projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La publicació informa els usuaris de les darreres adquisicions del fons bibliogràfic de manera àgil i atractiva
La Biblioteca central del Departament de Cultura ha actualitzat el disseny del seu "Butlletí de novetats", una publicació que dóna notícia periòdicament dels nous materials bibliogràfics i documentals que s'incorporen al seu fons (llibres i monografies, revistes, catàlegs, audiovisuals i multimèdia).
L'actual "Butlletí de novetats" presenta canvis de tipografia i de color en la capçalera i incorpora un nou sumari, amb menys categories, per agilitar i facilitar la consulta.
Alhora, i per primera vegada, cada registre monogràfic està acompanyat d'una fotografia de la primera plana de cadascuna de les novetats, que fa que el butlletí sigui visualment més atractiu.
Amb un sol clic sobre les imatges, es pot obtenir informació detallada de les darreres adquisicions.
Així també, ja es pot consultar Economía de la cultura y la comunicación en la era digital, un recull de trenta-dues investigacions sobre l'economia en les indústries culturals i creatives que es va presentar l'any 2011 a Galícia.
El "Butlletí de novetats" és una publicació que ofereix actualment la Biblioteca central a través de la web per facilitar la difusió del fons.
Altres de les prestacions en línia de què disposa són la consulta del catàleg en línia, bibliografies selectives sobre temes relatius a la cultura, i ressenyes de llibres especialitzats.
Creada l'any 1985 amb l'objectiu de donar suport a les actuacions del Departament de Cultura, la Biblioteca central està especialitzada en tres tipus de fons.
D'una banda, els documents relatius a política cultural; d'altra banda, les publicacions editades pel Departament de Cultura des de la seva creació, i, en tercer lloc, els documents que fan referència al dret, als pressupostos i a l'Administració.
Amb gairebé vint mil registres, la Biblioteca central forma part de la Xarxa de Biblioteques Especialitzades de la Generalitat de Catalunya i, entre els seus usuaris, té entitats relacionades amb la gestió cultural, docents i investigadors.
Diferents treballs recents posen de relleu l'impacte econòmic del tercer sector cultural a Catalunya
Catalunya és un territori que té una vasta tradició de cultura popular, amb nombroses festes i manifestacions que formen part del llegat patrimonial català.
Al darrere d'aquesta activitat hi ha una rica cultura associativa i de participació, que en l'actualitat compta amb un milió d'associats a Catalunya.
El conjunt de fundacions, federacions, associacions i entitats que treballen sense ànim de lucre en l'àmbit de la cultura és el que es coneix com a tercer sector cultural, i estudis recents sobre el seu valor econòmic han revelat el seu potencial en el conjunt de l'economia catalana, en tant que genera ingressos, ocupació i possibilitats de negoci.
Tot i que encara hi ha certes mancances a l'hora de mesurar la dimensió econòmica d'aquest sector i, a més, el nombre d'estudis específics és reduït, el treball L'impacte econòmic del tercer sector cultural a Catalunya és una primera aproximació al seu coneixement.
L'estudi, de consulta en línia ( estudi complet i resum executiu ), valora en 1.050 milions d'euros l'activitat d'aquest sector, que representa el 15% de la facturació del sector cultural i el 0,5% del VAB de l'economia catalana.
Les més de 9.000 entitats associades representen el 18% de les empreses culturals, i al voltant de l'1,5% del total d'empreses de Catalunya.
Respecte a l'ocupació, el sector té 12.000 treballadors remunerats -el 0,3% dels treballadors de l'economia catalana- i 87.000 treballadors voluntaris -el 88% del tercer sector cultural-.
El Departament de Cultura també ha començat a avaluar l'impacte econòmic d'activitats específiques de la cultura popular i tradicional.
En una primera fase s'han presentat dues anàlisis sobre els efectes econòmics de les Falles d'Isil a les Valls d'Àneu (Pallars Sobirà), i de l'Aquelarre de Cervera, capital de la Segarra.
Els resultats dels treballs són concloents i demostren l'estreta relació que existeix entre el patrimoni cultural i l'economia al territori català: la celebració de les Falles d'Isil 2012 va deixar un impacte econòmic total de 367.536 euros a les Valls d'Àneu, i l'Aquelarre 2012 va generar una aportació de 761.338 euros a la Segarra.
L'elaboració d'aquests dos estudis ha confirmat també la validesa de la metodologia utilitzada, i ha obert vies per universalitzar els càlculs d'impacte econòmic a d'altres esdeveniments de cultura popular i tradicional a Catalunya.
En aquest sentit, el Departament ofereix jornades formatives específiques a gestors i tècnics de cultura per millorar la gestió de l'activitat festiva i associativa.
Prenent els treballs sobre Isil i Cervera com a model, s'expliquen les eines per aprendre a calcular l'impacte econòmic d'altres manifestacions de cultura popular.
8 de cada 10 euros de despesa en cultura en l'àmbit local provenen dels ajuntaments
L'Administració local és el nivell administratiu que, tot i la crisi, fa una major despesa pública en cultura al nostre país.
L'any 2013, ajuntaments, diputacions i consells comarcals hi van destinar més de 562 milions d'euros.
Vuit de cada deu euros provenen dels ajuntaments (82,6 %), seguits per les diputacions (16,6 %) i els consells comarcals (0,9 %).
També els ajuntaments concentren el personal dedicat a la cultura en l'àmbit local, amb 8 de cada 10 treballadors.
En termes globals i per programes, una tercera part de la despesa es destina a la promoció cultural (música, teatre i dansa, arts plàstiques i exposicions, cinema i audiovisual), un 20,8 % a biblioteques i arxius, un 16,5 % a l'acció cultural (cultura popular i tradicional, festes majors i altres celebracions populars), un 14,5 % a museus i un 3,7 % a l'arqueologia i patrimoni.
L'objectiu de l' Estadística de despesa en cultura de l'Administració local a Catalunya és determinar la despesa en cultura que fan anualment ajuntaments, consells comarcals i diputacions provincials, així com quantificar el personal dedicat a tasques relacionades amb l'àmbit cultural.
La sèrie històrica s'inicià l'any 1994; l'any 2004 s'incorporaren a aquesta estadística els consells comarcals i l'any 2004 els consorcis i fundacions amb participació local.
Tanmateix, al llarg d'aquests anys també s'han incorporat nous continguts i millores metodològiques substancials, entre les que cal destacar la incorporació d'un qüestionari electrònic que facilita la recollida i validació de dades.
Un 61 % de la despesa en cultura correspon a l'Administració local, un 37 % a la Generalitat i l'Estat aporta l'1,8 % restant
El treball Pressupost públic en cultura a Catalunya calcula el total de la despesa pública que es destina a l'àmbit de la cultura a Catalunya.
Pel càlcul d'aquesta despesa que fa referència als pressupostos de les administracions públiques, s'identifiquen els diversos nivells de govern, es comptabilitza la part dels recursos que assignen a la cultura i s'eliminen les duplicitats que suposen les transferències entre administracions diferents.
Així, es tenen en compte les aportacions que fan a l'àmbit de la cultura els ajuntaments, els consells comarcals, les diputacions, la Generalitat de Catalunya i els seus ens, i l'Estat.
El pressupost públic en cultura a Catalunya l'any 2014 és de 878,5 milions d'euros.
L'Administració local és la que destina més recursos a l'àmbit cultural, el 61 % del total, i en especial els ajuntaments, que concentren el 80 % de la despesa local.
La participació de la cultura en el total del pressupost públic del conjunt d'ens locals catalans és del 6,5 %.
Cal destacar, no obstant, que per al període 2008-2014 una mitjana del 4,6 % de la despesa dels ens locals prové de les transferències del Departament de Cultura.
L'any 2014 la Generalitat de Catalunya assigna a la cultura el 0,71 % del total dels recursos públics, que representen una despesa consolidada de 329 milions d'euros, uns 44 euros per capita.
Aquesta despesa inclou la Generalitat de Catalunya i tots els equipaments i les entitats nacionals que s'hi relacionen de maneres diverses.
Les aportacions de l'Estat en cultura a Catalunya, que l'any 2014 corresponen a 15,4 milions d'euros, es vehiculen a través de subvencions i inversions nominatives de diversos ministeris.
El descens d'aquestes partides des de l'any 2010 ha estat molt significatiu i arriba al 78,6 %.
El canvi de metodologia acompleix els criteris sobre estadístiques culturals que marquen Europa i la UNESCO
El treball Magnituds econòmiques i ocupacionals del sector cultural i creatiu de l'economia catalana 2012 analitza la nova Estadística i comptes de les empreses culturals, que combina dades de diverses fonts amb l'objectiu d'obtenir uns resultats més precisos i que s'ajustin millor a la descripció del sector cultural.
L'Enquesta anual de serveis (EAS) es revisa mitjançant una selecció més acurada de les activitats de la Classificació catalana d'activitats econòmiques (CCAE-2009) que s'inclouen al sector de la cultura, i es combina amb la informació de l'Enquesta industrial d'empreses (EIE) i altres fonts estadístiques disponibles.
D'aquesta manera s'obtenen noves variables com el valor de producció, el volum de negoci i la implantació de R+D+I i de comerç exterior en l'àmbit cultural.
La revisió d'aquesta metodologia permet homologar les estadístiques econòmiques i les d'ocupació (Enquesta de població activa.
EPA) ja que parteixen d'una classificació única de les activitats econòmiques.
L 'Estadística i comptes de les empreses culturals s'adapta als criteris estadístics europeus de delimitació del sector cultural que marquen l'European Statistical System Network on Cultures i el Marc d'estadístiques culturals de la UNESCO.
L'enquesta Òmnibus valora el servei de les biblioteques públiques de Catalunya amb una mitjana de 8,14 sobre 10
Amb l'objectiu de conèixer el consum i la participació cultural a Catalunya, el Departament de Cultura analitza els resultats del mostreig que ha fet el Centre d'Estudis d'Opinió (CEO) i que s'inclouen a les tres onades de l'enquesta Òmnibus del 2014.
L'estudi es basa a obtenir dades sobre la despesa en cultura per part de la ciutadania, l'assistència a les diferents activitats culturals que s'ofereixen i la llengua dels productes culturals que consumeix la societat catalana.
La presentació té en compte els resultats de les tres onades, fet que permet fer una anàlisi comparativa en funció de la seva evolució temporal.
Per obtenir les dades, s'han fet 1.600 enquestes per via telefònica a persones majors de 18 anys i residents als diversos municipis del territori.
Dels resultats obtinguts, els enquestats han augmentat en un 56,1 % el consum de continguts en línia gratuïts i en un 11,1 % l'accés a continguts de pagament.
Pel que fa a les biblioteques públiques, un 99,3 % dels usuaris n'aproven el servei que valoren amb una nota mitjana de 8,14 sobre 10.
D'altra banda, s'ha reduït el nombre d'enquestats que només assisteixen a activitats culturals amb ofertes, descomptes o jornades gratuïtes, que ha passat d'un 51,3 % a un 38,1 %.
Tot i així, la meitat dels enquestats aprofita el dia de l'espectador per anar al cinema, primera activitat cultural de les escollides pels participants.
Les biblioteques compten amb un fons de més de 750.000 registres
Les biblioteques especialitzades de la Generalitat de Catalunya (BEG) són centres de documentació que tenen com a objectiu donar suport a les activitats pròpies de cada organisme i de la ciutadania.
Les BEG s'emmarquen dins el Servei de Biblioteques de la Generalitat de Catalunya i cadascuna d'elles recull un fons documental relacionat amb un àmbit del coneixement determinat.
Els factors que les caracteritzen són l'alta especialització, el seu valor patrimonial i el treball cooperatiu.
La Biblioteca del Cinema de la Filmoteca de Catalunya, la Mediateca Casa Àsia o la biblioteca de l'Escola Superior de Música, són tres exemples de les 62 biblioteques integrades al catàleg.
En l'actualitat, les BEG compten amb 44.711 usuaris inscrits i el darrer any han servit un total de 39.319 documents en préstec.
El llibre segueix sent el format preferit per als usuaris i representa el 73 % del fons total de les biblioteques, que compta amb 777.402 registres bibliogràfics.
Les analítiques –articles de revista o capítols de llibres– destaquen com a segona tipologia amb 63.904 documents, ja que la informació actualitzada i precisa és el tret distintiu d'aquests centres especialitzats.
L'Eixample de Barcelona és la zona amb major concentració de galeries
Les galeries d'art no s'han d'entendre només com a agents intermediaris entre oferta i demanda en el mercat de l'art, sinó també com a espais on es porta a terme una tasca important de creació i difusió artística.
En aquest sentit, l'any 2013 es van exposar obres de 3.629 artistes en les 144 galeries d'art de Catalunya.
Així ho recull l'Estadística de galeries d'art 2013, que també determina que el 84,7 % de la facturació prové de la venda directa d'obres d'art, la majoria d'art contemporani.
El treball també evidencia el tancament de 51 galeries respecte el cens de l'any 2009.
Tot i així, també s'han inaugurat 10 noves galeries d'art, mostra del dinamisme del sector.
Aquestes galeries de nova creació presenten, a més, unes característiques que les diferencien de la resta, com ara una menor superfície o la diversificació de tècniques exposades.
Constituïdes en la seva majoria com a societats limitades, les galeries d'art ocupen 260 persones, 111 homes i 149 dones.
Pel que fa a la distribució territorial, l'Eixample barceloní és el barri amb la major concentració de galeries de tot el territori català, amb 52 establiments oberts.
El Departament de Cultura agraeix la col·laboració de les galeries que van respondre el qüestionari.
El 56% dels assistents a la festivitat provenen de fora de la comarca
La Festa Major de Sant Martirià a Banyoles aplega cada any més de 350 voluntaris que participen en la seva organització.
La fundació Foment de Banyoles i l'Agrupació Barraques són dues de les entitats culturals que dinamitzen gran part de les activitats de la festa i són una mostra de la importància del moviment associatiu de la ciutat.
Dels 20.587 assistents a la darrera edició, el 56 % són visitants de fora de la comarca.
La majoria d'aquest públic forà assisteix a l'esdeveniment un sol dia, fet que produeix una despesa mitjana de 28,5 euros per persona.
La Competència de Cobles i l'espai Barraques -un model festiu originari de Banyoles i ara estès a altres ciutats-, són els dos espais més importants d'atracció del públic.
Mentre que l'espai Barraques congrega un públic més jove, a la Competència de Cobles la mitjana d'edat dels espectadors és de 56 anys.
Tot i així, la festa gaudeix de certa permeabilitat de públic entre les diverses activitats.
En relació amb la comarca del Pla de l'Estany, la Festa Major de Sant Martirià genera una riquesa de 270.772 euros anuals.
Aquest impacte comporta l'equivalent a 7 llocs de treball a jornada completa durant un any i l'increment de la producció al territori en quasi 572.000 euros.
Aquestes i altres dades es recullen al nou número de DeCultura sobre els recursos econòmics que es generen al territori gràcies a l'existència d'un esdeveniment concret, com pot ser una festa major.
També podeu consultar les anàlisis de l'impacte econòmic de l'Aquelarre de Cervera (Segarra) i de les Falles d'Isil (Valls d'Àneu), que han utilitzat la mateixa metodologia.
Arqueologia i paleontologia en recerca, i empreses i creadors en innovació, principals destinataris dels ajuts
Una persona que es dedica a la recerca intenta donar respostes a qüestions per resoldre, adquirir nous coneixements i buscar-ne noves aplicacions.
Segurament, la imatge més comú entre la població seria algú de l'entorn biomèdic, que treballa entre provetes, ratolins i un equipament tecnològic d'última generació.
En aquesta imatge no hi hauria cap equívoc: el Departament de Salut assumeix el 28 % de la despesa en R+D+I de la Generalitat en els seus àmbits competencials, mentre que el Departament d'Economia i Coneixement, que finança el personal investigador de les universitats catalanes, n'assumeix el 63 % d'un total de 688 milions d'euros.
En aquest marc, els 4,24 milions d'euros que ha destinat el Departament de Cultura a l'R+D+I durant el 2013 representen el 0,6 % de la despesa en R+D+I de la Generalitat de Catalunya.
No obstant això, en realitat el Departament de Salut destina un 2,3 % del seu pressupost a l'R+D+I, mentre que el Departament de Cultura en destina un 2,1 %.
Aquesta dada denota que la investigació en els àmbits de les humanitats, la cultura i les arts és també una de les prioritats de les polítiques culturals del Departament.
En el període 2008-2013, el Departament ha destinat uns 27 milions d'euros a la recerca, dels quals més d'un 80 % s'han canalitzat a través d'ajudes als diferents sectors culturals.
El patrimoni cultural destaca per sobre de la resta: l'arqueologia i la paleontologia s'enduen la meitat dels ajuts a la recerca.
Tot i això, hi ha una altra tipologia d'investigador que cal destacar: l'artista, a través de la pràctica, explora processos d'investigació que produeixen coneixement cultural i alhora participa en el desenvolupament de les formes artístiques a través de la creativitat i la innovació.
Els projectes innovadors han estat finançats amb 19,2 milions d'euros, si bé en aquest cas s'han orientat en major proporció a la innovació interna, en la gestió de l'organització o bé en la provisió de nous serveis per a la població en general (un 62 % de la despesa).
Les empreses culturals i els creadors i artistes han estat els principals destinataris de les ajudes a la innovació.
Aquest informe recull les tipologies de recerca i d'innovació que, en els àmbits de la cultura, les humanitats i les arts, han estat finançades pel Departament de Cultura en el període 2008-2013.
Així doncs, permet posar al dia l'estadística de despesa pública en R+D+I i, altrament, valorar l'acció de govern del Departament inscrita en el darrer Pla de Recerca i Innovació de la Generalitat (2010-2013).
L'estudi revela que un 21,6% dels enquestats pertany a alguna associació cultural i un 14,2% hi participa activament
El treball Destacats òmnibus de la Generalitat de Catalunya.
2015 presenta un resum amb els principals resultats del mostreig que ha fet el Centre d'Estudis d'Opinió (CEO) inclosos a l'enquesta Òmnibus del 2015, sobre el consum i la participació cultural a Catalunya.
El 44,9 % d'assistents a concerts ho fa de forma gratuïta
Més de tres quartes parts de la població catalana escolta música de manera habitual però no tothom té els mateixos gustos musicals, l'escolta a través dels mateixos mitjans ni en el mateix format.
El gènere musical més escoltat per la població catalana és el pop-rock (66,7 %), amb un perfil de seguidors heterogeni.
Pel que fa a la resta de gustos musicals, es troba un patró més definit, com la música melòdica i de cantautor, on la població que l'escolta són majoritàriament dones nascudes en la dècada dels 50.
El grup que més s'adapta a altres estils però, són els que escolten música clàssica.
Les noves tecnologies també han incidit en els hàbits culturals musicals.
Tot i que la ràdio segueix sent el dispositiu més utilitzat, el 51 % dels nascuts als anys 80 escolten música a través de l'ordinador i és el dispositiu més estès en la generació dels 90, si bé en aquest cas l'ús del telèfon mòbil se situa paral·lelament en el 63,3 %.
La descàrrega de música sistemàtica, per tant, augmenta en les generacions més joves.
La majoria de la població catalana que escolta música ho fa de manera gratuïta i el 44,9 % dels enquestats que assisteixen a concerts també.
Els concerts de música flamenca, llatina o folk són els que presenten un públic més transversal generacionalment.
Els hàbits i les pràctiques musicals de les cinc generacions nascudes entre 1950 i 1990 es recullen en el nou número de DeCultura.
El treball analitza les dades proporcionades a les dues onades de l' Enquesta de participació cultural 2013 i 2014.
La Comissió Europea obliga Luxemburg i França a apujar el tipus impositiu dels llibres digitals
L'impost sobre el valor afegit (IVA) representa una de les formes més importants de recaptació tributària dels estats que integren la Unió Europea i, a la vegada, és un instrument clau per dur a terme polítiques culturals a través de la fiscalitat.
En els darrers anys, i en el conjunt de la Unió, aquestes polítiques s'han mantingut força estables pel que fa a aquest impost.
No obstant això, els estats membres tenen visions diferents sobre quins productes consideren de primera necessitat i quins són béns de luxe i, per tant, se'ls pot classificar en funció del tracte fiscal que dispensen a la cultura.
A la banda alta, Dinamarca no aplica cap incentiu fiscal envers la cultura a través de l'IVA, mentre que Luxemburg, Malta i Xipre són els estats europeus on els tipus impositius en cultura són més reduïts.
L'Estat espanyol va fer el darrer canvi el 2012 amb l'augment del tipus impositiu a certs àmbits de la cultura que va passar d'un 8 % a un 21 %, decisió que va provocar que Espanya gravi les entrades d'espectacles i cinema 8 punts per sobre de la mitjana europea.
Els estats membres no són els únics que decideixen sobre els impostos que han de suportar els béns i serveis culturals, com prova la sentència del març passat de la Cort de Justícia de la UE, que dóna la raó a la Comissió Europea i obliga Luxemburg i França a apujar el tipus impositiu d'IVA per a la distribució de llibres electrònics fins a un 17 % i 20 %, respectivament.
El treball L'IVA sobre la cultura a Espanya i a la Unió Europea.
2015 compara les dades que facilita la Comissió Europea sobre els tipus impositius que apliquen els països integrants de la UE als productes i serveis culturals en concepte d'IVA.
El document fa també un apunt del cas grec i les mesures que afecten aquest impost a causa del tercer rescat econòmic.
L'impacte d'aquesta reforma sobre el sector cultural s'ha traduït en tres modificacions de signe divers: l'augment del tipus impositiu en entrades de cinema del 13 % al 23 %, la reducció mínima del tipus per als llibres en paper fins al 6 % i el descens de 7 punts percentuals per a les entrades de teatre, que queden gravades al 6 %.