Competència de la Direcció General d'Atenció a la Infància i l'Adolescència (DGAIA)
Competència de l'Institut Català de l'Acolliment i de l'Adopció (ICAA)
Infraccions i sancions que poden ser substituïdes per mesures educatives o socials
Mesures educatives o socials de caràcter substitutori
Especialitats procedimentals derivades de les mesures substitutòries
Mitjans de comunicació social i publicitat
Expedients incoats a l'empara del Decret 75/2006, d'11 d'abril
Normativa aplicable sobre les infraccions comeses entre el 2 de juliol de 2010 i el 31 de desembre de 2011
Derogació del Decret 75/2006, d'11 d'abril.
L'article 164.2 de la Llei 14/2010, del 27 de maig, dels drets i les oportunitats en la infància i l'adolescència estableix que el Govern de la Generalitat ha de determinar per reglament l'òrgan o els òrgans competents per a la incoació, la tramitació i la resolució dels expedients sancionadors que s'incoïn en virtut d'aquesta Llei quan la infracció es produeixi en el seu àmbit competencial.
L'atribució expressa de competència és essencial per garantir la correcció formal en l'exercici de la potestat sancionadora i per aplicar les infraccions que preveu la Llei, tal com requereix l'article 103.1 de la Llei 26/2010, del 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya.
Pel que fa al cas, l'actual norma d'atribució expressa de competència sancionadora en matèria d'infància i adolescència, el Decret 75/2006, d'11 d'abril, de desplegament de la Llei 8/1995, de 27 de juliol, d'atenció i protecció dels infants i adolescents, en l'àmbit sancionador, no és aplicable en el nou règim sancionador, en quedar derogades la Llei 8/1995, de 27 de juliol, d'atenció i protecció dels infants i adolescents i de modificació de la Llei 37/1991, de 30 de desembre, sobre mesures de protecció dels menors desemparats i de l'adopció, i la Llei 37/1991, de 30 de desembre, sobre mesures de protecció dels menors desemparats i de l'adopció.
Certament, la disposició derogatòria de la Llei 14/2010, del 27 de maig, no deroga explícitament el Decret 75/2006, d'11 d'abril, però, sí les disposicions reglamentàries que la contradiuen.
En aquest sentit, la tècnica normativa emprada en el Decret 75/2006, d'11 d'abril, per atribuir la competència sancionadora, que uneix de manera indestriable l'atribució competencial i les conductes sancionables que preveuen les lleis 8/1995, de 27 de juliol, i 37/1991, de 30 de desembre, ara derogades, en fa inviable l'aplicació en l'àmbit sancionador de la nova Llei.
La nova norma incorpora, en el capítol IV, previsions relatives als mitjans de comunicació social i a la publicitat, en la mesura que permeten desenvolupar les obligacions sobre aquestes matèries que conté la Llei 14/2010, del 27 de maig, l'incompliment de les quals determina l'aplicació de les sancions corresponents.
Aquesta incorporació també permet refondre en una sola norma sancionadora les regulacions vigents sobre infraccions i sancions, i simplifica així l'ordenament jurídic, d'acord amb els principis que conté l'article 2 de la Llei 10/2011, del 29 de desembre, de simplificació i millorament de la regulació normativa, segons el qual "l'actuació pública s'ha d'inspirar en els principis de simplificació administrativa i normativa, de racionalització de les administracions públiques i de no-imposició de càrregues que comportin un cost innecessari per als ciutadans i per a l'activitat econòmica".
La competència en infància i adolescència, en el moment de l'aprovació d'aquest Decret, està atribuïda al Departament de Benestar Social i Família, d'acord amb l'article 3.10.5 del Decret 200/2010, de 27 de desembre, de creació, denominació i determinació de l'àmbit de competència dels departaments de l'Administració de la Generalitat de Catalunya.
Dintre de l'estructura orgànica del Departament de Benestar Social i Família, la Direcció General d'Atenció a la Infància i l'Adolescència (DGAIA) és l'òrgan administratiu designat per "incoar i resoldre els procediments sancionadors derivats de l'aplicació de la Llei 14/2010, del 27 de maig, dels drets i les oportunitats en la infància i l'adolescència", d'acord amb el mandat ja recollit a l'article 59.1.r) del Decret 332/2011, de 3 de maig, de reestructuració del Departament de Benestar Social i Família.
Tanmateix, el Decret 332/2011, de 3 de maig, no preveu de manera expressa l'òrgan competent per instruir els expedients administratius corresponents, la qual cosa és rellevant en la mesura que són aplicables, en el dret administratiu sancionador, amb matisos, les garanties dels articles 24 i 25 de la Constitució, i les garanties legals corresponents, entre les quals hi ha la separació deguda entre l'òrgan sancionador i l'òrgan instructor, que preveu l'article 103.2 de la Llei 26/2010, del 3 d'agost.
D'altra banda, el Decret 332/2011, de 3 de maig, tampoc ha fet una delimitació precisa dels tipus sancionadors que són competència de la DGAIA, ni ha delimitat els que, pel contingut i naturalesa, poden correspondre a altres òrgans.
Concretament, l'Institut Català de l'Acolliment i de l'Adopció (ICAA) és l'organisme autònom administratiu encarregat de la proposta, el seguiment i el suport de les famílies i les entitats col·laboradores en matèria d'adopció i d'acolliment familiar, d'acord amb l'article 3 de la Llei 13/1997, de 19 de novembre, de creació de l'Institut Català de l'Acolliment i l'Adopció, en la redacció que en fa l'article 111 de la Llei 11/2011, del 29 de desembre, de reestructuració del sector públic per a agilitar l'activitat administrativa.
Per aquesta raó, l'ICAA disposa del coneixement i l'estructura orgànica necessaris per instruir i resoldre els expedients sancionadors referits a aquests àmbits.
De fet, la DGAIA i l'ICAA i, en el seu moment, el Servei d'Inspecció i Registre de la Direcció de Serveis del Departament d'Acció Social i Ciutadania, venien exercint una part substancial de competència sancionadora derivada de la Llei 8/1995, ara derogada, en l'àmbit de la infància i l'adolescència per atribució directa dels articles 9, 11 i 12 del Decret 75/2006, d'11 d'abril.
La Llei 10/2011, del 29 de desembre, ha modificat els articles 157, 158, 159 i 161 de la Llei 14/2010.
D'una banda, ha introduït noves infraccions en l'àmbit de la infància i l'adolescència sobre les quals cal igualment acordar l'atribució competencial corresponent i, de l'altra, ha introduït la possibilitat de substituir determinades infraccions per mesures educatives i socials, la concreció de les quals requereix igualment d'un desplegament reglamentari.
Les mesures educatives o socials establertes per substituir les sancions econòmiques requereixen un desplegament reglamentari mínim i bàsic, remissió que preveu la mateixa Llei, per garantir la seguretat jurídica i el principi de legalitat en matèria sancionadora.
Pel que fa al cas, el desplegament reglamentari de les mesures substitutòries es caracteritza pels trets essencials següents:
a) L'establiment d'un mínim i un màxim de durada que predetermini normativament la mesura, tenint en compte la gravetat de la infracció, que l'òrgan sancionador ha de graduar, igual que en les sancions econòmiques, d'acord amb els criteris que preveu l'article 163 de la Llei 14/2010, del 27 de maig.
b) La predeterminació normativa dels tipus d'activitats formatives i socials que poden ser imposades en substitució de les sancions econòmiques, totes elles organitzades necessàriament per entitats públiques o privades sense ànim de lucre adreçades a finalitats relacionades amb l'àmbit de protecció dels infants i adolescents, procurant, d'aquesta manera, que la reparació de la conducta il·lícita tingui lloc en el mateix sector dels interessos generals on s'ha produït el dany objecte de sanció.
El Decret ha estat objecte d'informe per part del Consell de l'Audiovisual de Catalunya (CAC), atès que aquest òrgan també té atribuïdes funcions sancionadores en el desplegament de la funció de protecció de la infància i l'adolescència, que li reserva la Llei 22/2005, de 29 de desembre, de la comunicació audiovisual de Catalunya.
Atès el que estableixen el títol VI de la Llei 14/2010, del 27 de maig, l'article 26.e) de la Llei 13/2008, de 5 de novembre, de la presidència de la Generalitat i del Govern, i el capítol II del títol IV de la Llei 26/2010, del 3 d'agost, i vist el dictamen del Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya.
A proposta de la consellera de Benestar Social i Família, d'acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora i d'acord amb el Govern,
1.1 L'objecte d'aquest Decret és desplegar la Llei 14/2010, del 27 de maig, dels drets i les oportunitats en la infància i l'adolescència i, a aquest efecte, determinar els òrgans competents per incoar, tramitar i resoldre els expedients sancionadors; determinar les mesures educatives o socials substitutòries de les sancions econòmiques, i establir les concrecions necessàries per aplicar les prohibicions que estableix la Llei 14/2010, del 27 de maig, en relació amb les publicacions, el material audiovisual, els mitjans de comunicació i la publicitat dirigits als infants i adolescents.
1.2 En el cas que els fets puguin ser constitutius d'una infracció prevista en una altra norma sectorial, els òrgans competents són els que preveu dita norma.
2.1 La persona titular de la DGAIA és l'òrgan administratiu competent per incoar i resoldre els procediments sancionadors tramitats per les infraccions indicades en aquest article.
2.2 De les infraccions que preveu l'article 157 de la Llei 14/2010, del 27 de maig, dels drets i les oportunitats en la infància i l'adolescència, són competència de la DGAIA les següents:
a) La infracció de l'apartat b) quan l'incompliment es produeixi en l'àmbit competencial de la DGAIA.
b) Les infraccions dels apartats c), d), e), f), g) i h).
2.3 De les infraccions que preveu l'article 158 de la Llei 14/2010, del 27 de maig, són competència de la DGAIA les següents:
a) Les infraccions dels apartats a), b) i h) quan la reincidència, la comissió o l'incompliment es produeixin en l'àmbit competencial de la DGAIA.
c) La infracció de l'apartat g) quan es tracti de resolucions administratives dictades per la DGAIA.
2.4 De les infraccions que preveu l'article 159 de la Llei 14/2010, del 27 de maig, són competència de la DGAIA les següents:
a) Les infraccions dels apartats a) i b) quan la reincidència o la comissió es produeixin en l'àmbit competencial de la DGAIA.
b) La infracció de l'apartat e) quan es tracti de funcions o activitats no acreditades que es desenvolupin en l'àmbit competencial de la DGAIA.
c) Les infraccions dels apartats g) i h).
L'òrgan competent per incoar ha de nomenar l'instructor o la instructora entre el personal funcionari adscrit a la Direcció General d'Atenció a la Infància i l'Adolescència.
2.6 La persona titular del Departament amb competència en infància i adolescència és l'òrgan administratiu competent per resoldre els recursos d'alçada que s'interposin contra les resolucions sancionadores dictades per la DGAIA.
3.1 La persona titular de l'ICAA és l'òrgan administratiu competent per incoar i resoldre els procediments sancionadors tramitats per les infraccions que estableix aquest article.
3.2 De les infraccions que preveu l'article 157 de la Llei 14/2010, del 27 de maig, són competència de l'ICAA les següents:
a) La infracció de l'apartat a).
b) La infracció de l'apartat b) quan l'incompliment es produeixi en l'àmbit de les adopcions, dels acolliments en família aliena, dels acolliments en unitat convivencial d'acció educativa i de l'acolliment preadoptiu.
3.3 De les infraccions que preveu l'article 158 de la Llei 14/2010, del 27 de maig, són competència de l'ICAA les següents:
c) La infracció de l'apartat g) quan es tracti de resolucions administratives dictades per l'ICAA.
3.4 De les infraccions que preveu l'article 159 de la Llei 14/2010, del 27 de maig, són competència de l'ICAA les següents:
b) Les infraccions dels apartats c), d) i f).
c) La infracció de l'apartat e) quan es tracti de funcions o activitats no acreditades que es desenvolupin en l'àmbit de les adopcions, dels acolliments en família aliena, dels acolliments en unitat convivencial d'acció educativa i de l'acolliment preadoptiu.
3.5 L'Àrea Jurídicoadministrativa de l'ICAA és l'òrgan administratiu competent per instruir els expedients sancionadors per les infraccions que estableixen els apartats 3.2, 3.3 i 3.4.
3.6 La persona titular del Departament amb competència en infància i adolescència és l'òrgan administratiu competent per resoldre els recursos d'alçada que s'interposin contra les resolucions sancionadores dictades per l'ICAA, d'acord amb l'article 12 de la Llei 13/1997, de 19 de novembre, de creació de l'Institut Català de l'Acolliment i l'Adopció.
4.1 L'òrgan competent per sancionar, amb el consentiment de la persona objecte de l'expedient sancionador, i a proposta de l'òrgan instructor, pot substituir les sancions que s'imposin per les infraccions de la Llei 14/2010, del 27 de maig, indicades a l'apartat 4.2, per les mesures educatives o socials que es determinen en l'article següent.
4.2 Es poden substituir les sancions imposades per la comissió de les següents infraccions de la Llei 14/2010, del 27 de maig:
a) De l'article 157, les que preveuen els apartats b), c), d) i h).
b) De l'article 158, les que preveuen els apartats a) i b) en relació amb les dels apartats b), c), d) i h) de l'article 157 i les dels apartats d), e), p), q) i r).
c) De l'article 159, les que preveuen els apartats a) i b) en relació amb les dels apartats d), e), p), q) i r) de l'article 158 i amb les dels apartats b), c), d) i h) de l'article 157 quan d'acord amb l'apartat b) d'aquest article 4.2 constitueixen una falta greu, i les que preveuen els apartats g) i h).
5.1 Les mesures educatives o socials de caràcter substitutori que es poden imposar per la comissió d'infraccions lleus, greus i molt greus són les següents:
a) La participació en programes d'activitats formatives sobre els drets i els deures dels infants i adolescents, organitzades per la Generalitat de Catalunya, els ens locals de Catalunya o les entitats socials sense ànim de lucre de l'àmbit de la infància i l'adolescència que actuen en el territori de Catalunya.
b) La participació en activitats organitzades per entitats socials sense ànim de lucre de l'àmbit de la infància i l'adolescència que actuen en el territori de Catalunya.
c) La participació en programes organitzats conjuntament o separadament per la Generalitat de Catalunya, els ens locals de Catalunya o les entitats socials sense ànim de lucre de l'àmbit de la infància i l'adolescència que actuen en el territori de Catalunya l'objectiu principal dels quals sigui el suport i la col·laboració en activitats dels centres de protecció d'infants i adolescents, o activitats organitzades per les entitats de suport a les famílies acollidores.
5.2 L'òrgan competent per sancionar pot imposar un sol tipus de mesura, o una combinació dels tipus esmentats en l'apartat precedent, atenent la disponibilitat de recursos i la finalitat de l'activitat.
6.1 Les mesures de caràcter substitutori per infraccions molt greus requereixen una justificació especial i s'apliquen sancions fins a un import màxim de 150.000 euros.
L'òrgan competent per sancionar ha de valorar molt especialment el grau d'intencionalitat, culpabilitat de la persona infractora i els altres criteris que estableix l'article 163.1 de la Llei 14/2010, del 27 de maig.
6.2 Les mesures educatives o socials de caràcter substitutori s'han de graduar tenint en compte els criteris que estableix l'article 163.1 de la Llei 14/2010, del 27 de maig.
En tot cas, la seva durada ha d'estar compresa en els intervals següents:
a) Un mínim de 2 hores i un màxim de 10 hores en les infraccions lleus.
b) Un mínim d'11 hores i un màxim de 300 hores en les infraccions greus.
c) Un mínim de 301 hores i un màxim de 500 hores en les infraccions molt greus.
6.3 En proposar i, arribat el cas, imposar mesures substitutòries, els òrgans competents han de tenir en compte les circumstàncies personals, familiars i socials de la persona infractora, per la qual cosa han de distribuir les activitats en el temps de manera que l'infractor pugui fer front a les seves obligacions laborals, familiars i cíviques, de les quals ha de quedar constància en l'expedient sancionador, sense que, en cap cas, una jornada d'activitat pugui superar les 8 hores continuades, ni impedir el dret al descans que estableix la legislació laboral.
6.4 Les despeses derivades directament o indirecta de la participació en les activitats esmentades en l'apartat anterior són per compte de la persona infractora, sense que, en cap cas, l'òrgan sancionador pugui imposar mesures educatives o socials substitutòries el cost de participació en les quals superi l'import màxim de la sanció econòmica prevista.
7.1 Per fer efectives les mesures educatives o socials de caràcter substitutori, el departament competent en infància i adolescència de la Generalitat de Catalunya ha d'impulsar, segons els casos, les mesures següents:
a) L'aprovació, per acord del Govern de la Generalitat, dels programes que preveuen els apartats a) i c) de l'article 5 d'aquest Decret, quan aquests programes es desenvolupin en l'àmbit competencial de la Generalitat de Catalunya.
b) L'elaboració i la signatura dels convenis de col·laboració corresponents per fer efectives les mesures que preveuen els apartats a), b) i c) de l'article 5 d'aquest Decret, quan hi participin els ens locals de Catalunya o les entitats socials sense ànim de lucre de l'àmbit d'infància i adolescència que actuen en el territori de Catalunya.
7.2 Els programes i els convenis esmentats en l'apartat precedent han d'incloure, en tot cas, el cost previst o estimat de la mesura per a la persona infractora, i la cobertura asseguradora de les responsabilitats que corresponguin.
7.3 Els programes i els convenis que regula aquest article s'han de publicar en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
Els expedients sancionadors que regula aquesta disposició han de seguir el procediment que preveu el Decret 278/1993, de 9 de novembre, sobre el procediment sancionador d'aplicació als àmbits de competència de la Generalitat o la norma que el substitueixi, amb les especialitats que indica l'article següent.
9.1 L'òrgan instructor, en la proposta de resolució, ha de preveure la sanció econòmica corresponent i, si escau, les mesures econòmiques o socials que estableix l'article 5 d'aquest Decret.
La proposta ha de concretar el tipus de mesura, la durada, el cost directe previst o estimat per la persona infractora, la persona responsable del seguiment i l'execució de la mesura, i la distribució diària, setmanal i mensual de les activitats, segons els casos.
9.2 En aquest cas, el consentiment explícit, escrit i signat de la persona objecte de l'expedient sancionador mitjançant la qual accepta la mesura substitutòria proposada ha d'acompanyar, en un document separat, les al·legacions a la proposta de resolució que regula l'article 14.1 del Decret 278/1993, de 9 de novembre.
9.3 Si el consentiment requerit no compleix els requisits formals que preveu l'apartat precedent, l'òrgan instructor ha de concedir un termini de 10 dies per esmenar els defectes observats, transcorregut el qual sense que s'hagin produït les correccions demanades, la proposta de mesura educativa o social queda sense efecte.
9.4 La proposta de mesura educativa o social també ha de quedar sense efecte si el consentiment requerit no es manifesta dintre del termini corresponent.
9.5 En tot cas, la decisió final sobre l'aplicació o no de la mesura substitutòria, o de la sanció econòmica corresponent, és competència de l'òrgan sancionador.
10.1 En aplicació del que disposa l'article 62 de la Llei 14/2010, del 27 de maig, i en relació amb la infracció que estableix l'article 157.e) d'aquesta Llei, es consideren publicacions ofertes o exposades al lliure abast de les persones menors d'edat els materials impresos de qualsevol naturalesa que, exhibits en espais o establiments oberts al públic en general, resulten accessibles als infants i adolescents tant des del punt de vista material com visual.
10.2 Les publicacions amb material pornogràfic només poden exhibir-se en espais tancats on els infants i els adolescents tinguin l'accés prohibit i no es poden incorporar de reclam a l'entrada ni en llocs visibles des dels espais oberts al públic.
En aplicació del que disposa l'article 63 de la Llei 14/2010, del 27 de maig, i en relació amb les infraccions que estableix l'article 157 e) i f) es considera material audiovisual els vídeos, els videojocs, els DVD, els CD-ROM o qualsevol altre material de difusió o comunicació visual o auditiva, ja sigui per mitjans electrònics, telemàtics o qualsevol altre.
12.1 A l'efecte de l'aplicació del que disposen l'article 36 i l'article 64.3 de la Llei 14/2010, del 27 de maig, els mitjans de comunicació social no sotmesos a la legislació de la comunicació audiovisual catalana incorren en la infracció que estableix l'article 158.l) si fan alguna de les actuacions següents:
a) Difondre el nom o la imatge o les dades referents a infants o adolescents de manera que es permeti la seva identificació quan les persones menors d'edat siguin víctimes, testimonis o inculpats en causes criminals, llevat que l'infant o l'adolescent sigui víctima d'un homicidi o assassinat.
b) Divulgar qualsevol fet relatiu a la vida privada de l'infant o adolescent que n'afecti la reputació, el bon nom o la dignitat.
c) Divulgar les dades referents als infants i els adolescents declarats en situació de desemparament, acollits o adoptats.
12.2 Els conceptes legals de desemparament, acolliment i adopció són els que es derivin de la legislació vigent en aquesta matèria en el moment de la comissió de la infracció.
13.1 Els mitjans de comunicació social, que tenen difusió en el territori de Catalunya, no sotmesos a la legislació de la comunicació audiovisual catalana, no poden adreçar als infants i als adolescents publicitat amb contingut sexista, que degradi la imatge de les dones, els infants o els adolescents, ni que associï la seva imatge a comportaments estereotipats que vulneren els fonaments del nostre ordenament.
Tampoc poden contravenir les prohibicions i els principis que estableix l'article 59 de la Llei 14/2010, del 27 de maig.
13.2 En la publicitat de les joguines, no s'ha d'induir a errada sobre les seves característiques, ni sobre la seva seguretat, ni sobre la capacitat i les aptituds de l'infant o adolescent, necessàries per fer servir la joguina sense fer-se mal o fer-ne a altri.
13.3 A l'efecte de l'aplicació del que disposa l'article 59.1.c) de la Llei 14/2010, del 27 de maig, s'estableix en 50 euros la quantia a partir de la qual cal especificar que el preu dels productes anunciats és superior.
-1 Els expedients sancionadors incoats i tramitats a l'empara del Decret 75/2006, d'11 d'abril, i encara no resolts en la data d'entrada en vigor d'aquest Decret, han de continuar la seva tramitació fins a la resolució que posi fi a la via administrativa i aplicar les regles competencials que estableix el Decret 75/2006, d'11 d'abril.
-2 Aquest criteri regeix sens perjudici del que estableixen l'article 9.3 de la Constitució i l'article 128 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, en matèria d'irretroactivitat i retroactivitat de les disposicions sancionadores.
Els expedients sancionadors per infraccions comeses en matèria d'acolliments familiars en família aliena i preadoptius, entre el dia 2 de juliol de 2010, data d'entrada en vigor de la Llei 14/2010, del 27 de maig, dels drets i les oportunitats en la infància i l'adolescència, i el 31 de desembre de 2011, data d'entrada en vigor de la Llei 11/2011, del 29 de desembre, de reestructuració del sector públic per agilitar l'activitat administrativa, han de ser tramitats i resolts per l'òrgan competent durant el període esmentat, la Direcció General d'Atenció a la Infància i l'Adolescència.
Els òrgans competents no poden proposar ni, si escau, imposar les mesures educatives o socials substitutòries que regula el capítol II fins que estiguin en vigor els programes o els convenis de col·laboració que indica l'article 7.1.
Es deroga el Decret 75/2006, d'11 abril, de desplegament de la Llei 8/1995, de 27 de juliol, d'atenció i protecció dels infants i els adolescents, en l'àmbit sancionador, sens perjudici del que estableix la disposició transitòria primera.
Es modifica l'article 59.1.r) del Decret 332/2011, de 3 de maig, de reestructuració del Departament de Benestar Social i Família, que queda redactat de la manera següent:
"r) Incoar i resoldre els procediments sancionadors derivats de l'aplicació de la Llei 14/2010, del 27 de maig, dels drets i les oportunitats en la infància i l'adolescència, sens perjudici de les competències atribuïdes a l'Institut Català de l'Acolliment i l'Adopció."