projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Es tracta del primer estudi amb aquest anàlisi
Quins calendaris i processos es segueixen?
Imbruvica és un fàrmac inhibidor de la tirosina quinasa de Bruton
En aquest estudi, es van realitzar enquestes i entrevistes semiestructurades a "informants claus" de països diferents
Amb la finalitat d'adoptar-les des del sistema sanitari britànic
Amb l'objectiu de facilitar la investigació clínica de qualitat i ampliar el coneixement dels medicaments més enllà dels assajos clínics previs
Durant l'any 2014, l'EMA ha recomanat l'autorització de comercialització de 82 medicaments d'ús humà
El seu reclam és oferir una promoció de la salut, personalitzada i cost-efectiva
En concret, es tracta d'un medicament amb la composició de principi actiu de brexanolona
Descripció dels patrons d'ús dels 10 antidepressius dispensats més freqüentment
Anàlisi del grau d'abandonament del tabac entre els anys 2012-2017 segons diferents mètodes d'ajuda
L'ús de medicaments potencialment inapropiats impacten directament en el sistema sanitari
Les durades curtes de tractament amb antibiòtic són igual d'efectives que les durades més llargues
El grau d'acceptació en l'ús de biosimilars varia segons el prescriptor
El Pla d'enquestes de satisfacció del CatSalut ha permès l'estudi de prop de 20 línies de prestacions de serveis sanitaris del sistema de salut de Catalunya
L'objectiu d'aquesta Guia es limitar l'ús d'antibiòtic i reduir-ne la resistència
El poder predictiu per classificar pacients correctament dependrà de la qualitat i la mida mostral
En pacients majors de 65 anys i amb fibrilació atrial
L'ús de medicaments psicòtrops és elevat en pacients amb demència
El nivell d'educació impactava significativament en el coneixement sobre l'ús d'antibiòtic
L'Agència Europea de Medicaments (EMA, per les seves sigles en anglès) ha publicat guies relacionades amb els problemes de subministrament de medicaments
Les principals guies clíniques recomanen la teràpia no farmacològica com a primera opció o si la simptomatologia és lleu
El cúmul dels medicaments sense ús és una de les causes del seu malbaratament
Una tècnica d'inhalació incorrecta compromet el control de la malaltia
Els medicaments que s'identifiquen amb un triangle negre invertit són aquells als quals s'ha de fer un seguiment addicional
El nombre d'adults majors de 65 anys que prenen més de 10 fàrmacs durant el seu últim any de vida respecte l'any previ, ha augmentat considerablement, passant del 30,3% al 47,2%
Eficàcia i seguretat dels fàrmacs anticoagulants
Com la participació d'un professional farmacèutic ofereix un paper clau per als pacients amb diabetis mellitus tipus 2
Una revisió sistemàtica ha comprovat que no s'administra la mateixa quantitat d'analgèsics en una pacient amb demència que en un altre sense aquest diagnòstic
S'estima que el entre 40-60% dels pacients amb hipertensió arterial no compleix amb el tractament prescrit
Anàlisi dels motius que ocasionen aquest comportament
Medicaments potencialment inadequats en aquest col-lectiu de pacients
La compra de medicaments a través d'internet pot comportar riscos per a la salut
L'OMS actualitza cada dos anys la seva llista de medicaments essencials
Informe de l'Institut de Salut Global de Barcelona per a destacar la resistència als antibiòtics
L'hospital Universitari A Coruña ha posat en marxa un sistema electrònic per a millorar la comunicació entre unitats de farmàcia
La farmacoepidemiologia, entesa com l'estudi de l'ús i dels efectes dels medicaments en grans poblacions, és ara més factible que mai, gràcies a la incorporació massiva de dades (Big Data)
El coneixement, minimització i prevenció dels efectes no desitjats dels medicaments són alguns dels objectius importants d'una farmacoteràpia adequada
Aquest estudi aporta una perspectiva sobre les similituds i diferències entre els futurs escenaris
Tendència de preus i les causes d'aquest increment
Estudi que repassa els resultats clínics dels nous tractaments per a l'Hepatitis C
L'European Medicine Agency (EMA) fa un balanç dels medicaments que han recomanat al llarg del 2014
El càncer és un important problema sanitari mundial
Actualment, tot i l'evidència que recolza el seu ús, la clozapina està infrautilitzada per al tractament de l'esquizofrènia
Actualització de les publicades l'any 2011, per a la prevenció i el tractament de la preeclàmpsia i eclàmpsia
Sovint, existeixen mites en malalties infeccioses que s'associen a un sobrediagnòstic i sobretractament
Guia NICE sobre el tractament amb antibiòtic en pacients diagnosticats amb bronquièctasi no degudes a Fibrosi Quística
L'atenció a la cronicitat és un dels pilars del Pla de salut
Les dificultats en la deglució poden causar problemes en la farmacoteràpia, especialment en pacients polimedicats
Les durades curtes de tractament amb antibiòtic són igual d'efectives que les durades més llargues
La majoria de prescripcions d'antibiòtic tenen lloc a atenció primària.
Per aquesta raó, cal optimitzar aquest tipus de tractament.
Per exemple, el 2015 un estudi australià va reportar que aproximadament un 30% dels pacients que es visitaven a atenció primària rebien una prescripció amb antibiòtic.
No obstant això, no és necessari iniciar un tractament amb antibiòtic en el cas d'infeccions agudes respiratòries, com la sinusitis o l'otitis mitjana, ja que el benefici del tractament en aquestes situacions és modest i no exempt d'efectes adversos.
A més, se sap que reduir en un 50% la prescripció d'antibiòtic en l'àmbit d'atenció primària no redueix el grau de satisfacció del pacient i tampoc augmenta les taxes de possibles complicacions.
Existeix evidència pel que fa a l'efectivitat del tractament de durada de 3-7 dies enfront de 6-10 en el cas de la sinusitis, o de 5-7 dies davant de 10 dies en el cas de la tonsil·lofaringitis aguda, o de 3-7 dies enlloc de 7 o més dies en el cas de pneumònia adquirida en la comunitat, entre d'altres infeccions comunes, com l'impetigen.
Per tant, quan cal indicar un tractament amb antibiòtic, les durades curtes de tractament són igual d'efectives que les durades més llargues.
Com que moltes infeccions comunes se solucionen espontàniament, l'ús d'antibiòtic no està sempre justificat.
Cal oferir educació sanitària al pacient per tal que conegui un bon ús dels antibiòtics i valori el petit benefici que ofereix iniciar aquest tractament quan la infecció és auto limitada.
El benefici del tractament en aquestes situacions és modest i no exempt d'efectes adversos
L'ús de medicaments potencialment inapropiats impacten directament en el sistema sanitari
Les prescripcions potencialment inapropiades (PPI) són prevalents en adults de més de 65 anys.
L'ús de medicaments potencialment inapropiats impacten directament en el sistema sanitari, tant pels costos que suposen, com pels potencials efectes adversos dels quals poden ser causa.
Per exemple, les benzodiazepines es prescriuen per a l'insomni, però provoquen dependència a llarg termini.
Els inhibidors de la bomba de protons s'indiquen, entre d'altres, per al reflux gastroesofàgic, però el seu ús, en la majoria de casos, no hauria de superar en dosi màxima les 8 setmanes de tractament.
Els antiinflamatoris no esteroidals tampoc es recomanen a llarg termini degut als possibles riscos gastrointestinals i cardiovasculars, entre d'altres.
Aquest estudi fa estimacions i compara l'impacte econòmic d'aquestes tres classes de PPI fent referència a un comparador més adequat, a través de models de Markov per detectar diferències en termes tant de qualitat com de quantitat de vida i costos, i analitza el resultat per avaluar el cost-efectivitat de possibles intervencions per millorar els 3 tipus de PIP.
Com a resultat, segons els paràmetres emprats en el model, es demostra que les PPI generen un cost elevat i una reducció en qualitat de vida, sobretot per l'ús inapropiat de les benzodiazepines en tractaments de més de 4 setmanes de durada on, de mitjana, es genera una despesa de 3.470 euros més i una reducció de 0,07 AVAQ (anys de vida ajustats per qualitat) en comparació amb l'escenari alternatiu (no emprar cap medicació).
Per tant, la prescripció de PPI té un impacte econòmic i les intervencions per reduir-les podrien ser cost-efectives si s'implementessin a atenció primària.
La disposició a pagar per un any de vida guanyat poden influenciar, també, les intervencions que es finançarien, i a la vegada, si s'empra un llindar diferent poden variar les decisions en salut.
Les prescripcions potencialment inapropiades generen un cost elevat i una reducció en la qualitat de vida
Anàlisi del grau d'abandonament del tabac entre els anys 2012-2017 segons diferents mètodes d'ajuda
L'Organització Mundial de la Salut (OMS) ha indicat com un dels seus objectius la reducció d'un 30% del nombre de persones fumadores per a l'any 2025, tot i que existeix força variabilitat entre els països de la Unió Europea pel que fa a la prevalença del tabaquisme i les polítiques de control del tabac.
A més, les ajudes per a la cessació tabàquica difereixen entre els països.
Per tant, és important conèixer els mètodes d'ajuda utilitzats per les persones que han deixat de fumar arreu d'Europa.
A través d'enquestes de l'Eurobaròmetre, s'han analitzat els canvis en les ajudes utilitzades per les persones que van deixar de fumar o ho van intentar en el període de 2012 i 2017: amb medicació, incloent-hi teràpia de substitució amb nicotina; amb el suport de professionals sanitaris o de serveis de tractament del tabaquisme, o bé fent ús de la cigarreta electrònica.
Destaca l'elevat percentatge de fumadors i exfumadors que han intentat deixar de fumar sense cap ajuda (70,3% l'any 2012 i 75% el 2017).
L'ús de les cigarretes electròniques com a mètode d'ajuda per deixar de fumar ha augmentat un 7% en aquest període; mentre que l'ús de medicació i consell professional han disminuït fins a situar-se en un 11% i un 5% el 2017, respectivament.
Per tant, tot i els diversos factors en relació amb l'accés i el cost dels serveis d'ajuda professional, queda de manifest el nombre reduït de persones que fan ús de la farmacoteràpia i del consell sanitari per deixar de fumar.
A més, no hi ha evidència que demostri que l'augment de l'ús de cigarretes electròniques hagi tingut un impacte en l'abandonament del tabac.
Aquests resultats remarquen la necessitat de proporcionar ajuda efectiva als fumadors per tal d'abandonar el tabac.
Les ajudes per a la cessació tabàquica difereixen entre els països
Descripció dels patrons d'ús dels 10 antidepressius dispensats més freqüentment
Els medicaments antidepressius són un dels més prescrits arreu d'Europa.
La depressió és una de les indicacions més freqüents, però el seu ús s'estén també a altres patologies.
Un estudi elaborat a Europa suggereix un augment del seu ús en els darrers anys, especialment pel que fa als inhibidors selectius de la recaptació de serotonina.
A més, el nombre d'antidepressius ha augmentat ens els darrers anys, tot incrementant les opcions per al tractament, i la selecció d'un determinat antidepressiu dependrà de diversos factors, tals com els possibles efectes adversos, la tolerabilitat o les comorbiditats del pacient.
Es destaca que, en conjunt, citalopram és el més prescrit, seguit de mirtazapina.
Paroxetina i agomelatina són els menys prescrits.
La prescripció de fluoxetina és més freqüent en pacients joves i amb menys comorbiditats de base.
Les comorbiditats més descrites en iniciar tractament amb antidepressius són hipertensió, diabetis, hiperlipèmia i obesitat.
Més freqüentment, el tractament s'iniciava en dones.
Globalment, més dels 50% dels pacients que iniciaven tractament amb inhibidors selectius de la recaptació de serotonina, com citalopram o sertralina, no havien rebut tractament previ amb cap altre antidepressiu en els 12 mesos previs.
A més, tampoc havien rebut tractament combinat amb un altre antidepressiu.
Per tant, es suggereix que citalopram, i en menor grau sertralina, escitalopram, paroxetina i fluoxetina eren de primera línia de tractament i emprats en monoteràpia.
En contraposició, duloxetina, venlafaxina i agomelatina es prescrivien en segona línia de tractament, en consonància amb guies clíniques de depressió major.
A més, els antidepressius inclosos en l'estudi poden estar autoritzats en diferents indicacions, com amitriptilina, emprada en monoteràpia per al dolor neuropàtic o en combinació amb altres fàrmacs, o duloxetina o venlafaxina, aprovades també per als trastorns d'ansietat.
La depressió és una de les indicacions més freqüents, però el seu ús s'estén també a altres patologies
El seu reclam és oferir una promoció de la salut, personalitzada i cost-efectiva
Són nombroses les aplicacions mòbils de salut, dirigides tant a pacients com a professionals sanitaris.
El seu reclam és oferir una promoció de la salut, personalitzada i cost-efectiva.
No obstant això, els seus riscos no es perceben.
Recopilen informació sensible sobre l'usuari i, sovint, es comparteixen les dades amb tercers.
Per exemple, les aplicacions mòbils sobre compliment terapèutic coneixen informació sobre la història clínica de salut i comportament de l'usuari pel que fa a l'ús de medicaments.
L'estudi que es presenta inclou 24 apps.
El 84% eren de contingut gratuït, tot i que d'aquestes, el 30% oferien alguna compra i/o anunciaven algun contingut.
Freqüentment, aquestes apps compartien informació a tercers sobre dades del dispositiu mòbil però, també, sobre dades més personals.
Per exemple, compartien informació sobre l'adreça de correu electrònic de l'usuari, els medicaments dels quals feia ús i, fins i tot, el seu nom i cognoms.
En menor quantitat, també compartien informació sobre la patologia i/o diagnòstic de l'usuari.
Destaca que, en una de les apps incloses en l'estudi, fins i tot es compartien dades sobre la farmàcia preferida de l'usuari i el nom i cognoms del metge o metgessa de l'usuari.
Per tant, la recopilació de dades i la seva posterior comercialització a través de les apps és una pràctica comercial freqüent, que no beneficia l'usuari.
Cal que els professionals clínics prenguin consciència sobre l'eleció d'una determinada app respecte a una altra quan la recomanen al pacient, com també explicar-li la potencial pèrdua de privacitat personal.
Recopilen informació sensible sobre l'usuari i sovint, es comparteix les dades amb tercers
Durant l'any 2014, l'EMA ha recomanat l'autorització de comercialització de 82 medicaments d'ús humà
Durant l'any 2014, l'EMA ha recomanat l'autorització de comercialització de 82 medicaments d'ús humà, dels quals 41 són nous principis actius.
Aquest any s'ha vist incrementat el nombre de medicaments orfes recomanats respecte als anys anteriors, i s'han obtingut 17 valoracions positives en comparació a les 11 de l'any 2013, les 8 de l'any 2012 i les 4 de l'any 2011.
En el 2014 s'ha recomanat també la primera teràpia cel·lular basada en cèl·lules mare i els primers tractaments per la distròfia muscular de Duchenne i la protoporfiria eritropoiètica.
L'any 2014 l'agència ha seguit desenvolupant i centrant part de la seva activitat en l'àrea de la farmacovigilancia.
Després de dos anys de l'entrada en vigor de la nova normativa, s'ha observat un canvi important en aquesta àrea, no només en el monitoratge de les dades, també en el compromís de pacients, metges i laboratoris a l'hora de reportar possibles efectes secundaris.
Aquest aspecte queda reflectit en l'augment de notificacions a l'EudraVigilance (6,5% més respecte a l'any anterior).
Altres aspectes a destacar d'aquest any és l'adopció de la nova política de publicació dels assajos clínics, que estableix un nou estàndard en recerca i desenvolupament en salut publica, la participació dels pacients en les reunions del Comitè de medicaments d'ús humà (CHMP) la posada en marxa d'un projecte pilot per avançar en l'accés accelerat de medicaments.
Informe anual de 2014, publicat per l'Agència Europea del Medicament (EMA), on s'indiquen les prioritats, els èxits i els avenços de l'agència, incloent-hi l'avaluació de medicaments i el suport a la investigació i desenvolupament de nous medicaments
Amb l'objectiu de facilitar la investigació clínica de qualitat i ampliar el coneixement dels medicaments més enllà dels assajos clínics previs
Els estudis postautorització (EPA) amb medicaments han demostrat constituir una eina molt útil en l'obtenció de nova informació sobre medicaments utilitzats en condicions de pràctica clínica habitual.
Alhora, complementen la informació sobre aquests medicaments que s'havia obtingut en el desenvolupament clínic.
Aquest document és una guia que proporciona tota la documentació i informació sobre el marc legal i clínic per dur a terme un EPA, incloent-hi el marc normatiu, els tipus existents d'EPA, el protocol a seguir, el procediment administratiu que s'ha de seguir i sobre com conduir un seguiment d'aquests estudis.
A través de la guia, el Departament de Salut busca promoure la realització d'estudis postautorització a Catalunya i, per tant, ampliar el coneixement dels medicaments per orientar-ne la pràctica clínica.
Publicació de la primera guia per elaborar estudis post autorització (EPA) de medicaments a Catalunya
Amb la finalitat d'adoptar-les des del sistema sanitari britànic
Tot i que l'informe conclou que no existeixen prou dades per determinar quins països tenen un millor model de desenvolupament terapèutic, sí que s'han pogut determinar un seguit de tècniques efectives.
En concret, es van identificar 11 intervencions que acceleren l'adopció de la innovació mèdica.
Aquestes 11 pràctiques s'han classificat dins quatre grups conceptuals, cada un amb les seves repercussions i agents dins el sector sanitari: millora de processos, risc compartit, vinculació de processos, i aquells que adrecen la fixació de preus i la deficiència de mercat.
Les pràctiques utilitzades en cada cas s'han classificat segons la fase en la qual es troben dins el procés d'incorporació de la innovació (del desenvolupament a la pràctica)
L'informe compara exemples de cada enfocament en diferents moments del procés, analitzant pràctiques per l'adopció de la innovació mèdica implementades en països d'arreu del món.
A més, els autors de l'article també consideren possibles combinacions d'aquestes i les analitzen.
Aquest informe es va comissionar a RAND Europe pel govern del Regne Unit per tal d'identificar les millors pràctiques internacionals per l'adopció de nous fàrmacs, mètodes diagnòstics i dispositius sanitaris
En aquest estudi, es van realitzar enquestes i entrevistes semiestructurades a "informants claus" de països diferents
En aquest estudi, es van realitzar enquestes i entrevistes semiestructurades a "informants claus" de països diferents: en concret, alts càrrecs dels pagadors públics i privats, dels grups d'avaluació i de les agències reguladores dels Estats Units i d'Europa.
Durant les entrevistes es van tractar casos hipotètics en els quals, medicaments similars a altres ja existents, es podria esperar que modifiquessin el tipus de polítiques del sector abans del 2020.
Les capacitats que pot arribar a tenir un sistema de salut en països europeus o a Amèrica, d'ara i fins al 2020, pot arribar a influir en l'evidència sobre CER/RE.
Els "informants clau" que van participar en l'estudi van coincidir en afirmar que els assaigs clínics randomizats, tant en CER com en RE, seguiran essent fonamentals per a certificar els efectes terapèutics dels medicaments, especialment els de fase III.
A més, preveuen un augment d'estudis observacionals i de disposicions polítiques com el reemborsament condicional o les autoritzacions prèvies per tal de gestionar la distribució dels nous medicaments.
No obstant, les diferències més significatives es troben en l'origen dels pagadors.
Mentre que els americans preveuen un creixement de dades electròniques respecte a la evidència del CER, tot implicant a altres stakeholders, els europeus es mostren angoixats sobre el fet que precisament, el potencial que pot arribar a tenir la generació de registres electrònics es vegi minvat per un empobriment general del sistema de salut.
Finalment, els autors apunten a una major implicació i relació entre fabricants, agències reguladores i pagadors, per tal de poder assegurar un accés òptim a nous medicaments.
Un estudi publicat recentment revela la visió dels pagadors sobre la incidència que, segons ells, tindrà la recerca en l'eficàcia comparada (CER) als Estats Units, i la recerca en eficàcia relativa (RE) a Europa, en la decisió dels criteris d'accés als nous medicaments de cara al 2020
L'ús de medicaments psicòtrops és elevat en pacients amb demència
L'ús de medicaments psicòtrops és elevat en pacients amb demència.
S'estima que, un 70% dels pacients amb demència prenen 1 o més psicòtrops.
En majors de 65 anys, la prevalença del consum de benzodiazepines és d'un 20% i la prescripció d'algun antidepressiu és d'un 40%.
En pacients institucionalitzats, majors de 65 anys, la prevalença de la prescripció de benzodiazepines és de gairebé un 50%, d'antidepressius un 54%, i l'ús de psicòtrops oscil·la entre un 25-40%.
Aquest estudi estableix un consens en la intervenció per a la revisió dels tractaments de pacients amb demència, institucionalitzats en 7 centres diferents i que s'associaven a un equip d'atenció primària.
D'un total de 606 pacients institucionalitzats, 250 estaven diagnosticats de demència, i d'aquests, un 96% havien pres 1 o més medicaments psicòtrops durant almenys 3 mesos.
La intervenció consistia en la creació d'una guia a través del consens de diferents professionals, valoració per un equip clínic multidisciplinar, revisió de tractament, sessió de treball amb metge/metgessa d'atenció primària, farmacèutic i professional d'infermeria, i posterior seguiment dels canvis consensuats en el tractament.
En conclusió, el nombre de psicòtrops prescrits va reduir-se en un 28%, i la mitjana de medicaments psicòtrops prescrits va disminuir del 2,7 al 1,95 en un mes post intervenció, i 2,01 en 6 mesos post intervenció.
Per tant, amb una intervenció basada en la revisió del tractament, amb guies basades en l'evidència, per un equip multidisciplinari, i implementat per consens, s'aconsegueix una reducció de la prescripció d'aquests pacients.
Cal, doncs, realitzar una revisió del tractament periòdicament, per garantir que el tractament es apropiat, segons criteris de benefici-risc.
Consens en la intervenció per a la revisió dels tractaments de pacients amb demència