I. El Projecte de decret objecte de dictamen s'inicia amb un preàmbul molt breu que es limita a recordar que l'article 18 de la Llei 10/2001, d'arxius i documents, defineix el Consell Nacional d'Arxius com a òrgan consultiu de l'Administració de la Generalitat de Catalunya en matèria d'arxius i estableix les seves funcions i els criteris que s'han de seguir quan se'n desenvolupi reglamentàriament la composició.
Fet aquest recordatori, l'article 1 en determina aquesta composició.
L'article 2 precisa la forma de nomenament dels vocals que no ocupen vocalies nates -és a dir, les desenvolupades per raó del càrrec que exerceixen els titulars- i en fixa el termini dels mandants, així com la possibilitat de la seva reelecció.
L'article 3, tal com diu el títol, conté regles de «funcionament» del Consell; en concret, el nombre de reunions ordinàries i el procediment per convocar les extraordinàries.
Finalment, l'article 4 reconeix el dret dels membres del Consell a percebre indemnitzacions per l'assistència a les reunions del Consell, tot remetent-se a l'Acord del Govern de 19 de maig de 1987 o «al que el substitueixi».
No en regula l'entrada en vigor ni en preveu la publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.
El Projecte té per objecte la regulació d'un òrgan de l'Administració de la Generalitat de Catalunya dotat de competències en la matèria d'arxius.
En aquesta matèria competencial la Generalitat té atribuïda una competència exclusiva sobre els arxius que no són de titularitat estatal (article 9.6 de l'EAC) i una competència d'execució en relació amb els de titularitat de l'Estat (article 11.7 de l'EAC).
La Generalitat està, per tant, habilitada competencialment per dictar el decret projectat.
És cert que, en data 21 de maig de 2002, el Tribunal Constitucional va admetre a tràmit un recurs d'inconstitucionalitat promogut pel president del Govern contra l'article 20.1, lletres a) i f), de la Llei del Parlament de Catalunya 10/2001, d'arxius i documents, i declarà la suspensió de la seva vigència i aplicació com a conseqüència necessària de la invocació per part del recurrent de l'article 161.2 de la Constitució.
Tanmateix, la suspensió es va aixecar mitjançant un acte resolutori d'1 d'octubre de 2002 i, a més, cal tenir present que els preceptes contra els quals es recorre regulen qüestions que no afecten la composició i el funcionament del Consell Nacional d'Arxius.
En efecte, el recurs d'inconstitucionalitat es dirigeix contra dos incisos de l'article 20, pels quals es declara que en el Sistema d'Arxius de Catalunya s'integren l'Arxiu de la Corona d'Aragó i els arxius històrics provincials.
Aquestes dues qüestions no tenen relació directa amb la composició i el funcionament del Consell, ja que, malgrat que en la composició d'aquest òrgan es preveu la presència de vocals en representació de la Federació de Municipis de Catalunya i de l'Associació Catalana de Municipis i Comarques, aquesta presència es pot justificar en la no discutida integració en el Sistema d'Arxius de Catalunya, d'arxius de titularitat de diputacions provincials o de municipis de Catalunya.
En definitiva, el recurs d'inconstitucionalitat no constitueix un obstacle legal per dictar el decret objecte de dictamen.
El decret projectat es dicta en virtut de l'habilitació expressa -que, de fet, té el contingut d'un mandat- efectuada en l'article 18 de la Llei d'arxius i documents ja esmentat, que proclama que la «composició [del Consell Nacional d'Arxius] s'ha d'establir per reglament, el qual ha de disposar que, entre els seus membres, n'hi hagi de representatius dels professionals dels arxius, de l'Administració de la Generalitat, de les administracions locals, de l'àmbit de la recerca i de les entitats socials i culturals del país».
El decret desplega, doncs, aquesta previsió legal.
El fet que la Llei només faci referència a la «composició» no impedeix que el reglament també pugui establir, de manera independent, regles sobre el nomenament dels vocals o sobre el «funcionament» del Consell, sobretot atès el contingut essencialment organitzatiu del decret.
Aquest Dictamen s'emet, amb caràcter preceptiu, a l'empara del que disposa l'article 3.1.b) del Decret legislatiu 1/1991, de 25 de març, pel qual s'aprova la refosa de les lleis 3/1985, de 15 de març, i 21/1990, de 28 de desembre, de la Comissió Jurídica Assessora.
V. El procés d'elaboració del Projecte de decret ha respectat, de manera substancial, els requisits exigits legalment per l'article 63 i següents de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya.
Aquest procés el va iniciar el centre directiu corresponent, en aquest cas la Direcció General del Patrimoni Cultural del Departament de Cultura.
A l'expedient consta una breu, però completa, memòria justificativa, en la qual s'exposa el marc normatiu en què s'insereix, la seva oportunitat i l'adequació als fins perseguits, tot fent referència al fet que el Projecte no és altra cosa que el desplegament del mandat contingut a la Llei 10/2001.
En la memòria es relacionen les entitats consultades i es dóna compte del resultat de les consultes, tot posant de manifest els suggeriments i les propostes incorporades al text final.
S'hi adjunta un estudi econòmic elaborat per la Direcció General del Patrimoni Cultural, en el qual es posa de manifest que l'única despesa que produirà el decret és la de les dietes que han de percebre els vocals, les quals es quantifiquen a partir de les reunions ordinàries del Consell.
S'hi incorpora també una llista de disposicions afectades i una taula de vigències.
L'expedient s'ha sotmès a consulta de l'Arxiu Nacional de Catalunya, del Secretariat d'Arxivers Eclesiàstics de Catalunya i de l'Associació d'Arxivers de Catalunya, i a l'audiència de l'Associació Catalana de Municipis i Comarques i de la Federació Catalana de Municipis.
Certament, les entitats culturals i socials afectades o potencialment interessades en l'objecte del decret són més que no pas les consultades.
En aquest sentit, destaca la manca d'audiència d'entitats que es preveu que estaran representades en el Consell, com ara les universitats catalanes o el Consell de Col·legis de Secretaris, Interventors i Dipositaris de l'Administració Local de Catalunya.
A l'expedient, també hi consten l'informe de l'Institut Català de la Dona sobre l'impacte de gènere i tres informes jurídics: el de la responsable de Normativa i Estudis de l'Assessoria Jurídica del Departament de Cultura; el de l'advocada de la Generalitat, i el de l'advocat en cap del Departament de Cultura i el director general de Serveis Consultius i Coordinació Jurídica.
El contrastat del contingut del Projecte de decret amb la Constitució i amb les lleis no revela cap problema de constitucionalitat o de legalitat.
Concretament, s'han respectat les previsions que conté l'article 18.1 de la Llei catalana d'arxius i documents, desplegades pel Projecte de decret, ja que en establir la composició del Consell Nacional aquest article preveu la presència de membres representatius dels ens i dels col·lectius exigits per la Llei (professionals dels arxius, Administració de la Generalitat, administracions locals, àmbit de la recerca i entitats socials i culturals del país).
Concretament, en formen part: el conseller o la consellera de Cultura, el director o la directora general del Patrimoni Cultural -que pot ser substituït/ïda per la persona titular de la Subdirecció General del Patrimoni Cultural, el director o la directora de l'Arxiu Nacional de Catalunya, el cap o la cap del Servei d'Arxius, un arxiver o una arxivera en representació de l'Associació d'Arxivers de Catalunya, dos arxivers o dues arxiveres d'arxius del Sistema d'Arxius de Catalunya, un arxiver o una arxivera en representació del Secretariat d'Arxivers Eclesiàstics de Catalunya, una persona en representació de la Federació de Municipis de Catalunya i una altra de l'Associació Catalana de Municipis i Comarques, un professor o una professora d'una universitat catalana, una persona en representació d'una entitat social amb seu a Catalunya, una altra persona d'una entitat cultural, una persona en representació del Consell de Col·legis de Secretaris, Interventors i Dipositaris de l'Administració Local de Catalunya i un o una professional que exerceixi la seva activitat en l'àmbit de les tecnologies de la informació.
Únicament caldria observar que a les lletres i) i j) de l'article 1 del Projecte de decret, en regular la composició del Consell Nacional d'Arxius, es fa referència, respectivament, a «una persona en representació d'una entitat social amb seu a Catalunya» i a «una persona en representació d'una entitat cultural amb seu a Catalunya».
Doncs bé, a parer d'aquesta Comissió Jurídica Assessora, el terme en representació caldria substituir-lo per representativa, és a dir: «una persona representativa d'una entitat social amb seu a Catalunya», a la lletra i), i «una persona representativa d'una entitat cultural amb seu a Catalunya», a la lletra j).
Aquest terme és el que utilitza la Llei 10/2001, d'arxius i documents, i s'adequa millor a la naturalesa d'aquests vocals que, en rigor, no són representants d'aquests tipus d'entitats, ja que, com estableix l'article 2, no són elegits per aquestes entitats, sinó que són nomenats pel conseller o la consellera de Cultura, a proposta del director o la directora general del Patrimoni Cultural, ja que són considerats per aquests representatius d'aquests sectors socials o culturals, en el sentit de destacats o significatius d'aquests col·lectius.
Així mateix, cal posar de manifest que el règim de les indemnitzacions que han de percebre els membres del Consell Nacional d'Arxius es fixa, per remissió, a un Acord del Govern de 19 de maig de 1987 que no es publicà al Diari Oficial de la Generalitat.
Es pot elevar al Govern el Projecte de decret sobre la composició i el funcionament del Consell Nacional d'Arxius amb les observacions fetes al fonament jurídic VI.