Es descriuen els components d'un programa efectiu de seguretat i els desafiaments actuals.
A més, es suggereix com administrar les dades de seguretat obtingudes i com treballar cap a una seguretat proactiva que identifiqui els riscos abans que es produeixin els esdeveniments adversos.
En aquest article de la Societat Nord-americana de Radiologia (RSNA), es descriuen les polítiques rellevants i les instruccions sobre com aconseguir el compliment dels objectius de salut a nivell nacional i dels reglaments nacionals de seguretat que garanteixen la seguretat del personal i la preparació per a la acreditació del centre.
L'article destaca diversos factors que les unitats radiològiques cal tenir en compte per tenir l'aprovació de la Joint Commission.
Alguns dels elements que es recullen són:
Per establir aquests programes és necessària la implicació tant del personal mèdic com del no mèdic, així com una col·laboració activa entre tots.
El nombre de persones a càrrec d'aquests programes pot variar segons la grandària del centre, però el màxim responsable sempre hauria de ser un membre sènior, normalment un doctor.
La col·laboració amb el departament de qualitat del centre de salut també és obligada i, si el departament de radiologia no compta amb un d'aquests programes de seguretat, cal seguir els protocols de l'hospital.
L'ergonomia es centra en el disseny i anàlisi d'aquells sistemes amb els quals interactuen les persones.
Aplicant l'ergonomia es poden complementar les iniciatives de seguretat dels pacients ja existents, contemplant els errors que previsiblement pot cometre personal.
En aquest context, s'avalua l'equipament tècnic en la seva facilitat d'ús i en la seva eficàcia en el compliment dels seus objectius.
El soroll, il·luminació o altres distraccions s'estudien en relació amb l'entorn de treball i amb l'objectiu d'optimitzar les condicions laborals.
L'èxit del compromís dels departaments amb la seguretat només es pot aconseguir si cada empleat (incloent infermeria, transport, tècnics, metges...) recolza aquests esforços.
La seguretat ha de passar a ser part del codi de conducta de cada treballador.
A més, la seguretat ha de formar part de les prioritats d'aquells amb càrrecs de responsabilitat, com els caps d'àrea o encarregats, i hauria d'existir personal amb la dedicació de supervisar totes les mesures de seguretat del departament.
El Protocol Universal de la Joint Commission contempla també els errors d'identificació del pacient.
Abans de qualsevol intervenció, la identitat del pacient hauria de ser confirmada mitjançant dos identificadors, normalment el nom i la data de naixement.
Notificar al metge responsable sobre resultats d'anàlisi crítics és una de les peces angulars de la millora de la comunicació entre el personal i important per a la continuïtat del tractament del pacient.
Els problemes de comunicació es troben en el 70% d'efectes adversos.
Per reduir el risc durant la notificació és important estandaritzar el procés per comunicar aquestes dades al metge en càrrec.
Els elements que destaca la Comissió inclouen comunicar en un període adequat, determinar qui pot comunicar i qui rebrà la informació o en quin moment els resultats han de rebre.
Es necessari etiquetar tots els medicaments utilitzats durant una intervenció, tant dins com fora de la zona estèril, fins i tot si només es fa servir un tipus de medicació.
Una excepció seria quan la medicació és immediatament administrada, sense cap interrupció del procés.
Una categoria especial de risc en intervencions radiològiques és la d'aquells pacients que estan tractats amb anticoagulants.
Es necessària la comunicació entre el metge que realitza la intervenció i el metge que prescriu els anticoagulants per avaluar la relació de risc-benefici per al pacient.
Els departaments de radiologia han de desenvolupar els seus propis programes d'higiene de mans i plans de millora i recollida de dades rellevants.
A més, processos de desinfecció de nivell alt, desinfecció d'equips (inclosos els apunts de plom) i neteja del pacient.
Han de realitzar-se d'acord a les indicacions del fabricant.
A causa del risc inherent a l'exposició a la radiació, la gestió de la dosi i la monitorització són vitals, especialment per al personal que treballa en entorns d'intervencions radiològiques.
Algunes mesures preventives inclouen estrictes programes de dosimetria, prenent dades mensualment sobre l'exposició a la radiació.
El personal que treballa en aquestes intervencions té un risc associat de sofrir lesions per ferides percutànies o exposició a fluids corporals contagiosos.
Les ferides percutànies causades per l'ús d'agulles poden donar-se alguna vegada en fins al 91% dels radiólogos.
Les mesures preventives han de buscar perseguir el risc en l'ús d'agulles mitjançant l'ús de almohadillas o agulles poc afilades.
També és necessari l'ús d'equipament protector, com a guants o bates, per reduir els incidents per esquitxades.