La jornada laboral fa referència al temps que – computat en dies, setmanes o anys – ha de dedicar la persona treballadora a la realització de l'activitat per a la qual ha estat contractada.
No es considera temps de treball l'estona que dedica a canviar-se de roba, el temps que triga en arribar a la feina, etc... a menys que així ho estableixi el conveni col·lectiu d'aplicació.
La durada de la jornada de treball és la pactada en els convenis col·lectius o en els contractes de treball, sempre que no vulnerin els límits legalment establerts.
En aquest sentit, la durada màxima de la jornada ordinària és de 40 hores setmanals de treball efectiu de mitjana en còmput anual.
La regulació sobre la jornada ordinària afecta tots els treballadors per compte d'altri, a excepció d'algunes relacions laborals especials o contractes de treball a domicili.
El període de descans és aquell en què la persona treballadora està lliure de l'activitat laboral i no està a disposició de l'empresari.
Com a mínim, es té dret al següent:
• Descans setmanal, un descans ininterromput d'una durada mínima d'un dia i mig a la setmana, que com a norma general ha de comprendre la tarda del dissabte o, si escau, el matí del dilluns i tot el diumenge.
Aquesta durada es pot acumular per períodes de fins a 14 dies.
• Descans entre jornades, entre el final d'una jornada de treball i l'inici de la propera han de passar un mínim de 12 hores.
Si la jornada de treball diària continuada és superior a 6 hores, s'ha d'establir un període de descans no inferior a 15 minuts.
Si bé es tracta d'un temps retribuït, no sempre es computa com a jornada de treball efectiu, tret que s'acordi el contrari.
Les festes laborals, retribuïdes i no recuperables, no poden passar de 14 a l'any, dues de les quals són locals.
El treball en dia festiu s'ha de compensar amb un equivalent de descans o abonar les hores realitzades incrementades en un 75%.
Per conveni col·lectiu es poden millorar aquests mínims.
La durada de les vacances anuals retribuïdes no pot ser inferior a 30 dies naturals (en proporció al temps treballat), tot i que per conveni o pacte individual es pot millorar.
ATENCIÓ: el gaudi de les vacances no es pot substituir per una prestació econòmica, excepte que el contracte de treball s'extingeixi abans de poder-les gaudir.
Es considera extraordinària cada hora de treball efectiu que es realitzi per sobre de la durada de la jornada ordinària de treball.
Com a norma general, la realització d'hores extraordinàries per part de la persona treballadora és voluntària.
Excepcionalment hi ha obligació però en tot cas sempre dins dels límits legals establerts.
• Si s'ha pactat en conveni col·lectiu o contracte individual.
• Si són necessàries per prevenir o reparar sinistres o altres danys extraordinaris o urgents.
Resta prohibit fer hores extraordinàries en cas de:
• Treballadors menors de 18 anys.
• Treballadors nocturns, amb certes excepcions.
• Treballadors que gaudeixen del permís de maternitat a temps parcial, excepte si són per prevenir o reparar sinistres i altres danys extraordinaris i urgents.
Es considera treball nocturn el realitzat entre les 10 de la nit i les 6 del matí.
El treballador nocturn és aquell qui:
• Normalment fa 3 o més hores de la seva jornada diària de treball en període nocturn.
• Es preveu que pot realitzar més d'un terç de la seva jornada anual en període nocturn.
• La jornada ordinària dels treballadors nocturns no pot excedir de 8 hores diàries de mitjana en un període de referència de 15 dies.
• En cas de jornades especials, aquest límit es pot superar donades certes circumstàncies legalment establertes, com per exemple per a la prevenció i reparació de sinistres o altres danys extraordinaris i urgents.
El treball nocturn s'ha de retribuir en el sentit pactat al conveni col·lectiu, excepte que aquest ja hagi estat fixat atenent al fet que el treball és nocturn per la seva pròpia naturalesa o que s'hagi acordat la seva compensació per descansos.
Es considera treball a torns tota forma d'organització de treball en equip segons la qual els treballadors ocupen successivament els mateixos llocs de treball, segons cert ritme, continu o discontinu, la qual cosa implica la necessitat que la persona treballadora presti els seus serveis en hores diferents en un període determinat de dies o setmanes.
La llei regula específicament el treball a torns per tal de garantir, en la mesura del possible, tant el descans setmanal com el descans mínim entre jornades.
Aquest tipus de llicències tenen lloc per acord individual o col·lectiu entre la persona treballadora i l'empresari.
Per facilitar la promoció i formació professional de les persones treballadores que estudien s'han establert:
Permisos per assistir a exàmens.
Preferència per escollir torn de treball.
Adaptació de la jornada ordinària per assistir a cursos de formació professional.
Concessió de permís de formació o perfeccionament amb reserva del lloc de treball.
Per gaudir d'aquest permís s'entén que el treballador ha de formalitzar un preavís per tal que l'empresa es pugui organitzar.
Els acords de formació contínua fixen les condicions i requisits d'aquestes llicències per als sectors concrets en què s'han signat.
l'Estatut dels treballadors contempla els motius següents, sempre millorables per conveni o acord entre les parts:
- Realització d'exàmens prenatals i tècniques de preparació del part.
- Naixement d'un fill, accident o malaltia greu, hospitalització o mort de parents fins al 2n grau de consanguinitat o afinitat: 2 dies o 4 (si cal desplaçar-se).
- Naixement de fills prematurs o que per qualsevol altra causa hagin d'estar hospitalitzats a continuació del part: 1 hora.
• Trasllat de domicili: 1 dia de permís.
• Deure públic i personal: permís pel temps indispensable per al compliment de deures inexcusables de caràcter públic i personal.
Per exemple per assistir a judici com a jurat, testimoni o pèrit.
• Dret de sufragi: es concedeix el permís per al temps indispensable per al compliment del deure.
• Recerca de feina: quan es planteja l'extinció del contracte per causes objectives, el treballador té dret a una llicència retribuïda de 6 hores setmanals durant el termini de preavís per cercar una nova feina.
• Representació unitària o sindical: permís que es concedeix per realitzar funcions sindicals i representar els companys, per exemple en la negociació dels convenis o per a la prevenció de riscos, etc.
La jornada es pot limitar o reduir respecte a l'ordinària en funció de factors diversos:
• Per les característiques de l'activitat, en cas que aconsellin una protecció de la salut i seguretat dels treballadors.
• Realització d'un període de formació en prevenció de riscos laborals.
• Certa tipologia de contractes: de relleu, en pràctiques, aprenentatge/formació, a temps parcial.
• Gaudi d'una llicència per buscar una nova feina en l'extinció del contracte per causes objectives.
• Circumstàncies personals del treballador:
Quan per raons de guarda legal es tingui a càrrec algun menor de 6 anys o un disminuït físic, psíquic o sensorial, que no desenvolupi una activitat retribuïda, es té dret a una reducció de la jornada de treball, amb la disminució proporcional del salari entre, almenys, un terç i un màxim de la meitat.
- Part prematur o naixement de fills que hagin de romandre hospitalitzats després del part.
L'excedència forçosa suspèn la relació laboral i el treballador té dret a reserva del lloc de treball.
Les situacions que poden donar lloc a una excedència forçosa són les següents:
- Exercici de càrrec públic: es pot sol·licitar per la designació o elecció per un càrrec públic que impossibiliti el compliment del contracte.
- Exercici de funcions sindicals: per l'exercici de funcions sindicals d'àmbit provincial o superior, mentre duri l'exercici del càrrec representatiu.
- Compliment d'un deure públic: es pot sol·licitar en motiu del compliment d'un deure inexcusable, de caràcter públic i personal, que impossibiliti treballar més del 20% de les hores laborals, en un període de 3 mesos.
- Cura de familiars: si bé es tracta d'una excedència voluntària, els efectes jurídics són els de l'excedència forçosa.
L'empresari pot limitar l'exercici simultani d'aquest dret per raons justificades de funcionament de l'empresa si dos o més treballadors generen aquest dret pel mateix subjecte causant.
Per gaudir d'una excedència voluntària cal tenir almenys 1 any d'antiguitat a l'empresa i que hagin transcorregut, si escau, més de 4 anys des de l'anterior excedència voluntària.
La seva durada no pot ser inferior a 4 mesos ni superior a 5 anys.
Per conveni es pot ampliar la durada de l'excedència.
Pel que fa als seus efectes, l'excedència voluntària no extingeix el vincle laboral però les parts no han de complir amb les obligacions de treballar i remunerar.
El temps d'excedència no computa a efectes d'antiguitat i només dóna al treballador un dret preferent al reingrés en cas d'existència de vacants d'igual o similar categoria a la seva, però no és una reserva del lloc de treball, a menys que es pacti.
El treballador pot sol·licitar l'excedència per tenir cura d'un fill, tant si ho és per naturalesa com adoptiu, o en els casos d'acolliment, tant permanent com preadoptiu.
La seva durada màxima és de 3 anys a comptar des de la data de naixement del fill o, en el seu cas, de la resolució judicial o administrativa.
La necessitat d'atendre un nou fill dona dret a un nou període d'excedència, l'inici del qual posa fi al que s'estava gaudint.
Quant als efectes, durant el primer any d'excedència el treballador té dret a la reserva del lloc de treball i la resta del temps té dret a la reserva d'un lloc del mateix grup professional i categoria.
Excedència per cura d'un familiar
Si bé es tracta d'una excedència voluntària, els efectes jurídics són els de l'excedència forçosa, els propis de la suspensió del contracte de treball.
- Límits: l'empresari pot limitar l'exercici simultani d'aquest dret, per raons justificades de funcionament de l'empresa, si dos o més treballadors generen aquest dret pel mateix subjecte causant.
- Causes: es pot sol·licitar l'excedència per atendre un familiar, fins al 2n grau de consanguinitat o afinitat, que per raons d'edat, accident o malaltia o discapacitat, no es pugui valer per ell mateix, sempre que no desenvolupi cap activitat retribuïda.
- Durada: no pot ser superior a 2 anys, excepte que s'estableixi per conveni un període més ampli.
- Efectes: durant el 1r any d'excedència el treballador té dret a reserva del lloc de treball, i la resta té dret a la reserva d'un lloc de treball del mateix grup professional o categoria equivalent.