projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
En aquesta etapa, el temps lliure dels infants disminueix ja que comencen a anar a l'escola.
A més, també incorporen en el seu dia a dia altres activitats diàries com col·laborar en petites tasques domèstiques, que a més de contribuir a l'organització familiar, són bons moments per compartir el temps amb els fills.
És recomanable introduir de manera lúdica algunes tasques com endreçar les joguines, dur la roba bruta al cistell, o ajudar a parar i desparar taula, i fer-los adonar com n'és d'important la seva col·laboració.
El temps lliure a casa segueix molt vinculat al joc, que encara ocupa gran part del temps dels vostres fills.
El joc més característic en aquestes edats és el simbòlic, amb el qual els vostres fills recreen situacions quotidianes, posen en pràctica les seves experiències, imiten les vostres conductes o les d'altres adults i també expressen emocions i sentiments.
Per aquest motiu convé que jugueu amb ells, ja que d'aquesta manera podreu comprovar-ne la maduresa, les reaccions emocionals o veure com interpreten el món que els envolta.
Els vostres fills gaudeixen jugant amb vosaltres encara que cada vegada són més autònoms per organitzar el seu joc i amplien el seu cercle lúdic amb altres infants, fet que afavoreix que aprenguin a relacionar-se.
A més, compartir el lleure amb els fills i passar-ho bé plegats és una experiència enriquidora que serveix per cohesionar i reforçar els lligams afectius.
També us permet plantejar-los nous reptes que els estimulen la capacitat de superació personal i que contribueixen a que fer que configurin la pròpia imatge i la seva autoestima.
Amb aquesta finalitat, podeu organitzar activitats en família com jocs de taula, petites excursions per la natura, caminades per la ciutat, visitar parcs diferents als habituals, museus, exposicions, anar a biblioteques, assistir a espectacles musicals o teatrals infantils, anar al cinema, participar en activitats d'oci infantil com tallers de cuina, curses esportives o actes solidaris, entre d'altres.
Una altra opció interessant és organitzar activitats de lleure amb altres famílies i els seus fills, amb les que ja hi teniu amistat i amb les noves que conegueu a l'escola.
D'aquesta manera, aprenen a compartir activitats, espais i experiències, a relacionar-se i a conèixer altres realitats.
A més de gaudir d'activitats dirigides a un públic infantil, també convé que assistiu a d'altres obertes a tots els públics.
Per tal que els vostres fills sàpiguen participar en aquestes darreres activitats i aprenguin a gaudir-ne cal que reforceu l'actitud que s'espera d'ells en aquestes situacions.
En el cas que incorporeu activitats tecnològiques en el temps de lleure familiar, tingueu en compte que han de ser de curta durada i que sempre heu d'acompanyar-los mentre les fan.
Procureu que aquestes activitats no ocupin tot el seu temps i que continuïn fent-ne altres que són importants per al seu desenvolupament intel·lectual, personal i social, com jugar amb els germans i amb els amics, fer servir joguines tradicionals que puguin manipular, mirar contes, anar al parc i descobrir el que els envolta, per exemple.
Durant aquesta etapa, el temps lliure dels infants està lligat a les seves necessitats físiques i als horaris dels adults que els cuiden.
Podeu aprofitar el temps de lleure familiar per fer activitats amb els fills que els estimulin i afavoreixin la imaginació i la socialització, com jugar, cantar, riure, explicar contes, passejar, anar a la platja, al parc, a la biblioteca, a la ludoteca o a espectacles per a aquestes edats (teatre, obres musicals, escoltar contes).
Jugar és l'activitat física i mental més important en aquests anys, ja que a través del joc els nens i les nenes aprenen i assagen diferents situacions futures de la seva vida, alhora que els permet expressar les seves pors i els seus neguits.
Per aquest motiu, cal que el lleure familiar inclogui estones de joc compartit amb els fills.
Tingueu present que quan jugueu amb ells afavoriu que adquireixin nous coneixements, prenguin consciència del seu cos i millorin el control dels moviments i les habilitats per a comunicar-se.
Mitjançant el joc també podeu transmetre'ls valors com ara el respecte o la tolerància a la frustració.
Per exemple, quan jugueu a passar la pilota, esteu afavorint la seva coordinació de moviments, saber compartir i la capacitat de relacionar-se amb els altres.
Totes les activitats que feu amb els fills, a més d'incidir en el seu creixement, ajuden a enfortir els vincles afectius.
Tingueu present que els pares i les mares sou el referent afectiu i intel·lectual dels vostres fills, amb qui interaccionen constantment.
En aquesta etapa de grans descobriments, les rutines donen seguretat als nens; per això els agrada repetir els mateixos jocs, contes i activitats.
És bo que ho respecteu, però també que durant el temps de lleure en família aneu introduint petites variacions i noves activitats per ajudar-los a acceptar els canvis.
També podeu incorporar activitats tecnològiques, tot i que en aquesta etapa cal prioritzar altres activitats lúdiques que els ajuden a desenvolupar habilitats bàsiques, com aprendre a caminar i a comunicar-se, conèixer el que els envolta, manipular objectes o relacionar-se amb els altres.
En cas de que els oferiu dispositius tecnològics, ha de ser durant estones molt curtes i sempre acompanyats per vosaltres.
En el temps de lleure familiar hi ha moltes activitats, sovint senzilles, que podeu fer amb els vostres fills, com fer sortides a la muntanya o la platja, anar al parc, jugar, cuinar, anar al cinema o veure una exposició, entre d'altres.
Totes contribueixen a l'enfortiment dels vincles familiars i a potenciar el desenvolupament dels fills, especialment les habilitats afectives i de relació.
En la pràctica, però, l'organització del temps de lleure en família depèn dels horaris laborals, que condicionen el ritme i estil de vida de la societat.
Als pares i mares sovint els resulta difícil compaginar els seus horaris de treball amb els moments de lleure dels fills, malgrat el desig d'uns i altres de passar més temps junts.
Així, per exemple, es dóna la tendència de vincular l'oci amb els centres comercials.
Moltes famílies, davant la dificultat de compaginar lleure i obligacions domèstiques, inverteixen els caps de setmana en aquests espais, que en realitat no reuneixen les característiques pròpies de les activitats de lleure i que, en excés, poden promoure mals hàbits de consum en els fills.
Una altra manera de resoldre aquest problema de desajust d'horaris és ocupant el temps lliure dels fills amb activitats extraescolars que complementen la seva formació acadèmica, com idiomes, música, esports, etc., però que no sempre representen un temps d'oci per a ells.
En aquest sentit, cal que valoreu la necessitat que els fills disposin de temps sense activitats programades que els permeti divertir-se, descansar, jugar i dedicar-se a aficions que els agradin, o descobrir-ne de noves.
Aquestes activitats d'entreteniment poden ser més o menys actives.
Així, algunes suposen una actitud més passiva, com és en el cas de mirar la televisió o jugar amb la consola.
D'altres, com la pràctica esportiva, la lectura o dibuixar, són tasques que requereixen prendre un paper més actiu i aporten més satisfacció personal.
És fonamental que afavoriu la combinació de tot dos tipus d'oci.
Tingueu present que fer només activitats d'oci passiu pot fomentar l'aïllament social o el sedentarisme.
Una consideració especial mereixen les entitats que tenen per objectiu l'educació en el lleure, com són els casals, els caus o els esplais, que ofereixen activitats amb un alt potencial formatiu i de socialització, o les cases de colònies, que amplien l'oferta d'activitats a un públic familiar.
En general, per promoure un temps de lleure familiar, profitós i educatiu, cal el següent:
Aquest programa formatiu del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies es basa en el concepte de parentalitat positiva.
Ofereix tallers, dividits per edat dels infants i adolescents, que tenen l'objectiu d'impulsar la comunicació i l'intercanvi d'experiències perquè cada família trobi el propi model parental i desenvolupi els seus recursos.
L'Ajuntament de Barcelona ofereix aquest servei que s'adreça a les persones que exerceixen el rol parental (pares, mares o tutors).
Hi trobareu xerrades, cursos i tallers, entre d'altres activitats.
Article publicat al web de la Federació d'Associacions de Pares i Mares de Catalunya (FAPAC) amb orientacions i consells per afavorir una bona comunicació amb fills i filles adolescents, i afrontar els conflictes habituals d'aquesta etapa.
Aquesta infografia inclou consells bàsics per comunicar-se amb els fills, en què es remarca el diàleg com una eina fonamental per consolidar lligams afectius i de confiança.
Aquest article publicat a Ara.cat orienta els pares sobre com aconseguir tenir una relació de confiança i comunicació amb els fills adolescents.
En aquest article trobareu orientacions per poder-ho explicar als fills des de la serenor.
En l'adolescència els fills sovint es mostren poc comunicatius amb els pares, ens expliquen menys coses i quan els preguntem no sempre responen amb correcció.
Tingueu en compte que en aquesta etapa el grup d'amics passa a tenir una gran influència sobre els fills, fins al punt que prioritzen la comunicació amb els iguals abans que amb la família.
Tot i que no és recomanable forçar les converses, heu d'afavorir un ambient de diàleg a casa, i trobar moments i espais per parlar amb ells.
Tingueu present que una bona comunicació en l'àmbit familiar hauria de permetre poder parlar sobre qualsevol tema, sense tabús, adaptant el que diem a l'edat i maduresa dels fills.
Com ja hem dit, aquesta comunicació pot ser molt eficaç per a l'acompanyament dels fills i també per a la prevenció, per a la detecció i per a la intervenció de situacions no desitjades.
Els interrogatoris del tipus "amb qui has anat?", "on has anat?" o "què has fet?" i comentaris com ara "jo a la teva edat ja feia..." els posaran a la defensiva i dificultaran la comunicació amb ells.
Trobeu la manera que se sentin còmodes.
Amb l'esclat de les tecnologies i xarxes socials, Els joves busquen informació sobre els temes que els interessen en fonts que poden ser poc fiables, però a les quals ells atorguen molta credibilitat.
És important que genereu un ambient de confiança en el qual us puguin consultar i pugueu fer-los veure que cal tenir una mirada molt crítica amb la informació que els arriba via YouTube, "influencers" i xarxes socials.
En aquesta etapa els joves es fixen més en el que fem que en el que diem.
Per això, cal procurar ser el màxim de coherents entre el nostre discurs i les nostres actuacions.
És molt important també que els pares compartiu els mateixos criteris.
D'altra banda, el to de la veu, l'expressió corporal, el context, les mirades, els gestos... també influeixen en el nostre missatge i en la interpretació que en poden fer els fills.
Per això, cal que siguem coherents entre el contingut i el context del missatge per transmetre confiança i credibilitat als nostres fills.
Les tecnologies han creat nous codis de comunicació entre els joves, més visuals i farcits d'abreviatures i acrònims amb significats propis.
Això s'afegeix a l'ús de l'argot propi dels joves, que canvia constantment en busca de l'originalitat i la distinció respecte del llenguatge dels adults.
També han generat noves maneres de comunicar-se dins les famílies.
Si bé ofereixen avantatges en la immediatesa, cal tenir present que no haurien de reemplaçar la comunicació en persona entre pares i fills.
Recordeu que l'escolta activa no es portar a terme per cap canal de comunicació no presencial.
En l'etapa dels 6 als 12 anys els fills creixen, tenen moltes vivències i, sobretot en els primers anys, els agrada que els preguntem sobre ells i sobre les seves coses.
Per això cal els moments adequats per parlar amb ells i saber escoltar-los, mostrant tot el nostre interès.
Saber escoltar, parlar amb franquesa, mantenir una actitud positiva i mostrar empatia (posar-se en el lloc de l'altra persona) són actituds que promouen el bon clima i el diàleg amb els nostres fills.
Els models de llenguatge que es transmeten des d'alguns mitjans audiovisuals o a través d'Internet van en detriment de la riquesa pròpia del llenguatge oral i escrit.
Per tant, és important compensar aquesta carència, afavorint que ampliïn el seu vocabulari, bé a través de la lectura o amb les vostres converses.
Saber trobar la paraula apropiada per descriure sentiments, situacions o estats d'ànim contribueix a una comunicació més eficaç.
Tingueu present que no sempre saben expressar clarament la necessitat de parlar sobre què els preocupa.
Les pel·lícules, els jocs i les activitats compartides amb els adults poden donar peu a situacions que afavoreixen la comunicació.
Cap el final d'aquesta etapa és possible que es comencin a mostrar reticents a parlar d'alguns temes.
És preferible no forçar les situacions, i deixar-los l'espai que demanen.
Intenteu trobar els moments més adients per parlar amb ells, quan es troben més receptius, i estar sempre alerta de les seves necessitats.
Davant d'una situació conflictiva, busqueu temps per parlar amb ells i escoltar-los amb calma.
Ajudeu-los a prendre consciència de la importància d'enfrontar-se a les situacions sense defugir la seva responsabilitat.
És el moment perquè els nostres fills comencin a saber utilitzar els diferents registres de llenguatge: no és el mateix parlar amb els amics o amb els companys de classe que amb els pares, avis o qualsevol persona adulta.
En l'etapa dels 3 als 6 anys hi ha un gran avenç en el desenvolupament lingüístic, i en l'adquisició de vocabulari i d'estratègies d'expressió i comprensió.
És característic que demanin constantment "per què?".
Sovint no ho fan tant per saber la resposta correcta, com per sentir-nos parlar i ampliar el seu vocabulari.
Tingueu present que aquesta insistència és necessària per al seu desenvolupament lingüístic i cognitiu.
Cal parlar-los amb claredat, donant-los a conèixer el nom correcte de cada cosa, tal com és, tal com sona.
D'aquesta manera els ajudareu a aprendre a utilitzar el vocabulari amb correcció i afavorireu el futur procés d'aprendre a llegir i escriure.
Per afavorir la comunicació, és bo fer-los preguntes obertes, que pugin respondre a la seva manera.
Podeu variar la pregunta habitual sobre el que han fet aquell dia, per d'altres com "quin ha estat el moment més divertit?", "amb qui has jugat a l'hora del pati?", "era bo el menú d'avui?" o "amb qui t'agradaria seure a classe?", que possiblement afavoriran que parlin obertament i amb ganes.
També és convenient habituar-se a parlar dels propis sentiments i del que pensem: expressar els sentiments i posar nom al que els passa és un exercici saludable perquè els ajuda a gestionar les emocions.
Tingueu present que encara no saben expressar clarament la necessitat de parlar sobre què els preocupa.
El joc compartit amb els adults crea espais que afavoreixen la comunicació, ja que, a través de les joguines, els infants poden transmetre neguits, estats d'ànim, preocupacions, etc.
En aquesta etapa també és important consolidar els hàbits socials de bona educació, com són dir "bon dia" o "bona tarda" quan arribem a un lloc, donar les gràcies, demanar les coses amb un "si us plau" o "per favor", etc.
En l'etapa dels 0 als 3 anys els infants responen molt bé als estímuls visuals.
Per aquest motiu és molt important el llenguatge no verbal, els gestos, per captar la seva atenció i fer-los riure.
Els fills encara no parlen fluidament, però és important que parleu amb ells perquè aprenguin a expressar-se.
Els heu de parlar molt i de manera clara, ajudats, si cal, de gestos i sense abusar dels diminutius, per acostumar-los a escoltar des del principi les paraules ben dites.
És bo afavorir que s'expressin amb paraules, però tingueu present que l'adquisició del llenguatge és un procés personal molt lligat a la maduració, i que cada infant l'assoleix al seu ritme.
En aquest sentit, és important valorar els esforços que facin per comunicar-se, en què cal corregir-los de forma natural.
Una altra manera de comunicar-nos-hi és a través del contacte físic: carícies, petons, pessigolles, massatges...
Això els dona seguretat, els transmet afecte i n'enforteix els vincles.
El Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, en el programa de formació per a pares i mares, publica material formatiu amb consells per establir una bona comunicació amb els fills de 0 a 3 anys.
Els missatges que donem als fills els ajuden a construir la imatge de si mateixos i a prendre consciència de qui són.
A banda de promoure un ambient distès, l'exemple que transmetem amb una bona comunicació contribueix a que els fills desenvolupin unes estratègies que els permetran saber relacionar-se de manera positiva en d'altres entorns a part del familiar.
Una bona comunicació en l'àmbit familiar hauria de permetre poder parlar sobre qualsevol tema, sense tabús, adaptant el que diem a l'edat i maduresa dels fills i, sobretot, conèixer millor els fills, per afavorir un millor acompanyament, tenint-ne en compte les capacitats i limitacions, interessos i necessitats, i alhora la prevenció, detecció i intervenció davant situacions no desitjades.
En la comunicació, tan important és allò que diem, com la manera com ho diem.
El to de la veu, l'expressió corporal, el context, les mirades, els gestos... també influeixen en el nostre missatge i en la interpretació que poden fer els fills.
Per això, cal que siguem coherents entre el contingut i el context del missatge per a poder transmetre confiança i credibilitat als nostres fills.
A partir dels nostres missatges en relació a la seva manera de ser, de sentir o de fer, els infants van construint la seva pròpia imatge i així prenen consciència de qui són.
És important tenir-ho en compte, ja que té una influència enorme en la construcció de la seva personalitat.
Les famílies hem de buscar espais quotidians per la comunicació entre fills i pares.
Un bon moment pot ser l'hora dels àpats, asseguts a taula, on podem explicar-nos com ha anat el dia, el que ens ha agradat o disgustat, el que pensem, el que sentim, el que desitgem, etc. També és comunicació una nota escrita del pare o la mare per fer un recordatori o donar ànims pels petits reptes del dia a dia.
Les tecnologies han creat nous codis de comunicació entre els joves, més visuals i farcits d'abreviatures i acrònims amb significats propis.
També han originat noves maneres de comunicar-se dins les famílies.
De tota manera, malgrat la tecnologia ofereix avantatges com la immediatesa, la presencialitat n'ofereix altres com copsar el llenguatge no verbal (el to de veu, la mirada, els gestos...) i percebre la resposta emocional.
En general, per promoure una comunicació fluïda amb els fills convé que:
Les xarxes socials són comunitats virtuals que permeten la comunicació sense barreres físiques.
És a dir, plataformes d'Internet que agrupen persones que es relacionen entre si i que comparteixen informació i interessos comuns.
Una peculiaritat de les xarxes és que el nombre inicial de contactes o amics pot créixer molt ràpidament a través de missatges que s'envien a coneguts i que aquests alhora reenvien als seus amics.
Els joves, segons expliquen ells mateixos, utilitzen les xarxes socials principalment per:
El Departament d'Educació participa en el Pla Nacional de Lectura establint com a objectiu estratègic la millora de l'èxit escolar de tots els alumnes.
I ho fa potenciant la lectura sistemàtica en totes les àrees i matèries del currículum al llarg de tota l'educació bàsica per augmentar la competència comunicativa lingüística i el desenvolupament de l'hàbit lector dels infants i joves, tenint present que la competència lectora és a la base de molts dels aprenentatges i un requisit per participar amb èxit en bona part dels àmbits de la vida adulta.
Recursos, materials i experiències de centre
Els vostres fills assimilen d'una manera molt natural el seu entorn digital: s'envien missatges de text, xategen, tenen blogs, i pengen fotos i vídeos a la xarxa i els comenten.
Hi ha diferents tipus de xarxes socials, d'acord amb el tipus de destinataris i continguts o el seu funcionament.
Possiblement les que feu servir vosaltres són diferents de les que fan servir els vostres fills.
Això no vol dir que no les hàgiu de conèixer o que no hi hàgiu d'establir unes condicions d'ús.
L'increment de l'ús de les xarxes socials i l'actualització constant dels mitjans tecnològics fan difícil a les famílies conèixer i estar al dia de totes les possibilitats que aquestes ofereixen.
Els fills, per contra, ho han integrat en la seva vida de manera natural.
Aquesta diferència generacional pot portar alguns adults a mostrar-se insegurs o desconfiats vers les xarxes socials.
Gràcies a les xarxes, els fills poden relacionar-se amb els amics, amb persones amb els mateixos interessos; poden acostar-se a un món ampli de cultura, ciència i oci.
Les xarxes poden ser fins i tot una bona eina per mantenir el contacte amb la família.
Així mateix, també afavoreixen la comunicació entre les famílies i els centres educatius.
Molts centres utilitzen aquesta tecnologia per facilitar informació a la resta de la comunitat educativa, ja que permeten un accés i una interacció permanents.
Les xarxes socials no són ni bones ni dolentes: tot depèn de com s'utilitzin.
Per aquest motiu, cal que la família conegueu quines xarxes utilitzen els fills, per així decidir com educar-los perquè hi interactuïn d'una manera positiva, responsable i segura, i protegir-los dels riscos que poden comportar.
En aquest apartat del web de la XTEC s'ofereixen recursos agrupats en diferents categories: vídeos, jocs, preguntes freqüents i documentació, així com un formulari on podeu adreçar preguntes a títol individual.
El Departament d'Interior ha elaborat un pla per prevenir la ciberdelinqüència en l'àmbit dels adolescents i els joves, amb l'objectiu d'informar, alertar i conscienciar dels perills i les activitats il·lícites en les quals els menors poden ser víctimes potencials.
També trobareu consells per a un ús adient i segur de la xarxa Internet, i oferir un canal de contacte entre la policia i els pares, els educadors i els joves.
L'APDCat té l'encàrrec del Parlament de Catalunya de vetllar pel compliment del dret a la protecció de dades personals i d'accés a la informació que hi està vinculada.
També ofereix un servei de consultoria personalitzat a les institucions que són dins el seu àmbit de competència i que volen adequar la seva actuació a la normativa de protecció de dades.
Organisme que treballa per garantir la seguretat de les empreses i les administracions públiques i de les famílies en tant que ciutadans.
Espai web que promou l'ús segur i saludable de les noves tecnologies i el foment de la ciutadania digital responsable en la infància i l'adolescència.
Web del Govern dels Estats Units amb materials didàctics de diferents tipus sobre seguretat a Internet entre els menors adreçat als pares i mares, als alumnes i als professors.
Aquesta secció del web de la XTEC del Departament d'Educació ofereix una selecció de vídeos de diversos webs sobre els bons usos d'Internet.
quan el nostre fill o la nostra filla...
Si el vostre fill o la nostra filla té una conducta de ciberassetjament cap a un company li heu de fer entendre que la seva conducta és inacceptable i pot portar conseqüències greus.
En aquest sentit, el càstig és una mesura necessària, però ha d'anar acompanyat d'altres mesures que l'ajudin a canviar el seu comportament.