projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El passat mes d'octubre va tenir lloc a l'Escola d'Administració Pública de Catalunya (EAPC) la jornada «Parlem de recerca: apropant l'acadèmia i les polítiques públiques», per reflexionar sobre la recerca en polítiques públiques com a eina per a la presa de decisions.
Es van presentar les conclusions de set estudis finançats el 2015, en els quals hi havien participat membres d'InnoGent, a través de la convocatòria de subvencions a treballs de recerca sobre gestió i administració públiques que promou anualment l'EAPC.
InnoGent és un grup interdisciplinari, col·laboratiu i interdepartamental format per professionals de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, que té com a missió contribuir a promoure les condicions organitzatives i les pràctiques de gestió de persones que afavoreixin la innovació en l'activitat i el funcionament de l'Administració.
El seu capital innovador està en les persones, raó per la qual basen les seves accions en la perspectiva de la gestió del talent.
Entre altres, té com a objectiu promoure, detectar i fer valer les pràctiques innovadores en el funcionament de l'Administració.
En els treballs, desenvolupats entre el 2016 i el 2017, van analitzar qüestions diverses, com la priorització de projectes d'inversió pública; el seguiment i el control de l'execució de l'obra pública; la creació i la gestió del coneixement a l'Administració; el treball col·laboratiu; l'emprenedoria i el foment del talent; les bones pràctiques en matèria de transparència, i la problemàtica dels municipis fronterers.
Dels treballs presentats en aquesta jornada, Joaquín Gairín, del Departament de Pedagogia Aplicada de la Universitat de Barcelona, va presentar «Mapa de bones pràctiques en creació i gestió del coneixement a l'Administració pública catalana», en la redacció del qual ha col·laborat Jesús Martínez, responsable de Formació Directiva i Nous Programes del Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada i membre d'InnoGent.
L'estudi d'aquest mapa de bones pràctiques posa de manifest que els professionals que participen en aquestes pràctiques ho fan de manera voluntària, amb un perfil professional específic, amb una important col·laboració interterritorial i amb motivació envers el treball en xarxa i el valor, tant individual com col·lectiu, que aquest genera.
Els elements que contribueixen a l'èxit de les pràctiques identificades són: un funcionament focalitzat en la creació d'algun producte de coneixement final, amb objectius fixats, i activitats realistes i assumibles; una dinàmica de treball molt flexible; una distribució explícita de tasques, i la gestió correcta del procés de presa de decisions.
En els darrers mesos la Generalitat de Catalunya ha impulsatt estudis sobre com haurien de ser els espais de treball a l'Administració.
Si es vol treballar de manera diferent, s'ha de disposar d'uns espais adequats que així ho permetin.
Des de l'empresa privada ja fa temps que s'estan implantant millores en oficines que responen a les necessitats d'una nova forma de treballar.
A l'Administració pública es comença a ser conscient d'aquesta relació directa entre eficiència, innovació i espai, i, més enllà de la racionalització i l'optimització, es comença a apostar per desenvolupar una nova estratègia d'ocupació dels espais.
Exemples de l'oficina del futur
Per presentar aquests estudis, l'Escola d'Administració Pública de Catalunya va organitzar diverses sessions que formen part d'un projecte global que pretén definir quins són els espais que han d'acompanyar una administració més innovadora, eficient i sostenible.
Les conclusions mostren que els resultats als diferents departaments i edificis no varien significativament, ja que els resultats són molt similars.
Actualment els espais de treball presenten una jerarquia molt consolidada, que es manifesta a través de l'espai de treball en forma de diferents privilegis espacials i objectuals.
A més a més, la majoria dels edificis analitzats en aquest estudi no es consideren idonis per utilitzar-los com a espai de treball, atès que es tracta d'edificis originalment destinats fonamentalment a habitatges.
Al marge de la ubicació dels edificis actuals, la majoria dels treballadors són conscients que la manera de treballar ha de canviar per adaptar-se als nous temps i demandes de la societat a qui se serveix i existeix un sentiment majoritari de pertinença a la institució i de vocació pel servei públic.
Respecte als canvis que caldria fer, estan agrupats dins de les tres grans qüestions que defineixen els espais laborals.
En primer lloc, l'arquitectura hauria de millorar els espais actuals de cara a futures implantacions amb millores d'àmbit general pel que fa a l'eficiència dels metres quadrats per lloc de treball, cosa que permetrà crear espais molt més funcionals i organitzats, més ben il·luminats i, sobretot, amb una distribució espacial i programàtica que permetrà més flexibilitat dins de la institució i fomentarà la transversalitat, la transparència i la innovació.
En segon lloc, l'equipament també hauria de millorar de cara a les futures implantacions tecnològiques per proporcionar les eines necessàries als treballadors perquè poguessin treballar d'una manera flexible i que permetés treballar en remot i col·laborar en xarxa entre departaments i equips.
Finalment, es podria millorar per introduir una cultura organitzativa de treball més transversal, que s'allunyés, així, de les estructures més jeràrquiques i centralitzades.
La configuració de l'espai actual està basat en aquesta jerarquia i, per tant, qualsevol canvi a l'entorn físic haurà d'anar associat amb un canvi cultural promulgat des dels nivells de direcció.
Des de finals del 2017 i especialment aquest primer trimestre del 2018, Barcelona ha esdevingut una de les ciutats europees de referència per a les grans empreses internacionals per instal·lar-hi els seus centres de referència en recerca, innovació i emprenedoria.
Barcelona: Disseny Hub Barcelona (Museu del Disseny de Barcelona) i Torre Agbar / Zarateman
Diversos rànquings situen Barcelona al capdavant de les ciutats europees amb un entorn socioeconòmic suficientment atractiu i un ecosistema de recerca i innovació capdavanter per poder desenvolupar les seves activitats de recerca, desenvolupament i innovació.
A continuació s'exposen tres exemples que mostren aquest atractiu de la ciutat.
Everis és una empresa de consultoria multinacional d'origen espanyol que treballa en projectes de desenvolupament de negoci, estratègia de negoci, manteniment d'aplicacions tecnològiques i externalització ( outsourcing ).
A Barcelona ha creat un espai, el Living Lab, per impulsar la innovació i l'emprenedoria, fent partícips els empleats, els clients, els socis tecnològics i l'ecosistema de recerca i innovació.
El Living Lab vol ser un espai referent per a les activitats d'innovació i ofereix totes les activitats relacionades en el seu procés: formació, cocreació, acceleració d'idees i showroom, entre d'altres.
ASICS (acrònim de la frase llatina anima sana in corpore sano ) és una de les empreses de material i roba esportiva més importants del món.
L'empresa va ser fundada el 1949 a Kobe (Japó).
Actualment impulsa a Barcelona un programa d'acceleradores d'empreses de base tecnològica en el sector de l'esport i la salut.
Té previst finançar un total de 10 projectes disruptius per un import unitari de 30.000 euros en format de préstec convertible (ASICS esdevindrà accionista de les noves empreses).
Els projectes seleccionats tindran mentoria tant de professionals interns d'ASICS com d'externs, per exemple d'ACCIÓ, Rousaud Costas Duran o Barcelona Tech City, entre d'altres.
Amazon és una companyia estatunidenca de comerç electrònic amb seu a Seattle (Estats Units).
És una de les primeres grans companyies a vendre béns a través d'internet.
Aviat ubicarà un centre de recerca de referència per a l'empresa sobre aprenentatge automàtic ( machine learning ) i intel·ligència artificial al districte 22@.
Amb aquest centre, Amazon vol millorar els seus processos logístics i d'emmagatzematge, optimitzar-ne els costos associats, predir la demanda dels seus clients en funció de diversos paràmetres amb un únic objectiu: millorar la satisfacció final del client.
Aquests exemples mostren com l'ecosistema de recerca, amb universitats i centres de recerca ben situats en els principals rànquings universitaris, així com una qualitat de vida també ben situada en els diferents indicadors, fan que Barcelona sigui una ciutat de pes per atraure inversions internacionals que no només tenen un impacte en les mateixes organitzacions impulsades, sinó que volen implicar la societat en general.
L'empresa emergent ( start-up ) MusicList ha desenvolupat una plataforma amb una nova funcionalitat que recomana una llista de reproducció ( playlist ), a partir d'una fotografia, en funció de l'estat d'ànim de l'usuari.
Aquesta nova funcionalitat es va presentar durant el 4 Years From Now (4YFN) del Mobile World Congress (MWC2019).
L'aplicació identifica necessitats concretes de l'usuari a partir del context que interpreta d'una imatge i ofereix una llista de reproducció personalitzada.
Per exemple, si l'usuari es fa una foto amb la Shakira i la puja a la plataforma, li recomanarà cançons de l'artista.
Aquesta nova funcionalitat utilitza la tecnologia d'aprenentatge automàtic ( machine learning ) i la intel·ligència artificial per identificar en el mateix moment quines emocions i sentiments tenen els seus usuaris i quina seria la millor música que podrien escoltar.
MusicList és una plataforma per a diferents dispositius ( cross-device ) que permet escoltar música de manera gratuïta, legal i sense interrupcions publicitàries des de qualsevol part del món.
L'empresa emergent, nascuda el 2017, va començar amb una inversió inicial de 3.100 euros i poc després va tancar la primera ronda de finançament de 135.000 euros, liderada pel fons VenturCap, gestionat per GVC Gaesco i Anomaly Ventures.
Ara, l'empresa enllesteix els detalls per tancar la segona ronda i continuar creixent més enllà dels 190 països on és present i els dos milions d'usuaris que ha assolit en només un any.
La nova tecnologia es va presentar al 4YFN, una plataforma de negoci d'empreses emergents organitzada pel Mobile World Capital Barcelona (MWCB) i l'Associació GSM (GSMA), que agrupa els principals operadors de telefonia del món.
Aquesta trobada permet descobrir, crear i planificar-se el futur als inversors, les empreses emergents, les corporacions i les institucions públiques.
Gairebé no fa soroll, contamina poc i a penes erosiona el terreny.
L'empresa manresana Rabassa Innova s'ha estrenat en el sector de l'automòbil amb la presentació d'un nou concepte de vehicle concebut per gaudir de la natura i, alhora, respectar-la.
Aquest vehicle és l'Obey, que s'ha anomenat així, com el verb anglès "obeir", perquè és molt fàcil de conduir.
Es tracta d'un automòbil únic que, a mig camí entre un quad i un buggy, ha estat creat per demostrar que es pot circular per la natura sense fer-la malbé, segons han explicat els seus creadors, Enric Rabassa, dissenyador industrial, Salvador Oller, expert en mecanització de peces, i Pep Vila, empresari d'esdeveniments automobilístics i participant habitual del París-Dakar.
Tots tres són els socis fundadors de Rabassa Innova i han invertit 300.000 euros en el desenvolupament de l'Obey.
Aquest cotxet ecològic fa 2,8 metres de llargada, 1,5 d'amplada i pesa 400 quilos.
Està equipat amb un motor que funciona amb gasolina sense plom de 95 octans i és poc agressiu, ja que només té trenta cavalls de potència.
D'aquesta manera, l'erosió del terreny pel qual circula és molt reduïda, així com els nivells d'emissió de gasos i també la contaminació acústica.
L'Obey es construeix al polígon Pla dels Vinyals, prop de Manresa, i el 90% dels seus components, als quals s'ha aplicat tecnologia capdavantera, són d'empreses catalanes.
Per a l'any 2009, es vol augmentar la producció fins a 400 vehicles i començar-los a exportar a França i a Portugal.
L'empresa de Reus IFR Automotive va debutar el passat estiu al British International Motor Show de Londres amb la presentació d'Aspid, un cotxe compacte amb una tecnologia i un disseny innovadors que ofereix les mateixes prestacions que un esportiu de luxe però és molt més barat.
La seva exhibició va ser un èxit i recentment també ha estat present a la fira PistonHeads de Birmingham, també al Regne Unit.
Aspid ha estat fruit de cinc anys de recerca que han donat lloc a quatre patents tecnològiques: un nou mètode de fabricació del xassís, un nou sistema de frens, un nou sistema de suspensió i tecnologia electrònica d'última generació.
Però el que més crida l'atenció del vehicle, a part del seu disseny únic, és la mida reduïda -3,8 metres de longitud- i el pes -només 700 quilos.
Arriba als 100 km/h en 2,8 segons i pot frenar en sec des de 160 km/h en solament 3 segons.
La velocitat màxima és de 250 km/h i compleix totes les especificacions d'un cotxe de competició, alhora que també està pensat per circular pel carrer.
Amb tot, s'ha tingut en compte l'impacte mediambiental i expulsa un terç de les emissions dels vehicles de la seva categoria.
El preu base del vehicle -del qual se'n pensen fabricar 50 unitats a l'any- és de 95.000 euros per al motor de 270 cavalls i de 135.000 per al de 400, però aquesta xifra es pot incrementar segons els complements personalitzats que vulgui el client.
El projecte Aspid va néixer amb una inversió de 25.000 euros com una aventura empresarial de quatre socis i ara compta amb una sol·licitud de compra cada setmana.
Es preveu que els primers vehicles seran lliurats el pròxim estiu.
La mítica marca catalana de motocicletes Ossa, ara propietat de dos empresaris gironins que posseeixen totes les patents mundials de la marca, reapareixerà al mercat després de més de tres dècades d'absència amb una moto de trial tecnològicament capdavantera que aspira a competir a màxim nivell l'any 2011.
Joan Gurt i Jordi Cuxart, els nous propietaris d'Ossa, tenen l'objectiu de desenvolupar la moto de trial més lleugera del món, que no pesi més de 60 quilos, "i això només ho aconseguirem si desenvolupem la tecnologia més avançada del sector i sabem trobar el motor més adient", ha explicat Josep Serra, integrant de l'equip d'enginyers catalans, amb una llarga trajectòria professional en el disseny de motos, que treballa a l'empresa.
A més, també es fabricaran 1.000 unitats d'una rèplica de la moto Mike Andrews 250, mític model d'Ossa dels anys 70 popularitzada pel pilot britànic del mateix nom que va guanyar, el 1971 i 1972, el campionat d'Europa de trial.
"Serà una rèplica exacta, amb les mateixes característiques tècniques i externes que la moto guanyadora que va pilotar Mike Andrews.
No incorporarà la tecnologia més avançada, sinó que serà una peça de col·lecció exclusiva que evocarà els temps de glòria d'Ossa", segons Joan Gurt.
Després de la nova moto de trial i la rèplica de la Mike Andrews previstes per al 2011, Ossa introduirà al mercat una motocicleta de 75 cc de carrer amb l'objectiu d'arribar a un públic més urbà i tornar a popularitzar la marca.
Al mateix temps, la intenció de l'empresa és construir una fàbrica pròpia a Catalunya per produir completament les noves Ossa i reforçar així el teixit industrial i tecnològic al voltant del sector de les motos a Catalunya.
Ossa va néixer el 1924 com a empresa dedicada a la fabricació d'aparells reproductors de pel·lícules de cine, però, a partir dels anys 40, es va reconvertir i va començar a fabricar motocicletes.
L'empresa va aconseguir la seva màxima esplendor a les dècades dels 60 i 70, quan va arribar a produir al voltant de 170.000 motocicletes, de les quals més de 50.000 unitats van ser exportades als mercats europeu i americà.
La marca del trèvol verd -l'emblema de l'empresa- es va popularitzar mitjançant els seus models de trial i gràcies als bons resultats esportius de pilots com ara Santiago Herrero i Mike Andrews, però Ossa no va poder superar la crisi del sector dels anys 80 -com a conseqüència de l'entrada al mercat de les marques japoneses, que produïen a inferiors costos i preus més competitius- i va tancar les portes el 1984.
Circutor, especialitzada en les tecnologies de control energètic elèctric, treballa en el desenvolupament d'un sistema que permetrà la recàrrega de cotxes elèctrics a la via pública.
Es tracta d'una estructura cilíndrica que ofereix un corrent de fins a 230 volts i que, d'acord amb les negociacions que està fent l'empresa amb diversos ajuntaments, pròximament podríem veure-la en proves a les grans ciutats del país.
"Crec que encara trigaran un o dos anys a arribar els cotxes elèctrics, però nosaltres ens estem posicionant per a aquest moment", afirma Ramon Comellas, cofundador de Circutor juntament amb Ramon Pons.
L'empresa, nascuda el 1973, és una multinacional que factura més de 140 milions d'euros, exporta la meitat de la seva producció a l'exterior i té plantes de producció a Viladecavalls -on també hi ha la seu central-, Terrassa, Santa Perpètua de Mogoda, Alcobendas, la República Txeca i un centre d'assemblatge a l'Índia.
Amb el desenvolupament del nou sistema de recàrrega per a cotxes ecològics -que s'ha anomenat RVE2-, l'empresa ha fet una important inversió de capital -mig milió d'euros- i un gran esforç innovador.
Un prototip de característiques similars està sent elaborat a tan sols mitja dotzena d'empreses a tot el món i, sens dubte, suposa tenir visió de futur i avançar-se a les necessitats del mercat.
Segons recorda Comellas, el Ministeri d'Indústria preveu que dintre de 2 anys el 10% del parc automobilístic de l'Estat espanyol serà elèctric, cosa que equival a prop de 2,6 milions de vehicles.
L'RVE2, que ja s'està provant en un centre de l'empresa a Sabadell, permetrà a la persona usuària fer la recàrrega de les bateries del seu vehicle de manera autònoma, mitjançant una targeta de prepagament que caldrà introduir a l'aparell abans de realitzar l'operació.
Aquesta tecnologia disposa de diversos sistemes de seguretat i antifrau i s'espera que estarà instal·lada en una xarxa d'estacions de recàrrega a diversos lloc públics, aparcaments o carrers de les grans concentracions urbanes.
El passat mes de desembre, l'empresa catalana Team Company va guanyar el concurs per dissenyar, fabricar i instal·lar la passarel·la d'embarcament del Cruise Center II, la nova terminal de passatgers que s'està construint al port d'Hamburg, a Alemanya.
El projecte ha estat seleccionat perquè proporciona una gran flexibilitat operativa i harmonitza estèticament amb l'edifici de la terminal.
La passarel·la dissenyada per Team Company estarà equipada amb rodes motoritzades de goma massissa que en possibilitaran el moviment al llarg del moll.
Alhora disposarà d'un sistema d'elevació electromecànica que li permetrà la connexió amb embarcacions que tinguin portes d'accés situades a diferents nivells.
Una altra característica de la passarel•la de Team és que està equipada amb una rampa telescòpica amb tracció hidràulica que segueix el moviment de la embarcació i que, en cas d'emergència, es desconnecta del vaixell automàticament.
Team Company va ser fundada l'any 1991 per dotar de 24 noves passarel•les l'aeroport de Barcelona amb motiu de la celebració dels Jocs Olímpics.
A partir del 1997, va començar a dissenyar i fabricar modernes passarel·les d'embarcament de passatgers per a terminals de creuers i ferris.
Amb l'entrada del segle XXI, Team va iniciar una nova línia comercial de disseny i venda de vehicles de transport especial i va constituir diverses empreses de serveis especialitzats per respondre a la demanda dels mercats portuaris i aeroportuaris.
L'any 2006 va vendre la seva divisió de passarel·les d'embarcament aeroportuàries a l'empresa ThyssenKrupp Airport Systems i va capitalitzar tota la seva experiència en l'àmbit marítim.
La firma catalana preveu una facturació de 42 milions d'euros per al 2010, dels quals un 5% seran destinats a R+D per poder continuar competint en el mercat internacional.
Actualment, la seva plantilla és de 650 persones, entre dissenyadors, enginyers, personal de manteniment i de fabricació.
Disposa d'oficines a Barcelona, on té la seu central, Madrid i Miami, i de dues factories, una a Montsó (Osca) i una altra a Monterrey (Mèxic).
Gryyp Line-Nagesti, empresa ubicada a Sant Just Desvern dedicada a la fabricació de llantes, equipaments de reparació de punxades de pneumàtics i altres objectes d'emergència relacionats amb el món del motor, desenvolupa un nou sistema de frens de disc més lleugers i econòmics gràcies als ajuts de finançament per a projectes d'innovació d'ACC1Ó.
L'any 1951 els germans Alfons i Josep Nadal Gesti van fundar la firma DALNA per a la fabricació de frens de tambor de motocicletes.
Amb el pas del temps l'empresa va canviar el seu nom per Gryyp Line-Nagesti i va iniciar-se en la fabricació de vehicles de tres rodes per a càrregues de fins a 850 kg, que ja no existeixen al mercat, i va continuar la producció de diferents models de frens.
En l'actualitat, l'empresa s'ha especialitzat en la fabricació de llantes i equipaments de reparació de pneumàtics i ha apostat per la recerca i la innovació per a la creació de nous productes.
Destaca el Cargol Turn & Go, que permet tapar en menys de 30 segons el forat produït per un clau o un objecte punxant en qualsevol tipus de pneumàtic sense necessitat d'eines, o el sistema Fes Fast, un equipament d'emergència amb bombones de CO 2 que permeten inflar ràpidament pneumàtics de motos i cotxes punxats per poder moure el vehicle fins a un lloc de reparació.
L'últim producte de Gryyp Line-Nagesti és un nou prototip de frens de disc que incorpora millores en el seu sistema de ventilació, cosa que redueix el sobreescalfament i, com a conseqüència d'això, la deformació del disc produïda per les frenades.
A més, gràcies a aquesta nova tecnologia, les vibracions i la pèrdua de potència de frenada és inferior que en els dissenys convencionals i, per tant, millora l'estabilitat i la seguretat de la conducció.
Es preveu que els nous frens de disc de Gryyp, actualment en fase de proves, siguin d'aplicació en els sectors de l'automoció i ferroviari, però l'empresa continua la recerca i busca noves col•laboracions amb el món universitari amb l'objectiu de fer extensible aquesta tecnologia també al sector de l'aviació.
Aquesta recerca ha estat possible gràcies a l'ajut de gairebé 56.500 euros finançats per ACC1Ó, l'agència de suport a la competitivitat de l'empresa catalana especialitzada en el foment de la innovació i la internacionalització empresarial.