El Tribunal de Comptes Europeu (TCE), entre d'altres tasques, realitza informes especials que presenten els resultats d'una sèrie d'auditories de gestió i compliment en relació a determinats àmbits polítics, o de temes de gestió.
En aquesta línia, ha realitzat dos informes centrats en l'eficàcia del sistema de supervisió de la producció ecològica i en la manera en què exerceixen les seves funcions les diferents institucions participants (la Comissió Europea i les autoritats competents dels estats membres, els organismes d'acreditació i els organismes de control), tant pel que fa al sistema de control a la UE com a la gestió dels règims d'importació actualment implantats.
En el primer informe, publicat al 2012, es van detectar tota una sèrie de deficiències i es van realitzar tota una sèrie de recomanacions encaminades a solucionar-les.
A l'any 2019 es publica un segon informe, que constata que el sistema de control de productes ecològics ha millorat, malgrat persisteixen certes dificultats.
Descàrrega d'aquests informes, en format pdf:
Xavier Poux i Pierre-Marie Aubert, de l'Institut del Desenvolupament Sostenible i de Relacions Internacionals (IDDRI), amb seu a Paris, han publicat l'estudi "Una Europa agroecològica pel 2050: agricultura multifuncional per a una alimentació sana.
Resultats de deu anys per a l'exercici de modelització de l'Agroecologia ( TYFA )".
Segons aquest treball, per encarar els reptes que suposa disposar d'una alimentació sostenible per als europeus, la preservació de la biodiversitat i els recursos naturals i la lluita contra el canvi climàtic, es necessita una profunda transició del nostre sistema agrícola i alimentari.
Un projecte agroecològic basat en l'eliminació gradual dels plaguicides i fertilitzants sintètics, i el canvi d'ús de superfícies dedicades a prats extensius i infraestructures paisatgístiques permetrien abordar aquestes qüestions d'una manera coherent.
El projecte TYFA explora la possibilitat de generalitzar l'agroecologia a escala europea, analitzant els usos i les necessitats de la producció agrícola actual i futura.
Un model quantitatiu original (TYFAm), que vincula sistemàticament la producció agrícola, els mètodes de producció i l'ús del sòl, permet analitzar retrospectivament el funcionament del sistema alimentari europeu i quantificar un escenari agroecològic per a l'any 2050, posant a prova les implicacions de diferents hipòtesis.
Aquest document és una nova Iniciativa per fomentar l'agroecologia.
Es tracta d'una visió per ampliar l'abast de l'agroecologia i transformar els sistemes alimentaris i agrícoles per assolir els Objectius de Desenvolupament Sostenible.
El document respon a quatre qüestions clau: Quin és el potencial de l'agroecologia per contribuir a l'Agenda 2030?
Quins són els desafiaments i les oportunitats lligats a ampliar l'escala de l'agroecologia?
Quines són les principals àrees de treball sobre les quals la Iniciativa s'hauria de centrar?
I quin és el camí que ha de seguir la Iniciativa per ampliar l'escala de l'Agroecologia?
L'impulsor d'aquesta proposta és la FAO (Food and Agriculture Organization of the United Nations) i va ser presentat en el segon Simposi Internacional sobre Agroecologia, celebrat durant el mes d'abril de 2018 a Roma.
El sistema de pagament directe i els Programes de Desenvolupament Rural, com a elements fonamentals de la Política Agrària Comuna (PAC), han reduït alguns efectes ambientals i econòmics no desitjables de la política agrícola anterior a 1992.
Tanmateix, fins i tot després de 25 anys d'implementació i després de diverses reformes importants, continuen existint reptes fonamentals que convé resoldre.
En aquest informe elaborat per l'Institut suís per a la recerca en agricultura ecològica, el FiBL (Forschungisntitut für biologischen Landbau), es presenta un model per tal que la PAC sigui més efectiva i més rendible integrant l'avaluació de la sostenibilitat en el disseny, l'orientació i el seguiment de les polítiques i en l'assignació de pagaments.
Basar la futura PAC sobre objectius clars de sostenibilitat i els pagaments dels agricultors en el compliment d'aquests objectius hauria de portar a una PAC que sigui àmpliament acceptada tant pels agricultors com pels ciutadans.
Informe estratègic publicat pel MAPAMA que té per objectiu potenciar el sector de la producció ecològica espanyola i la seva adaptació a les circumstàncies i tendències del mercat, coincidint amb el nou marc reglamentari europeu aprovat l'any 2017.
Les prioritats assenyalades en el document són: Fomentar el consum intern i millorar la comercialització de productes ecològics.
Contribuir a una millor vertebració sectorial de la producció ecològica.
Donar suport al creixement i la consolidació de la producció ecològica, amb especial atenció a la ramaderia ecològica i el sector industrial.
I estudiar el paper de la producció ecològica en la política de medi ambient i adaptació al canvi climàtic.
L'agricultura ecològica francesa ha anat creixent de manera exponencial durant 20 anys en resposta a la demanda creixent dels consumidors i les polítiques públiques que afavoreixen el desenvolupament de pràctiques més respectuoses envers el medi ambient.
Amb superfícies i/o ramats més reduïts que els convencionals, les explotacions ecològiques especialitzades en viticultura, horticultura o producció de llet de vaca registren l'any 2013, de mitjana, una millor rendibilitat per unitat física de producció i capital compromès que les granges convencionals.
Aquest document, elaborat per l'Institut National de la Statistique et des Études Econòmiques (INSEE), analitza les raons d'aquestes diferències en la rendibilitat.
Avui en dia, treballar en el sector agropecuari resulta un desafiament a causa de les condicions meteorològiques extremes i del canvi climàtic, que sovint provoca pèrdues de collites o grans danys als recursos naturals.
Tanmateix, l'agricultura també és responsable del 10 % de les emissions totals de gasos d'efecte hivernacle directes de la UE.
No obstant això, l'aplicació de tècniques adequades en l'agricultura marca la diferència.
Esdevenir més resilient als efectes del canvi climàtic i salvar el medi ambient dels gasos d'efecte hivernacle nocius, així com mantenir la seguretat alimentària, són propòsits que es poden realitzar al mateix temps.
Aquesta nova publicació d'IFOAM EU, Ecovalia i FiBL, pretén conscienciar els responsables polítics, científics i estudiants del potencial de l'agricultura per contrarestar el canvi climàtic.
La Junta d'Andalusia ha publicat el seu tercer pla d'acció, que va començar a aplicar l'any 2002.
Amb aquest pla pretenen consolidar el creixement de la producció ecològica andalusa, mantenint-la com a referent en l'àmbit europeu, a més de millorar la competitivitat de les explotacions i indústries i promocionar el consum d'aliments ecològics a nivell del seu mercat intern, així com la presència de les empreses andaluses en els mercats internacionals.
També volen reforçar el sistema de control, en un context de producció creixent, de manera que es pugui mantenir la necessària confiança i protecció de la població consumidora de productes ecològics.
En aquest document es resumeix el coneixement existent sobre la contribució que té el sector agroalimentari ecològic danès sobre diferents béns públics.
L'objectiu és sintetitzar la documentació científica existent per proporcionar informació sobre l'efecte que té l'agricultura ecològica en aspectes com la biodiversitat, el clima, la salut, el benestar animal o el desenvolupament rural.
L'ICROFS, el Centre Internacional de Recerca en Sistemes Alimentaris Ecològics del govern de Dinamarca, és el responsable de la publicació i coordinació d'aquest projecte, on hi ha col·laborat aproximadament 75 investigadors i experts de diferents entitats.
La superfície de conreu ecològica i les vendes dels aliments ecològics estan creixent ràpidament a tot el món, i els dos mercats més grans són a la Unió Europea (UE) i els Estats Units d'Amèrica (EUA).
Les dues regions han adoptat diferents enfocaments polítics en relació a les produccions ecològiques.
Molts països de la UE tenen accés a "pagaments verds" per afavorir la conversió i el manteniment de la producció ecològica, així com a una varietat d'altres polítiques destinades a promoure el creixement del sector ecològic.
El govern dels EUA, per contra, segueix, en gran part, un enfocament de lliure mercat per al sector ecològic, i la seva acció política està destinada a facilitar el desenvolupament del mercat.
Aquest informe, elaborat per Carolyn Dimitri i Lydia Oberholtzer, del Servei de Recerca Econòmica del Departament d'Agricultura dels EUA, compara la política agrícola ecològica de la UE i dels EUA, i examina els sectors ecològics a les dues regions.
Aquest informe mostra els resultats de 14 auditories realitzades per l'Oficina Alimentària i Veterinària (FVO) de la Unió Europea durant 2013 i 2014, a Portugal, Polònia, Romania, Itàlia, Alemanya, el Regne Unit, França, Espanya, Grècia, República Eslovaca, Finlàndia, República Txeca, Malta i els Països Baixos.
L'objectiu de l'informe és avaluar els sistemes de control de la producció i etiquetatge dels productes ecològics establerts pels estats membres.
El document conté exemples de bones pràctiques seguides per alguns estats, així com de recomanacions per rectificar les deficiències identificades, a fi de millorar l'eficàcia dels sistemes de control.
En la majoria dels estats membres aquests sisteme de control estaven ben organitzats, encara que amb algunes debilitats.
Només es van identificar deficiències significatives en dos estats membres.
La Conferència de Comerç i Medi Ambient de l'Organització de les Nacions Unides (UNCTAD) edita cada any un informe amb l'objectiu de millorar la comprensió i promoure el diàleg sobre temes clau relacionats amb el desenvolupament del comerç i les qüestions ambientals.
En aquest cas, l'informe de 2013 es titula "Desperta abans que sigui tard", i planteja que tant els països en desenvolupament com els desenvolupats necessiten per igual un canvi de paradigma en el desenvolupament agrícola: des del paradigma de la "revolució verda" a un enfocament "d'intensificació veritablement ecològica".
Això implica un canvi ràpid i significatiu des d'una producció industrial basada en monocultius altament dependents d'inputs externs cap a sistemes de producció heterogenis (mosaics) sostenibles i regeneratius, que també milloren considerablement la productivitat dels petits agricultors.
Aquest informe de la Comissió Europea recull els resultats de la consulta pública que va fer a principis de 2013 la Direcció general d'Agricultura i Desenvolupament Rural, per conèixer l'opinió dels ciutadans i dels representants dels diferents grups d'interès europeus sobre la política comunitària relacionada amb la producció ecològica.
Aquesta opinió servirà per elaborar el 2014 una estratègia global per a l'agricultura ecològica europea.
L'Informe de la consulta destaca que el consumidor confia en els productes ecològics europeus, però s'estimaria una legislació més estricta.
Aquest document recull les normes de producció ecològica d'IFOAM, la Federació internacional que agrupa el moviment de la producció ecològica.
Concretament, en aquesta norma s'integren els següents documents normatius:
• Objectius i requeriments comuns dels estàndards ecològics - Requeriments dels estàndards d'IFOAM (The Common Objectives and Requirements of Organic Standards (COROS) - IFOAM Standards Requirement)
• Estàndard d'IFOAM per la producció i processat ecològics – (IFOAM Standard for Organic Production and Processing), i
• Requeriments d'acreditació d'IFOAM per a les entitats que certifiquen la producció i el processat ecològics – (The IFOAM Accreditation Requirements for Bodies Certifying Organic Production and Processing).
Aquestes normes són la base del Sistema de Garantia Ecològica d'IFOAM, que permet als certificadors ecològics comptar amb el reconeixement "Acreditat IFOAM" o "Acreditat Sistema Ecològic Global IFOAM".
Aquestes acreditacions són les úniques acreditacions internacionals específiques ecològiques existents fins ara i, per tant, impliquen un reconeixement de la competència d'actuació dels certificadors ecològics acreditats.
Els operadors certificats per entitats de certificació acreditades dins d'aquest sistema poden etiquetar els seus productes amb el corresponent segell d'IFOAM, al costat del logotip identificador de l'entitat de certificació.
L'Associació Amics de la Terra ha realitzat un Informe sobre la problemàtica de la petjada de CO2 en la importació d'aliments a l'Estat Espanyol.
L'autora del treball ha estat Marien González Hidalgo en base a l'estudi realitzat per membres del grup de recerca d'Agroecologia i Economia Ecològica del departament d'Economia Aplicada de la Universitat de Vigo i l'Equip d'Investigació d'Anàlisi Regional: Economia Andalusa (ÀREA) del Departament d'Economia Aplicada II de la Universitat de Sevilla.
Aquest treball aprofundeix en la problemàtica del canvi climàtic com un dels problemes ambientals més greus als quals s'enfronta l'actual humanitat i l'origen es troba en l'emissió de gasos d'efecte hivernacle.
La crema de combustibles fòssils que emeten gasos d'efecte hivernacle (GEH), des dels inicis de la revolució industrial ha augmentat la concentració de GEH a l'atmosfera en un 35%.
Entorn de la problemàtica de la petjada climàtica, el món desenvolupat aborda una sèrie d'iniciatives que tractin de reduir els impactes.
Als EUA, Sustainable Food Laboratory, recolzat per diverses empreses i associacions civils encara aquesta problemàtica.
Risteco a França i Itàlia ha realitzat publicacions sobre aquest tema i promou el tiquet de CO2 en els menús escolars.
A Anglaterra les ciutats en transició prenen mesures per abordar de forma multidisciplinària aquesta problemàtica que condueix a la incentivació dels sistemes alimentaris locals.
Dossier de premsa: A França l'oferta de productes ecològics està creixent per satisfer la demanda
L'agència francesca per al desenvolupament i la promoció de l'agricultura ecològica (Agence Bio) celebra els seus deu anys i aprofita l'oportunitat per fer un balanç dels últims 10 anys de desenvolupament de l'agricultura ecològica, publicant aquest dossier de premsa.
A França, el mercat dels productes ecològics s'ha quadruplicat en 10 anys i, segons les estimacions actuals, el 2011 s'hauria de traduir en un creixement de gairebé el 10% per aproximar-se als 4 milions d'euros.
- Baròmetre de consum i la percepció dels productes ecològics
- Més informació sobre el sector Bio
CERTCOST és un projecte europeu de recerca sobre la certificació d'aliments ecològics.
L'objectiu general del projecte és proporcionar recomanacions per millorar els sistemes de certificació d'aliments ecològics a Europa en termes d'eficiència, transparència i rendibilitat, per tal d'enfortir la competitivitat del sector de l'alimentació ecològica europea mitjançant la reducció de la incidència d'incompliments i el consegüent increment de la confiança dels consumidors.
El projecte s'ha desenvolupat entre 2008 i 2011, i a continuació es presenten els documents finals que sintetitzen els treballs realitzats i aporten les recomanacions realitzades pel grup de treball responsable del projecte.
Descàrrega dels documents, en format pdf:
L'agricultura produeix aproximadament un terç dels gasos d'efecte hivernacle, comptant amb l'ús directe d'energia, les emissions de la ramaderia, la producció de fertilitzants, pesticides, maquinària i equipament, així com la degradació del sòl i l'ús de la terra per a la producció de pinsos.
No obstant això, l'agricultura i, en particular, l'agricultura ecològica, pot ser part de la solució a l'hora de mitigar els gasos d'efecte hivernacle a través de pràctiques agrícoles encaminades a millorar la fertilitat del sòl, evitar l'ús de fertilitzants sintètics i millorar la capacitat de segrest de carboni.
Establerta a la Conferència de Nacions Unides sobre Canvi Climàtic a Copenhaguen el desembre de 2009, i amb el suport de l'Organització de les Nacions Unides per a l'Agricultura i l'Alimentació (FAO), la taula rodona sobre Agricultura Ecològica i Canvi Climàtic (RTOACC) és una iniciativa llançada recentment amb l'objectiu d'augmentar la comprensió i quantificar el paper que pot jugar l'agricultura ecològica en la mitigació i adaptació al canvi climàtic.
Al llarg del seu primer any, l'activitat principal de la Taula Rodona ha estat la identificació de les dades disponibles i de la informació que manca conèixer per a poder desenvolupar una metodologia de producció ecològica per al mercat de carboni, que encaixi amb els objectius generals de desenvolupament i, potencialment, pugui beneficiar els petits agricultors dels països pobres.
Aquesta publicació presenta els resultats de tres tallers que ha realitzat la RTOACC per abordar aquestes qüestions.
Oliver de Schutter (Relator especial de l'ONU pel dret a l'alimentació i professor de la Universitat de Lovaine a Bèlgica) i Gaëtan Vanloqueren (Investigador de l'Institut Terra i Vida de la Universitat de Lovaine i assessor del relator especial de l'ONU pel dret a l'alimentació) han publicat aquest interessant article en el que plantegen com l'agroecologia pot suposar una nova revolució verda per alimentar el Món.
Els efectes combinats del canvi climàtic, l'escassetat energètica i hídrica ens obliguen a repensar radicalment els nostres sistemes agrícoles.
Els països poden i han de reorientar els seus sistemes agrícoles envers sistemes de producció que no només siguin altament productius, també elevadament sostenibles.
Arran de la crisi dels preus mundials d'aliments del 2008, molts països en desenvolupament han adoptat noves polítiques de seguretat alimentària i han realitzat importants inversions en els seus sistemes agrícoles.
El problema de la fam en el món també està de tornada al capdamunt de l'agenda internacional.
No obstant això, la pregunta no és només quant es fa, sinó també com es fa i quins tipus de sistemes d'alimentació estan sent reconstruïts actualment.
L'agroecologia, que és l'aplicació de la ciència ecològica a l'estudi, disseny i gestió de l'agricultura sostenible, ofereix un model de desenvolupament agrícola per afrontar aquest repte.
La investigació recent demostra que suposa una gran promesa per les prop de 500 milions de llars amb inseguretat alimentària a tot el món.
Ampliant la seva pràctica, podem millorar de manera sostenible la vida de les persones més vulnerables, i contribuir així a alimentar un planeta afamat.
El Ministeri de Medi Ambient i Medi Rural i Marí va organitzar aquestes Jornades, en les que van participar representants de tots els actors relacionats amb el sector de la producció, transformació i consum dels aliments ecològics, per reflexionar i debatre els principals reptes, problemes i necessitats del sector, com a pas previ per el desenvolupament de nous intruments de foment de les produccions i consum dels aliments ecològics a Espanya.
Descàrrega de les conclusions de la trobada, en format pdf:
Per ajudar a respondre els reptes que te plantejats el sector francès de la producció ecològica, la Federació Nacional per l'Agricultura Biològica ( FNAB ) ofereix aquestes publicacions, publicades entre novembre de 2010 i març 2011.
La conversió a l'agricultura ecològica
Aquest primer article, publicat al novembre de 2010, se centra en el procés de conversió a la producció ecològica.
A l'estiu de 2010 a França hi havia més de 20.000 agricultors ecològics, amb una taxa de 15 conversions per dia des del començament de l'any.
Això suposa un any record en el nombre de conversions, tot i que la superfície de conreus ecològica francesa encara està lluny dels objectius de la Grenelle del Medi Ambient, que fixa en un 6% de la superfície agrícola útil (SAU) pel 2012.
Aquest segon article, publicat el gener de 2011, s'ocupa dels canals de comercialització de la producció ecològica.
El document tracta de donar elements de reflexió al voltant d'aquest tema, utilitzant tres exemples significatius: el sector lacti en plena transformació, el sector molt sensible de les fruites i verdures, i finalment el prometedor sector "territorial" de la restauració.
Descàrrega d'aquests articles, en format pdf:
"L'agricultura convencional accelera el canvi climàtic, no és resilient als xocs climàtics i exigeix entrades que resulten cares.
Simplement ja no és la millor opció en el context actual" adverteix el Sr De Schutter, relator especial de l'ONU sobre el dret a l'alimentació i autor de l'informe.
"Un ampli sector de la comunitat científica reconeix ara els efectes positius de l'agroecologia en la producció alimentària, en la reducció de la pobresa i en la mitigació del canvi climàtic, i això és precisament el que es necessita en un món com el nostre, on els recursos són limitats".
"Aquest mètode també està guanyant terreny en països desenvolupats com els Estats Units, Alemanya o França" comenta el Relator, "no obstant això, l'agroecologia no compta amb la suficient ambició ni suport públics, tot i el impressionant potencial que representa a la realització plena del dret a l'alimentació, i per consegüent, molt poques vegades supera el simple estadi experimental".
L'informe identifica dotze mesures que els Estats han de posar en pràctica per estendre les pràctiques agroecològiques.
Comunicat de premsa de l'Alt Comissionat dels drets humans
Descàrrega de l'informe, en format pdf:
Aquest treball, coordinat per la Xarxa de Llavors "Resembrando e Intercambiando" i la Societat Espanyola d'Agricultura Ecològica (SEAE), ha estat realitzat dins del projecte Agricultura Ecològica, Font d'Ocupació Rural (AEFER), cofinançat pel Fons Social Europeu i emmarcat en el Programa Empleaverde 2007-2013 de la Fundació Biodiversitat.
Les societats rurals tradicionals coneixen des de fa temps que la clau de la supervivència és la diversitat.
L'eficiència i el policultiu són les principals característiques dels sistemes camperols, i aquestes són ecològicament molt valuoses ja que conserven els recursos naturals i mantenen adequadament la diversitat ambiental i biològica, això és el que les fa sostenible.
Així doncs la agrodiversitat és un dels pilars d'una alimentació diversa i sana, i per tal d'ajudar a la seva preservació es presenta aquest estudi.
Descàrrega de l'estudi, en format pdf:
El Govern català, a proposta del Departament d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural i amb la participació d'un total de 7 departaments de la Generalitat de Catalunya, va aprovar, el 25 de novembre de 2008, el Pla d'Acció per a l'alimentació i l'agricultura ecològiques 2008-2012.
Aquest Pla materialitza les inquietuds expressades pel sector en el primer Congrés Català de la Producció Agroalimentària Ecològica, realitzat a Mollerussa el 2005, així com les propostes recollides en el Llibre Blanc de la Producció Agroalimentària Ecològica, publicat el 2006.
El Pla estableix un seguit d'actuacions concretes que tenen per objectiu l'increment de les produccions i del consum dels productes agraris i alimentaris ecològics a Catalunya.
El Departament d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural va coordinar l'elaboració d'aquest llibre blanc, publicat a l'any 2006, on s'estudia el sector agroalimentari ecològic català per comprendre millor la problemàtica i les febleses que pateix aquest sector, però també les oportunitats i les forces de què es disposa.
L'anàlisi dels diferents temes tractats acaba amb l'establiment d'unes propostes genèriques d'actuació.