Eurostat acaba de publicar l 'Anuari regional d'Eurostat 2016, que presenta informació sobre diferents aspectes amb la finalitat de comprendre i quantificar l'impacte de les decisions polítiques en el territori de la UE.
L'Anuari proporciona una imatge completa i detallada en relació amb una àmplia gama de temes estadístics sobre les regions dels estats membres de la UE, així com les regions de l'Associació Europea de Lliure Comerç (AELC) i els països candidats.
A més, s'inclouen dos capítols especials.
El primer se centra en els patrons de mobilitat laboral entre les regions NUTS 2 amb la major proporció de passatgers de sortida, és a dir, aquelles persones que viatgen - almenys una vegada a la setmana - de la regió on tenen la seva residència permanent a una regió diferent per tal d'anar al seu lloc de treball, amb un enfocament especial a Londres, la regió amb el major nombre de passatgers dins del mateix país i a Luxemburg, la regió amb el major desplaçament transfronterer.
El segon focus tracta sobre les projeccions de població de la UE pel període 2015-2050 i estima que la població arribarà al seu màxim l'any 2048 (525,6 milions davant dels 508,5 milions de 2015), per a després caure lleument fins els 525,5 milions de persones l'any 2050.
L'Observatori de les Ocupacions acaba de publicar l' Informe del mercat de treball de Barcelona 2016, que proporciona informació de la província actualitzada a desembre de 2015 i analitza els possibles canvis en el comportament i l'evolució de les variables que intervenen en el mercat, que l'afecten a curt i llarg termini.
L'estudi presenta informació socioeconòmica (dades demogràfiques, de població activa i dades econòmiques), sobre l'afiliació a la Seguretat Social, la contractació, la demanda d'ocupació i l'atur registrat, les ocupacions i una prospectiva del mercat de treball.
Entre les dades destaca que a 31 de desembre de 2015 la variació interanual dels afiliats és positiva, amb un creixement interanual del 3,7% en relació amb 2014; que del total de treballadors afiliats a la província de Barcelona, el 80,6% estan al règim general, el 16,6% al sistema especial d'autònoms, el 2,4% al de la llar, el 0,1% a l'agrari i el 0,1% al del mar i que, en comparació amb Espanya, el règim general a Barcelona està 6,5 punts percentuals per sobre, mentre que el règim especial d'autònoms està 1,8 punts percentuals per sota.
La Fundació Coneixement i Desenvolupament (CYD) ha publicat l' Informe CYD 2015, dotzena edició que analitza la contribució de les universitats al progrés econòmic i social d'Espanya, tant pel seu pes específic com pel paper que exerceixen en el desenvolupament de l'economia del coneixement a través, bàsicament, de la transferència de tecnologia al sistema productiu i de la formació de capital humà.
Així mateix, l'estudi pretén difondre en l'entorn empresarial i institucional la percepció que les universitats són un element clau per millorar la productivitat i la competitivitat de l'economia del país.
El capítol 1 examina els trets bàsics del sistema universitari, mentre que el 2 es dedica a la relació entre els graduats universitaris i el mercat de treball; el 3, a la recerca i la seva transferència, i el 4, a la posició internacional de les universitats espanyoles.
També inclou dos annexos, un sobre el Baròmetre CYD i un altre estadístic.
Entre els resultats, destaca que, respecte la UE, Espanya té uns percentatges menors de titulats en ensenyament terciari empleats per compte propi, pluriempleats o treballant a temps parcial i, en canvi, percentatges majors de subocupats i d'empleats temporals.
La Fundació d'Estudis Financers acaba de presentar l'informe El canvi del model de negoci de la banca, que reflexiona sobre el moment decisiu en què es troba immersa la banca, que l'obliga a transformar el seu model de negoci, i analitza els canvis que s'estan produint i les mesures que hauria de prendre el sector.
Les tendències que afecten el negoci bancari són diverses (la lenta recuperació de les economies dels països desenvolupats, amb una demanda menor de productes i serveis bancaris; unes reformes reguladores sense precedents; les polítiques monetàries ultra-laxes de molts bancs centrals, que provoquen un impacte negatiu sobre la rendibilitat bancària, i la competència creixent de nous operadors digitals) i han afectat molt la rendibilitat bancària.
L'anàlisi té quatre blocs diferenciats: la nova regulació, la banca digital, les mesures per impulsar la rendibilitat i el despalanquejament pendent del sector privat.
Per aconseguir la recuperació del sistema financer espanyol, l'estudi considera que és necessari que s'elimini l'excés de capacitat del sistema, el que ajudarà a suprimir les pràctiques predatòries que són incompatibles amb els objectius de rendibilitat a llarg termini.
L'OIT ha publicat l'informe Perspectives socials i d'ocupació mundials 2016: tendències per als joves, que proporciona xifres actualitzades sobre l'atur juvenil a nivell mundial i regional i analitza les taxes de treballadors pobres, les oportunitats de treball decent en les economies en desenvolupament i en les desenvolupades, les desigualtats de gènere i les tendències en matèria de migració entre els joves.
Segons l'estudi, cal millorar els resultats dels joves mitjançant polítiques socials i d'ocupació apropiades per garantir societats inclusives i sostenibles i per assolir els objectius de l'Agenda 2030 per al Desenvolupament Sostenible, adoptada per l'Assemblea General de l'ONU en 2015.
L'informe també considera que els quatre objectius estratègics de la Declaració de la OIT sobre la justícia social per a una globalització equitativa, adoptada en 2008 i avaluada en 2016, poden ajudar a elaborar i modelar estratègies nacionals per a l'ocupació dels joves, resoldre els dèficits de treball decent per a aquest col·lectiu, solucionar la pobresa i les desigualtats i proporcionar eines als joves per assolir un futur més equitatiu i pròsper.
El Fòrum Econòmic Mundial ha elaborat l'informe Inversions alternatives 2020: El futur del capital per als empresaris i les pime, que analitza les noves fonts alternatives de capital i examina el seu potencial per generar amplis efectes disruptius en el futur.
L'estudi considera que no totes aquestes noves fonts s'adoptaran massivament, però de manera conjunta poden anticipar les tendències futures i la conformació de tot el sector.
Així, descriu les principals noves fonts de capital sorgides en la darrera dècada, examina les causes que les han impulsat i explica els seus efectes i importància per a la societat.
Durant l'última dècada, l'entorn extern de les inversions alternatives ha viscut una forta transformació i les àrees més afectades per aquests canvis són el capital start-up i el capital risc per a emprenedors, el crowdfunding per a les empreses petites i el deute privat per a les empreses mitjanes.
En els tres casos, un conjunt de factors entrellaçats està impulsant l'aparició de noves fonts de capital: la regulació, els canvis en la demanda de capital i la tecnologia.
Cada àrea del sistema financer es veu afectat de manera diferent per aquests factors.
Comissions Obreres ha publicat l'informe Mercat de treball, llars i desprotecció social.
Una aproximació a la pobresa en el treball a la província de Barcelona, 2016, que recull dades dels principals indicadors del mercat laboral des de l'any 2008 i vol constatar l'augment de la precarietat al mercat de treball i del nombre de famílies vulnerables, els membres de les quals treballen, però no aconsegueixen sortir de la situació de pobresa.
L'informe conclou que la província de Barcelona ha patit un retrocés en el nivell de vida de la població, situació que s'ha produït tant per la crisi econòmica (que ha arrossegat el mercat de treball a una situació de precarietat extrema amb alta temporalitat, forta incidència de l'atur, baixos salaris i parcialitat involuntària) com per les polítiques d'austeritat dictades per la Unió Europea.
La destrucció d'ocupació, el retrocés en drets laborals, la precarietat del mercat de treball, la caiguda dels salaris i la menor protecció social han generat un increment notable del risc de pobresa que cada cop afecta amb més intensitat a més persones.
L'informe de CaixaBank Research de setembre dedica el seu dossier a la globalització de la política monetària, en un moment en què el panorama monetari es presenta molt complexe i sense precedents (per exemple, el fet que molts bancs centrals hagin establert els tipus de referència en taxes negatives).
El primer article, Dilemes monetaris en un món interdependent, considera que en un món financerament globalitzat la política monetària que duen a terme els països situats al centre del sistema financer internacional afecta enormement els socis perifèrics i, per això, cal mesurar bé els canals –tant els de caràcter real com els financers– a través dels quals es transmet internacionalment la política monetària.
Aquest aspecte l'examina el segon article, Política monetària: de la independència a la interdependència, mentre que el tercer, Globalització bancària i la transmissió internacional de la política monetària, analitza a fons el paper del sector bancari en el procés de transmissió.
L'article final, Polítiques de coordinació dels sistemes monetari i financer, defensa l'existència d'un major grau de coordinació entre els bancs centrals i, a nivell més ampli, entre la política econòmica de les principals economies, com una manera de mitigar els riscos sobre l'estabilitat financera global.
L'Ajuntament de Barcelona acaba de publicar l'informe Diagnosi estratègica del Pla Estratègic de Turisme de Barcelona 2020, fase prèvia a la redacció final del Pla, que pretén establir les bases de les propostes d'actuació amb l'objectiu de definir l'escenari de la destinació Barcelona a l'horitzó de 2020 i assegurar la sostenibilitat de la destinació.
L'estudi destaca la qüestió de la governança del turisme com un element clau, ja que el nombre de turistes ha continuat creixent i la ciutat ha esdevingut un referent a nivell mundial de turisme urbà.
Altres aspectes que s'han de considerar són la gestió de les activitats turístiques i els seus efectes (la pervivència del comerç de proximitat, l'accés a l'habitatge digne o l'eficiència dels mitjans de transports públics); la necessitat d'aprofundir en l'estratègia territorial de la destinació turística de Barcelona; la necessitat de reforçar les estratègies laborals del turisme així com de repensar algunes de les formes empresarials d'aquest sector, i la importància de les polítiques de promoció i comunicació de la destinació, que també s'han d'alinear amb els interessos de la ciutat.
L'OCDE acaba de publicar l'informe Reclutament de treballadors immigrants: Països Baixos 2016, que analitza el sistema de migració laboral holandès (evolució, característiques, polítiques), que en els darrers anys ha experimentat canvis substancials.
L'estudi primer examina la composició de la migració laboral al país en el context de la demanda actual i de la demanda esperada en aquest mercat laboral.
Després d'exposar diversos programes i procediments, l'informe avalua com la migració laboral contribueix al desenvolupament estratègic dels sectors i a l'ocupació en les regions.
Finalment, explora els factors determinants per atreure i retenir els migrants altament qualificats i per a la integració dels graduats internacionals en el mercat laboral holandès.
Funcas ha publicat un nou número del monogràfic Panorama Social, dedicat als Reptes demogràfics.
Entre els diferents articles, en destaquen dos: Immigració i mercat de treball a Espanya: del boom a la Gran Recessió i La continuïtat dels fluxos migratoris en temps de crisi.
El primer analitza la situació dels immigrants en el mercat de treball abans i després de la crisi econòmica.
Els immigrants han suposat una injecció a les xifres de població activa, si bé s'han concentrat en determinats sectors de l'activitat i en llocs baixos de l'escala ocupacional.
Els autors constaten que aquesta situació s'ha transformat arran de la crisi: l'atur ha augmentat clarament i la presència de les dones s'ha intensificat en el mercat laboral.
Ara bé, els immigrants amb un nivell educatiu més alt i els que porten més temps residint a Espanya han suportat millor els efectes perjudicials de la crisi, i han mantingut nivells més alts d'ocupació.
El segon article estudia els fluxos migratoris al país des de la Gran Recessió i posa de manifest que, en general, han mantingut les seves característiques encara que amb alguns canvis en la procedència i en les estratègies migratòries.
L'autora també assenyala que les dades més recents apunten a una tercera fase de les migracions a Espanya en els propers anys.
La consultora Bric Consulting ha elaborat l' Informe del mercat d'hotels de Barcelona (2016), que, com cada any, analitza la situació d'aquest sector, afectat per la moratòria aprovada per l'Ajuntament el juliol de 2015.
L'estudi examina els patrons de demanda, l'evolució de l'oferta, les zones hoteleres de la ciutat, la localització de l'oferta entre 1990 i 2015, les principals xifres hoteleres i les perspectives d'inversió.
Entre els resultats destaca que la demanda estrangera és el motor del creixement, ja que el sector turístic a Barcelona manté més de tres quartes parts de la seva demanda en clients internacionals, si bé l'afluència de visitants espanyols millora un 10% en els darrers 12 mesos.
La ciutat és la quarta destinació turística europea en pernoctacions internacionals i assoleix el seu rècord de visitants (8.303.649 de turistes).
L'informe també posa en relleu que el RevPar (ingrés per habitació disponible) el 2015 se situa en 91€ (+13%), la taxa de rendibilitat hotelera més alta d'Espanya.
Així mateix, el 2015 es van obrir 14 establiments i hi ha més de 15 projectes amb totes les llicències que segueixen endavant.
Pimec ha publicat l'informe La destrucció d'ocupació a Catalunya entre 2008 i 2013, que analitza l'impacte de la crisi econòmica en el mercat laboral català per conèixer quins han estat els col·lectius de persones i empreses més afectats en funció de diferents aspectes: les característiques personals (edat, nacionalitat i sexe); el tipus de relació laboral (situació professional, jornada laboral i contracte de treball); algunes característiques de les empreses (sector d'activitat, dimensió de l'empresa i sector econòmic), i per demarcacions territorials.
Entre 2008 i 2013 Catalunya passa d'ocupar 3.581.300 persones a ocupar-ne 2.969.600, és a dir, 611.700 persones menys, el que representa una caiguda del 17,1%, un ritme de pèrdua altíssim (122.000 ocupats per any de mitjana, un -3,7% anual durant aquest període) segons l'estudi.
De les dades, destaca que els menors de 35 anys s'han vist molt més afectats per la destrucció d'ocupació que no pas la gent de més edat; s'ha destruït més ocupació entre els estrangers que entre els espanyols i, en termes relatius, els homes han perdut el doble d'ocupació que les dones.
A nivell territorial, l'ocupació va caure més a Tarragona (-18,2%) i Barcelona (-17,9%) que a Girona (-13,8%) i Lleida (-10,7%).
Fedea, en la seva col·lecció Policy Papers, ha publicat l'estudi Passat, present i futur de l'anivellament en el model de finançament de les comunitats autònomes, que descriu i analitza els diferents mecanismes d'anivellament que s'han aplicat en el sistema espanyol de finançament regional, i fa algunes propostes per a la seva revisió de cara a la propera reforma del sistema.
En primer lloc l'autora examina el mecanisme d'anivellament existent en el període que va de 1986 a 2008, és a dir, des que es va donar per finalitzat el període transitori fins que es va signar el model actual.
A continuació, avalua el mecanisme d'anivellament del model vigent, el que comporta descriure l'anomenat "fons de garantia dels serveis públics fonamentals" (FGSPF) i estudiar-ne els elements que determinen el grau d'anivellament resultant.
Finalment, l'autora fa una proposta sobre els aspectes que haurien de ser revisats del mecanisme d'anivellament actual.
Exceltur ha publicat l'informe Valoració empresarial del segon trimestre i expectatives per a l'estiu de 2016, número 57 de Perspectives turístiques corresponent al mes de juliol, que analitza la conjuntura turística a Espanya: fa una valoració del balanç empresarial del darrer trimestre i elabora una sèrie de previsions per al tercer.
L'informe es completa amb dos annexos amb els resultats detallats per subsectors i comunitats autònomes.
En relació amb l'avaluació del segon trimestre d'enguany, l'estudi constata que el fort augment de la demanda turística ha avançat la temporada a la majoria de les destinacions i ha impulsat la creació de 88.124 ocupacions addicionals (+5,7% interanual) en les branques turístiques a finals de juny, molt concentrades en les zones del litoral de sol i platja.
I pel que fa a les perspectives de l'estiu, l'estudi considera que la inestabilitat geopolítica a Turquia donarà un impuls més gran a la demanda turística estrangera cap a Espanya, mentre que els efectes del Brexit i la incertesa política seran molt limitats en 2016.
Les Nacions Unides han publicat l' Informe global sobre desenvolupament sostenible 2016 que, elaborat sobre la base dels informes de 2014 i 2015, respon al mandat de la Conferència de Rio +20 de 2012, en la qual els líders mundials, juntament amb milers de participants del sector privat, les ONG i altres grups, es van unir per donar forma a la manera en què es pot reduir la pobresa, fomentar l'equitat social i garantir la protecció del medi ambient en un planeta cada cop més poblat.
L'informe destaca la necessitat de tenir en compte els lligams entre ciència i acció política per assolir els objectius de desenvolupament sostenible (ODS), considerant l'adopció de l'Agenda 2030 (estratègia que planteja 17 objectius amb 169 metes de caràcter integrat i indivisible que abasten les esferes econòmica, social i ambiental i que regirà els programes de desenvolupament mundials durant els propers 15 anys).
L'estudi també mostra l'experiència científica i tècnica en desenvolupament sostenible dins i fora de les Nacions Unides.
Hi han contribuït 245 científics i experts de 27 països, així com 20 agències, departaments i programes de l'ONU.
La Cambra de Comerç de Barcelona ha publicat l' Informe trimestral de conjuntura catalana, que analitza l'evolució de l'economia de Catalunya en el segon trimestre d'enguany.
Dels resultats es desprèn que l'economia espanyola i la catalana s'han comportat millor de l'esperat en la primera meitat de l'any, i que el perfil d'evolució d'ambdues economies és força similar, si bé Catalunya creix per sobre d'Espanya des de fa 14 trimestres.
Al llarg de l'any l'estudi preveu una lleugera moderació de les taxes de creixement, però més suau de la inicialment estimada, atès la bona marxa de l'ocupació i el consum i malgrat l'augment de les incerteses polítiques, tant internes com externes.
Aquest creixement estable i robust durant la primera meitat de l'any s'explica per la fortalesa de la demanda interna, que continua sent la clau per al creixement enguany.
Així, la previsió de creixement del PIB per al 2016 es revisa a l'alça fins al 3,1%, i la del 2017 a la baixa, fins al 2,4%, per l'efecte Brexit.
Manpower ha publicat l' Estudi de projecció d'ocupació per al 3r trimestre de 2016.
Espanya, que ha elaborat amb entrevistes a una mostra representativa de 1.000 directius del país per tal de conèixer quines són les previsions de canvi de l'ocupació en les empreses en aquest període en comparació amb el segon trimestre.
Els resultats indiquen que la projecció d'ocupació neta es manté positiva, en el +1%.
Tanmateix, les intencions de contractació dels directius espanyols disminueixen 3 punts percentuals respecte el segon trimestre d'enguany, però es mantenen iguals en comparació amb les del tercer trimestre de 2015.
Per zones geogràfiques, els directius de les regions de l'est presenten les intencions de contractació més sòlides amb una previsió del+5%, mentre que per sectors, els directius de l'hostaleria, la construcció i l'energia elèctrica, gas i aigua són els que mostren les previsions de contractació més optimistes.
Així mateix, els ocupadors en 5 dels 10 sectors industrials apunten previsions positives.
L'Autoritat Independent de Responsabilitat Fiscal (AIReF) ha publicat l' Informe de compliment esperat dels objectius d'estabilitat pressupostària, deute públic i regla de despesa 2016 de les Administracions públiques, que valora la probabilitat d'assoliment d'aquests criteris, analitza el risc d'incompliment per subsectors i proporciona una visió global de la situació del conjunt de les administracions públiques.
Els resultats mostren que la situació i les perspectives de les finances públiques han sofert un deteriorament progressiu des de la darrera valoració de l'Actualització del Programa d'Estabilitat 2016-2019 (APE) d'abril i, per això, l'AIReF considera improbable que el dèficit del conjunt de les administracions públiques en 2016 assoleixi la proposta d'objectiu del 3,6% del PIB inclosa en l'APE, i preveu un increment fins al 4,1%.
L'informe fa un conjunt de recomanacions i es completa amb 3 annexes: l'impacte del Brexit en el creixement de l'economia espanyola; la incertesa associada a l'impost de societats, i un anàlisi individual per comunitats autònomes.
Pel que fa a Catalunya, l'AIReF estima improbable el compliment de l'objectiu de dèficit proposat en l'APE per a 2016 (-0,7%).
La consultora Economia Creativa ha publicat l'informe Brexit: impacte en el turisme i els mercats immobiliaris de la UE.
El cas d'Espanya, que analitza les conseqüències de la sortida del Regne Unit de la Unió Europea per al turisme espanyol.
Segons l'estudi, el llarg període de negociacions crearà un escenari d'incertesa que podria afectar les decisions de viatge dels britànics, igual que el context econòmic del Regne Unit, on es preveuen caigudes del PIB, de la inversió i de la renda neta.
A mig termini, el resultat del Brexit produirà un descens de la demanda de turistes procedents del Regne Unit, així com de la despesa mitjana per turista.
Així mateix, els autors opinen que Espanya pot tenir avantatge sobre altres destinacions europees perquè en estar més a prop del Regne Unit els vols són més barats que a Grècia, i perquè el cost de la vida també és inferior a França o Itàlia.
L'estudi destaca que en aquest context es poden presentar oportunitats, principalment a les zones costaneres en què el model de sol i platja s'està ressentint per la saturació, l'estacionalitat i la necessitat de diversificar l'oferta.
Aquestes destinacions tenen l'oportunitat de reinventar-se i canviar el paradigma del turisme per un model basat en el turisme creatiu.