Actualment podem disposar d'una oferta de canals estatals, d'una oferta de canals nacionals (Televisió de Catalunya i Emissions Digitals de Catalunya són els titulars), a més a més d'una oferta de canals locals exclusius per a cada demarcació.
A l'apartat www.tdt.cat/canals trobaràs els canals que es podran veure en cada comarca.
El Pla Tècnic Nacional de la Televisió Digital Terrestre Local (PTNTDTL), aprovat per l'Estat espanyol, va dividir Catalunya en 21 demarcacions amb quatre canals locals cadascuna, excepte el Barcelonès, el Baix Llobregat i el Vallès Occidental, que en tenen vuit.
En total, doncs, en el conjunt de Catalunya hi ha 93 canals digitals locals, dels 96 canals previstos (3 canals van quedar deserts en el concurs del Govern per a l'adjudicació de les llicències), dels quals 37 són públics (la majoria són consorcis entre ajuntaments, tot i que també hi ha alguna concessió directe a un sol ajuntament) i 56 són privats.
A Andorra es poden veure les emissions de TV3, el 33, el 3/24 i el c33/Súper3.
Per saber la possibilitat de veure les emissions de Televisió de Catalunya (TVC) al País Valencià i a les Illes Balears, podeu consultar la secció de consultes de la pàgina web de TVC.
Uns dels avantatges que ofereix la TDT és que permet emetre so digital multicanal, així com seleccionar subtítols.
Ara bé, per gaudir de diferents llengües o subtítols, cal que el radiodifusor les emeti.
Per tant, aquest avantatge es podrà tenir si els radiodifusors estatals o nacionals, com ara Televisió de Catalunya, emeten amb aquestes funcionalitats.
Des del punt de vista tecnològic, és totalment factible.
La TDT permet doncs fomentar l'accessibilitat, ja que si les emissores de televisió ho han previst, és possible incorporar un sistema d'audiodescripció per a persones amb discapacitats visuals, així com incorporar subtítols per a persones amb discapacitats auditives.
La majoria de descodificadors de TDT (tant els externs, com els que estan integrats en els televisors de pantalla plana) permeten rebre, a banda dels canals de televisió, canals de ràdio FM en qualitat digital, fent servir l'amplada de banda destinada a dades o a altres serveis addicionals del canal múltiple.
Cal no confondre-ho amb el DAB, estàndard de ràdio digital pel qual es necessita un receptor específic de ràdio.
La TDT de pagament ja és una realitat.
La TDT de pagament no és una substitució de la TDT, ni requereix cap adaptació d'antena: és una part de l'oferta de la TDT.
Hi haurà alguns canals de televisió, actualment GolTV, que si els volem veure, haurem d'adquirir una targeta de pagament per inserir-la a una ranura específica del descodificador o del televisor amb TDT incorporat.
Tota la resta de canals, la gran majoria, continuaran sent gratuïts com fins ara.
La majoria de descodificadors que hi ha al mercat i que s'han venut darrerament NO incorporen aquesta ranura.
Per tant, aquests descodificadors no seran vàlids directament per veure la TDT de pagament, però si per a tots els altres canals.
Ja s'han començat a posar a la venda descodificadors externs que incorporen ranures per inserir aquestes targetes de pagament.
Alguns d'aquests models incorporen el català com un dels idiomes dels seus menús en pantalla.
En canvi, la majoria de televisors amb TDT incorporat que ara hi ha al mercat o que s'han venut a partir del 2008, incorporen una ranura d'interfície comú (CI) que permet fer servir la targeta de TDT de pagament mitjançant un petit adaptador (mòdul CAM) que es connecta directament a la ranura CI.
Aquesta ranura normalment se situa als laterals o a la part posterior de la pantalla.
Aquests mòduls CAM també es trobaran a la venda als establiments d'electrodomèstics.
La descripció tècnica de les connexions del televisor de la ranura CI existent, pot definir-la com a entrada per a targetes PCMCIA, que és la denominació aplicada als mòduls CAM en el món de la informàtica.