Per als observadors que no matisen, els que utilitzen drogues es converteixen fàcilment en els drogoaddictes.
Si, a més a més, aquests usos es donen en els adolescents amb dificultats socials, l'etiqueta es veu reforçada.
La investigació -a partir de grups de treball amb adolescents, educadors i delegats d'assistència al menor- pretén conèixer l'impacte del consum de drogues en la vida dels adolescents que arriben a la justícia de menors i, sobretot, proposar enfocaments i maneres d'intervenció integrats en els "projectes educatius individualitzats".
Baulenas, G; Gràcia, T. i Mayol, I. (1992): Drogues i dificultat social.
Propostes d'intervenció educativa.
Col·lecció Justícia i Societat núm. 4.
justícia juvenil / medi obert / drogues / delinqüència juvenil / delegats d'assistència al menor / educadors / adolescència
La investigació sobre l'alfabetització en el medi penitenciari parteix de la consideració que l'educació és una eina de desenvolupament personal i comunitari.
La persona illetrada no és ignorant ni tampoc està en inferioritat quant a capacitats generals, només té un dèficit educatiu.
L'alfabetització dóna eines de lectura de la realitat, de relació amb l'entorn i d'expressió personal.
Des d'aquesta perspectiva s'estudia el perfil de l'analfabet en el medi penitenciari.
Les seves característiques socials, grupals, individuals.
També s'estudien les variables ambientals que poden incidir en el procés educatiu.
Sobre aquesta base es defineix una proposta educativa que comença per l'estudi de les finalitats de l'acció alfabetitzadora des de les demandes del mateix subjecte de l'educació i des de la formulació dels objectius socials i institucionals.
D'aquest estudi es dedueixen algunes implicacions amb vistes a la formulació d'objectius i altres opcions curriculars.
L'estudi també fa una proposta metodològica a partir de l'observació realitzada en les presons catalanes.
Aquesta s'articula entorn a una guia de continguts que reuneix dotze blocs temàtics orientatius i en una proposta de recursos didàctics disponibles.
La darrera part de la investigació aporta un estudi dels materials i recursos disponibles per a l'alfabetització en el medi penitenciari, i un resum de les aportacions que els analfabets i els seus educadors van oferir en les entrevistes realitzades sobre diferents aspectes en relació a l'acció educativa.
Es tracta d'una exploració de les condicions de la tasca alfabetitzadora en el medi penitenciari que fonamenta una proposta metodològica.
Col·lecció: Educación de adultos, Madrid: Popular.
presons / educació / recerca / educadors
L'acolliment familiar forma part actualment i a tots els països occidentals de la xarxa normalitzada de recursos socials.
Al nostre país fa pocs anys que hem posat en funcionament l'acolliment familiar com a recurs tant de suplència com de complementació familiar.
Catalunya ha estat la primera comunitat autònoma que ha legislat i posat en marxa serveis moderns d'acolliment familiar.
També ha estat pionera en recerca i sistematització de coneixements i experiències sobre aquest tema.
El propòsit del present estudi és resumir el que fins al moment s'ha escrit al països anglosaxons sobre les característiques i l'accés al peculiar col·lectiu humà que gosa assumir la cura d'un nen que no és fill propi ni ho serà mai.
El treball està dividit en quatre capítols:1.
El rol acollidor: en què consisteix acollir un nen? 2.
La captació dels acollidors: com es fa per captar l'atenció de la població sobre les necessitats dels infants i la possibilitat de tenir cura temporalment d'un d'ells? 3.
La selecció dels acollidors: com es porta a terme? 4.
Perfil de la família acollidora: quins són els trets de les famílies que acullen nens?
Com són les 100 primeres famílies acollidores del nostre país?
El treball inclou una amplia bibliografia actualitzada sobre els temes tractats.
adopció / acolliment familiar / societat
Aquest treball es basa en el tractament informatitzat de les dades jurídiques i sociològiques de les sentències de l'Audiència Provincial de Barcelona en el període comprès entre els anys 1856 (inici de l'aplicació de la Llei d'enjudiciament civil de 1855) i 1890 (inici de l'aplicació del Codi civil de 1889).
Les principals conclusions que s'obtenen són les següents: 1.
S'observa un augment progressiu en el nombre de sentències que, complint el mandat de la LEC, motiven la seva decisió; paral·lelament, s'observa un increment en la qualitat de l'argumentació.
Hi ha un augment significatiu en l'aplicació del dret civil català al final del període estudiat, tot i reconeixent que aquesta aplicació encara és lluny del seu màxim teòric 3.
Hi ha una més gran presència del dret civil català en les sentències que s'originen en el jutjats de primera instància de fora de Barcelona que en les que tenen origen en els jutjats de la capital.
El dret de successions és la matèria en la qual el dret civil català s'aplica en proporció més alta.
dret civil català / història / Audiència Provincial de Barcelona
En aquest treball es parteix dels objectius de poder valorar l'estat de desenvolupament psicològic dels infants que acompanyen les mares mentre aquestes compleixen una pena a la presó, a fi de no perdre la relació amb la mare (privilegiada els primers anys de vida).
I valorar també si es podia establir alguna correlació significativa entre la situació especial de viure a una presó i possibles trastorns del desenvolupament psíquic que poguessin trobar al final.
S'analitza les variables de salut mental de les mares, la qualitat de relació mare-fill, la salut mental dels infants, la qualitat de l'entorn a la presó, el motiu d'estada a presó, el temps d'estada a presó i l'escolarització.
protecció de menors / preses / menors / educació / psicologia del desenvolupament / presons / tractament penitenciari