Tània (40 anys, mare del Joel, de 7 anys)
—Ja fa temps que penso que al Joel li passa alguna cosa, però no sé què és.
Sempre ha estat molt inquiet, però ara l'afecta perquè comença a tenir dificultats per seguir el ritme de classe.
A casa veig que li costa concentrar-se i s'aixeca contínuament de la cadira quan està fent alguna feina.
A més, sovint deixa les feines sense acabar.
Només és capaç d'estar concentrat jugant a la consola.
Tot el dia està movent-se i fent copets amb els dits o els peus.
Núria (41 anys, mare de la Mariona, d'11 anys, i del Manel, de 7 anys)
—El Manel també és inquiet, però no tant.
Mira, jo aniria a comentar-ho amb el mestre; ell et pot dir si a classe es comporta igual, i si això li suposa problemes per fer les activitats o en les seves relacions amb els companys.
Si ho creu convenient, pot consultar-ho amb el psicopedagog del centre, que us podrà donar consells i recursos sobre com tractar el tema, o derivar-vos a un especialista.
Maria Jesús (45 anys, mare de la Laia, de 9 anys, i del Pau, de 12 anys)
—No sé què pensar: la mestra de la meva filla m'ha dit que creu que la Laia pot tenir TDAH.
Diu que no segueix bé el que s'explica a classe i que li costa concentrar-se en el que fa.
Fins i tot m'ha dit que vol que l'especialista del centre li faci una valoració.
Jo crec que en fa un gra massa.
És cert que des que el seu pare i jo ens vam separar està més despistada, però no crec que n'hi hagi per tant.
Ella té molt de món interior i sempre està pensant en les seves coses.
Fina (47 anys, mare de la Berta, de 9 anys, i del Pol, de 13 anys)
—Crec que si la mestra t'ha cridat és perquè deu veure que la Laia té dificultats per seguir el curs.
Pot ser que la vostra separació l'estigui afectant i que la Laia no tingui problemes específics de concentració, però potser resulta que sí que té algun trastorn i que necessita ajuda.
Fa temps vaig veure un programa sobre nens amb TDAH, en què deien que necessiten pautes concretes, perquè si no, per més voluntat que tinguin, no se'n surten.
Carles (45 anys, pare de l'Ona, de 10 anys, i del Juli, de 8 anys)
—Em sembla que ja sé què li passa al Juli, és hiperactiu, n'estic segur.
És un belluguet i moltes vegades deixa les feines d'escola a mig fer.
L'únic moment en què el veig concentrat és quan munta "mecanos" o amb la tauleta.
Encara li costa llegir, i això que és molt intel·ligent!
Vaig sentir a la ràdio que aquests nens tenen un trastorn d'atenció que no els deixa aprendre ni estar atents a l'escola.
Antoni (42 anys, pare de la Sònia, de 8 anys)
—Vols dir que no t'estàs precipitant?
Jo crec que seria millor anar a parlar amb el mestre sobre quin és el seu comportament a classe.
Que el Juli sigui mogut, no vol dir que tingui cap trastorn.
Potser a casa es mostra més dispers perquè vol que l'ajudeu a fer la feina, o perquè li fa mandra fer les coses tot sol...
Mirta (42 anys, mare del Pau, de 12 anys)
—El proper curs el Pau comença l'ESO i reconec que el fet que tingui TDAH em preocupa.
Ja saps que sempre ha tingut moltes dificultats a l'escola perquè li costa molt concentrar-se i treballar tranquil·lament.
Fins que no vam saber que tenia un trastorn d'atenció, ens va costar molt entendre què li passava.
A l'escola hem treballat molt amb la seva mestra, per anar tots en la mateixa línia, però tinc por que, a l'institut, amb tants professors diferents que canvien cada hora, es perdi i tot torni a anar malament!
Joana (43 anys, mare de la Marta, de 13 anys)
—Entenc que estiguis amoïnada, nosaltres també ho estàvem quan la Marta va començar l'ESO.
Per això vam demanar una entrevista amb el seu tutor, ja a principi de curs.
I va resultar que sabia força coses sobre ella, no només sobre les notes sinó també sobre la seva manera d'aprendre, si tenia alguna dificultat...
Ens va dir que les escoles i els instituts es coordinen per ajudar els alumnes a adaptar-se a la secundària.
És possible que ja sàpiga que el Pau té TDAH, però segur que podreu parlar sobre com ajudar-lo a adaptar-se a l'institut.