projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Ball de l'Àliga (bestiari local: Àliga amb dos caps)
Processó de Corpus amb imatgeria festiva.
Missa de corpus; Processó de Corpus amb l'Àliga i els Gegants; escenificació del Ball de l'Àliga de Tàrrega,
Organitzadors: Parròquia, Regidoria de Cultura de Tàrrega i Associació Guillamet
Exposicions de roses, de rams de flors del bosc i cireres; Concurs popular de roses; Concurs de rams de flors del bosc; Concurs de dibuix S. Badia
Caldes va recuperar la confecció de les catifes de flors per Corpus l'any 1996 després d'estar prop de 30 anys sense fer-se.
Tot i que abans es feien al llarg de tota la carretera principal i donaven la volta a tot el nucli antic, en la segona edició es van fer només al voltant de la plaça del Lleó fins a l'església.
A partir del 2002, la Comissió de Corpus va decidir fer una exposició de roses i engalanar alguns espais del nucli antic amb art floral.
Organitzadors: Acció Cívica Calderina: Vicenta Pallarés Castelló (609725794, [EMAIL] )
Confecció de les catifes, trobada de puntaires, visites turístiques guiades a diversos monuments (en especial del modernisme i termalisme), actuacions folklòriques i tradicionals, ballada de sardanes, concurs d'aparadors, concurs de fotografia, missa solemnem processó de Corpus pels carrers encatifats amb la participació dels gegans i els bastoners de La Garriga.
El gruix de la festa se celebra el diumenge després del dijous de Corpus.
El dijous de Corpus ja hi ha activitats i durant tota la setmana anterior també.
És considerada la festa més important i representativa de la Garriga, tant per la implicació popular com per la vistositat i el nombre de visitants que s'acosten a la Garriga.
La primera referència escrita és del 1816 i s'ha celebrat ininterrompudament des del 1940.
Organitzadors: Elaboradors de catifes: joves de la parròquia, la coral Ariadna, la colla de geganters i grallers de la Garriga, el club d'esplai la Guineu, CEIP wla Pinetons, l'agrupament escolat mossèn Jaume Oliveras, l'associació cultural Asilah-la Garriga, etc.
Data celebració: 30 de maig (Tot el dia.
Entorn el 30/05 però varia segons l'any per celebrar la festa un diumenge.)
Novena a la Mare de Déu, cantada de gojos al carrer de Pallerols, festa al carrer amb vall i repartiment de coc i moscatell.
El diumenge al matí confecció de catifes de serritja i de flors.
A la tarda missa, processó amb acompanyament de dames, xiquets i xiquetes de Primera Comunió i banda de música.
Catifes de serritja i de flors pels carrers de la processó.
Organitzadors: Ajuntament, parròquia, veïns dels carrers per on passa la processó.
Data celebració: 3 de setembre (Tercer cap de setmana de setembre)
Dins el calendari litúrgic, la festa de Corpus Christi marca el final del temps pasqual, iniciat el Diumenge de Pasqua de Resurrecció.
L'aspecte més característic de la celebració d'aquesta festivitat a Flix són les catifes de colors que els veïns i les veïnes elaboren pels carrers i places per on discorre la processó de Corpus.
El costum de les catifes s'inicia a finals dels anys cinquanta del segle XX, consolidant-se durant la dècada següent.
Si bé en un principi s'utilitzaven per a la seua confecció flors i tiges naturals, poc a poc s'anà imposant l'ús de serradures acolorides, al marge d'altres materials ocasionals.
De bon matí, el dia de Corpus Christi es comença la confecció de les catifes, les quals estan enllestides entre migdia i primera hora de la tarda.
Al vespre es fa la processó on hi participen la Custòdia amb la Sagrada Forma, portada pel sacerdot, acompanyat per les autoritats locals, les banderes del Sagrat Cor, Sant Antoni i la Mare de Déu del Remei, els infants que poques setmanes abans han rebut la primera comunió i des de 2009, els dos gegants de la Festa Major.
La processó es va aturant als diversos altars que s'han ubicat al llarg del trajecte, i el sacerdot fa la benedicció elevant la custòdia tot fent la senyal de la creu.
A la Plaça Major, igual que el dia de Pasqua de Resurrecció, les tres banderes fan els acataments a la Sagrada Forma.
Organitzadors: Parròquia i la col·laboració desinteressada dels veïns
Els nens que han fet la Comunió passen per sobre de la catifa de flors.
Estesa de Catifes de Corpus al carrer Sant Joan, per la tarda Processó amb els nens i nenes que han fet la Comunió.
Organitzadors: Parròquia i l'Associació d'Amics de les catifes: FRANCESC SANCHEZ i JOAN VIDAL,
La diada dels raiers, se celebra des de 1979 i rememora aquest antic ofici dedicat al transport fluvial molt important a la Noguera Pallaresa.
L'organització va a càrrec de l'Associació de Raiers de la Noguera Pallaresa, que amb la seva projecció internacional amb associacions similars van crear l'Associació Internacional de Raiers, que és com s'anomena l'entitat avui.
La festa comença el dissabte al matí, a la Presa de la Llania, uns cinc quilometres riu amunt, on té lloc el muntatge dels rais, seguint la l'antiga i tradicional tècnica dels raiers pallaresos.
Lliguen els troncs amb les redortes fetes de bedoll, fixen les remeres amb les que governaran el rai i planten l'estatge on per protegir-ho de la mullena es penja el fato, és a dir la roba seca, el menjar i la bota de vi.
La tarda del dissabte està plena d'activitats relacionades amb els raiers, algunes d'elles es fan en el Museu del Raiers al proper poble de Pont de Claverol.
Coincidint de dates es celebra a la Pobla de Segur la Trobada de Música Tradicional al Pallars i tot el cap de setmana és ple de concerts, balls, tallers i altres activitats musicals que s'alternen i es complementen amb les activitats raieres.
Al vespre del dissabte té lloc un sopar de cuina pallaresa en el qual s'homenatja a persones i institucions que col•laboren en el fet raier, lliurant-los la distinció Ganxa d'Or.
El diumenge al matí te lloc l'acte central de la festa amb el descens pel Noguera Pallaresa.
Els raiers van a la Presa de Llania i dalt dels rais comencen el descens pel riu davant del nombrós públic.
El trajecte és d'uns sis quilometres i durant tota la navegació les vores del riu són plenes de gent que els anima.
Els raiers, vestits a l'antiga, es passen l'estona manejant el rem amb destresa per aconseguir que els rais naveguin sense embarrancar, sempre amb els peus molls per l'aigua del riu i el cap calent del sol.
L'arribada a la Pobla de Segur és un esclat de música i de gresca.
La diada culmina amb un dinar de germanor a la riba del riu que aplega més d'un miler de persones cada any.
Començant a lligar un tram amb les "redortes"
La biga ha quedat ben subjecta al "barrer" amb una "redorta"
La devoció al Vallès per Sant Medir com a patró dels pagesos és molt antiga i va lligada a l'ermita romànica situada al cor de la serra de Collserola, dins el terme de Sant Cugat del Vallès, població de la qual Sant Medir n'és copatró.
L'aplec modern s'inicia al 1802 i es consolida amb la fundació de la Germandat de Sant Medir a Sant Cugat del Vallès.
No serà fins al 1846 que s'hi afegiran colles de romeus, des dels llavors municipis, de l'entorn de Barcelona, especialment Gràcia, però també Sarrià, Horta i Sant Gervasi de Cassoles.
La festa es celebra cada 3 de març i, quan s'escau en diumenge, pot fer-se el dissabte anterior o el dilluns següent, segons decideixen les colles federades.
Actualment la festa s'organitza a partir de la Federació de Colles de San Medir, que aglutina una trentena de colles, que desfilen a cavall i amb carruatges amb una estructura similar a les de les desfilades de Sant Antoni Abat.
Cada districte fa la corresponent desfilada i la principal te lloc a Gràcia el dia 3.
A l'ermita es fa la missa amb l'assistència d'entitats i autoritats.
Els dies pròxims hi ha romeries a l'ermita, així com actes tota la setmana.
L'any 1948 neix al barri de la Bordeta de Barcelona la parròquia de Sant Medir no només amb una funció pastoral sinó també com a centre aglutinador social i cultural del barri.
L'any 1949 es forma una colla de Sant Medir que a més de participar cada any en la festa a Gràcia, celebra la seva festa el diumenge següent al 3 de març, amb la participació de moltes de altres colles federades.
La vigília, els més joves van a fer nit als voltants de l'ermita, el dia del sant hi ha l'ofici i molta gent es queda a dinar pels contorns.
Els romeus acostumen a fer ofrena d'un ciri a la imatge i és tradicional repartir faves que porten sort entre els visitants en record de la llegenda del sant.
Cercavila de gegants, correfoc infantil, correfoc, seguici, actuacions, cantada d'havaneres
Lliurament del Mocador d'Honor, que reconeix la contribució d'un ciutadà/na a la consolidació de la festa.
Seguici i ball de totes les colles.
Organitzadors: Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat
Data celebració: 12 d' octubre (Al voltant del 12 d'octubre.
Durada segons caigui el dia 12 en el calendari)
El seguici popular és el conjunt de danses, bèsties, entremesos, representacions al·legòriques, balls parlats i músics populars, que protagonitzen les festes de Santa Tecla des del segle XIV.
Actualment el Seguici està composat pels següents elements: St.
Miquel i Diables (Ball de Diables), els Gegants Negritos, el Gegants Moros i el Gegants Vells; els Turcs i cavallets, els Nanos Vells i els Nanos Nous, el Drac de Sant Roc, el Bou, la Víbria, l'Àliga, la Mulassa, la Cucafera i el Lleó; el Ball de bastons, el Ball de Pastorets, el Ball del Patatuf, el Ball dels Cercolets, el Ball de Gitanes, el Ball dels Valencians i el Ball de Cossis.
La Moixiganga, els Set pecats capitals, el Ball de Joan de Serrallonga i el Ball de Dames i Vells; els Castells; juntament amb les formacions musicals, entre elles les protocol·làries: la cobla de ministrers del Consell municipal, els trompeters municipals i el Magí de les Timbales o timbaler municipal.
14 d'agost - Cercavila / Pregó / Revetlla.
15 d'agost - Instal·lació de la capella de Sant Roc al carrer / Col·locació de la bandera principal a un dels veïns del barri / Cercavila de l'aigua de Sant Roc / Castells / Revetlla
16 d'agost - Matinades / Ofici / Festa infantil / Correfoc
Canó de Sant Roc, Drac de Sant Roc, Drac petit de Sant Roc, Gegants de Sant Roc i Vells de Tarragona, Maginet de les Timbales, Negritos i Gegants infantils, Nano Caleto, Nanos petits.
Antigament s'havia interpretat el Ball de Sant Roc i hi havia un ball de bastons de Sant Roc.
Organitzadors: Associació Cultural Sant Roc
Data celebració: 14, 15 i 16 d' agost
Nom del nucli: Cós del Bou, Baixada Peixateria, Trinquet Vell i Trinquet Nou de Tarragona
Actualment els jocs per la mainada i la revetlla
Se celebra a partir de mitja tarda a la plaça del Soldevila, amb jocs per la mainada i adolescents, com trencada d'olles, xocolatada, despenjament d'un pernil de la punta d'un pal ensabonat, concurs de cant,...
Fins la dècada dels anys 1960, aproximadament, es feia una cursa pedestre d'incidència comarcal.
També una novena els vespres dels dies anteriors, entorn d'una foguera, en honor de sant Roc i sant Sebastià, als quals es cantaven els goigs al final de l'acte, votats com a protectors, arran d'una epidèmia que va sofrir la vila l'any 1681.
Organitzadors: Barri del Soldevila/Ajuntament d'Almenar
Activitats culturals, esportives i lúdiques, pregó de festa major, "mascletà" d'inici de festa i cercavila amb el seguici festiu local, sopar popular i ball de nit.
Animació infantil, concert de tarda.
Dia de Sant Roc: pujada a peu a l'ermita de Sant Roc i missa en honor al sant, esmorzar popular, ball de nit.
Trobada de gegants, grallers i altres grups festius, cercavila i ballada de gegants, castell de focs i havaneres
Organitzadors: Comissió de Festes Hospitalet de l'Infant, Ajuntament de Vandellòs i Hospitalet de l'Infant amb la col·laboració d'entitats locals
La Revista d'etnologia de Catalunya (REC) és una publicació especialitzada en els àmbits de l'antropologia, l'etnologia i el patrimoni cultural a Catalunya i d'arreu.
La revista s'ha convertit en una plataforma de difusió de les iniciatives, les realitzacions, les teories i les experiències dels investigadors, les entitats i els col·lectius que conformen aquest camp del coneixement dins de les ciències socials.
Sota el prisma de la interdisciplinarietat, la REC presenta treballs i articles que s'estructuren en les següents seccions: Dossier monogràfic, Miscel·lània, Recerques etnològiques i Crònica (Activitats, Associacions, Museografia i Bibliografia).
Es publica ininterrompudament des del mes de juliol de 1992, amb un total de 43 volums editats fins la data d'avui.
Des del número 36, la REC inicià una nova etapa.
Tot mantenint els seus referents, canvià el disseny per tal de potenciar molt més tot un seguit d'aspectes com el diàleg entre paraula i imatge, una de les característiques de la publicació.
A partir del número 38 la Revista d'etnologia de Catalunya es publica en format digital i s'imprimeixen uns exemplars per a les biblioteques i centres de documentació.
La REC ha estat i és una publicació periòdica que ha esdevingut punt de referència i lloc de trobada de l'antropologia i l'etnologia catalanes, així com de les ciències socials en general, tant des d'un punt de vista acadèmic i analític com des del vessant de la producció cultural i el patrimoni etnològic.
Amb l'edició del número 42 s'estrenà un nou organigrama, compost actualment per l'Equip de Direcció, el Consell de Redacció, el Comitè Editorial i el Comitè Assessor Científic.
Podeu consultar i descarregar tots els continguts dels números publicats.
Servei en línia de visualització de publicacions digitalitzades on podeu consultar les revistes publicades en la segona època de la REC (des del número 36).
Estem incorporant els articles de totes les REC al cercador.
En aquest moment es poden cercar els articles des de la revista número 1 a la revista número 22.
Properament estaran tots disponibles.
(Darrera actualització: 02.01.2020).
Menjador de la Casa-Museu Prat de la Riba.
Foto: Museu d'Història de Catalunya.
Tallers i Jornades de Memòria Oral és el programa de l' Observatori del Patrimoni Etnològic i Immaterial que centra la seva atenció en la memòria persona l i col·lectiva a l'entorn de la cultura popular, en el seu sentit més ampli.
Expressions, coneixements, memòria dels fets i dels llocs... són alguns dels temes que s'aborden en tot un seguit d'activitats que tenen lloc arreu de Catalunya, i que van d'allò personal i local a l'experiència viscuda de tota una societat.
el blog de l'Observatori del Patrimoni Etnològic i Immaterial
El documental "SMITHSONIAN Folklife Festival: the catalan craftventure", que explica l'experiència dels 7 artesans catalans que van participar al SMITHSONIAN Folklife Festival del 2018, on la convidada va ser la cultura catalana, ja es pot veure a YouTube.
Aquest documental del director Alberto Redondo, va ser presentat a la 1a Mostra Internacional d'Audiovisuals d'Artesania, que es desenvolupà en el marc de la Setmana d'Artesania de Catalunya d'enguany.
Al documental hi particpen els artesans: Joan Farré (Mestre cisteller), Enric Pla (Mestre forjador), Livia Garreta (Mestra mosaïcista), Jordi Traveria (Artista amb vidre i ceràmica), Pep Madrenas (Mestre ceramista), Jan Madrenas (Ceramista) i Miquel Grima (Escultor d'imatgeria festiva), que van participar de la mà de la Generalitat de Catalunya en l'edició passada del certamen SMITHSONIAN Folklife Festival, el més important del mon dedicat a patrimoni cultural i immaterial que se celebra anualment a Washington DC.
A CALAIX, el dipòsit digital del Departament de Cultura, s'hi han afegit vuit Estudis sobre el patrimoni etnològic de Catalunya, i s'hi ha incorporat també el darrer títol de la col·lecció, Temes d'Etnologia de Catalunya "De bona casa, bona brasa", que completa els trenta títols d'aquesta col·lecció.
Alguns volums de la col·lecció Temes d'etnologia
CALAIX és el dipòsit digital dissenyat per emmagatzemar, preservar i facilitar l'accés a materials digitals (documents a text complet, imatges, plànols i d'altres) del Departament de Cultura i està obert a la incorporació d'altres col·leccions digitals d'interès.
A la subcomunitat Publicacions de la comunitat Cultura Popular de CALAIX, ja s'hi poden trobar vuit Estudis sobre el patrimoni etnològic de Catalunya, entre els quals en destaquem, entre d'altres: Espais de mort i diversitat religiosa: la presència de l'islam als cementiris i tanatoris catalans de Jordi Moreras, Bateig sense aigua: accions i celebracions civils a Catalunya de Rosa M. Canela i Bruixots de l'aigua: els saurins a Catalunya, també de Rosa M. Canela.
De la col·lecció completa, Temes d'Etnologia de Catalunya, en destaquem: Carrer, festa i revolta: els usos simbòlics de l'espai públic a Barcelona (1951-2000) de Manuel Delgado, Entre el celler i la taverna: un recorregut per les bodegues de barri de la ciutat de Barcelona de Joan Roura-Expósito, Dones del carrer: canvi urbanístic i treball sexual a Barcelona (2005-2009) d'Eva Sirvent i Dones que anaven pel món: estudi etnogràfic de les trementinaires de la vall de Vansa i Tuixent de Joan Frigolé.
Foto: Joaquim Reberté Ferran, Arxiu d'Imatges de Sant Celoni*
El Ball de Gitanes de Sant Celoni, que s'ha convertit en la festa més participativa, és un dels esdeveniments més populars d'aquesta vila del Vallès, recuperada l'any 1981.
Amb els anys, s'han recuperat músiques i danses, algunes des les quals de finals del s.
XIX, i s'ha creat una estructura festiva pròpia.
Des del 2017, el Ball de Gitanes de Sant Celoni té lloc el cap de setmana de Carnaval.
El dissabte al matí es celebra la Filferrada a la plaça de la Vila, amb la Colla del Filferro.
La festa segueix els mateixos passos que la del diumenge, però els que hi intervenen –balladores i balladors, Vells i Vella, Capità de Cavall i Diablots- són menors de 17 anys.
El diumenge al matí és el torn de la Colla del Ferro, i dels altres personatges participants de la festa.
L'estructura de la festa està molt definida, i s'esdevenen actes durant tot el matí en els quals participen els balladors i la comparsa del Ball de Gitanes.
La festa comença el diumenge quan els diablots, altres personatges i alguns balladors es troben a Can Ramis per fer un esmorzar de forquilla i començar a preparar la festa.
Després inicien la cercavila i recórren alguns carrers cèntrics de Sant Celoni.
La cercavila finalitza a la plaça de la Vila, envoltada de grades per acollir el públic assistent.
Tot seguit, els Diablots fan la seva aparició a plaça, precedits per una gran traca, per ballar la Polca de l'Antonio.
Finalment, té lloc l'entrada a plaça de les balladores i balladors de Sant Celoni amb el Galop 250 per saludar als assistents, seguit de l'Entrada de Ball, amb el qual les colles aprofiten per ocupar la plaça progressivament i començar amb els balls que segueixen el següent ordre: la Jota, la Contradansa, el Yellow Rock, la Farandola, la Rumba, la Polca, la Trentuka, la Polca Nova i el Vals.
Per acabar la festa tenen lloc dos balls més, en primer lloc, el ball d'Homenatge en reconeixement a les balladores i balladors que fa 25 anys que ballen Gitanes, als quals se'ls lliura una agulla commemorativa i en segon lloc el Galop 250 de Sortida, on tots els balladors, els Diablots i els convidats surten a ballar a la plaça per acomiadar la festa.
* A la foto: Colla del Ferro ballant el galop d'entrada a la plaça de la Vila de Sant Celoni, 2007.
Web del Catàleg del Patrimoni Festiu
El proppassat 30 i 31 de gener, i 1 de febrer, s'ha celebrat a la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona, el 1r Congrés Català d'Antropologia, amb l'objectiu de crear un punt de trobada de l'Antropologia Social i Cultural a Catalunya.
L'objectiu principal del Congrés ha estat el de crear un punt de trobada de l'antropologia actual a Catalunya, per tal de construir espais de trobada i d'intercanvi i així enfortir vincles i complicitats entre totes aquelles persones que des del seu propi espai professional constitueixen la realitat de l'antropologia catalana d'avui.
El Congrés ha estat, a més, una plataforma per tal de donar visibilitat social a la disciplina.
La Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural (DGCPAC), del Departament de Cultura, ha estat una de les institucions col·laborades en l'organització i desenvolupament del Congrés.
A més, la DGCPAC, ha participat activament en algunes de les activitats de debat i reflexió que s'hi han dut a terme.
Concretament, hem participat en les següents activitats:
D'ençà de la Convenció de Salvaguarda del Patrimoni Cultural Immaterial: diàleg entre antropologia, polítiques globals i locals: El simposi va debatre els efectes de l'aplicació de les accions sobre el patrimoni immaterial i cultural en general, la seva forta incidència en les polítiques públiques, en les accions museístiques i en la gestió cultural en general.
Els museus etnològics a Catalunya.
Reptes i interrelacions amb l'antropologia social: En aquest simposi es va dur a terme una anàlisi dels equipaments des de la perspectiva dels diferents tipus de museus, tot analitzant tant els seus aspectes relacionats amb la seva gestió com amb els seus continguts i museografia.
El patrimoni etnològic a Catalunya.
Gestió pública, legislació i equipaments: Aquesta taula de treball, organitzada pels tècnics de la DGCPAC, i en la qual van participar diferents professionals representatius dels diversos àmbits de treball en relació al patrimoni etnològic actual (museologia, sector públic, associacions, universitats, etc.), oferí un espai de debat, d'anàlisi i reflexió al voltant de la trajectòria en la gestió del patrimoni etnològic català des de l'aplicació de les primeres polítiques publiques fins a l'actualitat, així com també es van abordar noves propostes de governança de cara al futur.
Les revistes d'antropologia a Catalunya: present i futur: Es dugué una taula rodona en la qual hi estigueren presents un conjunt de publicacions periòdiques catalanes actuals relacionades amb l'antropologia i l'etnologia, en la qual la Revista d'Etnologia de Catalunya hi tingué un paper destacat, i en la qual es tractà de cercar iniciatives de millora i col·laboració entre les diferents publicacions.
El Comitè Científic del Congrés ha estat format per representants de les diferents universitats i centres de recerca catalans i de les organitzacions d'Antropologia de Catalunya.
I les llengües del Congrés han estat el català, el castellà, l'anglès, el francès i l'occità.
El proper 21 de febrer, a les sis de la tarda, s'inaugura al MUSEU DEL TURISME de Calella, l'exposició itinerant de la Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural, "Patufet, on ets?
Participaran a la inauguració l'alcaldessa de Calella, Montserrat Candini i la Directora General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural, Ma.
L'exposició reivindica el llegat que va deixar l'escriptor, folklorista i promotor Aureli Capmany en la cultura catalana, a partir del personatge d'en Patufet, protagonista de la revista infantil dirigida pel mateix Aureli Capmany.
Tanmateix, Catalunya ha viscut molts esdeveniments històrics des de la Renaixença literària, motiu pel qual s'ha considerat pertinent completar aquesta gran obra mestra en el marc de la celebració del tricentenari dels fets de 1714.
L'objectiu és que la Història de Catalunya amb Cançons pugui seguir servint com a eina educativa i divulgadora de la nostra història per als més petits.
Així doncs, Antoni Ros Marbà ha tornat a posar música a fets històrics de Catalunya com ara la guerra civil i la diada de l'onze de setembre.
Així, la Història de Catalunya amb Cançons ha estat completada amb 6 noves cançons, s'ha allargat la narració que les enllaça i s'ha aprofitat per reinstrumentar algunes de les cançons ja existents.
Amb l'obra ja acabada, s'ha editat la partitura (veu i piano, materials d'orquestra i partitura genera) i s'ha enregistrat un disc compacte.
El tricentenari del 1714 ens ofereix, mitjançant aquest projecte, l'oportunitat de donar a conèixer als nostres infants la història de Catalunya d'una manera lúdica i divertida i amb un material d'alta qualitat.
Enregistrament de les bases musicals de cadascuna de les cançons, en format descarregable, per a poder-les utilitzar per cantar.