inversió substancial, avaluada qualitativament o quantitativament, que hi fa el fabricant ja sigui de mitjans financers, d'ocupació de temps, d'esforç, energia o d'altres de naturalesa similar, per a l'obtenció, la verificació o la presentació del contingut.
Mitjançant el dret a què es refereix el paràgraf anterior, el fabricant d'una base de dades, definida a l'article 12.2 d'aquest text refós de la Llei de propietat intel·lectual, pot prohibir l'extracció i/o la reutilització de la totalitat del contingut d'aquesta base de dades o d'una part substancial, avaluada qualitativament o quantitativament, sempre que l'obtenció, la verificació o la presentació d'aquesdel punt de vista quantitatiu o qualitatiu.
Aquest dret es pot transferir, cedir o donar en llicència contractual.
No obstant el que disposa el paràgraf segon de l'apartat anterior, no estan autoritzades l'extracció i/o la reutilització repetides o sistemàtiques de parts no substancials del contingut d'una base de dades que suposin actes contraris a una explotació normal d'aquesta base o que causin un perjudici injustificat als interessos legítims del fabricant de la base.
A l'efecte d'aquest títol s'entén per:
a ) Fabricant de la base de dades, la persona natural o jurídica que pren la iniciativa i assumeix el risc de fer les inversions substancials orientades a l'obtenció, la verificació o la presentació del contingut de la base.
b ) Extracció, la transferència permanent o temporal de la totalitat del contingut d'una base de dades o d'una part substancial a un altre suport sigui quin sigui el mitjà utilitzat o la manera com es faci.
c ) Reutilització, qualsevol forma de posar a disposició del públic la totalitat del contingut de la base o d'una part substancial mitjançant la distribució de còpies en forma de venda o d'una altra transferència de la seva propietat o de lloguer, o mitjançant la transmissió en línia o en altres formes.
A la distribució de còpies en forma de venda en l'àmbit de la Unió Europea li és aplicable el que disposa l'apartat 2 de l'article 19 d'aquesta Llei.
El dret que preveu el paràgraf segon de l'apartat 1 anterior s'aplica amb independència de la possibilitat que aquesta base de dades o el seu contingut estiguin protegits pel dret d'autor o per altres drets.
La protecció de les bases de dades pel dret que preveu el paràgraf segon de l'apartat 1 anterior s'entén sens perjudici dels drets sobre el seu contingut.
El fabricant d'una base de dades, sigui quina sigui la forma en què ha estat posada a disposició del públic, no pot impedir a l'usuari legítim d'aquesta base extreure'n i/o reutilitzar-ne parts no substancials del contingut, avaluats de manera qualitativa o quantitativa, amb independència de la finalitat a què es destini.
En els supòsits en què l'usuari legítim estigui autoritzat a extreure i/o a reutilitzar només una part de la base de dades, el que disposa el paràgraf anterior s'aplica únicament a la part afectada.
L'usuari legítim d'una base de dades, sigui quina sigui la forma en què hagi estat posada a disposició del públic, no pot dur a terme els actes següents:
a ) Els que siguin contraris a una explotació normal d'aquesta base o lesionin injustificadament els interessos legítims del fabricant de la base.
b ) Els que perjudiquin el titular d'un dret d'autor o de qualsevol dels drets que reconeixen els títols I a VI del llibre II d'aquesta Llei i que afecten obres o prestacions que contingui la base.
L'usuari legítim d'una base de dades, sigui quina sigui la forma en què aquesta base hagi estat posada a disposició del públic, pot extreure i/o reu tilitzar una part substancial del contingut d'aquesta base sense tenir l'autorització del fabricant de la base en els casos següents:
a ) Quan es tracti d'una extracció amb finalitats privades del contingut d'una base de dades no electrònica.
b ) Quan es tracti d'una extracció amb finalitats il·lustratives d'ensenyament o d'investigació científica en la mesura justificada per l'objectiu no comercial que es persegueix i sempre que se n'indiqui la font.
c ) Quan es tracti d'una extracció i/o reutilització amb finalitats de seguretat pública o a l'efecte d'un procediment administratiu o judicial.
Les disposicions de l'apartat anterior no es poden interpretar de manera que en permetin l'aplicació de manera que es causi un perjudici injustificat als interessos legítims del titular del dret o que es vagi en detriment de l'explotació normal de l'objecte protegit.
El dret que preveu l'article 133 neix en el mateix moment en què es considera finalitzat el procés de fabricació de la base de dades, i expira quinze anys després de l'1 de gener de l'any següent a la data en la qual s'hagi acabat aquest procés.
En els casos de bases de dades que s'hagin posat a disposició del públic abans de l'expiració del període que preveu l'apartat anterior, el termini de protecció expira al cap de quinze anys a comptar de l'1 de gener següent a la data en què la base de dades hagi estat posada a disposició del públic per primera vegada.
Qualsevol modificació substancial, avaluada de manera quantitativa o qualitativa, del contingut d'una base de dades i, en particular, qualsevol modificació substancial que resulti de l'acumulació d'addicions, supressions o canvis successius que condueixin a considerar que es tracta d'una nova inversió substancial, avaluada des d'un punt de vista quantitatiu o qualitatiu, permet atribuir a la base resultant de la inversió esmentada un termini de protecció propi.
El que disposa aquest títol s'entén sens perjudici de qualsevol altra disposició legal que afecti l'estructura o el contingut d'una base de dades, com ara les relatives al dret d'autor o altres drets de propietat intel·lectual, el dret de propietat industrial, el dret de la competència, el dret contractual, secrets, protecció de les dades de caràcter personal, protecció dels tresors nacionals o sobre l'accés als documents públics.
El titular dels drets reconeguts en aquesta Llei, sense perjudici d'altres accions que li corresponguin, pot instar al cessament de l'activitat il·lícita de l'infractor i exigir la indemnització dels danys materials i morals causats, en els termes previstos als articles 139 i 140.
També pot instar a la publicació o difusió, total o parcial, de la resolució judicial o arbitral en mitjans de comunicació a costa de l'infractor.
També té la consideració de responsable de la infracció qui indueixi a posta la conducta infractora; qui cooperi amb aquesta, coneixent la conducta infractora o disposant d'indicis raonables per conèixer-la; i qui, tenint un interès econòmic directe en els resultats de la conducta infractora, tingui una capacitat de control sobre la conducta de l'infractor.
El que s'acaba de dir no afecta les limitacions de responsabilitat específiques establertes als articles 14 a 17 de la Llei 34/2002, d'11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic, en la mesura que es compleixin els requisits legals establerts a la Llei esmentada per a la seva aplicació.
Així mateix, pot sol·licitar amb caràcter previ l'adopció de les mesures cautelars de protecció urgent regulades a l'article 141.
També es poden sol·licitar tant les mesures de cessació específiques recollides a l'article 139.1. h com les mesures cautelars previstes a l'article 141.6, quan siguin apropiades, contra els intermediaris als serveis dels quals recorri un tercer per infringir drets de propietat intel·lectual reconeguts en aquesta Llei, encara que els actes d'aquests intermediaris no constitueixin en si mateixos una infracció, sense perjudici del que disposa la Llei 34/2002, d'11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic.
Aquestes mesures han de ser objectives, proporcionades i no discriminatòries.
El cessament de l'activitat il·lícita pot comprendre:
a ) La suspensió de l'explotació o activitat infractora, incloent-hi tots els actes o les activitats a què es refereixen els articles 196 i 198.
b ) La prohibició a l'infractor de reprendre l'explotació o l'activitat infractora.
c ) La retirada del comerç dels exemplars il·lícits i la seva destrucció, incloent-hi aquells en els quals hagi estat suprimida o alterada sense autorització la informació per a la gestió electrònica de drets o la protecció tecnològica dels quals hagi estat eludida.
d ) La retirada dels circuits comercials, la inutilització i, en cas que sigui necessari, la destrucció dels motllos, planxes, matrius, negatius i altres elements materials, equips o instruments destinats principalment a la reproducció, a la creació o fabricació d'exemplars il·lícits.
e ) La remoció o el precinte dels aparells utilitzats en la comunicació pública no autoritzada d'obres o prestacions, així com d'aquelles en les quals s'hagi suprimit o alterat sense autorització la informació per a la gestió electrònica de drets, en els termes que preveu l'article 198, o a les quals s'hagi accedit eludint la seva protecció tecnològica, en els termes que preveu l'article 196.
f ) El comís, la inutilització i, en cas necessari, la destrucció dels instruments, amb càrrec a l'infractor, l'únic ús dels quals sigui facilitar la supressió o neutralització no autoritzades de qualsevol dispositiu tècnic utilitzat per protegir un programa d'ordinador.
Les mateixes mesures es poden adoptar en relació amb els dispositius, productes o components per a l'elusió de mesures tecnològiques a què es refereix l'article 196 i per suprimir o alterar la informació per a la gestió electrònica de drets a què es refereix l'article 198.
g ) La remoció o el precinte dels instruments utilitzats per facilitar la supressió o la neutralització no autoritzades de qualsevol dispositiu tècnic utilitzat per protegir obres o prestacions encara que aquella no sigui el seu únic ús.
h ) La suspensió dels serveis prestats per intermediaris a tercers que es valguin d'ells per infringir drets de propietat intel·lectual, sense perjudici del que disposa la Llei 34/2002, d'11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic.
L'infractor pot sol·licitar que la destrucció o inutilització dels exemplars i material esmentats, si aquests són susceptibles d'altres utilitzacions, s'efectuï en la mesura necessària per impedir l'explotació il·lícita.
El titular del dret infringit pot demanar el lliurament dels exemplars i el material a preu de cost i a càrrec de la seva corresponent indemnització per danys i perjudicis.
El que disposa aquest article no s'aplica als exemplars adquirits de bona fe per a ús personal.
La indemnització per danys i perjudicis deguda al titular del dret infringit comprèn no només el valor de la pèrdua que hagi patit, sinó també el del guany que hagi deixat d'obtenir a causa de la violació del seu dret.
La quantia indemnitzatòria pot incloure, si s'escau, les despeses d'investigació en les quals s'hagi incorregut per obtenir proves raonables de la comissió de la infracció objecte del procediment judicial.
La indemnització per danys i perjudicis es fixa, a elecció del perjudicat, d'acord amb algun dels criteris següents:
a ) Les conseqüències econòmiques negatives, entre aquestes la pèrdua de beneficis que hagi patit la part perjudicada i els beneficis que l'infractor hagi obtingut per la utilització il·lícita.
En el cas de dany moral és procedent la seva indemnització, fins i tot no provada l'existència de perjudici econòmic.
Per a la seva valoració, cal atenir-se a les circumstàncies de la infracció, gravetat de la lesió i grau de difusió il·lícita de l'obra.
b ) La quantitat que com a remuneració hauria percebut el perjudicat, si l'infractor hagués demanat autorització per utilitzar el dret de propietat intel·lectual en qüestió.
L'acció per reclamar els danys i perjudicis a què es refereix aquest article prescriu als cinc anys des que el legitimat va poder exercitar-la.
En cas d'infracció o quan hi hagi temor racional i fonamentat que aquesta s'ha de produir de manera imminent, l'autoritat judicial pot decretar, a instància dels titulars dels drets reconeguts en aquesta Llei, les mesures cautelars que, segons les circumstàncies, siguin necessàries per a la protecció urgent d'aquests drets, i en especial:
La intervenció i el dipòsit dels ingressos obtinguts per l'activitat il·lícita de què es tracti o, si s'escau, la consignació o dipòsit de les quantitats degudes en concepte de remuneració.
La suspensió de l'activitat de reproducció, distribució i comunicació pública, segons sigui procedent, o de qualsevol altra activitat que constitueixi una infracció als efectes d'aquesta Llei, així com la prohibició d'aquestes activitats si encara no s'han posat en pràctica.
El segrest dels exemplars produïts o utilitzats i el del material utilitzat principalment per a la reproducció o comunicació pública.
El segrest dels instruments, dispositius, productes i components esmentats en els articles 102. c i 196.2 i dels utilitzats per a la supressió o alteració de la informació per a la gestió electrònica dels drets esmentats a l'article 198.2.
L'embargament dels equips, aparells i suports materials als quals es refereix l'article 25, que queden afectes al pagament de la compensació reclamada i a l'oportuna indemnització de danys i perjudicis.
La suspensió dels serveis prestats per intermediaris a tercers que es valguin d'ells per infringir drets de propietat intel·lectual, sense perjudici del que disposa la Llei 34/2002, d'11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i del comerç electrònic.
L'adopció de les mesures cautelars queda sense efecte si no es presenta la corresponent demanda en els termes que preveu la Llei 1/2000, de 7 de gener, d'enjudiciament civil.
En les causes criminals que se segueixin per infracció dels drets que reconeix aquesta Llei, es poden adoptar les mesures cautelars procedents en processos civils, d'acord amb el que disposa la Llei d'enjudiciament civil.
Aquestes mesures no impedeixen l'adopció de qualssevol altres que estableixi la legislació processal penal.
El Registre general de la propietat intel·lectual té caràcter únic en tot el territori nacional.
Se n'ha de regular per reglament la seva ordenació, que ha d'incloure, en tot cas, l'organització i les funcions del Registre central que depèn del Ministeri de Cultura i les normes comunes sobre procediment d'inscripció i mesures de coordinació i informació entre totes les administracions públiques competents.
Les comunitats autònomes han de determinar l'estructura i el funcionament del Registre en els seus territoris respectius, i han d'assumir-ne la tenidoria, en compliment en tot cas de les normes comunes a què es refereix l'apartat anterior.
Podran ser objecte d'inscripció en el Registre els drets de propietat intel·lectual relatius a les obres i altres produccions protegides per aquesta Llei.
El registrador ha de qualificar les sol·licituds presentades i la legalitat dels actes i contractes relatius als drets inscriptibles, i pot denegar o suspendre la pràctica dels assentaments corresponents.
Contra l'acord del registrador es poden exercir directament davant la jurisdicció civil les accions corresponents.
Es considera, llevat que hi hagi una prova en contra, que els drets inscrits existeixen i pertanyen al titular en la forma determinada en l'assentament respectiu.
El Registre és públic, sense perjudici de les limitacions que s'hi puguin establir a l'empara del que preveu l'article 101 d'aquesta Llei.
El titular o cessionari en exclusiva d'un dret d'explotació sobre una obra o producció protegides per aquesta Llei pot anteposar a nom seu el símbol © amb precisió del lloc i l'any de la divulgació d'aquelles.
Així mateix, en les còpies dels fonogrames o en els seus embalatges, es pot anteposar al nom del productor o del seu cessionari el símbol (p), amb la indicació de l'any de la publicació.
Aquests símbols i referències s'han de fer constar de manera i amb una col·locació que mostrin clarament que els drets d'explotació estan reservats.
Les entitats legalment constituïdes que tinguin establiment en territori espanyol i pretenguin dedicar-se, en nom propi o aliè, a la gestió de drets d'explotació o altres de caràcter patrimonial, per compte i en interès de diversos autors o altres titulars de drets de propietat intel·lectual, han d'obtenir l'autorització oportuna del Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, per tal de garantir una protecció adequada de la propietat intel·lectual.
Aquesta autorització s'ha de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Aquestes entitats, a fi de garantir la protecció de la propietat intel·lectual, no poden tenir ànim de lucre i, en virtut de l'autorització, poden exercir els drets de propietat intel·lectual confiats a la seva gestió pels seus titulars mitjançant contracte de gestió i tenen els drets i les obligacions que s'estableixen en aquest títol i, en particular, fer efectius els drets a una remuneració i compensació equitatives en els diferents supòsits previstos en aquesta Llei i a exercir el dret d'autoritzar la distribució per cable.
L'autorització que preveu l'article anterior només es concedeix si, formulada la sol·licitud oportuna, aquesta s'acompanya de la documentació que permeti verificar la concurrència de les condicions següents:
a ) Que els estatuts de l'entitat sol·licitant compleixin els requisits que estableix aquest títol.
b ) Que de les dades aportades i de la informació practicada es desprengui que l'entitat sol·licitant compleix les condicions necessàries per assegurar l'administració eficaç dels drets, la gestió dels quals se li encarrega, en tot el territori espanyol.
c ) Que l'autorització afavoreixi els interessos generals de la protecció de la propietat intel·lectual.
Per valorar la concurrència de les condicions que estableixen les lletres b) i c) de l'apartat anterior, s'han de tenir particularment en compte com a criteris de valoració la capacitat d'una gestió viable dels drets encomanats, la idoneïtat dels seus estatuts i els seus mitjans materials per al compliment dels seus fins, i la possible efectivitat de la seva gestió a l'estranger, atenent-se, especialment, a les raons imperioses d'interès general que constitueixen la protecció de la propietat intel·lectual.
L'autorització s'entén concedida, si no es notifica resolució en contra, en el termini de tres mesos des de la presentació de la sol·licitud.
L'autorització pot ser revocada pel Ministeri d'Educació, Cultura i Esport si s'esdevé o es posa de manifest algun fet que pugui haver originat la denegació de l'autorització, o si l'entitat de gestió incompleix greument les obligacions que estableix aquest títol.
En els tres casos hi ha d'haver un advertiment previ del Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, que ha de fixar un termini no inferior a tres mesos per a l'esmena o correcció dels fets assenyalats.
La revocació produeix els seus efectes al cap de tres mesos de la publicació en el Butlletí Oficial de l'Estat.
Les entitats de gestió, una vegada autoritzades de conformitat amb el que preveu aquest títol, estan legitimades en els termes que resultin dels seus propis estatuts per exercir els drets confiats a la seva gestió i fer-los valer en tota mena de procediments administratius o judicials.
Per acreditar aquesta legitimació, l'entitat de gestió únicament ha d'aportar a l'inici del procés una còpia dels seus estatuts i la certificació acreditativa de la seva autorització administrativa.
El demandat només pot fundar la seva oposició en la falta de representació de l'actora, l'autorització del titular del dret exclusiu o el pagament de la remuneració corresponent.
Les entitats de gestió legalment constituïdes que no tinguin establiment en territori espanyol però pretenguin prestar serveis a Espanya de conformitat amb el que determina aquesta Llei, han de comunicar al Ministeri d'Educació, Cultura i Esport l'inici de les seves activitats a Espanya.
La comunicació ha de contenir, almenys, les seves dades de contacte, incloent-hi les seves dades d'identificació fiscal, les característiques dels serveis que hagin de prestar, els documents acreditatius del compliment dels requisits establerts en el seu país d'establiment per operar com a entitat de gestió i una versió en castellà dels seus estatuts en vigor.
Així mateix, han de comunicar qualsevol variació respecte de les dades contingudes en la comunicació dins del mes següent a aquell en què tinguin lloc.
Les entitats de gestió esmentades a l'apartat 1 que tinguin establiment en un altre Estat de la Unió Europea han de complir, en relació amb els serveis que prestin a Espanya i en els mateixos termes que les entitats de gestió autoritzades pel Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, les obligacions que preveuen els articles 163 a 166; 176.2; 177; apartats 1, excepte el quart paràgraf, 2 a 5; 185 i 186 lletres c a f.
Les entitats de gestió esmentades a l'apartat 1 que tinguin establiment fora de la Unió Europea han de complir, en relació amb els serveis que prestin a Espanya i en els mateixos termes que les entitats de gestió autoritzades pel Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, les obligacions que preveuen els articles 163 a 166; 170 a 174; 177, apartats 1, excepte el quart paràgraf; 2 a 5; 179 a 184; 185, excepte l'obligació de publicar l'informe anual de transparència; i 186, lletres c a f.
Les entitats de gestió esmentades en aquest article poden exercir els drets de propietat intel·lectual conferits a la seva gestió pels seus titulars mitjançant contracte de gestió i per compte i en benefici col·lectiu de tots aquests.
Per poder fer efectius els drets a una remuneració i compensació equitatives en els diferents supòsits que preveu aquesta Llei i a exercir el dret d'autoritzar la distribució per cable han de sol·licitar l'autorització que preveu l'article 147.
Les entitats de gestió esmentades en aquest article estan subjectes a les facultats de supervisió de les administracions competents i al compliment de les obligacions que preveu l'article 154.
Quan una entitat dependent d'una entitat de gestió dugui a terme a Espanya una activitat regulada en aquest títol que sigui pròpia de l'entitat de gestió de la qual depengui, està subjecta al compliment d'aquesta regulació en els mateixos termes que ho estaria la mateixa entitat de gestió.
S'entén per entitat dependent d'una entitat de gestió l'entitat legalment constituïda que, directament o indirectament, en la seva totalitat o en part, sigui propietat d'una entitat de gestió o estigui sota el seu control.
Sense perjudici del que preveuen els apartats 4 i 5 de l'article 178 i el que es regula sobre el control dels estatuts de la persona jurídica que preveu l'article 25.10 i la que gestioni la finestreta única de facturació i pagament de l'article 168, les entitats de gestió han de comunicar al Ministeri d'Educació, Cultura i Esport la constitució d'una entitat dependent o la integració en una entitat ja existent.
Els operadors de gestió independents que pretenguin prestar serveis a Espanya d'acord amb el que determina aquesta Llei han de comunicar al Ministeri d'Educació, Cultura i Esport l'inici de les seves activitats a Espanya.
La comunicació ha de contenir, almenys, les seves dades de contacte, incloent-hi les dades d'identificació fiscal, les característiques dels serveis que hagin de prestar i la documentació necessària per verificar el compliment dels requisits que preveuen les lletres a i b de l'apartat 2.
Així mateix, han de comunicar qualsevol variació respecte de les dades contingudes en la comunicació d'inici dins del mes següent a aquell en què tinguin lloc.
Aquests operadors només poden exercir els drets de propietat intel·lectual conferits a la seva gestió pels seus titulars mitjançant contracte de gestió i en benefici col·lectiu de tots ells.
S'entén per operador de gestió independent qualsevol entitat legalment constituïda i autoritzada per un contracte de gestió per gestionar drets d'explotació o altres de caràcter patrimonial en nom i benefici col·lectiu de diversos titulars de drets, com a únic o principal objecte, i sempre que:
a ) No sigui propietat ni estigui sotmesa al control, directament o indirectament, en la seva totalitat o en part, de titulars de drets.
A aquest efecte, els títols acreditatius de la propietat de l'operador de gestió independent han de ser nominatius.
S'exigeixen els mateixos requisits a les entitats que tinguin la propietat o el control directe o indirecte, total o parcial, de l'operador de gestió independent, i a les entitats en les quals l'operador de gestió independent tingui la propietat o el control directe o indirecte, total o parcial.
En cap cas es poden considerar operador de gestió independent els productors de gravacions audiovisuals, els productors de fonogrames, les entitats de radiodifusió, els editors, els gestors d'autors o d'artistes intèrprets o executants, ni els agents que representen els titulars de drets en les seves relacions amb les entitats de gestió.
Els operadors de gestió independent han de complir, en els mateixos termes que les entitats de gestió autoritzades pel Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, les obligacions que preveuen els articles 163.1, 165, 166, 181, 183, apartat 1, lletres a i b, i 186, lletres c i e.
Així mateix, han de fer constar en la seva denominació la referència «Operador de gestió independent» o, si no, l'abreviatura «OGI».
Els operadors de gestió independents han de publicar a la seva pàgina web de manera fàcilment accessible i mantenir actualitzada la informació següent:
b ) Les condicions perquè un titular de drets de propietat intel·lectual hi pugui subscriure un contracte de gestió.
d ) Les seves tarifes per l'ús dels drets conferits a la seva gestió, descomptes inclosos.
e ) Els contractes generals que tinguin subscrits amb associacions d'usuaris i els models de contracte que habitualment s'utilitzin per a cada modalitat d'ús del seu repertori.
f ) Les regles de repartiment dels imports que s'han d'abonar als titulars de drets.
g ) Els seus descomptes de gestió i altres deduccions aplicades als drets recaptats.
Les administracions que siguin competents de conformitat amb l'article 155 han de vetllar pel compliment de les obligacions que incumbeixen a les entitats de gestió, a les entitats que en depenen i als operadors de gestió independents que prestin, tots ells, els seus serveis a Espanya.
A aquest efecte, les administracions competents poden efectuar les activitats d'inspecció i control que considerin convenients, i sol·licitar, quan sigui necessari, la col·laboració d'altres entitats públiques o privades.
Així mateix, les administracions competents poden formular a l'autoritat competent d'un altre Estat membre de la Unió Europea sol·licituds d'informació degudament raonades en relació amb l'aplicació de la seva normativa reguladora de la gestió col·lectiva de drets de propietat intel·lectual, en particular, respecte de les activitats de les entitats de gestió o els operadors de gestió independent amb establiment en aquest Estat membre que prestin serveis a Espanya.
Les entitats de gestió, les entitats que en depenen i els operadors de gestió independents estan obligats a col·laborar amb les administracions competents i atendre diligentment els seus requeriments d'informació i documentació.
Corresponen, en tot cas, al Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, les funcions següents:
a ) La comprovació del compliment dels requisits legals a l'inici de l'activitat i la inhabilitació legal per operar de les entitats de gestió i dels operadors de gestió independents, d'acord amb el que preveu aquesta Llei.
b ) L'aprovació de les modificacions estatutàries presentades per les entitats de gestió que disposin de l'autorització que preveu l'article 147, una vegada hagin estat aprovades per la respectiva assemblea general i sense perjudici del que disposen altres normes aplicables.
Les entitats de gestió han de cursar aquesta sol·licitud d'aprovació pel Ministeri d'Educació, Cultura i Esport dins del mes següent a l'aprovació de la modificació estatutària per l'assemblea general corresponent.
L'aprovació administrativa s'entén concedida si no es notifica cap resolució en contra en el termini de tres mesos des de la presentació de la sol·licitud.
c ) La recepció de les comunicacions d'inici d'activitat remeses per les entitats de gestió amb establiment fora d'Espanya i pels operadors de gestió independents que prestin, tots ells, serveis en territori espanyol; i de les comunicacions de variació de les dades que s'hi contenen.
El Ministeri d'Educació, Cultura i Esport ha de mantenir en el seu portal d'Internet una llista actualitzada de les entitats de gestió amb establiment fora d'Espanya i dels operadors de gestió independents que hagin comunicat l'inici de les seves activitats a Espanya.
Les funcions d'inspecció, vigilància i control de les entitats de gestió de drets de propietat intel·lectual i dels operadors de gestió independent, inclòs l'exercici de la potestat sancionadora, corresponen a la comunitat autònoma en el territori de la qual dugui a terme principalment la seva activitat ordinària.
Es considera que una entitat de gestió de drets de propietat intel·lectual o un operador de gestió independent actua principalment en una comunitat autònoma quan el seu domicili social i el domicili fiscal d'almenys el 50 per cent dels seus membres o dels seus mandants, en el cas d'un operador de gestió independent, estiguin en el territori de l'esmentada comunitat autònoma, i el principal àmbit de recaptació de la remuneració dels drets confiats a la seva gestió se circumscrigui a aquest territori.
S'entén per principal àmbit de recaptació aquell d'on procedeixi més del 60 per cent de la recaptació, i el compliment d'aquesta condició és revisable biennalment.
El Govern, a proposta del ministre d'Educació, Cultura i Esport, ha d'establir reglamentàriament els mecanismes i les obligacions d'informació necessaris per garantir l'exercici coordinat i eficaç d'aquestes funcions.
Corresponen al Ministeri d'Educació, Cultura i Esport les funcions d'inspecció, vigilància i control, inclòs l'exercici de la potestat sancionadora, sobre les entitats de gestió de drets de propietat intel·lectual, les entitats que en depenguin i els operadors de gestió independent, quan d'acord amb el que preveu l'apartat anterior l'exercici d'aquestes funcions no correspongui a una comunitat autònoma.
Es considera titular de drets, als efectes d'aquest títol, qualsevol persona o entitat, diferent d'una entitat de gestió, que sigui titular de drets d'autor o altres drets de propietat intel·lectual o que, en virtut d'un acord d'explotació de drets o per llei, estigui legitimada per percebre una part de les quanties generades per aquests drets.
Les entitats de gestió estan obligades a acceptar l'administració dels drets que se'ls encarreguin contractualment o legalment d'acord amb el seu objecte o fins i d'acord amb els criteris d'admissió previstos en els seus estatuts, sempre que la seva gestió estigui compresa dins del seu àmbit d'activitat i llevat que hi hagi motius objectivament justificats per rebutjar-los, que han de ser motivats adequadament.
Aquest encàrrec l'han d'exercir amb subjecció als seus estatuts i altres normes aplicables a aquest efecte.
La gestió dels drets l'han d'encarregar els seus titulars a l'entitat de gestió mitjançant la subscripció d'un contracte de gestió sense perjudici dels drets previstos a la present Llei la gestió dels quals s'hagi d'exercir exclusivament a través de les entitats de gestió.
El titular de drets no pot concedir, ni directament ni indirectament, cap participació en els seus drets recaptats a usuaris que hagin subscrit contractes d'autorització no exclusiva amb l'entitat o amb altres entitats de gestió, quan aquests usuaris, en el moment d'usar el repertori de l'entitat de gestió, afavoreixin injustificadament l'explotació preferencial d'una o més obres del mateix titular de drets.
Les entitats de gestió no poden imposar obligacions als titulars de drets que no siguin objectivament necessàries per a la protecció dels seus drets i interessos o per a la gestió eficaç dels seus drets.
Les entitats de gestió no poden discriminar els titulars els drets dels quals gestionin en virtut d'un acord de representació, en particular, respecte a les tarifes aplicables, els descomptes de gestió i les condicions de recaptació dels drets i del repartiment i pagament dels seus imports.
Les entitats de gestió han de reconèixer als titulars de drets que no siguin membres però hi tinguin una relació jurídica en virtut de la llei o per contracte el dret a comunicar-s'hi electrònicament; els drets d'informació que preveuen els articles 172.2 i 183.1, lletres a i b; i el dret a plantejar una reclamació o una queixa d'acord amb el procediment previst en els seus estatuts.
Les entitats de gestió han de conservar un registre dels seus membres i l'han d'actualitzar periòdicament.
En el contracte de gestió, el titular de drets ha de donar consentiment explícit, per escrit, per a cada dret, categoria de drets o tipus d'obra o prestació la gestió dels quals encarrega a l'entitat i respecte dels territoris de la seva elecció, independentment de la seva nacionalitat o lloc de residència o d'establiment de l'entitat de gestió.
Aquest contracte no pot imposar com a obligatòria la gestió de totes les modalitats d'ús ni la de la totalitat de l'obra o producció futura.
L'entitat de gestió ha d'informar el titular dels drets, abans de la subscripció del contracte de gestió, de tots els drets que se li reconeixen en el present títol; de les condicions inherents al dret reconegut a l'article 169; i dels descomptes de gestió i altres deduccions que apliquin als drets que recapti i als rendiments derivats de la seva inversió eventual.
La durada del contracte de gestió no pot ser superior a tres anys renovable per períodes d'un any.
El titular té dret, amb un preavís raonable no superior a sis mesos que s'ha de concretar en els estatuts de l'entitat de gestió, a revocar totalment o parcialment el seu contracte de gestió, amb una retirada dels drets, les categories de drets o els tipus d'obres o prestacions de la seva elecció en els territoris de la seva elecció.
L'entitat de gestió pot determinar que la revocació desplegui efectes a partir del final de l'exercici en què es compleixi el període de preavís i no pot condicionar-la al fet que els drets del titular s'encarreguin a una altra entitat de gestió excepte pel que fa als drets previstos en aquesta Llei la gestió dels quals s'hagi d'efectuar obligatòriament a través de les entitats de gestió.
En cas que es deguin imports al titular per drets recaptats en el moment que la revocació, total o parcial, desplegui efectes el titular conserva el dret a rebre informació sobre:
a ) Els descomptes de gestió i altres deduccions que l'entitat de gestió hagi d'aplicar a aquests drets pendents de pagament.
b ) Els drets relacionats amb el repartiment i pagament de drets previstos en els articles 177 i 180.
c ) Els drets d'informació previstos en els articles 181 i 183, lletres a i b.
d ) El dret a plantejar una reclamació o una queixa d'acord amb el procediment que preveuen els estatuts de l'entitat de gestió.
En cas que el titular degui imports a l'entitat de gestió en virtut d'avançaments a compte de futurs repartiments de drets, que preveu l'article 177, apartat 9, l'entitat de gestió conserva la gestió dels drets, les categories de drets, els tipus d'obres o prestacions i territoris objecte de la revocació total o parcial fins que el deute hagi quedat cancel·lat.
Els efectes de la revocació es produeixen únicament a partir d'aquest moment.
Les entitats de gestió que no concedeixin ni s'ofereixin a concedir autoritzacions multiterritorials no exclusives de drets en línia sobre obres musicals o no permetin que una altra entitat de gestió representi aquells drets amb aquesta finalitat, han de permetre als seus membres la revocació parcial del seu contracte de gestió pel que fa a aquests drets amb la finalitat de poder concedir les autoritzacions.
Aquesta revocació no afecta la resta de drets en línia per a fins de concessió d'autoritzacions no exclusives i no multiterritorials.
Sense perjudici del que disposin altres normes que els siguin aplicables, en els estatuts de les entitats de gestió s'hi ha de fer constar:
a ) La denominació, que no pot ser idèntica a la d'altres entitats, ni tan semblant que pugui induir a confusions.
En cas que la denominació no integri la referència "Entitat de gestió de drets de propietat intel·lectual", aquesta, o la seva abreviatura "EGDPI", s'ha fer constar a continuació de la denominació corresponent.
b ) L'objecte i els fins, que és la gestió dels drets o les categories de drets de propietat intel·lectual amb especificació dels que hagin d'administrar.
Així mateix, poden dur a terme activitats diferents de la gestió dels drets de propietat intel·lectual sempre que aquestes estiguin vinculades a l'àmbit cultural de l'entitat i es compleixi el requisit d'absència d'ànim de lucre que estableix l'article 147.
c ) Les classes de titulars de drets compresos en la gestió i, si s'escau, les diferents categories d'aquells a l'efecte de la seva participació en l'administració i el control intern de l'entitat.
d ) Els criteris per a l'adquisició i pèrdua de la qualitat de membre de l'entitat de gestió, que han de ser objectius, transparents i no discriminatoris.
En tot cas, els membres, que poden ser titulars de drets, o les entitats que els representin, incloses entitats de gestió i associacions de titulars de drets, han de ser titulars de drets dels que hagi de gestionar l'entitat i el seu nombre no pot ser inferior a deu.
e ) Els drets dels membres i, en particular:
Les condicions per a l'exercici del dret del membre a concedir autoritzacions no exclusives per a l'exercici no comercial dels drets encarregats a l'entitat de gestió, que preveu l'article 169.
El dret a comunicar-se per via electrònica amb l'entitat.
Les condicions per a l'exercici del dret de revocació total o parcial del contracte de gestió, previst a l'article 158, que han de mantenir un equilibri entre aquest dret del membre i la capacitat de l'entitat de gestió per gestionar eficaçment els drets que li han estat encarregats.
f ) El règim de vot dels membres en l'assemblea general, que es pot establir tenint en compte criteris de ponderació que limitin raonablement el vot plural, garantint, en tot cas, una representació equitativa i proporcionada del conjunt dels membres.
Aquests criteris de ponderació es poden basar únicament en la durada de la condició de membre en l'entitat de gestió, en les quantitats rebudes en virtut d'aquesta condició o en tots dos.
En matèria relativa a sancions d'exclusió de membre, el règim de vot ha de ser igualitari.
g ) Els deures dels membres i el seu règim disciplinari.
h ) Les normes que regeixin la convocatòria de l'assemblea general de l'entitat de gestió.
i ) Els òrgans de govern i representació de l'entitat de gestió, l'òrgan de control intern i les competències respectives de tots, així com les normes relatives a la convocatòria, la constitució i el funcionament dels de caràcter col·legiat, amb prohibició expressa d'adoptar acords respecte dels assumptes que no figurin a l'ordre del dia.
j ) El procediment d'elecció i cessament per l'assemblea general dels membres que formin part dels òrgans de govern i representació i de l'òrgan de control intern de l'entitat de gestió.
k ) El patrimoni inicial i els recursos econòmics previstos.
l ) Els principis generals d'acord amb els quals els òrgans de govern i representació de l'entitat de gestió han d'elaborar el reglament de repartiment dels drets recaptats que, posteriorment, ha de ser ratificat per l'assemblea general.
En qualsevol cas, com a part d'aquests principis generals s'ha d'excloure l'arbitrarietat en el repartiment i s'ha de garantir que la participació dels titulars en el repartiment sigui proporcional a la utilització de les seves obres i prestacions protegides i, en conseqüència, a la recaptació que contribueixin a generar per a l'entitat de gestió.
m ) El règim de control de la gestió econòmica i financera de l'entitat.
n ) La destinació del patrimoni o actiu net resultant en els supòsits de liquidació de l'entitat que, en cap cas, pot ser objecte de repartiment entre els membres.
ñ ) Les disposicions adequades per assegurar una gestió lliure d'influències dels usuaris del seu repertori.
Aquestes disposicions han de vetllar perquè els titulars de drets que pertanyin a empreses usuàries no ocupin més del cinquanta per cent dels llocs en els òrgans de govern i no participin en les preses de decisió en què hi pugui haver un conflicte d'interès.
En tot cas, l'entitat de gestió ha d'adoptar mesures per evitar una utilització preferencial injusta de les obres i prestacions protegides, en particular per aquells titulars de drets, i fins i tot pot establir restriccions al repartiment.
o ) El procediment de tractament i resolució de les reclamacions i queixes plantejades pels membres i per entitats de gestió per compte dels quals es gestionin drets en virtut d'un acord de representació, en relació amb l'àmbit d'activitat de l'entitat de gestió i, en particular, les condicions d'adquisició i pèrdua de la condició de membre; qualsevol aspecte relatiu al contracte de gestió; i la recaptació i el repartiment de drets.
Les respostes a les reclamacions s'han d'efectuar per escrit i, quan es rebutgin, han d'estar suficientment motivades.
L'assemblea general dels membres de l'entitat de gestió, que s'ha de convocar almenys un cop l'any, ha de tenir com a mínim les competències següents:
a ) Aprovar les modificacions dels estatuts de l'entitat.
b ) Ratificar el reglament de repartiment dels drets recaptats elaborat pels òrgans de govern i representació d'acord amb als principis generals que regulen els estatuts de l'entitat de gestió.
c ) Respecte de les persones que conformen els òrgans de govern i representació de l'entitat i de l'òrgan de control intern, aprovar-ne els nomenaments i cessaments, examinar-ne el rendiment i aprovar-ne les remuneracions i altres prestacions com guanys monetaris i no monetaris, pensions i subsidis, drets a altres primes i el dret a una indemnització per acomiadament.
d ) Aprovar la política general d'utilització dels imports que no puguin ser objecte de repartiment en els termes que preveu l'article 177.6.
e ) Aprovar la política general d'inversió dels drets recaptats i de qualsevol altre rendiment derivat de la seva inversió, que ha d'observar en tot cas els principis i les recomanacions que estableixen els codis de conducta regulats segons la disposició addicional cinquena del text refós de la Llei del mercat de valors i la seva normativa de desplegament, aprovat pel Reial decret legislatiu 4/2015, de 23 d'octubre.
f ) Aprovar la política general de deduccions practicades sobre els drets recaptats i sobre qualsevol altre rendiment derivat de la seva inversió.
h ) Aprovar qualsevol adquisició, venda o hipoteca de béns immobles.
i ) Aprovar les fusions i aliances, la creació de filials, i l'adquisició d'altres entitats, participacions o drets en altres entitats de conformitat amb el que preveu l'ordenament jurídic, excepte en els casos que aquestes operacions vinguin directament imposades per l'esmentat ordenament jurídic.
j ) Aprovar les propostes d'operacions d'emprèstit i de préstec o de constitució d'avals o garanties de préstecs, de conformitat amb l'article 177.8, excepte en els casos especialment previstos a l'apartat esmentat i a l'article 177.9.
k ) Adoptar les decisions en matèria de comptabilitat i auditoria de l'entitat que preveu l'article 187.
l ) Aprovar l'informe anual de transparència que preveu l'article 189.
m ) Controlar les activitats de l'entitat i la gestió d'aquesta pels seus òrgans de govern i representació.
L'assemblea general no pot delegar l'exercici de les seves competències en un altre òrgan de l'entitat excepte en el cas de les que preveuen les lletres g a j de l'apartat anterior, l'exercici de les quals es pot delegar, si s'escau, en l'òrgan de control intern de l'entitat.
Aquesta delegació s'ha de fer mitjançant l'aprovació d'una resolució de l'assemblea general o mitjançant la inclusió d'una disposició en els estatuts.
Els membres de les entitats de gestió poden delegar el seu dret a participar i votar en l'assemblea general en qualsevol altre membre de l'entitat sempre que aquest nomenament no doni lloc a un conflicte d'interessos.
En tot cas, es considera que es produeix un conflicte d'interessos quan la persona representada i el representant pertanyin a categories diferents de titulars de drets dins de l'entitat de gestió.
El poder de representació necessari per a aquesta delegació només és vàlid per a una única assemblea general.
El representant ha de gaudir dels mateixos drets en l'assemblea general i ha d'emetre els seus vots d'acord amb les instruccions del membre de l'entitat que representa.
Els òrgans de govern i representació de les entitats de gestió es regeixen d'acord amb el que preveuen aquesta Llei, la normativa reguladora de la forma jurídica de l'entitat i els seus estatuts.
Les entitats de gestió han de determinar i aplicar procediments per evitar conflictes d'interessos i, quan aquests conflictes no es puguin evitar, procediments destinats a detectar, gestionar, controlar i declarar conflictes d'interessos reals o potencials.
Abans d'assumir els seus càrrecs i, posteriorment, amb caràcter anual, les persones integrants dels òrgans de govern i representació han d'efectuar una declaració sobre conflictes d'interessos a l'assemblea general, per al seu examen i consideració, amb la informació següent:
a ) Qualssevol interessos en l'entitat de gestió.
b) Qualsevol remuneració percebuda durant l'exercici anterior de l'entitat de gestió, fins i tot en forma de plans de pensions, retribucions en espècie i altres tipus de prestacions.
c ) Qualsevol quantitat percebuda durant l'exercici anterior de l'entitat de gestió com a titular de drets.
d ) Qualsevol conflicte real o potencial entre els interessos personals i els de l'entitat de gestió o entre les obligacions respecte de l'entitat de gestió i qualsevol obligació respecte de qualsevol altra persona física o jurídica.
Quan el membre de l'òrgan de govern i representació sigui una persona física que actua en representació d'una persona jurídica, la declaració sobre els conflictes d'interessos ha d'incloure els seus propis i els de la persona jurídica representada.
Després de la celebració de l'assemblea, l'entitat de gestió ha de remetre una còpia de les esmentades declaracions individuals anuals a l'Administració competent per a l'exercici de les facultats de supervisió sobre l'entitat, d'acord amb el que estableix l'article 186. b.
L'entitat de gestió i els seus membres han de respectar el caràcter confidencial de la informació a la qual accedeixin mitjançant aquestes declaracions el tractament de la qual, en tot cas, està subjecte al compliment de la normativa de defensa de la competència i de protecció de dades.
Un òrgan de l'entitat de gestió ha d'assumir, de conformitat amb el que preveuen els seus estatuts, la funció de control intern de la gestió encarregada als òrgans de govern i representació de l'entitat.
L'òrgan esmentat no pot exercir per si mateix el poder de gestió o representació de l'entitat sense perjudici del que preveuen aquest article i l'article 160.2.
Els estatuts de l'entitat de gestió han de determinar la composició de l'òrgan de control intern i la forma d'elecció dels seus integrants per l'assemblea general i s'han de respectar, en tot cas, els criteris següents:
a ) L'òrgan ha d'estar compost per tres o més membres de l'entitat de gestió i s'ha de garantir que les diferents categories de membres estan representades de manera equitativa i equilibrada.
Cap dels seus integrants no pot tenir una relació de fet o de dret, directa o indirecta, amb les persones físiques o jurídiques que formin part o estiguin representades en els òrgans de govern i representació de l'entitat de gestió.
b ) Es poden nomenar integrants d'aquest òrgan tercers independents, no membres de l'entitat de gestió, que han de disposar dels coneixements tècnics pertinents per a l'acompliment de les seves funcions.
Cap d'aquests tercers no membres de l'entitat de gestió pot tenir una relació de fet o de dret, directa o indirecta, ni amb l'entitat de gestió ni amb cap dels seus membres.
En el cas d'entitats de gestió que recaptin anualment una xifra igual o superior a 100 milions d'euros en l'exercici anual anterior, és obligatori nomenar un o més tercers independents com a membres de l'òrgan de control intern.
Als efectes de les lletres a i b anteriors, s'entén com a relació de fet o de dret, directa o indirecta, en tot cas, una relació personal de parentesc per consanguinitat o afinitat fins al segon grau inclusivament, o una relació laboral o mercantil que es mantingui o s'hagi mantingut en els últims cinc anys anteriors a la designació.
Els membres de l'òrgan de control intern els nomena l'assemblea general per un període de quatre anys renovable una vegada pel mateix període.
Abans d'assumir els seus càrrecs i, posteriorment, amb caràcter anual, les persones integrants de l'òrgan de control intern han d'efectuar una declaració a l'assemblea general sobre conflictes d'interessos, per al seu examen i consideració, en els mateixos termes que preveu l'apartat 3 de l'article anterior.
L'entitat de gestió ha de remetre una còpia d'aquestes declaracions a l'Administració competent per a l'exercici de les facultats de supervisió sobre l'entitat, d'acord amb el que estableix l'article 186. b.
L'òrgan de control intern ha de tenir, almenys, les competències següents:
a ) Supervisar, amb caràcter general, les activitats i l'acompliment de les seves funcions per part dels òrgans de govern i representació de l'entitat.
b ) Supervisar l'execució de les decisions i de les polítiques de caràcter general aprovades per l'assemblea general i, en particular, les adoptades en virtut de les lletres d a f de l'article 160.1.
c ) Exercir les funcions que, si s'escau, li delegui l'assemblea general d'acord amb l'article 160.2.
d ) Executar els manaments que, si s'escau, acordi encarregar-li l'assemblea general.
L'òrgan de control intern pot convocar els membres dels òrgans de govern i representació de l'entitat de gestió i el personal directiu i tècnic de l'entitat perquè assisteixin a les seves reunions amb veu però sense vot.
Els òrgans de govern i representació de l'entitat de gestió han de remetre, com a mínim amb caràcter trimestral, a l'òrgan de control intern tota la informació sobre la gestió de l'entitat que sigui necessària per a l'exercici de les seves competències de control.
Així mateix, han de remetre qualsevol altra informació sobre fets que puguin tenir incidència significativa en la situació de l'entitat de gestió.
Cada membre de l'òrgan de control ha de tenir accés a tota la informació comunicada a l'òrgan esmentat.
Sense perjudici de l'obligació que regula l'apartat anterior, l'òrgan de control intern pot requerir als òrgans de govern i representació de l'entitat de gestió i al personal directiu i tècnic de l'entitat qualsevol informació que sigui necessària per a l'exercici de les seves competències.
Així mateix, pot fer o requerir que es facin les comprovacions necessàries per a l'exercici de les seves competències.
L'òrgan de control intern ha de retre compte anualment a l'assemblea general de l'exercici de les seves competències en un informe que ha de presentar davant d'aquesta.
L'entitat de gestió ha de remetre una còpia de l'informe esmentat a l'Administració competent per a l'exercici de les facultats de supervisió sobre l'entitat, d'acord amb el que estableix l'article 186. i.
L'òrgan de control intern pot convocar l'assemblea general de manera extraordinària d'acord amb el que hi ha previst estatutàriament quan ho consideri convenient per a l'interès de l'entitat de gestió.
En el cas de les entitats de gestió que recaptin anualment una xifra igual o superior a 100 milions d'euros en l'exercici anual anterior, l'òrgan de control intern, a més d'exercir les competències que preveu l'apartat 5, ha de supervisar les següents actuacions dels òrgans de govern i representació de l'entitat:
a ) L'aplicació dels reglaments de repartiment dels drets recaptats.
b ) La tramitació i resolució dels procediments disciplinaris contra membres de l'entitat.
c ) La tramitació i resolució de les reclamacions i queixes.
d ) L'execució del pressupost anual de recaptació i repartiment de drets gestionats i d'ingressos i despeses de l'entitat.
En el cas de les entitats de gestió que recaptin anualment una xifra igual o superior a 100 milions d'euros en l'exercici anual anterior, a l'òrgan de control intern li són aplicables les següents regles de funcionament:
a ) S'ha de reunir, com a mínim, semestralment.
b ) De cada sessió que celebri, se n'ha d'estendre acta, que ha d'especificar necessàriament els aspectes següents:
Les circumstàncies del lloc i temps en què ha tingut lloc.
Els punts principals de les deliberacions, així com el contingut dels acords adoptats i els vots particulars.
L'acta de cada sessió es pot aprovar en la mateixa reunió o en la següent immediata i se n'ha de posar una còpia a disposició de tots els membres de l'entitat de gestió electrònicament en el termini d'un mes des de la seva aprovació.
c ) Per a l'exercici de les seves funcions, i sense perjudici del que preveuen els apartats 7 i 8, l'òrgan de control intern ha de disposar de l'assistència d'un auditor.
Aquest auditor, que ha de ser diferent del que auditi els comptes anuals de l'entitat, l'ha de nomenar l'assemblea general, no obstant això, d'acord amb el procediment que preveu el 187.2.
Les entitats de gestió estan obligades a negociar i contractar sota remuneració amb els usuaris que ho sol·licitin, excepte motiu justificat, la concessió d'autoritzacions no exclusives dels drets gestionats, i totes dues parts han d'actuar sota els principis de bona fe i transparència, per a la qual cosa han d'intercanviar tota la informació que sigui necessària.
Es considera usuari, als efectes d'aquest títol, qualsevol persona o entitat que porti a terme actes subjectes a l'autorització dels titulars de drets o a l'obligació de remuneració o de pagament d'una compensació als titulars de drets.
La concessió de les autoritzacions no exclusives s'ha de basar en condicions equitatives i no discriminatòries.
Per a aquest fi, les entitats de gestió han d'informar els usuaris sobre les condicions comercials atorgades a altres usuaris que portin a terme activitats econòmiques similars.
No obstant això, per a la concessió d'autoritzacions a serveis en línia, les entitats de gestió no estan obligades a basar-se en les condicions ofertes prèviament a un altre usuari que presti un servei en línia que porti a disposició del públic a la Unió Europea menys de tres anys.
Les entitats de gestió han de respondre sense retards injustificats les sol·licituds dels usuaris i han d'indicar, entre altres aspectes, la informació necessària per oferir una autorització no exclusiva.
Una vegada rebuda tota la informació pertinent, l'entitat de gestió, sense retards injustificats, ha d'oferir una autorització no exclusiva o ha d'emetre una denegació motivada per a cada servei concret que no s'autoritzi.
Mentre les parts no arribin a un acord, l'autorització corresponent s'entén concedida si el sol·licitant fa efectiva sota reserva o consigna judicialment la quantitat exigida per l'entitat de gestió d'acord amb les seves tarifes generals.
Les entitats de gestió han de permetre als usuaris comunicar-s'hi per mitjans electrònics per informar sobre la utilització de l'autorització no exclusiva.
Les entitats de gestió estan obligades a establir tarifes generals, simples i clares que determinin la remuneració exigida per la utilització del seu repertori.
Aquestes tarifes generals s'han d'acompanyar d'una memòria econòmica, el contingut de la qual s'ha de determinar reglamentàriament, que ha de proporcionar una explicació detallada per modalitat tarifària per a cada categoria d'usuari.
Les tarifes generals han de preveure reduccions per a les entitats culturals que no tinguin finalitat lucrativa.
L'import de les tarifes generals s'ha d'establir en condicions raonables, atenent el valor econòmic de la utilització dels drets sobre l'obra o prestació protegida en l'activitat de l'usuari, i cercant l'equilibri just entre les dues parts, per a la qual cosa s'han de tenir en compte almenys els criteris següents:
a ) El grau d'ús efectiu del repertori en el conjunt de l'activitat de l'usuari.
b ) La intensitat i rellevància de l'ús del repertori en el conjunt de l'activitat de l'usuari.
c ) L'amplitud del repertori de l'entitat de gestió.
A aquests efectes, s'entén per repertori les obres i prestacions els drets de les quals gestiona una entitat de gestió.
d ) Els ingressos econòmics obtinguts per l'usuari per l'explotació comercial del repertori.
e ) El valor econòmic del servei prestat per l'entitat de gestió per fer efectiva l'aplicació de tarifes.
f) Les tarifes establertes per l'entitat de gestió amb altres usuaris per a la mateixa modalitat d'ús.
g ) Les tarifes establertes per entitats de gestió homòlogues en altres estats membres de la Unió Europea per a la mateixa modalitat d'ús, sempre que hi hagi bases homogènies de comparació.
La metodologia per determinar les tarifes generals s'ha d'aprovar mitjançant ordre del Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, previ informe de la Comissió Nacional dels Mercats i la Competència i previ acord de la Comissió Delegada del Govern per a Afers Econòmics.
El que disposen els articles anteriors sobre concessió d'autoritzacions no exclusives, tarifes generals i acords sectorials no és aplicable a la gestió de drets relatius a les obres literàries, dramàtiques, dramaticomusicals, coreogràfiques o de pantomima, ni respecte de la utilització singular d'una o diverses obres de qualsevol classe que requereixi l'autorització individualitzada del seu titular.
Llevat d'acord contrari entre les parts, els usuaris han de proporcionar a l'entitat de gestió, dins dels noranta dies següents a la utilització del dret i en un format acordat o establert prèviament, la informació detallada i pertinent que estigui a la seva disposició sobre la utilització dels drets representats per l'entitat de gestió i que sigui necessària per a la recaptació dels drets i el repartiment i pagament dels seus imports deguts als titulars de drets.
El termini que, a falta del que preveu l'apartat anterior, acordin les parts ha de permetre a l'entitat de gestió, en tot cas, complir el termini que estableix l'article 177.1.
El termini i format de la informació acordats es poden determinar per a tot un sector d'usuaris mitjançant acord entre l'entitat de gestió i les associacions d'usuaris representatives en l'àmbit nacional del sector corresponent.
Per determinar el format per comunicar la informació, les entitats de gestió col·lectiva i els usuaris o les associacions que els representen han de tenir en compte, en la mesura del possible, les normes sectorials voluntàries.
Quan l'usuari no disposi de la informació necessària per complir l'obligació que preveu l'apartat 1, la pot sol·licitar a l'entitat de gestió de conformitat amb el que preveu l'article 183.1.
En aquest cas, el termini perquè l'usuari remeti la informació a l'entitat de gestió se suspèn fins que l'entitat de gestió doni una resposta adequada a l'usuari.
El contracte que reguli la concessió de l'autorització no exclusiva ha d'incloure una clàusula de penalització que és aplicable en cas que l'usuari no compleixi l'obligació de remissió d'informació dins del termini i en la forma escaients.
El dipòsit legal de les obres de creació tradicionalment reconegut a Espanya es regeix per les normes reglamentàries vigents o que dicti en el futur el Govern, sense perjudici de les facultats que, si s'escau, corresponguin a les comunitats autònomes.
L'Administració competent de conformitat amb l'article 155 ha de respondre, sense retards injustificats, les sol·licituds d'informació degudament raonades que li efectuï una autoritat competent d'un altre Estat membre en relació amb l'aplicació d'aquesta Llei, en particular amb les activitats de les entitats de gestió o dels operadors de gestió independents que tinguin establiment a Espanya.
L'Administració competent de conformitat amb l'article 155 ha de donar una resposta motivada en el termini de tres mesos a les sol·licituds que efectuïn autoritats competents d'altres estats membres de la Unió Europea per adoptar, en el marc de les seves competències, mesures adequades contra una entitat de gestió que tingui establiment a Espanya per les infraccions d'aquesta Llei que hagi comès en la pràctica de les seves activitats a l'Estat membre sol·licitant.
La posada a disposició dels autors de les quantitats recaptades en concepte de remuneració proporcional alsingressos, que estableix l'article 90.3, s'ha de fer setmanalment.
El Govern, a proposta del Ministeri de Cultura, pot modificar aquest termini.
El Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, en l'àmbit de les seves competències, ha de vetllar per la salvaguarda dels drets de propietat intel·lectual enfront de la seva vulneració per part dels responsables de serveis de la societat d'informació en els termes que preveuen els articles 8 i concordants de la Llei 34/2002, d'11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic.
En els procediments de salvaguarda dels drets de propietat intel·lectual enfront de la seva vulneració per part dels responsables de serveis de la societat de la informació, la competència dels quals estigui atribuïda al Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, quan concorrin els supòsits que preveu l'article 59.5 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, o el domicili conegut de l'interessat o el lloc indicat als efectes de notificacions es trobi fora del territori de la Unió Europea, la pràctica de la notificació s'ha de fer exclusivament mitjançant un anunci publicat en el Butlletí Oficial de l'Estat, en els termes que estableix l'article esmentat.
No obstant això, en els supòsits que preveu l'apartat 6 de l'article 59 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, la notificació de l'acte es pot substituir per la seva publicació en el Butlletí Oficial de l'Estat, en particular, quan els seus destinataris siguin prestadors de serveis d'intermediació de la societat de la informació que hagin de col·laborar per al compliment eficaç de les resolucions que s'adoptin.
En els supòsits que preveuen els dos apartats precedents, la publicació en Butlletí Oficial de l'Estat ha d'anar acompanyada d'un missatge que adverteixi d'aquesta circumstància adreçat a l'adreça de correu electrònic que el prestador de serveis de la societat de la informació faciliti als efectes de la comunicació amb ell, d'acord amb el que disposa la lletra a de l'apartat 1 de l'article 10 de la Llei 34/2002, d'11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic, o de la norma estrangera aplicable, sempre que aquesta adreça de correu electrònic es faciliti per mitjans electrònics de manera permanent, fàcil, directa i gratuïta.
Si no es facilita aquesta adreça de correu electrònic en les condicions descrites no és exigible el que disposa aquest paràgraf.
Un cop transcorreguts deu dies naturals des de la publicació en el Butlletí Oficial de l'Estat, s'entén que la notificació s'ha practicat, aquest tràmit es considera complert i es continua amb el procediment.
Quan un prestador de serveis de la societat de la informació, al qual sigui aplicable la Llei 34/2002, d'11 de juliol, d'acord amb el que disposen els seus articles 2 a 4, que s'hagi de considerar interessat en un procediment tramitat a l'empara de l'article 195, no s'identifica en els termes que estableix l'article 10 de la Llei 34/2002, d'11 de juliol, i, una vegada realitzades les actuacions d'identificació raonables a l'abast de la Secció Segona, aquestes no hagin tingut com a resultat una identificació suficient, el procediment es pot iniciar considerant interessat, fins que no s'identifiqui i es personi en el procediment, el servei de la societat de la informació facilitat pel prestador no identificat.
Aquesta circumstància s'ha de fer constar així a l'expedient, i són aplicables les previsions de publicació en el Butlletí Oficial de l'Estat establertes en aquesta disposició i, si s'escau, les mesures de col·laboració i sancionadores que preveu l'article 195 en cas d'absència de retirada voluntària en el servei de la societat de la informació esmentat.
Així mateix, les obres considerades òrfenes d'acord amb la legislació d'un altre Estat membre de la Unió Europea, dictada en transposició del que disposa la Directiva 2012/28/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 25 d'octubre de 2012, sobre certs usos autoritzats de les obres òrfenes, tenen reconeguda aquesta naturalesa a Espanya als efectes del que disposa l'article 37 bis.
Les modificacions que introdueix aquesta Llei, que perjudiquin drets adquirits segons la legislació anterior, no tenen efecte retroactiu, llevat del que estableixen les disposicions següents.
Les persones jurídiques que en virtut de la Llei de 10 de gener de 1879 sobre propietat intel·lectual hagin adquirit a títol originari la propietat intel·lectual d'una obra, han d'exercir els drets d'explotació pel termini de vuitanta anys des de la seva publicació.
Els actes i contractes subscrits en règim de la Llei de 10 de gener de 1879 sobre propietat intel·lectual produeixen tots els seus efectes de conformitat amb aquesta, però són nul·les les clàusules d'aquells per les quals s'acordi la cessió de drets d'explotació respecte al conjunt de les obres que l'autor pugui crear en el futur, i també aquelles per les quals l'autor es comprometi a no crear cap obra en el futur.
Els drets d'explotació de les obres creades per autors morts abans del 7 de desembre de 1987 tenen la durada que preveu la Llei de 10 de gener de 1879 sobre propietat intel·lectual.
Sense perjudici del que preveu la disposició anterior, als autors les obres dels quals estiguin en domini públic, provisionalment o definitivament, d'acord amb el que disposen els articles 38 i 39 de la Llei de 10 de gener de 1879 sobre propietat intel·lectual els és aplicable el que disposa aquesta Llei, sense perjudici dels drets adquirits per altres persones a l'empara de la legislació anterior.
El que disposen els articles 14 a 16 d'aquesta Llei és aplicable als autors de les obres creades abans de l'entrada en vigor de la Llei 22/1987, d'11 de novembre, de propietat intel·lectual.
El Reglament de 3 de setembre de 1880 per a l'execució de la Llei de 10 de gener de 1879 sobre propietat intel·lectual i altres normes reglamentàries en matèria de propietat intel·lectual, continua en vigor sempre que no s'oposi al que estableix aquesta Llei.
Les disposicions d'aquesta Llei són aplicables als programes d'ordinador creats amb anterioritat al 25 de desembre de 1993, sense perjudici dels actes realitzats i dels drets adquirits abans d'aquesta data.
Respecte als contractes subscrits abans de l'1 de juliol de 1994, el dret a una remuneració equitativa per lloguer, només s'aplica si els autors o els artistes intèrprets o executants o els seus representants han cursat una sol·licitud amb aquesta finalitat, d'acord amb el que preveu aquesta Llei, amb anterioritat a l'1 de gener de 1997.
El que disposa aquesta Llei sobre els drets de distribució, fixació, reproducció i comunicació al públic s'entén sense perjudici dels actes d'explotació realitzats i els contractes subscrits abans de l'1 de gener de 1995, així com sense perjudici del que estableix el paràgraf c de l'article 99.
En els contractes de coproducció internacional subscrits abans de l'1 de gener de 1995 entre un coproductor d'un Estat membre i un o diversos coproductors d'altres estats membres o de països tercers, el coproductor, o el seu cessionari, que vulgui atorgar l'autorització de comunicació al públic via satèl·lit ha d'obtenir el consentiment previ del titular del dret d'exclusivitat, amb independència que aquest últim sigui un coproductor o un cessionari, si es donen conjuntament les circumstàncies següents:
a ) Que el contracte estableixi expressament un sistema de divisió dels drets d'explotació entre els coproductors per zones geogràfiques per a tots els mitjans de difusió al públic sense establir distinció entre el règim aplicable a la comunicació via satèl·lit i als altres mitjans de comunicació.
b ) Que la comunicació al públic via satèl·lit de la coproducció impliqui un perjudici per a l'exclusivitat, en particular per a l'exclusivitat lingüística, d'un dels coproductors o dels seus cessionaris en un territori determinat.
L'aplicació del que preveuen els articles 106 a 108, 115 i 116, 122, i 126 d'aquesta Llei s'entén sense perjudici dels pactes d'explotació realitzats i els contractes subscrits abans del 14 d'octubre de 1995.
Les disposicions relatives a la comunicació al públic via satèl·lit són aplicables a tots els fonogrames, actuacions, emissions i primeres fixacions de gravacions audiovisuals que l'1 de juliol de 1994 encara estiguin protegides per la legislació dels estats membres sobre drets de propietat intel·lectual o que en aquesta data compleixin els criteris necessaris per a la protecció en virtut de les disposicions esmentades.
Els drets a què es refereixen els articles 106 a 108, 115 i 116, 122, i 126 d'aquesta Llei es regeixen, en el que sigui aplicable, per la disposició transitòria desena i per la disposició transitòria novena.
Als contractes d'explotació vigents l'1 de gener de 1995 els és plenament aplicable el que estableix aquesta Llei en relació amb el dret de comunicació al públic via satèl·lit a partir de l'1 de gener del 2000.
Les disposicions a les quals es refereix l'apartat 3 de la disposició transitòria onzena no són aplicables als contractes vigents el 14 d'octubre de 1995 l'extinció dels quals s'hagi de produir abans de l'1 de gener de l'any 2000.
En aquesta data les parts poden renegociar les condicions del contracte d'acord amb el que estableixen aquestes disposicions.
Aquesta Llei no afecta cap acte d'explotació realitzat abans de l'1 de juliol de 1995.
Els drets de propietat intel·lectual que s'estableixin en aplicació d'aquesta Llei no han de generar pagaments per part dels qui hagin emprès de bona fe l'explotació de les obres i prestacions corresponents en el moment en què les obres eren de domini públic.
Els terminis de protecció que preveu aquesta Llei s'apliquen a totes les obres i prestacions que estiguin protegides a Espanya o almenys en un Estat membre de la Unió Europea l'1 de juliol de 1995 en virtut de les disposicions nacionals corresponents en matèria de drets de propietat intel·lectual, o que compleixin els criteris per acollir-se a la protecció de conformitat amb les disposicions que regulen en aquesta Llei el dret de distribució, quan es refereix a obres i prestacions, així com els drets de fixació, reproducció i comunicació al públic, quan es refereixen a prestacions.
En tot el que no preveuen aquestes disposicions, hi són aplicables les transitòries del Codi civil.
La protecció que preveu aquesta Llei, pel que fa al dret d'autor, s'aplica també a les bases de dades finalitzades abans de l'1 de gener de 1998, sempre que en aquesta data compleixin els requisits que exigeix aquesta Llei pel que fa a la protecció de bases de dades pel dret d'autor.
La protecció que preveu l'article 133 d'aquesta Llei, pel que fa al dret sui generis, s'aplica igualment a les bases de dades la fabricació de les quals s'hagi acabat durant els quinze anys precedents a l'1 de gener de 1998, sempre que en aquesta data compleixin els requisits que exigeix l'article 133 d'aquesta Llei.
El termini dels quinze anys de protecció de les bases de dades a què es refereix l'apartat anterior es compta a partir de l'1 de gener de 1998.
La protecció que preveuen les disposicions transitòries quinzena i setzena s'entén sens perjudici del actes conclosos i dels drets adquirits abans de l'1 de gener de 1998.
La protecció que preveu aquesta Llei pel que fa al dret d'autor, així com la que estableix el seu article 133 respecte al dret sui generis, també s'aplica a les bases de dades finalitzades durant el període comprès entre l'1 de gener i l'1 d'abril de 1998.
Els drets d'explotació dels productors de fonogrames que estiguin vigents el 22 de desembre de 2002 d'acord amb la legislació aplicable en aquell moment tenen la durada que preveu l'article 119.
El Reial decret a què es refereix l'apartat segon de l'article 37 del Text refós de la Llei de propietat intel·lectual ha de ser promulgat en el termini màxim d'un any des de l'entrada en vigor d'aquesta Llei.
Fins que s'aprovi el Reial decret a què es refereix l'apartat anterior, la quantia de la remuneració és de 0,2 euros per cada exemplar d'obra adquirit amb destí al préstec en els establiments esmentats en aquest apartat.
Així mateix, en aquest període, l'Estat, les comunitats autònomes i les corporacions locals poden acordar els mecanismes de col·laboració necessaris per al compliment de les obligacions de remuneració que afecten establiments de titularitat pública.
El paràgraf segon de l'article 28.1 s'aplica només a les composicions musicals amb lletra de les quals almenys la composició musical o la lletra estiguin protegides a Espanya o almenys en un Estat membre de la Unió Europea l'1 de novembre de 2013 i a les composicions musicals amb lletra que es creïn després d'aquesta data.
La protecció que preveu el paràgraf anterior s'entén sense perjudici dels actes conclosos i dels drets adquirits abans de l'1 de novembre de 2013.
L'article 37 bis s'aplica respecte a totes les obres i els fonogrames que estiguin protegits per la legislació dels estats membres de la Unió Europea en matèria de drets d'autor a 29 d'octubre de 2014 o en data posterior, sense perjudici dels actes celebrats i dels drets adquirits abans d'aquesta data.
Els articles 110 bis, 112 i 119 s'apliquen a la gravació d'interpretacions o execucions i als fonogrames respecte als quals l'artista intèrpret o executant i el productor dels fonogrames gaudeixin de protecció, a data 1 de novembre de 2013, d'acord amb la legislació aplicable abans d'aquesta data, i a la gravació d'interpretacions o execucions i als fonogrames posteriors a aquesta data.
Llevat de pacte en contra, els contractes de cessió subscrits abans de l'1 de novembre de 2013 continuen tenint efecte un cop transcorreguda la data en què, en virtut de l'article 112 aplicable en aquest moment, l'artista intèrpret o executant deixaria d'estar protegit.
Queden derogades les disposicions que s'oposin al que estableix aquesta Llei i, en particular, les següents:
a ) Reial decret de 3 de setembre de 1880, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei de 10 de gener de 1879 sobre propietat intel·lectual: capítols V i VI del títol I.
b ) Reial decret 1434/1992, de 27 de novembre, de desplegament dels articles 24, 25 i 140 de la Llei 22/1987, d'11 de novembre, de propietat intel·lectual: articles 9.1, 11, 12, 14, 16, 17, 18, 19 i 37.1, així com els capítols II i III del títol II.
Queden vigents les disposicions següents:
a ) Llei 9/1975, de 12 de març, del llibre, en tot el que no deroguen la Llei 22/1987, d'11 de novembre, de propietat intel·lectual, i el Reial decret 875/1986, de 21 de març.
b ) Reial decret de 3 de setembre de 1880, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei de 10 de gener de 1879 sobre propietat intel·lectual: capítols I, II, III, IV, VII, VIII, IX, X i disposició transitòria del títol I; capítols I, II i III del títol II.
c ) Decret 3837/1970, de 31 de desembre, pel qual es regula la hipoteca mobiliària de pel·lícules cinematogràfiques.
d ) Decret 2984/1972, de 2 de novembre, pel qual s'estableix l'obligació de consignar en tota classe de llibres i fullets el número ISBN.
e ) Reial decret 2332/1983, d'1 de setembre, pel qual es regula la venda, distribució i l'exhibició pública de material audiovisual.
f ) Reial decret 448/1988, de 22 d'abril, pel qual es regula la difusió de pel·lícules cinematogràfiques i altres obres audiovisuals recollides en suport videogràfic.
g ) Reial decret 479/1989, de 5 de maig, pel qual es regula la composició i el procediment d'actuació de la Comissió Arbitral de la Propietat Intel·lectual, en tot el que no modifica el Reial decret 1248/1995, de 14 de juliol.
h ) Reial decret 484/1990, de 30 de març, sobre preu de venda al públic de llibres.
i ) Reial decret 1584/1991, de 18 d'octubre, pel qual s'aprova el Reglament del Registre General de la Propietat Intel·lectual, en el que declara vigent l'apartat 3 de la disposició transitòria única del Reial decret 733/1993, de 14 de maig.
j ) Reial decret 1434/1992, de 27 de novembre, de desplegament dels articles 24, 25 i 140 de la Llei 22/1987, d'11 de novembre, de propietat intel·lectual, en la versió que en fa la Llei 20/1992, de 7 de juliol, en tot el que no modifica el Reial decret 325/1994, de 25 de febrer, i en tot el que no deroga aquesta disposició derogatòria.
k ) Reial decret 733/1993, de 14 de maig, pel qual s'aprova el Reglament del Registre General de la Propietat Intel·lectual.
l ) Reial decret 325/1994, de 25 de febrer, pel qual es modifica l'article 15.2 del Reial decret 1434/1992, de 27 de novembre, de desplegament dels articles 24, 25 i 140 de la Llei 22/1987, d'11 de novembre, de propietat intel·lectual, en la versió que en fa la Llei 20/1992, de 7 de juliol.
m ) Reial decret 1694/1994, de 22 de juliol, d'adequació a la Llei 30/1992, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, del Reial decret 1584/1991, de 18 d'octubre, pel qual s'aprova el Reglament del Registre General de la Propietat Intel·lectual.
n ) Reial decret 1778/1994, de 5 d'agost, pel qual s'adeqüen a la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, les normes reguladores dels procediments d'atorgament, modificació i extinció d'autoritzacions.
ñ ) Reial decret 1248/1995, de 14 de juliol, pel qual es modifica parcialment el Reial decret 479/1989, de 5 de maig, regulador de la composició i el procediment d'actuació de la Comissió Arbitral de la Propietat Intel·lectual.
o ) Reial decret 1802/1995, de 3 de novembre, pel qual s'estableix el sistema per a la determinació de la remuneració compensatòria per còpia privada a les ciutats de Ceuta i Melilla.
p ) Ordre de 23 de juny de 1966 per la qual s'estableixen les normes bàsiques a què s'han d'ajustar els contractes publicitaris del mitjà cinema.
q ) Ordre de 30 d'octubre de 1971 per la qual s'aprova el Reglament de l'Institut Bibliogràfic Hispànic.
r ) Ordre de 25 de març de 1987 per la qual es regula l'Agència Espanyola de l'ISBN.
s ) Ordre de 3 d'abril de 1991, de desplegament del que disposa el Reial decret 2332/1983, d'1 de setembre, pel qual es regula la venda, distribució i l'exhibició pública de material audiovisual.
S'autoritza el Govern a dictar les normes per al desplegament reglamentari d'aquesta Llei.