projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
L'IRTA és un institut d'investigació de la Generalitat de Catalunya adscrit al Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural.
La missió de l'IRTA és la de contribuir a la modernització, competitivitat i desenvolupament sostenible dels sectors agrari, alimentari i aqüícola, al subministrament d'aliments sans i de qualitat per als consumidors i, en general, a la millora del benestar de la població.
Carretera Poble Nou, km. 5,543540 Sant Carles de la Ràpita
L'Institut pertany a l'àrea de Recursos Naturals del Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC) i és el centre més gran de recerca marina d'Espanya i un dels més importants de la regió Mediterrània.
Es dedica íntegrament a l'estudi de mars i oceans.
La seva recerca busca aprofundir i avançar en el coneixement científic i esbrinar quin paper tenen els oceans en el context del planeta.
Una llarga experiència i un equip humà format per més de 200 especialistes en els diferents aspectes de la recerca oceanogràfica (física, química, geologia i biologia), li atorguen una visió global de l'ecosistema marí, així com capacitat per valorar els canvis i l'impacte humà sobre aquest medi i cercar-hi solucions.
Es divideix en quatre departaments: 1.
Oceanografia Física i Tecnològica 4.
Els seus investigadors participen en projectes nacionals i internacionals i en campanyes oceanogràfiques en pràcticament tots els mars i oceans del món.
Federació que engloba les 3 associacions que hi ha al Delta:
Han creat una marca col·lectiva que es diu Marisc Delta de l'Ebre, per a musclo i per a ostra.
Els productors envasen amb aquest distintiu els musclos que compleixen determinats requisits, com ara que en un quilo hi entren unes 45 peces amb 220 grams de molla de carn com a mínim.
Avinguda Goles de l'Ebre, 20843580 Deltebre
L'IES Els Alfacs imparteix una formació professional que s'engloba en la família professional marítim pesquera a nivell de cicle formatiu de grau mitjà denominada com a Operacions de Cultiu Aqüícola i a nivell de cicle formatiu de grau superior com a Producció Aqüícola.
Aquest escola d'aqüicultura és l'únic centre on es fan aquests cicles formatius a Catalunya, País Valencià i Illes Balears i es la pionera a nivell estatal en impartir aquests ensenyaments professionals.
Carretera Poble Nou, km. 5,543540 Sant Carles de la Ràpita
El Centre Mediterrani d'Investigacions Marines i Ambientals (CMIMA) és el Centre Oceanogràfic més gran d'Espanya i del Mediterrani.
El Centre pertany al Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC) i dona els seus serveis a l'Institut de Ciències del Mar de Barcelona (ICM) i a la Unitat de Tecnologia Marina (UTM).
El CMIMA, inaugurat oficialment la tardor de 2001, neix a partir del nucli científic i estructural de l'Institut de Ciències del Mar de Barcelona (ICM), creat l'any 1951 amb el nom d'Institut d'Investigacions Pesqueres.
La Universitat de Girona i l'Ajuntament de Palamós van crear la Càtedra d'Estudis Marítims (CEM), amb seu permanent a la vila de Palamós amb l'ànim de potenciar i estendre pel conjunt de les comarques catalanes tot tipus d'activitats universitàries relacionades amb temes marítims.
Plaça dels Països Catalans, s/n17230 Palamós
El Centre d'Estudis Avançats de Blanes (CEAB) és un centre d'investigació del Consejo Superior de Investigaciones Científicas (CSIC), que depèn del Ministerio de Economía y Competitividad.
Des de 1985 el CEAB centra la seva activitat investigadora en els àmbits de l'Ecologia i la Biologia d'organismes, tant dels sistemes marins com d'aigües continentals.
El CEAB és un centre amb reputació internacional, referent nacional en Biologia Marina, Limnologia i Ecologia.
Investigació tècnicament actualitzada i conceptualment sòlida i creativa.
El CEAB contribueix en l'avançament del coneixement i en la seva aplicació per a una societat sostenible.
L'Associació Catalana d'Aqüicultura és una associació, sense ànim de lucre, que acull i representa el conjunt dels aqüicultors a nivell de Catalunya.
Comprèn tant el sector de l'engreix de peixos a mar i a terra com el sector de cultiu de mol·luscs.
L'ACA és l'única entitat que fomenta i desenvolupa l'Aqüicultura a Catalunya, defensant els interessos d'aquest sector, donant a conèixer les peculiaritats de la indústria i dels productes aqüícoles i recolzant les iniciatives de millora de les necessitats de l'aqüicultura.
El Fons Europeu Marítim i de la Pesca (FEMP) de Catalunya 2014-2020 és un dels principals instruments de què disposa la Generalitat de Catalunya per tal de promoure una política estructural dirigida al món pesquer, aqüícola i de la comercialització i transformació de productes de la pesca i l'aqüicultura.
El FEMP és el nou fons de les polítiques marítima i pesquera de la UE proposat per al període 2014-2020, en substitució de l'anterior Fons Europeu de Pesca.
El dia 20 de maig de 2014 es va aprovar el Reglament que regula aquest Fons en el perode 2014-2020.
Els principis inspiradors d'aquest Fons són:
El FEMP fixa a més com a eix horitzontal els objectius establerts per l'Estratègia Europa 2020, que inclouen un creixement intel·ligent, sostenible i integrador, així com el desenvolupament harmònic de la Unió.
El FEMP és un dels cinc Fons Estructurals i d'Inversió Europeus (FEIE) que es complementen entre sí amb la finalitat de fomentar la recuperació a Europa a partir del creixement i l'ocupació.
Convocatòria Ajuts FEMP obertes
Els hàbitats d'interès pesquer son aquells hàbitats marins que per les seves característiques ecològiques són bàsics pels recursos marins vius.
En aquest sentit, tots estan relacionats amb la reproducció, el reclutament, el refugi i/o l'alimentació d'espècies objecte de l'activitat pesquera professional o recreativa.
A més, sovint també constitueixen paisatges submarins que atrauen l'atenció d'activitats recreatives subaquàtiques.
Des d'un punt de vista biològic, tots els ecosistemes aquàtics, així com la qualitat i superfície dels seus hàbitats, estan relacionats directa o indirectament amb els recursos marins vius.
Per tant, des d'una perspectiva científica, tots els hàbitats marins podrien considerar-se d'interès per a l'activitat pesquera.
Tot i això, des d'un punt de vista normatiu, actualment els habitats d'interès pesquer estan definits al Reglament (CE) núm. 1976/2006 de Mesures Tècniques del Mediterrani i a la Llei 2/2010 de pesca i acció marítimes de Catalunya.
Així, es consideren hàbitats d'interès pesquer les zones ocupades per:
Les àrees marines protegides (Marine Protected Areas, MPA) són una important eina de gestió per a fer front a les pressions a les què estan sotmesos els ecosistemes marins, la seva biodiversitat i els recursos marins del què depenen molts sectors socioeconòmics, en especial la pesca i el turisme.
Tot i que els beneficis associats a la preservació i gestió adequada d'aquests espais reprecuteixen positivament en tots els àmbits, la seva creació pot efectuar-se des de diferents àmbits sectorials.
Així, des d'un punt de vista legislatiu, la delimitació d'àrees marines protegides pot realitzar-se a partir de la normativa sectorial pesquera i/o la normativa sectorial ambiental.
La gestió d'aquestes àrees marines està definida per l'administració que les ha creat i la normativa que les empara.
A més, la regulació i limitacions dins de cada àrea marina protegida podran ser diferents d'acord amb les finalitats que es presegueixen i, per tant, es concretarà en cada espai.
Al litoral català actualment trobem diverses àrees marines protegides.
D'acord amb la normativa sectorial ambiental autonòmica, trobem espais marins considerats com a espais naturals de protecció especial (parcs naturals i reserves naturals parcials o integrals) o inclosos en el pla d'espais d'interès natural de Catalunya.
D'altra banda, atenent a la Directiva Habitats (Direcitva 93/43/CEE del Consell de 21 de maig de 1992, relativa a la conservació dels hàbitats naturals i de la fauna i flora silvestres), també cal tenir present els espais inclosos en la Xarxa Natura 2000 de competència autonòmica (amb continuïtat terrestre) o estatal (totalment marí).
Pel que fa a les competències autonòmiques en referència a aquests espais naturals protegits, aquestes recauen actualment en la Subdirecció General de Biodiversitat i Medi Natural (Direcció General de Polítiques Ambientals i Medi Natural del Departament de Territori i Sostenibilitat)
Finalment, d'acord amb la legislació sectorial pesquera, davant la costa catalana actualment existeixen dos espais marins protegits:
Creada l'any 1999 davant del litoral del Vendrell (Tarragona), té una superfície total de 457 ha i, d'acord amb l'Ordre ministerial de creació (BOE núm. 7 - 08/01/2000), és competència de l'administració estatal
Creada l'any 1993 davant del litoral de Begur (Girona), té una superfície de 80ha i, d'acord amb l'Ordre de cració (DOGC núm. 1725 - 24/03/1993) és competència de la Direcció General de Pesca i Afers Marítims de la Generalitat de Catalunya
El dofí, la tortuga i la foca són algunes de les espècies marines protegides
Als mars i oceans hi ha un ampli ventall d'hàbitats dels què en viuen milers d'espècies d'animals i plantes.
Una biodiversitat que constitueix la base fonamental dels ecosistemes marins i de la seva capacitat d'oferir béns i serveis dels quals la societat es beneficia.
Malgrat la importància clau dels mars en la nostra societat actual, multitud d'activitats humanes exerceixen pressions negatives sobre els seus ecosistemes i, en definitiva, posen en perill la garantia que puguin seguir servir de base de la nostra economia futura.
Per frenar la pèrdua de biodiversitat actual i garantir el bon funcionament dels ecosistemes s'han desenvolupat diferents mesures a tots els nivells, territorials i sectorials.
Entre totes aquestes accions, hi ha la protecció de la biodiversitat per mitjà de normatives sectorials.
En aquest sentit, històricament als ecosistemes marins la protecció d'espècies s'ha dut a terme tant des d'una perspectiva pesquera com ambiental.
En qualsevol cas, la finalitat sempre ha estat la preservació i conservació de la biodiversitat marina i, per tant, també dels recursos marins vius.
Tenint en compte que totes les activitats humanes que tenen lloc als mars (tant professionals com recreatives) poden interaccionar accidentalment amb diferents espècies de fauna vertebrada marina, a continuació es presenta un llistat de totes les espècies d'aquest grup actualment protegides per les diferents normatives sectorials.
En aquest sentit, podeu descarregar-vos una fitxa tècnica amb un recull de totes les espècies o grups d'espècies protegides, i una fitxa amb una recopilació exhaustiva amb totes les espècies de taurons i rajades protegides per diferent normativa sectorial.
El mar és un dels béns comuns més valuosos i preuats que té la humanitat.
A més de tots els beneficis socials, alimentaris i econòmics que aporta en relació amb les activitats pesqueres, hi ha moltes altres activitats relacionades amb els ecosistemes costaners i marins que actualment ofereixen beneficis importants per a la societat.
Així, el transport marítim i el turisme, especialment a la conca mediterrània, en són els principals exemples.
L'activitat de tots els éssers vius, i els humans no en són una excepció, té efectes a l'espai on es realitza.
Així, totes les activitats humanes que tinguin lloc al mar afectaran d'una forma o altra els seus ecosistemes.
Per tant, en major o menor mesura tots nosaltres som responsables que en el futur el mar segueixi essent molt més que la part de la Terra amb aigua salada.
En el mar conflueixen molts interessos socials, ambientals i econòmics.
Només l'equilibri entre els diferents usos farà que l'aprofitament dels beneficis per a l'home que ofereixen els seus ecosistemes sigui respectuós i sostenible.
En aquest sentit, l'any 2008 la Unió Europea va publicar la Directiva Marc sobre l'Estratègia Marina amb l'objectiu principal d'assolir el Bon Estat Ambiental (BEA) als nostres mars l'any 2020.
Per assolir aquest gran repte, el 2014 es va publicar la Directiva sobre l'Ordenació de l'Espai Marí que obliga els estats membres a aprovar plans de gestió per al seu espai marí.
Aquests instruments han de servir per compatibilitzar, complementar i buscar sinergies entre les diferents activitats que es desenvolupen al mar, evitar possibles conflictes entre elles i, en qualsevol cas, contribuir a l'assoliment del BEA dels ecosistemes marins de la Unió Europea.
Per tenir uns ecosistemes marins rics i plens de vida, tots hem d'estar conscienciats de la seva importància i hem de treballar per a la supervivència i el bon estat dels seus hàbitats i espècies.
Un ambient marí ben conservat assegurarà un aprofitament socioeconòmic de qualitat.
Així mateix, la conscienciació social i el desenvolupament de les activitats humanes de forma responsable i sostenible, contribuirà al manteniment de la seva riquesa biològica, que donarà lloc a una sinergia d'incalculable valor.
Malgrat la immensitat dels mars i dels oceans, les zones del fons marí on es desenvolupa la vida vegetal i animal representa una part molt petita de les aigües marines; les altres són ermes.
La reproducció i el creixement de les espècies es dóna en àrees riques en biomassa (rocams, alguers, coves), sobretot a la plataforma continental entre 0 i 50 metres de fondària.
Catalunya, tot i tenir una longitud de litoral apreciable (580 km), té una plataforma continental relativament estreta que no supera les 178.000 ha, de les quals es calcula que només 4.080 estan poblades pels alguers.
A més, a causa de les agressions mecàniques, geològiques i químiques (abocaments, pesca il·legal, ancoratges...), moltes d'aquestes zones pateixen una contínua degradació.
Per millorar la gestió de qualsevol activitat, i més en sistemes socioeconòmics i ecològics complexos com és el medi marí, cal tenir bona informació de base.
En aquest sentit, amb la creació de l' Institut Català de Recerca per la Governança del Mar (ICATMAR) l'any 2017, la Direcció General de Pesca i Afers Marítims ha obert una nova etapa de recollida de dades en continu als ecosistemes marins i les activitats que s'hi desenvolupen, com la pesca professional i recreativa, per a poder millorar-ne la seva gestió.
Pel que fa a la pesca marítima recreativa, l'any 2019 es va iniciar el programa amb una experiència pilot de seguiment de l'activitat que, per la idiosincràsia de l'activitat, s'ha basat en l'obtenció i anàlisi d'informació recollida a peu de platja (enquestes de camp) i per via telemàtica (enquestes online) dels mateixos practicants de l'activitat.
Els resultats obtinguts, a més de permetre fer una primera estima de l'impacte social, econòmic i ambiental de l'activitat a Catalunya per a cadascuna de les modalitats: costa, embarcació i submarina, han establert les bases per definir el sistema de recollida de dades en continu de la pesca marítima recreativa de Catalunya, iniciat el 2020.
Diagnosi de la pesca marítima recreativa a Catalunya (2019). -Actualitzat a 27.07.2020-
de creació de l'òrgan de cooperació Institut Català de Recerca per a la Governança del Mar.
Els concursos de pesca marítima recreativa es distingeixen de la resta de l'activitat recreativa per la seva finalitat, que és l'ànim de competició entre els seus participants per a l'extracció d'un bé de domini públic.
En qualsevol cas, totes les captures resultat de l'activitat hauran de ser destinades a beneficència.
El marc normatiu vigent (ORDRE de 21 de desembre de 2000) estableix que per a la realització de concursos o competicions esportives de pesca cal una autorització prèvia de la Direcció General de Pesca i Afers Marítims.
La sol·licitud d'aquesta autorització s'ha de realitzar a través de la corresponent federació esportiva d'acord amb la modalitat de pesca marítima recreativa de la competició sol·licitada: la Federació Catalana de Pesca Esportiva i Càsting per a la pesca de superfície i la Federació Catalana d'Activitats Subaquàtiques per a la pesca subaquàtica.
Les dades de captures dels concursos de pesca marítima recreativa han de valorar-se conjuntament amb la resta de dades que analitza l'administració competent en matèria de pesca marítima a l'hora de planificar les actuacions en benefici de la protecció del medi i dels recursos marins.
Per aquesta raó, són requisit indispensable per a poder valorar la possibilitat i idoneïtat d'autorització de noves competicions esportives.
per la qual s'estableix el procediment per a l'autorització i la realització dels concursos de pesca marítima recreativa (DOGC núm. 3296, de 02/01/2001)
Canya de pesca a peu de platja i canya de pesca des d'una embarcació
A Catalunya, el marc normatiu vigent per a la pesca marítima recreativa només permet capturar peixos, mol·luscs cefalòpodes i garotes.
A nivell d'espècie, l' Annex I del Reial Decret 347/2011, d'11 de març, pel que es regula la pesca marítima d'esbarjo en aigües exteriors (BOE núm. 81, de 05/04/2011), recull les espècies de peixos i cefalòpodes autoritzades per a la seva captura en la modalitat de pesca marítima recreativa.
En qualsevol cas, la normativa vigent no autoritza a l'extracció d'altres grups biològics com els crustacis (ex: cranc blau - Callinectes sapidus -) o els mol·luscs bivalves (ex: musclo – Mytilus galloprovincialis -, la tellerina - Donax trunculus -).
D'altra banda, està prohibida l'extracció de corn marí ( Charonia lampa ), nacra ( Pinna nobilis ) i dàtil de mar ( Lithophaga lithophaga ), així com d'altres espècies que la normativa sectorial pesquera o ambiental així ho estableixi.
Cal tenir present que les administracions competents en matèria de pesca poden establir limitacions temporals, territorials i/o de talles per a la pesca de determinades espècies per a garantir-ne el seu aprofitament sostenible.
En són un exemple la garota, la sèpia o la tonyina vermella.
Els períodes de veda per a la pesca recreativa de les garotes i la sèpia són actualment:
Cal saber que la pesca de la tonyina vermella amb mort no està permesa (per a més informació, consultar l'òrgan estatal competent en matèria de pesca).
Finalment, les corresponents normatives limiten el volum de captures autoritzades per cada una de les llicències i per cada dia.
Així, el Decret 109/1995, de 24 de març, de regulació de la pesca marítima recreativa estableix un límit de 10 kg de peix, 5 kg de cefalòpodes* i 150 unitats de garotes per llicència i dia en les aigües interiors de Catalunya.
Addicionalment a les limitacions establertes per la normativa, des de diversos espais i institucions públiques i privades, s'estan promovent diferents iniciatives amb la voluntat de promoure una activitat més sostenible a llarg termin i com, per exemple, els codis de bones pràctiques, la pesca sense mort o l'increment de les talles mínimes de captura.
(*) excepte limitació de captures d'unitats de sèpia per embarcació i dia establertes segons l' ORDRE ARP/166/2020, d'1 d'octubre.
Cranc blau: Instrucció sobre la pesca del cranc blau
per la qual s'aprova el Pla de gestió per al marisqueig professional de garotes al litoral català i per la qual s'estableix una veda per a les captures de garotes en la pesca recreativa.
per la qual s'aprova el Pla de gestió per al marisqueig professional de la sèpia ( Sepia officinalis ) de les badies de Pals i Roses i s'estableixen una veda anual i una limitació de captures en la pesca recreativa.
Manifest per la promoció dels productes pesquers de proximitat dins la dieta mediterrània
En el marc de la Fira Alimentària 2018, es presentà el Manifest per la promoció dels productes pesquers de proximitat dins la dieta mediterrània, preparat pels Grups d'Acció Local Pesquers (GALP), la Federació Nacional Catalana de Confraries de Pescadors i la Direcció General de Pesca i Afers Marítims (DGPAM) del Departament d'Agricultura
L' objectiu del manifest és convidar als diferents operadors de la cadena de valor a treballar en la difusió i sensibilització dels valors del producte de proximitat i a promoure la correcta identificació d'aquests productes per tal de poder diferenciar-los, incrementar el coneixement de les espècies locals, la seva temporalitat, les seves tradicions i gastronomia local per tal de garantir la informació al consumidor i alhora donar suport al sector pesquer local.
Promotora d'Exportacions Agroalimentàries
Els peixos globus pertanyen a la família Tetraodontidae, un grup de espècies pelàgiques originàries de la Mar Roja i l'Oceà Índic que normalment viu entre els 10 metres i els 100 metres de profunditat.
Es creu que la seva entrada a la Mediterrània va ser pel canal de Suez i, algunes, en menys de 10 anys han arribat a les costes ibèriques.
Al Mediterrani ibèric es troben 3 espècies de peix globus diferents ( Sphoeroides pachygaster, Lagocephalus lagochepalus i Lagocephalus sceleratus ), totes són tòxiques amb major o menor grau, degut a la presència d'una toxina paralitzant del sistema nerviós ( tetrodotoxina ) i, per tant, no aptes per al consum.
Per això, la seva comercialització està prohibida.
Aquests peixos presenten una coloració blava grisenca, marronosa o verdosa pel dors i blanca per la part ventral.
El ventre està recobert de nombroses petites espines i pot inflar-lo quan se sent en perill.
Què s'ha de fer si veus peixos globus?
1.- Separa'ls de les altres captures
La presència de meduses a les platges durant la època d'estiu és un fet que, tot i ser ben conegut, pot generar molèsties als usuaris i obre la polèmica sobre les actuacions que s'han de dur a terme.
Actualment, gràcies al Projecte Medusa de l' Institut de Ciències del Mar de Barcelona disposem d'informació sobre les espècies més habituals, la seva freqüència d'aparició, els llocs més afectats, etc.
Aquest projecte ha recollit informació de diverses fonts:
La col·laboració del sector pesquer és de gran importància per als investigadors donat que la seva activitat té lloc durant tot l'any i al llarg de tot el litoral català des de molt poca distància de la costa fins a moltes milles mar enfora.
Tots aquells que freqüenten el mar poden col·laborar com a voluntaris amb aquest projecte, els pescadors professionals i recreatius o les persones que gaudeixen del món nàutic.
Qualsevol informació sobre observacions de meduses pot ser de gran utilitat.
Col·labora amb les teves observacions a la detecció de la presència de meduses!
Les meduses, fauna marina pertanyent als Cnidaria (coneguts abans com celenterats); són pelàgics, de cos gelatinós, amb forma de campana de la qual penja un manubri tubular, amb la boca a l'extrem inferior, de vegades perllongat per llargs tentacles carregats amb cèl·lules urticants anomenats cnidòcits.
Van aparèixer fa uns 500 milions d'anys en el Càmbric.
Per desplaçar-se per l'aigua s'impulsen amb contraccions rítmiques de tot el seu cos; prenen aigua, que s'introdueix en la seva cavitat gastrovascular i l'expulsen, usant-la com a "propulsor".
Molts cnidaris tenen una alternança de generacions, amb pòlips sèssils que es reprodueixen asexualment i meduses pelàgiques que duen a terme la reproducció sexual.
Només els antozous no tenen forma medusa; les altres tres classes de cnidaris (hidrozous, escifozoos i cubozoos) posseeixen forma pòlip i forma medusa; aquestes meduses presenten característiques distintives en les tres classes, de manera que es pot parlar de hidromeduses, escifomeduses i cubmeduses, respectivament.