projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
A finals de gener va tenir lloc la segona reunió del Projecte de cooperació transfronterera RELS (Rénovation Energétique des LogementS), que coordina l'Agència de l'Habitatge de Catalunya.
Aquesta reunió va tenir una durada de 3 dies (24, 25 i 26 de gener) i va incloure la reunió de coordinació del projecte on es varen tractar temes de gestió interna a la Jornada Tècnica sobre la Promoció de l'Eficiència Energètica en Habitatges a Tunísia (amb 122 participants) així com una formació interna (20 participants) sobre la metodologia de treball que s'aplicarà als projectes pilot RELS de rehabilitació energètica que es va dur a terme a Sfax (Tunísia), Sardenya (Italià), a Barcelona, Sant Quirze del Vallès i Taradell (Catalunya) en el marc del RELS.
La Jornada Tècnica va constar d'una introducció per part del President de l'empresa SEACNVS (soci amfitrió), representants del Ministeri d'Edificació de Tunísia, representants del Govern i de l'Ajuntament de la ciutat de Sfax, representants de l'Agència Nacional de la Gestió de l'Energia de Tunísia, així com l'Agència de l'Habitatge de Catalunya.
Posteriorment, van tenir lloc 4 intervencions tècniques sobre el medi ambient, l'energia i la rehabilitació d'edificis existents.
Finalment, va haver un torn obert de paraula amb més d'una desena d'intervencions que varen permetre conèixer la realitat del país pel que fa a la rehabilitació, les energies renovables i els materials d'origen local i de baix impacte ambiental, així com les estratègies plantejades per al desenvolupament del mercat local per a la rehabilitació energètica d'edificis.
Durant els diferents actes d'aquests tres dies van estar presents els mitjans de comunicació locals (televisió, radio i premsa escrita) en el marc dels quals es va fer diferents entrevistes a la coordinadora del projecte (Anna Mestre responsable d' R+D+I de l'Agència) i als socis amfitrions de l'acte (M. Mohamed Goudier president de l'empresa pública SEACNVS, soci amfitrió de la reunió.
El grau de reflexió observat en els debats sorgits en el marc de la reunió de coordinació així com dels dos seminaris (intern i extern) assenyalen que aquest projecte de ben segur superarà les expectatives recollides en la mateixa proposta inicial del projecte.
El projecte RELS es va signar el 21 d'octubre de 2011 i té una durada de 40 mesos.
Aquest projecte rep una subvenció global entre tots els socis d'un 90% (equivalent a 1.792.431 €) per part del Programa de cooperació transfronterera IEVP CTMED.
La coordinació d'aquest projecte per part de l'Agència es duu a terme des de la Unitat Operativa de Rehabilitació i Millora de l'Habitatge mitjançant l'equip d' R+D+I i compta amb la participació i el treball de tècnics de la Unitat Operativa i d'altres direccions i unitats de l'Agència.
La pàgina web oficial del projecte es troba en fase d' elaboració.
L'àrea de Tecnologies de la Informació del Servei Meteorològic de Catalunya ha desenvolupat una aplicació web per a la Xarxa d'Observadors Meteorològics (XOM), un col·lectiu de persones distribuïdes arreu del territori que hi col·laboren aportant voluntàriament informació meteorològica de dues formes diferents:
Observació meteorològica per la caracterització diària del temps: en aquesta modalitat s'aporten dades de tipus instrumental ( precipitació, gruix de neu, temperatura i humitat relativa) i/o de tipus observacional (cobertura i tipus de nuvolositat, visibilitat horitzontal, vent, etc.).
Vigilància meteorològica: en aquesta modalitat s'aporta informació visual de fenòmens meteorològics destacats en temps real com tempesta, pluja intensa, calamarsa, estat de la mar, vent fort, tornado, boira espessa, etc.
La nova aplicació, pensada per visualitzar i introduir observacions i avisos de vigilància meteorològica, facilita la tasca dels col·laboradors i millora la usabilitat de l'aplicació web en tota mena de dispositius.
A més, gràcies a la incorporació de filtres de coherència per a les diverses variables, també es millora el control de qualitat previ a l'enviament de les dades i se n'assegura la validesa.
Tal com es pot veure en la imatge següent, la visualització de les observacions diàries (modalitat 1 de la XOM) es fa mitjançant un mapa on es poden triar les principals variables meteorològiques.
Per veure la informació de totes les variables per a cada estació, n'hi ha prou amb seleccionar l'estació desitjada i la informació hi apareix detallada.
Pel que fa a la visualització de la vigilància meteorològica (modalitat 2 de la XOM), el mapa següent mostra en color vermell el municipi en el qual s'hi ha realitzat una observació, i en color blau la comarca a la qual pertany.
Els avisos de vigilància es poden filtrar segons el meteor que es desitgi visualitzar al mapa.
El detall de cada avís de vigilància permet veure la informació addicional que els col·laboradors fan arribar, i també hi ha la possibilitat d'incorporar-hi fotografies.
Les observacions de la XOM es poden consultar en el nou format als següents enllaços https://www.meteo.cat/observacions/xom_observacio i https://www.meteo.cat/observacions/xom_vigilancia.
En el cas de la vigilància meteorològica les dades s'actualitzaran cada 30 minuts, i en el de les observacions diàries, tres cops al dia: a les 9.30 h, a les 11.30 h i a les 16.00 h.
Redactat per: Servei Meteorològic de Catalunya i Júlia Rubert i Tayà
Modelització climàtica, Millora dels processos per incrementar el control de qualitat de dades meteorològiques, Observació meteorològica, Prediccions meteorològiques, Aplicacions de les xarxes socials
L'Euroregió Pirineus Mediterrània, constituïda pels governs de les Illes Balears, Occitània i Catalunya, ha pres la iniciativa de realitzar una enquesta per a conèixer quina és la diagnosi d'indicadors del canvi climàtic en cadascun dels tres territoris.
L'Oficina Catalana de Canvi Climàtic difon l'enquesta a Catalunya i cerca el màxim de participació.
L'objectiu de l'enquesta és que cada territori disposi d'una diagnosi de:
- quin és l'estat de coneixement dels diferents òrgans de decisió de l'administració pública sobre els estudis i grups de recerca existents en canvi climàtic
- si cal elaborar nous indicadors
- si cal facilitar la manera que aquests indicadors arribin als òrgans de decisió.
Els resultats s'utilitzaran per elaborar una diagnosi de necessitats d'indicadors de canvi climàtic i de fluxos de comunicació amb grups de recerca.
D'aquesta manera, l'Euroregió vol tenir una imatge més clara de si existeixen barreres en la transferència del coneixement i prendre les mesures necessàries per a millorar-la.
L'enquesta pren 2-3' i és accessible aquí.
Per saber-ne més: Oficina Catalana de Canvi Climàtic
Mitigació, Adaptació, Indicadors ambientals, Mecanismes de transferència del coneixement de la recerca i la innovació, Disseny participatiu, Dimensió social de la sostenibilitat
Les xarxes de sismògrafs recullen no només els moviments del sòl deguts a causes naturals, com els terratrèmols o les onades provocades per temporals, sinó que també ho fan dels moviments provocats per l'activitat humana com poden ser el trànsit rodat, les obres als carrers, la celebració d'un gol de Messi al Camp Nou o l'exaltació del públic als moments àlgids d'un concert del Bruce Springsteen.
Aquest tipus de moviment del sòl degut a l'acció humana els geòlegs l'anomenen soroll antròpic.
Doncs bé, els sismògrafs dels països on es va decretar el confinament com a mesura per combatre la COVID-19 van detectar una disminució important del soroll antròpic, especialment als nuclis urbans.
Així, segons l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, a l'estació de Reus, situada a l'edifici del CAT112, durant l'etapa de confinament total (del 30 de març al 12 d'abril), la reducció va ser del 25%.
Aquesta, és una dada molt semblant a la que es registra els dies festius en situació de normalitat.
A Bèlgica, a partir de l'aplicació de les mesures per lluitar contra la COVID-19 pels volts del 18 de març, amb escoles, restaurants i locals públics tancats i només permesa la mobilitat essencial, un sismòmetre de l'Observatori Reial de Bèlgica (ROB) va observar una reducció d'un terç del soroll antròpic.
Aquesta disminució del soroll antròpic no només ens està donant informació sobre el grau de compliment del confinament per part de la població sinó que ens permet tenir dades més acurades dels enregistraments que fan les estacions sismogràfiques, facilitant una millor anàlisi dels moviments del sòl generats per causes naturals.
Per saber-ne més: Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
Generació de geoinformació de referència, Observació dinàmica
El febrer de 2012, a Brussel·les (Bèlgica), va tenir lloc la primera convocatòria dels premis a l'emprenedoria de l'EIT, (European Institute of Innovation & Technology, que depèn de la Unió Europea).
En va resultar vencedora, en la categoria de sostenibilitat energètica, l'empresa catalana Think CO2, SL, amb el producte noem go®: habitatges prefabricats, de fusta, mòbils, sostenibles i flexibles.
Per fer-ho possible, els promotors de la idea van esmerçar prop de 200.000 euros, sense cap finançament extern, i dos anys de feina.
Els creadors de noem go® es van inspirar en els contenidors de transport de mercaderies, que des de fa un temps tenen una importància creixent en l'arquitectura, i van entendre que oferien oportunitats per evolucionar cap a un concepte d'habitatge sostenible i mòbil.
Per al seu producte, l'empresa va optar pels mòduls prefabricats, ja que presenten avantatges en termes de temps, estàndards de qualitat i reducció de l'energia captiva.
L'escala per mesurar la sostenibilitat del producte final va ser l'empremta de carboni, amb l'objectiu final de reduir-la al màxim en totes les fases del procés.
El resultat és una construcció movible, modular i confortable, que pot ubicar-se a qualsevol parcel·la i que presenta uns consums energètics propis d'una casa passiva.
noem go® utilitza fustes de pins pirinencs, de manera que per reduir les emissions de carboni vinculades al transport de la matèria primera l'empresa s'ha fixat com a mercats Catalunya, Andorra, Portugal, França i Espanya.
Els promotors voldrien també exportar la idea a la regió alpina, emprant recursos vegetals d'aquella zona.
Alguns dels usuaris potencials del producte són hotels o complexos turístics que vulguin disposar d'unitats d'allotjament suplementàries, independents, mòbils i redimensionables, o persones que necessitin ampliar una casa ja existent.
El rang de preus per metre quadrat de construcció noem go® va dels 1.600 als 2.000 euros.
Precisament, la necessitat d'ampliar una segona residència va donar origen al primer projecte real de l'empresa, implantat prop de València, on una construcció noem go® de 74 m 2 va resoldre els problemes d'espai d'una família davant l'arribada d'un nou nét.
Pel que fa als terminis, l'encàrrec va arribar a l'empresa cap a la primavera de 2011, i va estar enllestit al cap de deu setmanes de disseny i prefabricació, i de cinc dies de muntatge.
Val a dir que un eventual desmuntatge trigaria un parell de dies.
Respecte de l'eficiència, les construccions noem go® incorporen diversos elements que fan que les necessitats energètiques de calefacció i refrigeració siguin mínimes: a l'estiu, s'aconsegueix ventilació i temperatura moderada gràcies a les façanes i cobertes ventilades, a les proteccions solars de sostre i parets i a les propietats aïllants de la fusta; a l'hivern, la retirada de les proteccions solars esmentades permet l'entrada de la irradiació solar.
I en tota època, les construccions poden utilitzar captadors solars fotovoltaics i tèrmics.
Inici de la fase de diagnosi energètica dels edificis pilots del Projecte de cooperació transfronterera RELS (Rénovation Energétique des LogementS) a Catalunya.
El projecte, coordinat per l'Agència de l'Habitatge de Catalunya, treballa per a la millora de la eficiència energètica dels edificis existents als països de la regió mediterrània.
L'objectiu general del projecte és la millora de l'eficiència tèrmica i energètica dels edificis d'ús residencial i social situats a l'entorn del mar mediterrani, mitjançant la promoció de l'ús d'energies renovables i la millora de l'eficiència energètica de l'envolupant tèrmic i dels equipaments.
Una de les actuacions de més pes del projecte és la implementació d'una metodologia per a l'avaluació i la millora d'edificis d'habitatges desenvolupada a Suïssa i adaptada als països de la mediterrània per la Universitat Politècnica de Catalunya, soci del projecte.
Aquesta metodologia s'implementarà per 4 socis (ANME, SEACNVS, AREA SANDEGNA i AHC) a 7 edificis pilot: 3 a Tunísia a les ciutats de Tunis i Sfax; 1 a Sardenya a la ciutat de Cagliari; i 3 a Catalunya als municipis de Barcelona, Taradell i Sant Quirze del Vallès.
A Catalunya ja s'ha iniciat la fase de diagnosi del edificis de Barcelona i Taradell mitjançant la col·laboració de 3 estudiants en pràctiques de la UPC, amb el suport del personal tècnic de l'Agència de l'Habitatge de Catalunya i la direcció i supervisió per part de professorat de la UPC com a expert bioclimàtic.
El projecte RELS s'ha presentat als veïns i veïnes dels edificis a diagnosticar els quals estan col·laborant activament en la resposta d'enquestes sobre ús d'energia a la llar, facilitant dades de consums per factura i la instal·lació d'equips de monitorització de consums, temperatura i humitat relativa.
La propera reunió de seguiment del projecte es preveu a l'octubre de 2012 a Cagliari.
La pàgina web oficial del projecte es troba en fase d'elaboració.
MARIE és un projecte estratègic de la Unió Europea finançat pel P rograma MED (Cooperació Territorial Mediterrània) que se centra en la millora de l'eficiència energètica dels edificis de l'espai Mediterrani.
El Departament de Territori i Sostenibilitat (DTES) és el líder del projecte MARIE que aplega 22 socis de 9 països (Portugal, Espanya, França, Itàlia, Malta, Eslovènia, Grècia, Xipre i Montenegro) tot construint una visió i estratègia comunes (MEDBEES: Estratègia mediterrània per a la Millora de l'eficiència energètica dels edificis)per a la potenciació de la renovació energètica dels edificis mediterranis.
Els passats 23, 24 i 25 de maig d'enguany es va celebrar a Turí la 3a reunió de coordinació del consorci MARIE.
Els dos primers dies varen tenir lloc les reunions de treball dels diferents projectes pilot i el Comitè de Coordinació del Projecte.
El dia 25 de maig es va constituir la Xarxa de Negoci MARIE amb la finalitat d'assegurar la implicació del sector privat en el procés de construcció i implementació de l'estratègia MEDBEE.
Aquest acte de constitució formal va ser presidit pel secretari d'Habitatge i Millora Urbana del DTES, el Sr.
Durant aquesta 3a reunió es va fer palès que els diferents paquets de treball que formen el projecte ja estan en marxa i que avancen cap a l'estratègia MEDBEE.
Per saber-ne més: Xavier Martí i Ragué
El passat 13 de juny va tenir lloc a la sala d'actes de l'Institut Cartogràfic de Catalunya la jornada "SMARTGEO: Contribució de les TIG/SIG a la cadena de valor en el desenvolupament de les smart cities ", organitzada per l'Associació Catalana de Tecnologies de la Informació Geoespacial.
D'una banda, els ajuntaments de Barcelona i de Sant Cugat del Vallès van exposar la seva experiència com a ciutats pioneres en la implantació de tecnologies smart,i, de l'altra, les empreses CISCO, IBM, PlanolInfo i Nexus Geogràfics van explicar les seves experiències com a desenvolupadores d'aquestes tecnologies.
Per començar, cal tenir una bona infraestructura de telecomunicacions, que haurà de suportar el tràfic d'informació generat pels dispositius.
També s'ha de tenir una estratègia TIC ben definida, és a dir, com s'estructurarà la informació, on s'emmagatzemarà, format de les dades, etc. Les solucions intel·ligents TIC per a usos urbans poden ajudar a aconseguir un estalvi de gestió i una reducció del nivell de CO 2.
Una smart city implica un nou model de ciutat on els serveis es gestionen de manera dinàmica i on s'estableix una relació bidireccional entre els ciutadans i l'Administració.
Per a la implantació massiva de sensors a la via pública cal definir un marc de referència, integrat pels models següents:
Els podem trobar al districte 22@ de Barcelona i el carrer intel·ligent de Sant Cugat del Vallès.
Us detallem, a continuació, alguns dispositius smart:
L'edifici, anomenat Sky City One, s'ubicarà a la ciutat xinesa de Changsha (província de Hunan) i farà 838 m d'alçada, amb 220 pisos.
Segons els seus impulsors, les tècniques constructives que s'hi empraran permetran un cost d'uns 630 $/m 2: atès que el gratacels disposarà d'un milió de metres quadrats, el cost total previst serà d'aproximadament 630 milions de dòlars, menys de la meitat del que va suposar construir Burj Khalifa (Dubai, Emirats Àrabs Units), de 830 m.
Segons la planificació actual, la construcció d'Sky City One començarà a final de 2012 i s'acabarà el primer trimestre de 2013.
La clau per assolir aquesta velocitat en els treballs rau en l'ús per part de BSB de components prefabricats, que només cal transportar i acoblar.
De fet, s'estima que el 95% de l'edifici ja estarà fabricat i sobre el terreny abans d'iniciar els moviments de terres.
La companyia ja ha fet servir aquest sistema en altres edificis de construcció inversemblantment veloç: va ser capaç d'erigir un edifici de quinze plantes en sis dies, el juny de 2010, i un hotel de trenta pisos en quinze, el desembre de 2011 (més avall es poden veure imatges de l'acoblament de les peces d'aquest darrer edifici; i un dels enllaços dirigeix a la documentació tècnica corresponent).
Segons explica BSB, la intenció no és tant la de fer un edifici icònic com la de desenvolupar i posar en servei una construcció funcional, de cost mitjà i que permeti estalvis importants, en un intent de marcar pautes per als models urbans futurs.
Alguns dels aspectes més remarcables d'Sky City One són, segons els seus promotors, l'estalvi energètic i la protecció ambiental, amb elements com l'aïllament tèrmic de 15 cm de gruix, les finestres quàdruples, els sistemes de recuperació de calor, la climatització mecànica per inducció o la il·luminació LED.
D'altra banda, cal no oblidar que Sky City One consumeix entre cinc i deu vegades menys sòl que el que caldria per allotjar en edificis convencionals les més de cent mil persones que ocuparan el gratacels i permetre'n la mobilitat.
La seguretat també ocupa un lloc central en el projecte Sky City One: les 200.000 t d'acer que el componen tenen un temps de resistència al foc de tres hores.
Pel que fa als terratrèmols, BSB assegura que Sky City One podria suportar-ne un de magnitud 9.
El gratacels es destinarà en més d'un 80% a usos residencials, tot i que també n'acollirà d'hotelers, educatius, hospitalaris, comercials i d'oficines.
Com ja s'ha dit, podrà albergar més de cent mil persones.
Els desplaçaments en aquesta ciutat vertical queden assegurats per cent quatre ascensors.
El projecte Anti-smog consisteix en dos edificis: el primer, anomenat solar drop, és una estructura el·líptica que reposa sobre un antic traçat ferroviari i combina, a l'exterior, 250 m 2 de panells solars i superfícies recobertes de diòxid de titani (TiO 2 ).
Mentre que els panells produeixen tota l'energia elèctrica que necessita l'edifici, el diòxid de titani reacciona amb els compostos orgànics de l'aire i redueix, amb el concurs de la radiació ultraviolada solar, la contaminació de la zona, provinent sobretot de la via de cintura perifèrica de París.
Solar drop també disposa de recobriment vegetal a la teulada, amb funcions de captació d'aigua de pluja per subvenir a les necessitats hídriques de l'edifici, entre les quals hi ha l'abastiment de la llacuna interior que presideix la sala central.
El segon component del complex és la wind tower, d'uns 45 m d'alçada, que emergeix de les aigües del canal de l'Ourcq.
A la façana helicoïdal s'hi alternen la vegetació i les turbines eòliques de rotor vertical (VAWT, vertical axis wind turbines ) que capten els corrents urbans predominants a la zona del canal.
A l'interior de la torre, una rampa porta els visitants fins al terrat.
Aquesta formulació teòrica de Vincent Callebaut Architectures pretén dignificar una zona industrial en decadència, dotant-la d'un equipament singular d'ús públic –sales d'exposicions, museus–, amb un clar component didàctic i de conscienciació.
Alhora, el projecte Anti-smog intenta demostrar la viabilitat de les solucions proposades, no només per aconseguir l'autosuficiència dels seus edificis sinó, anant una mica més enllà, per contribuir a esmenar els problemes de pol·lució propis del seu entorn urbà.
Amb trames urbanes cada cop més denses, els habitants de les ciutats estan allunyats de l'origen del menjar que consumeixen.
D'aquí la tendència actual de crear granges urbanes, en allò que se sol anomenar vertical farming, per mirar de donar resposta a aquesta desconnexió.
En aquesta línia, l'arquitecte Scott Johnson ha presentat el seu exercici teòric, que combina arquitectura i economia: efectivament, els residents de l'edifici podrien finançar-se, parcialment si més no, a partir de la granja esglaonada que ocupa el nucli de la construcció.
El projecte, que rep el nom d'Aberrant Architecture, s'ubica a Chicago (Illinois, Estats Units).
En paraules del seu autor, l'edifici s'inspira en els cogombres de mar, equinoderms amb una pell coriàcia que presta rigidesa als teixits interns tous: anàlogament, l'exterior acanalat d'Aberrant Architecture dóna suport a les lloses soleres de l'interior.
La cara sud d'Aberrant Architecture es destina a la producció d'aliments, i està lleument inclinada per permetre una millor exposició de la torre interior dedicada als conreus, amb dotze nivells, cadascun dels quals està reservat per a un dels dotze productes que s'indiquen més avall, en funció de l'exposició solar i de la humitat.
Distribució de conreus a Aberrant: cítrics, baies, tomàquets, cebes, pebrots, bròquil, espinacs, patates, fesols negres, herbes i alls.
També hi ha lloc per a aviram i ous.
Les seccions més externes de les plantes de l'edifici es destinen, al seu torn, a unitats residencials i usos hotelers.
Alçat i planta d'Aberrant, amb la distribució dels espais segons usos
Amb una superfície construïda de prop de 1.600 m 2, BIQ aspira a ser el primer edifici del món que extregui tota l'energia que necessita de les microalgues que creixen a la seva façana.
L'edifici està cobert de persianes bioreactives que contenen les algues.
Aquestes persianes, alhora que donen ombra a l'interior de l'edifici, permeten a les algues sobreviure i prosperar més ràpidament que no ho farien en altres condicions.
Els bioreactors serveixen per atrapar l'energia calòrica generada per les algues, que llavors es pot fer servir per proporcionar electricitat, calefacció i aigua calenta a tota la construcció.
Un cop estigui finalitzat l'edifici, serà avaluat per científics i enginyers a fi de determinar la possible adaptació del sistema per a projectes futurs.
El cicle energètic a BIQ: façana amb bioreactors, biomassa, biogàs, cel·les de combustible, central energètica, calefacció, aigua calenta, corrent elèctric, calefacció urbana.
En verd, fluxos de biomassa i biogàs; en groc, de corrent elèctric; en vermell, de calor; en blau, de CO2.