El CTESC ha elaborat un informe sobre les mesures que caldria d'adoptar en els àmbits del treball, l'economia i la societat per a una racionalització dels horaris que contribueixi a la conciliació de la vida personal, familiar i laboral de les persones, i especialment a favor de la igualtat entre homes i dones.
Es tracta d'un informe encarregat pel Govern per mitjà del Consell de Relacions Laborals.
El document se centra en analitzar la gestió del temps de treball remunerat i analitza les mesures de gestió del temps de treball i de racionalització horària en les administracions públiques catalanes així com en la negociació col·lectiva del sector privat (sectorial i d'empresa).
Descriu també el procés d'implantació de les mesures de gestió del temps de treball en la negociació col·lectiva, a partir de l'anàlisi de les entrevistes realitzades a la representació de les direccions i a la representació legal de les persones treballadores d'una sèrie d'organitzacions.
L'Idescat ha presentat els resultats de la renda familiar disponible bruta comarcal i municipal corresponent als anys 2011 i 2012 amb la nova base 2010 que, a més d'incorporar el nou estàndard metodològic de la Unió Europea, utilitza noves fonts d'informació estadística i nous mètodes d'estimacions.
La remuneració d'assalariats representa el 58,8% del total de renda de les famílies catalanes, l'excedent brut d'explotació el 21,1% i les prestacions socials el 21,2%.
La renda per habitant mitjana a Catalunya l'any 2012 va ser de 16.600 euros, un 2,3% inferior a l'any anterior.
El Barcelonès és la comarca amb més renda per habitant (18.400 euros, un 10,6% per sobre de la mitjana) i el Montsià i Baix Ebre les que van registrar una renda per habitant inferior (un 28,4% i 24,2% per sota de la mitjana).
Teià, amb 21.500 euros per habitant, és el municipi amb el nivell de renda més elevat (un 29,5% superior a la mitjana), a l'altre extrem se situa un grup de set municipis amb una renda per habitant un 30% inferior a la mitjana catalana: Ulldecona, l'Ametlla de Mar, Lloret de Mar, Castelló d'Empúries, la Sènia, Alcanar i Deltebre.
Aquesta setmana s'ha presentat un estudi editat pel Departament d'Economia i Coneixement que calcula les paritats de poder adquisitiu (PPA) de les comunitats autònomes amb la finalitat de fer una comparativa del cost de la vida entre elles.
Organismes internacionals recomanen aplicar les PPA també en l'àmbit regional ja que són un instrument clau per finalitats com poden ser millorar l'aplicació de criteris de polítiques econòmiques (per exemple de cohesió) i avaluar el seu impacte, analitzar la convergència econòmica dels territoris o analitzar la pobresa present en una economia.
Com que la informació de base necessària per calcular les PPA regionals a Espanya amb una metodologia similar a la d'Eurostat i l'OCDE només la disposa l'INE, els autors han fet una estimació de les PPA a partir de la combinació de tres mètodes.
Entre els resultats destaca que, amb dades de 2012, el cost de la vida a Catalunya està un 8,5% per sobre de la mitjana espanyola, només superat per Madrid (14,5%) i Navarra (10,6%) i que el PIB per càpita de Catalunya, que està situat en el quart lloc del rànquing espanyol, passa al setè si es consideren les diferències en termes de preus.
El consum de les llars catalanes va augmentar l'any 2014 per primera vegada des de l'any 2008, segons l'Estadística de despesa en consum de les llars 2014 que acaba de publicar l'Idescat.
La despesa mitjana de les llars catalanes va ser de 29.778 euros el 2014 i d'11.970 euros per persona, un 1,6% més que l'any 2013.
Les llars catalanes van destinar el 55,7% del total de la seva despesa a béns i serveis de primera necessitat, un percentatge similar al de la mitjana de la UE-28, que es va situar en el 54,9%.
La despesa en béns de primera necessitat va disminuir un 1,6% i va augmentar un 6% la despesa en la resta de béns.
Un nova entrega de la publicació Papers de debat, de la Direcció General d'Afers Econòmics i Financers de la Unió Europea fa un balanç dels progressos realitzats pels deu països d'Europa central i oriental que van entrar a la UE els anys 2004 (República Txeca, Estònia, Letònia, Lituània, Hongria, Polònia, Eslovènia, Eslovàquia) i 2007 (Bulgària i Romania).
Analitza el període de 2004 a 2014 oferint una perspectiva a llarg termini sobre quina ha estat la seva convergència econòmica real i nominal, comparant-los amb els dotze països membres de la zona euro l'any 2004.
Entre les conclusions de l'informe destaca que la major part dels països que es van incorporar a la UE l'any 2004 i 2007 va arribar a una convergència real amb la resta de països membres tot i les diferències entre ells.
En general, els països que van entrar amb un nivell menor d'ingressos semblen haver convergit una mica més ràpidament.
Fedea ha publicat un document d'anàlisi de la fiscalitat de les grans empreses multinacionals, segons el qual Espanya té un sistema impositiu molt ineficient, amb una recaptació escassa i molt més volàtil que l'activitat econòmica (només és capaç de recaptar sota els efectes del boom immobiliari que permet comptar amb ingressos extraordinaris que no s'apliquen sobre les bases impositives relacionades directament amb el PIB).
La causa principal de la baixa recaptació, segons l'informe, és la gran quantitat de deduccions, exempcions i altres beneficis fiscals del sistema impositiu, que redueixen les bases imposables i fan que la recaptació sigui baixa, quan els tipus impositius són alts.
De fet, encara que els tipus impositius són superiors a la mitjana europea, l'impost de societats a Espanya recapta molt per sota de la mitjana europea.
La Direcció General d'Afers Econòmics i Financers ha publicat l'informe Energy Economic Developments, investment perspectives in electricity Markets, que analitza les perspectives d'inversió en els mercats de l'electricitat europeus a la vista dels darrers objectius polítics sobre clima i energia (que el percentatge d'electricitat produïda a partir d'energies renovables passi del 25% actual al 50% l'any 2030).
L'argument és que la important inversió en tecnologies baixes en carboni que seran necessàries per assolir els objectius previstos haurà de ser recolzat per un marc econòmic i institucional facilitador d'aquesta transició.
Paral·lelament la Comissió ha publicat la comunicació COM (2015) 339 final titulada Delivering a New Deal for Energy Consumers, que presenta vàries propostes de cara a oferir un nou acord pels consumidors d'energia, redissenyar el mercat europeu de l'electricitat, actualitzar l'etiquetat d'eficiència energètica i revisar el règim de comerç de drets d'emissió de la UE.
L'informe OECD Digital Economy Outlook 2015 avalua de quina manera els països poden maximitzar el potencial de l'economia digital com a motor de la innovació i el creixement.
L'economia digital afecta sectors econòmics i àmbits tan diversos com la banca, el comerç minorista, l'energia, el transport, l'educació, les publicacions, els mitjans de comunicació o la salut, i aquest informe pot ajudar els responsables polítics a conèixer els nous reptes que han d'abordar com a part de les estratègies digitals nacionals.
Segons l'informe, la major part dels països han evolucionat d'un enfocament centrat en les TIC a una estratègia digital més àmplia que integra prioritats socials i econòmiques.
L'OCDE ha publicat l'edició 2015 del seu informe Perspectives de l'ocupació que analitza l'evolució del mercat de treball i les seves perspectives a curt termini en els països de l'OCDE.
En termes generals, l'ocupació continua creixent a un ritme molt lent a tota l'àrea de l'organització i es preveu que l'atur continuï disminuint lentament per situar-se en el 6,5% a finals de 2016 (a Grècia i Espanya continuaria per sobre del 20%).
Destaca les altes taxes d'atur de llarga durada i el risc que un grup important d'aquest col·lectiu es desconnecti del mercat de treball; a Espanya, més de la meitat dels aturats són aturats de llarga durada, enfront del 36% de mitjana de l'OCDE.
L'informe dedica el primer capítol a tractar la situació del salari mínim i expressa la necessitat de cercar l'equilibri, de manera que ajudi a reforçar els ingressos dels treballadors amb sous baixos sense afectar negativament l'ocupació.
Altres capítols tracten temes com la relació entre competències i desigualtat salarial, i la importància de les polítiques actives eficaces per fer un mercat de treball més inclusiu.
Professors de la Universitat Complutense de Madrid han coordinat un estudi sobre l'impacte econòmic de l'activitat turística de l'empresa Airbnb a la ciutat de Madrid, segons el qual la comunitat de viatgers que va utilitzar la plataforma va generar sobre el conjunt de l'economia madrilenya 323 milions d'euros i 5.300 llocs de treball l'any 2014.
L'estudi exposa que Airbnb distribueix l'impacte econòmic entre diversos barris, molts dels quals normalment no es beneficien del turisme i dels ingressos que genera, ja que, gràcies als allotjaments publicats a la plataforma, els viatgers s'allotgen i exploren llocs que d'una altra manera no haurien visitat.
El febrer de 2014 un altre informe sobre Airbnb, avalat per professors d'IESE i d'ESADE, calculava que l'activitat de l'empresa havia generat a Barcelona entre agost de 2012 i juliol de 2013 un benefici de 128 milions d'euros i la creació de 4.310 llocs de treball.
El passat 9 de juliol es va presentar el Baròmetre del sector tecnològic a Catalunya 2015, impulsat pel Cercle Tecnològic de Catalunya, que per setè any consecutiu fa una anàlisi qualitativa i quantitativa de la situació del sector de les tecnologies de la informació i la comunicació a Catalunya.
La principal conclusió és que el sector TIC català gaudeix d'una salut de ferro; el sector ha guanyat en internacionalització i ocupació i el "Big Data" i l'IoT (acrònim en anglès de internet de les coses) són els camps on les empreses creixeran més a Catalunya en el futur.
PIMEC ha publicat l' Anuari de la pime 2015 que ofereix informació relativa al període 2009-2013 amb el nivell de desagregació habitual: per grandària, per sectors i per territori.
Les pime representen el 99,8% de les empreses catalanes, el 61,2% del VAB que genera el sector privat i el 70% de l'ocupació.
L'any 2013 es va reduir en un 0,4% el VAB de les pimes catalanes respecte de 2012, tot i que la seva contribució al conjunt del VAB va millorar en 4 dècimes, gràcies al millor comportament relatiu respecte a les grans empreses.
Les dades que aporta l'anuari indiquen que l'any 2013 la crisi continuava castigant el teixit de pimes català i això es nota de manera específica en registres com ara l'ocupació, que va disminuir un 1% (-4,9% l'any anterior), o el nombre de pimes amb assalariats, que va disminuir un 1,6% (-3,4%% l'any anterior).
En positiu, la productivitat per persona ocupada al 2013 va continuar creixent, un 0,8%, per bé que queda lluny del 2,8% que havia crescut al 2012.
Aquesta setmana s'ha presentat l'estudi Scenarios of Macro-economic Development for Catalonia on Horizon 2030, realitzat conjuntament pel CIDOB (Centre d'Estudis i Documentació Internacionals a Barcelona) i el CEPS (Centre for European Policy Studies), amb la col·laboració de l'ISIS (Istituto di Studi per l'Integrazione dei Sistemi) i el laboratori E3-modelling de la Universitat Politècnica d'Atenes.
Tracta d'identificar i fer prospectiva dels diferents escenaris que podria afrontar Catalunya en el supòsit d'esdevenir un estat independent a l'horitzó 2030 i es presenta com un instrument per comprendre millor els costos i beneficis de les diferents estratègies polítiques des del punt de vista de l'economia i la societat catalanes i de la cooperació amb el conjunt de les institucions de la UE.
El 16 de juliol s'han conegut els resultats del darrer Indicador del Comerç de Barcelona (IcoB), elaborat per ESADE amb les dades obtingudes dels comerços associats als 16 eixos comercials de la Fundació Barcelona Comerç.
Aquesta edició, corresponent al segon trimestre de 2015, ha estat marcada per l'optimisme, especialment del comerç d'alimentació, i també per l'increment de botigues virtuals.
L'impuls de les rebaixes ha estat superior al de l'any 2014 i els resultats gairebé han doblat els obtinguts al mateix període de 2013.
El Departament d'Empresa i Ocupació ha presentat l' Informe Anual sobre la indústria a Catalunya 2014.
Entre les principals conclusions, destaca que per primer cop en set anys, l'ocupació industrial ha augmentat a Catalunya (un 2% interanual).
Altres aspectes positius del sector el 2014 són l'evolució positiva dels indicadors de clima industrial, d'inversió industrial (amb el sector de l'automoció al capdavant), de producció industrial i d'exportacions (que s'han situat en xifres màximes per quart any consecutiu, amb 60.217 milions d'euros) i que constaten la recuperació del sector en aquest període.
D'altra banda, l'informe anual també posa de manifest que la inversió catalana a l'estranger ha augmentat notablement el 2014 (+59,5%), sumant el volum més alt dels darrers sis anys.
El Consell de Treball Econòmic i Social de Catalunya, CTESC, ha presentat la Memòria socioeconòmica i laboral 2014, en què analitza els sis àmbits següents: l'economia, la societat del coneixement, el mercat de treball, la situació del treball autònom, les condicions de vida i la sostenibilitat ambiental.
Els principals resultats són que l'economia catalana va registrar l'any 2014 un creixement de l'1,5%, 0,6 punts per sobre de la mitjana de la zona euro i va fer augmentar l'ocupació de l'economia catalana, en un context de lleugera caiguda dels costos laborals i de la productivitat.
Aquest creixement ha estat gràcies a la demanda interna i especialment, a l'augment del consum de les famílies.
El 10 de juliol s'ha presentat la 50 edició de la Memòria econòmica de Catalunya, dirigida per la Cambra de Comerç de Barcelona i patrocinada, en aquesta ocasió, pel Banc de Santander.
Les principals conclusions són que l'any 2014 va ser el millor any per a l'economia catalana des de 2007 i que per primera vegada des de l'inici de la crisi el creixement de l'activitat econòmica es tradueix en creació d'ocupació.
Segons les perspectives que dibuixa, Catalunya superarà la crisi l'any 2016 en termes de PIB i el 2021 en termes d'ocupació.
En l'edició d'enguany presenta l'anàlisi econòmica de les províncies i comarques de Catalunya l'any 2014, 7 articles curts d'experts sobre diferents aspectes de l'economia catalana i un estudi monogràfic sobre l'economia de Catalunya en els darrers 50 anys.
L'informe del "BBVA Research", Situació consum Espanya, inclou un monogràfic que analitza la distribució de la despesa de les llars a Espanya en el període 2007-2014, a partir de l'Enquesta de pressupostos familiars de l'INE.
Per mesurar la desigualtat en el consum utilitza l'indicador conegut com ràtio de Palma que consisteix en comparar el consum agregat del 10% de les llars amb major despesa per unitat de consum amb el del 40% de les llars amb menys consum.
Entre les conclusions destaca que, contràriament a allò que succeeix amb la distribució de la renda, la desigualtat en el consum de les llars a Espanya va disminuir durant el període de crisi, amb una important heterogeneïtat regional.
L'explicació és, segons l'estudi, triple: d'una banda les llars amb menys ingressos tenen menys marge per ajustar el seu consum ja que el gruix d'aquest són productes de primera necessitat; d'altra banda, les llars amb menys ingressos recorren al reagrupament familiar per compartir despeses, i a més consumeixen els estalvis, mentre que les llars riques poden moderar el seu nivell de despesa i estalvien.
Segons l'informe, amb els primers signes de recuperació econòmica l'any 2013, la desigualtat en la despesa torna a augmentar.
Segons un informe recent de l'OCDE, el creixement de la productivitat va començar a disminuir en els països de l'organització a partir de l'any 2000, fins i tot abans de la crisi econòmica, no tant per la desacceleració en la innovació de les empreses més avançades, sinó per un alentiment de la difusió de les innovacions pel conjunt del sistema econòmic.
Argumenta que la productivitat reflecteix la capacitat de produir més millorant l'organització dels factors de producció gràcies a noves idees, innovacions tecnològiques i nous models de negoci i que en les pròximes dècades la productivitat serà el principal motor del creixement.
Entre les polítiques que planteja adreçades a promoure l'augment de la productivitat es troben les següents: reformar els mercats de béns i serveis i la legislació concursal; polítiques que no obstaculitzin la mobilitat laboral per tal de contribuir a reduir el desajust entre competències i llocs de treball, i inversió pública en investigació bàsica amb implementació de mecanismes de difusió del coneixement.
La VII edició de l'Informe ePime 2014: Anàlisi sectorial de la implantació de les TIC en la PIME espanyola, elaborat per l'Observatori Nacional de les Telecomunicacions i de la Societat de la Informació (ONTSI) i Fundelec, ofereix informació i anàlisi sobre la situació de les pimes espanyoles quant a l'ús de les TIC en els diferents processos de negoci i quina ha estat la seva evolució.
Per l'anàlisi qualitativa han participat les organitzacions sectorials més representatives dels deu sectors analitzats, que aglutinen el 74% de les empreses que desenvolupen la seva activitat a Espanya.
Els sectors són els següents: indústria; construcció; venda i reparació de vehicles a motor; comerç majorista; comerç minorista; hotels, càmping i agències de viatge; transport i magatzematge; activitats immobiliàries, administratives i serveis auxiliars; activitats professionals, científiques i tècniques, i informàtica, telecomunicacions i serveis audiovisuals.