La hipercolesterolèmia es produeix quan la quantitat de colesterol en sang és més gran que la que l'organisme necessita.
El colesterol és un element essencial per al bon funcionament de l'organisme.
Forma part de les membranes cel·lulars de tots els nostres òrgans com, per exemple, el fetge, els ronyons i el cervell, entre d'altres.
També té un paper clau en la formació de les hormones, la vitamina D i les sals biliars.
Els nivells de colesterol en sang provenen en un 70% de la formació al fetge i el 30% restant s'ingereix amb els aliments.
Quan la quantitat de colesterol en sang és superior a la que l'organisme necessita, es diagnostica una hipercolesterolèmia.
L'excés de colesterol es diposita a las parets arterials i, al llarg dels anys, dona lloc a l'arteriosclerosi.
Aquest fet implica que les artèries es facin més dures, rígides i estretes.
Els dipòsits fins i tot poden arribar a impedir el pas de la sang per l'artèria.
El colesterol és una substància insoluble en aigua que circula per la sang com a part de les lipoproteïnes, que són les encarregades de transportar-lo.
Hi ha diferents tipus de lipoproteïnes, tot i que dues són molt importants:
Tenir el colesterol alt és un factor de risc per desenvolupar una malaltia cardiovascular.
La malaltia cardiovascular, que és la causa principal de mort arreu del món, s'acostuma a produir pel desenvolupament lent però progressiu de l'arteriosclerosi.
L'arteriosclerosi sovint és conseqüència dels nivells alts de colesterol LDL.
Altres factors de risc cardiovascular són el tabaquisme, la hipertensió arterial, la diabetis, l'obesitat, el sedentarisme, els nivells baixos de colesterol HDL i el tipus d'alimentació.
L'arteriosclerosi pot afectar diferents territoris arterials i donar lloc a diferents malalties:
Davant la hipercolesterolèmia, cal calcular el risc cardiovascular, és a dir, la probabilitat de patir una malaltia cardiovascular en els propers 10 anys.
Per aquest motiu, els professionals de la salut han de tenir en compte altres factors de risc, com per exemple l'edat, el sexe, la pressió arterial, l'hàbit tabàquic, el perímetre de cintura, els antecedents familiars i les xifres de colesterol HDL.
És important intentar esbrinar per què es tenen els nivells alts de colesterol total.
En funció de la causa, la hipercolesterolèmia es classifica en:
Quins son els nivells de colesterol recomanats?
Les recomanacions actuals per a la població general, basades en l'evidència científica, classifiquen els nivells de colesterol total en:
Es recomana tenir una determinació del colesterol total abans dels 35 anys.
En cas de normalitat, cal repetir la determinació al menys un cop cada cinc anys.
Si els nivells de colesterol total estan entre 200-240 mg/dl s'hauria de repetir al cap d'entre un i cinc anys.
En el cas que a les anàlisis de sang es detectin nivells de colesterol total moderats o alts, cal fer-ne un nou control, però aquesta vegada mesurant també el perfil lipídic complet (colesterol LDL, colesterol HDL i triglicèrids).
Es recomana que les persones que ja han patit una malaltia cardiovascular (infart de miocardi, angina de pit, ictus o claudicació intermitent) mantinguin uns nivells de colesterol LDL inferiors a 70 mg/dl, mentre que les persones amb diabetis haurien de mantenir-lo per sota dels 100 mg/dl.
En absència de malalties cardiovasculars, el tractament de la hipercolesterolèmia depèn del risc cardiovascular global que tingui cada persona.
Quan ja hi ha alguna malaltia cardiovascular provocada per l'arteriosclerosi o quan el risc cardiovascular és molt elevat, pot ser necessari prendre algun medicament per rebaixar els nivells de colesterol.
El grup de fàrmacs més utilitzats són les estatines, que necessiten la prescripció mèdica.
La millor manera de prevenir l'augment del colesterol és seguir les recomanacions d'estil de vida saludable, basades en una alimentació mediterrània, activitat física regular (com a mínim, 150 minuts per setmana), no fumar i mantenir el pes adequat.
A més, si es té hipertensió arterial i/o diabetis, cal controlar-les tan bé com es pugui.
Les recomanacions dietètiques que cal tenir en compte per seguir una alimentació saludable del tipus mediterrània són:
Els professionals sanitaris han de prevenir d'hipercolesterolèmia tota la població demandant d'ambdós sexes i més gran de vint anys, amb referència especial als homes d'entre trenta-cinc i seixanta-cinc anys, sobretot si tenen altres factors de risc cardiovascular, i les dones més grans de quaranta-cinc anys.
Les persones amb antecedents familiars de primer grau de cardiopatia isquèmica o mort sobtada prematura abans dels cinquanta-cinc anys també necessiten recomanacions preventives.
La prova adequada per detectar la hipercolesterolèmia és la determinació del colesterol total (CT) en la sang venosa i pot sol·licitar-la tant el metge o metgessa com el diplomat o diplomada d'infermeria, d'acord amb el protocol establert.
Per consens, es considera que tenen hipercolesterolèmia les persones adultes amb un nivell superior a 200 mg/dl (5,17 mmol/l).
Per confirmar-ne el diagnòstic es requereixen almenys dues determinacions amb un interval preferible d'unes quatre setmanes.
Per al cribratge no és necessària la determinació de cap altre paràmetre (triglicèrids, colesterol LDL o colesterol HDL), que en canvi sí que és necessari per establir la situació del risc cardiovascular d'una persona determinada, una vegada confirmada una hipercolesterolèmia.
La realització de la prova no requereix dejú previ.
Alguns fàrmacs, especialment els anticonceptius hormonals, diürètics i betablocadors, eleven el nivell plasmàtic del colesterol.
Per a la realització de la prova es pot utilitzar tant el laboratori convencional de química clínica com les tècniques de química seca; cadascun d'aquests sistemes ofereix diferents avantatges per al metge o metgessa assistencial.
De tota manera és recomanable conèixer la precisió del mètode utilitzat.
Es pot aprofitar qualsevol determinació del colesterol total (CT) que en condicions fiables hagi estat feta per un altre motiu, sempre que no s'hagi fet durant períodes en els quals es modifiqui la dieta o l'activitat física, ni tampoc durant malalties intercurrents incloent-hi la fase aguda i la convalescència o l'embaràs.
En situacions de manca de recursos cal prioritzar el cribratge en els homes.
En aquest cas es podria marcar un interval d'edat de màxima prioritat, que pot ser entre els trenta-cinc i seixanta-cinc anys.
En la població sana, asimptomàtica i sense altres factors de risc cardiovascular es recomana repetir la determinació amb una periodicitat de cinc anys.
Aquesta publicació aborda la prevenció, el diagnòstic i el tractament de la hipercolesterolèmia.
Els criteris científics que estableix la guia es dirigeixen als professionals de l'atenció primària perquè els considerin a l'hora de prendre les decisions assistencials de la pràctica clínica diària.
Aquest material facilita l'adquisició de competències clíniques que han de caracteritzar el desenvolupament professional dels metges i metgesses d'atenció primària.
El Pla director de malalties de l'aparell circulatori és l'instrument d'informació, d'estudi i de proposta mitjançant el qual el Departament de Salut determina les línies directrius per impulsar, planificar, coordinar i avaluar les actuacions que cal desenvolupar en l'àmbit de la promoció de la salut de les malalties de l'aparell circulatori (malalties cardiovasculars i vasculars cerebrals), la prevenció, el tractament i la rehabilitació, amb l'objectiu de millorar la qualitat de vida dels afectats.