Podeu consultar aquí el resum de les Resolucions més rellevants pel que fa als criteris que s'hi fixen.
La divulgació d'aquests criteris, que la GAIP aplicarà en la resolució de les reclamacions futures, respon a la voluntat de la GAIP d'actuar amb transparència i previsibilitat.
Es reconeix el dret d'accés d'una electe local al registre d'entrades i sortides de l'Ajuntament però limitat a la informació existent.
Tanmateix, la Comissió recomana aplicar el mateix criteri estimatori i que l'Ajuntament lliuri la informació periòdicament per evitar noves sol·licituds i eventualment noves reclamacions.
Resum: El dret d'accés a la informació té per objecte informació que estigui en poder de l'Administració i, naturalment, no té aquest caràcter informació que encara no s'hagi elaborat, com seria el cas del registre d'entrades i sortides de la propera quinzena.
Ara bé, això no impedeix que es pugui valorar el dret d'accés al registre d'entrades i sortides de la quinzena passada (o de la segona quinzena de novembre, o d'altres quinzenes anteriors), que ja no constituiria informació futura i que, de fet, és el que pot facilitar l'Ajuntament.
Aquesta Resolució, per tant, es pronunciarà sobre el dret d'accés de la regidora reclamant al registre municipal d'entrades i sortides d'una quinzena passada.
I si la GAIP declara el dret d'accés a la informació concernida, l'Ajuntament en pot treure la conclusió que consideri més adequada: limitar-se a aplicar la Resolució en relació amb la quinzena anterior i esperar a què cada quinze dies la regidora reclamant demani la informació del registre d'entrades i sortides de la quinzena anterior, tramitar la sol·licitud i eventualment denegar-la i esperar a què es reiteri la Reclamació davant la GAIP, o bé aplicar a partir d'ara el criteri estimatori declarat per la Resolució de la GAIP; el resultat vindria a ser el mateix, només que en la primera opció es generaria molta més feina burocràtica per a tothom.
Cal tenir en compte que la regidora reclamant demana la informació sol·licitada en exercici de la seva funció representativa i de participació en l'exercici de les funcions públiques, a l'empara de l'article 23 de la Constitució; aquesta consideració comporta que el seu dret d'accés a la informació de la respectiva corporació resulti especialment reforçat.
Al ser membre de l'oposició municipal, cal tenir en compte que li correspon exercir una funció de control del govern municipal, funció que es pot projectar a qualsevol àmbit d'actuació municipal.
També s'ha de tenir en compte que l'accés dels membres de l'Ajuntament a una base de dades municipal no comporta pròpiament una cessió de dades externa, ja que els regidors i les regidores de l'oposició són tant Ajuntament com els del govern municipal; òbviament, aquest fet no comporta que uns i altres puguin tenir accés indiscriminat a informació que contingui dades personals, ja que en aplicació del principi de qualitat de les dades, l'accés a dades d'aquesta naturalesa no pot ser excessiu en relació amb les finalitats en atenció a les quals s'han recollit, de manera que s'hauria de limitar a les persones de l'organització municipal les funcions de les quals el justifiquin i una de les funcions que el poden justificar perfectament són les de control del govern i l'administració municipals que les lleis atribueixen als membres de l'oposició.
Per una altra banda, aquesta major intensitat d'accés a la informació municipal dels electes i les electes locals també s'explica en base al deure de confidencialitat que els imposa l'article 164 TRLMRLC, tal com recull l'informe de l'APDCAT.
Cal concloure, per tant, que l'accés sol·licitat és idoni i necessari per a l'exercici de les funcions de control del govern i l'administració municipals que corresponen a la regidora sol·licitant, de manera que la seva denegació causaria un perjudici significatiu al seu dret a la informació, vinculat en el seu cas al de participació política de l'article 23 de la Constitució, exercit als efectes de controlar l'activitat municipal.
No és admissible pel procediment d'exercici del dret d'accés requerir l'Administració a donar resposta a unes al·legacions.
Resum: Aquesta Reclamació no demana informació pública, sinó resposta de l'Administració a unes al·legacions formulades per l'entitat reclamant a un instrument de planificació, i la demana tot invocant l'article 83 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques (LPAC).
Certament, aquesta disposició de l'LPAC, que regula els tràmits de sotmetiment a informació pública, declara el dret de les persones que formulin al·legacions en el marc de procediments d'informació pública a una resposta raonada de l'Administració.
Però no es pot confondre aquest dret amb el d'accés a la informació pública.
El dret d'accés a la informació pública té per objecte accedir a informació existent en poder de l'Administració.
El que demana l'entitat reclamant, en aquest procediment, no és això, sinó que el DARPA es pronunciï en relació amb les seves al·legacions, cosa que és molt diferent, i ho demana no invocant el dret d'accés a la informació pública, sinó el que li reconeix l'article 83 LPAC en els procediments de sotmetiment de decisions administratives a informació pública.
Accés a plans especials urbanístics pendents d'aprovació.
Resum: El secret professional imposat per la legislació d'urbanisme a les persones que intervenen en la redacció de figures d'ordenació urbanística, que es concreta en què "mentre durin aquestes tasques, no poden intervenir en treballs d'iniciativa privada" que estiguin relacionats amb el sector afectat pel Pla, té per finalitat evitar el tràfic d'influències, l'especulació urbanística o l'obtenció de beneficis il·legítims per part de particulars a partir del coneixement privilegiat que tenen, tant el personal públic com el contractat per l'Administració, de les previsions que es contenen en un instrument de planificació urbanística que es vol impulsar i que, conegut abans de ser sotmès a informació pública, els proporcionaria una posició d'avantatge indubtable i injustificable en relació amb els altres propietaris o competidors en el negoci immobiliari (per exemple, tramitar llicències abans de la suspensió prevista per la llei, o especular amb la compra de terrenys rústics que es projectés requalificar a urbanitzables, etc.).
Però el que és objecte de reclamació en aquest cas i el què s'ha de ponderar aquí no és quin dany ocasionaria, en general i en qualsevol cas, permetre l'accés públic a instruments de planejament urbanístic general pendents d'aprovació, sinó quin dany ocasiona realment l'accés de l'associació forestal reclamant (una entitat sense finalitat de lucre constituïda per propietaris forestals amb la finalitat de promoure accions de conservació dels boscos i de la natura) a aquest pla especial, que no té per finalitat la urbanització d'un sector, sinó la protecció d'un espai natural ("recuperació ecològica i paisatgística de l'espai fluvial dels Torrents de Valls") i la delimitació i ordenació dels usos que s'hi permetran (per exemple, els relacionats amb l'activitat de càmping i amb l'aparcament de caravanes, autocaravanes i remolcs tenda previstos en el pla d'ordenació urbanística municipal).
No s'ha justificat, ni tan sols invocat, per part de l'Ajuntament que l'accés de l'associació forestal al Pla especial de recuperació ecològica i paisatgística de l'espai fluvial dels Torrents de les valls pugui provocar una especulació del sòl, ni alterar la lliure competència dels agents econòmics que hi puguin intervenir, ni desequilibrar la posició d'igualtat dels propietaris d'aquell sector, ni provocar un enriquiment injust de particulars en perjudici de l'interès públic, i per tant, no queda justificat ni s'endevina com la consulta del Pla per part d'una entitat sense ànim de lucre implicada i interessada en la protecció de l'espai natural objecte de regulació, pot perjudicar el bé jurídic protegit pel límit derivat del secret professional previst a la DA Tretzena TRLUC, del què se'ns deriva que, en aquest cas, l'aplicació del límit excloent l'accés és desproporcionada.
Cal refutar l'afirmació que es fa en l'informe municipal de que només els Plans prèviament aprovats i publicats tenen la condició d'informació pública i per tant només a aquests plans es pot accedir, ja que això suposaria supeditar i posposar l'exercici del dret d'accés a l'aprovació del Pla i la seva publicació i confondre el dret d'accés amb el tràmit d'informació pública i de participació en els planejaments urbanístics.
És evident que resultaria inadmissible l'exercici abusiu i maliciós del dret d'accés per esquivar de les cauteles legals de reserva que tenen per finalitat garantir la lliure concurrència i la igualtat en la posició dels titulars de drets de propietat o econòmics afectats per un Pla urbanístic, així com la protecció de l'interès públic en la protecció del medi natural i el seus usos o la regulació del sòl.
Però això no vol dir que es pugui generalitzar que el dret d'accés queda limitat als plans prèviament aprovats i publicats, o que hagin iniciat la fase d'informació pública.
L'ICS, com a administració destacada en l'àmbit de la sanitària pública a Catalunya, té recursos suficients per valorar quina és l'administració que, directament o indirectament, té la informació que li ha estat sol·licitada en el seu poder, i així poder derivar-li la sol·licitud.
Resum: En qualsevol cas, s'ha de tenir en compte que l'ICS és una entitat destacada en l'àmbit de la sanitat pública, amb recursos i coneixements suficients per conèixer la responsabilitat que pugui correspondre a l'Hospital d'Olot o al Servei Català de la Salut per atendre la sol·licitud d'informació de la que deriva la Reclamació, de manera que, un cop establert per aquesta Resolució que la sol·licitud indicada va tenir entrada a l'ICS i li ha estat adreçada, aquest Institut pot valorar quina és l'Administració que, directament o indirecta, té la informació sol·licitada en el seu poder, i derivar-li la sol·licitud, en aplicació del previst per l'article 30 LTAIPBG.
El dret d'accés a la informació pública empara l'accés a informació però no a l'obtenció de la còpia autèntica de documents.
Resum: Certament, la persona reclamant demana una "còpia autèntica" de l'expedient administratiu sol·licitat, "indexat amb còpia fefaent de tots i cadascun dels documents" que l'integren i per fonamentar aquest dret invoca l'LTAIPBG i la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú (LPAC).
I la documentació facilitada pel Departament no reuneix aquests requisits de la sol·licitud.
Ara bé: el dret d'accés a la informació pública empara l'accés a informació, no a la còpia autèntica de documents, prestació aquesta que no està prevista a l'LTAIPBG.
L'article 27 LPAC regula les còpies autèntiques dels documents administratius i el dret de les persones interessades a obtenir-les, dret que s'ha de satisfer en el termini de 15 dies.
Es tracta d'un dret que té un contingut (còpies autèntiques) i un procediment (òrgan competent, termini) diferents dels del dret d'accés a la informació pública, motiu pel qual aquestes pretensions no són garantides pel dret d'accés a la informació i, en conseqüència, resten al marge de les competències de la GAIP.
S'ha de tenir en compte, a més, que la informació facilitada per l'Administració en el marc d'un procediment oficial com és el d'accés a la informació pública s'ha de presumir veraç.