El Parlament de Catalunya va aprovar el 15 de juliol de 2009 la Llei dels centres de culte amb un triple objectiu: facilitar l'exercici del dret de llibertat de culte, donar suport als ajuntaments a l'hora de garantir aquest dret i vetllar per unes condicions adequades pel que fa a la seguretat i higiene dels locals.
La Llei dels centres de culte determina, entre d'altres, dues mesures: l'obligatorietat dels consistoris de preveure sòls on s'admetin els usos de caràcter religiós i les condicions d'obertura i ús dels centres de culte.
La Llei 16/2009, de 22 de juliol, de centres de culte estipula l'obligatorietat que els plans d'ordenació urbanística municipal han de preveure sòls amb la qualificació de sistema d'equipament comunitari on s'admetin els usos de caràcter religiós de nova implantació.
Aquesta previsió, detalla la llei, s'haurà de fer d'acord amb les necessitats i les disponibilitats del municipi.
La llei també regula que les administracions garantiran un tracte igualitari i no discriminatori en les cessions i autoritzacions per activitats esporàdiques d'ús religiós d'equipaments o espais públics o en l'ocupació de la via pública.
Aquesta llei s'aplica als centres de culte de concurrència pública amb fins religiosos.
No s'aplicarà aquest text, però, als llocs de culte ubicats en centres hospitalaris, assistencials i educatius, cementiris, tanatoris, centres penitenciaris o els situats en espais de titularitat pública o privada destinats a altres activitats.
També en queden exclosos els centres que formen part de l' Inventari del Patrimoni Cultural Català.
Les Esglésies, confessions i comunitats religioses que acompleixin la seva activitat a Catalunya i que vulguin obrir un centre de culte hauran d'estar inscrites en el Registre estatal d'entitats religioses.
Per obrir un centre de culte, hauran de donar compliment a les condicions de seguretat i higiene es tablertes, anotar el centre al Registre d'Entitats Religioses i, posteriorment, comunicar-ho a l'ajuntament.
Les condicions que han de garantir la seguretat i higiene dels centres de culte nous i evitar molèsties a terceres persones s'estableixen al títol II del Decret 94/2010, de 20 de juliol, de desplegament de la Llei 16/2009, de 22 de juliol, dels centres de culte.
Així, pel que fa a seguretat, fixa les mesures mínimes contra incendis (propagació del foc, evacuació, sistemes de protecció...) i determina l'aforament, que serà d'una persona per metre quadrat útil, en el cas que no disposi de seients.
També fixa les condicions de salubritat (sistemes de ventilació, serveis sanitaris..) i d'accessibilitat.
Els locals que superin les 200 persones d'aforament hauran de tenir espais de vestíbul exterior amb una superfície suficient per aplegar una proporció d'usuaris del centre.
El decret també estableix les mesures d'aïllament acústic necessàries per evitar les molèsties a l'exterior, ja sigui a nivell estructural o limitant el so dels aparells electrònics.
Així, els centres que es trobin a menys de 100 metres d'habitatges o centres hospitalaris hauran d'incrementar els nivells mínims d'aïllament acústic.
El Decret 94/2010 concreta, a la disposició transitòria tercera, les condicions bàsiques de seguretat que han de complir els centres de culte existents en el moment d'entrada en vigor del decret (11 d'agost del 2010) que no disposin de llicència municipal d'activitats o equivalent ni estiguin inscrits en l'Inventari del Patrimoni Cultural Català.
Aquesta adaptació s'ha de fer abans del 29 d'octubre de 2020.
U n cop feta, s'ha de comunicar a l'ajuntament.
Adequació dels centres de culte creats abans de l'11 d'agost de 2010, en base a la disposició transitòria tercera de la Llei dels centres de culte