projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
El Pla integral de la dansa vol identificar els àmbits de treball prioritaris i proposar mesures concretes a fi de crear, a curt, mig i llarg termini, un escenari a Catalunya amb oportunitats per a la recerca, la creació i la producció de dansa, per a la seva difusió, per a l'accés a la dansa de tots els ciutadans i per a una major presència en l'esfera pública de la dansa i de les arts del moviment.
Les estratègies específiques que proposa aquest Pla fan referència a la millora de les condicions de treball de creadors, companyies, col·lectius i plataformes, a la potenciació de la creativitat i de la diversitat de tendències i formats, al treball amb programadors i amb nous públics per apropar-los a la dansa professional, al consens entre els diferents agents i institucions, a un mapa equilibrat d'espais de creació, producció i exhibició, a la definició d'un pla de projecció internacional, al treball sociocultural i als reptes que ens ofereix el futur
Principals seccions del document
Descripció del procés: un camí compartit
Cinc objectius per al Pla integral de la dansa
Objectiu primer: Nodrir el talent i la creativitat
a) Impulsar la creació, la recerca, la gestió i la producció
c) Estructurar i millorar l'educació en dansa i la formació continuada dels professionals del sector
Objectiu segon: generar i millorar les oportunitats de treball
a) Establir un compromís amb els espais de difusió i exhibició
c) Apostar per la internacionalització
e) Consolidar els programes de residències de dansa
Objectiu tercer: Apropar la dansa a nous públics
a) Generar nous públics i educar per a la dansa
b) Apostar pel treball sociocultural
c) Donar suport a la comunicació en el camp de la dansa
Objectiu quart: Promoure la reflexió i el debat
a) Crear un centre de documentació
Objectiu cinquè: Facilitar el correcte desenvolupament del pla
La voluntat d'aquest pla és aconseguir la millora general de les condicions de producció, exhibició i distribució de les arts escèniques i musicals per a tots els públics a Catalunya proposants diverses accions.
El Pla Integral de les arts escèniques i musicals per a tots el públics s'ha previst amb una vigència fins a l'any 2018, tot i que s'estableix una metodologia de valoració i compliment continua, a través de les meses de seguiment i de treball, durant els vuit anys de la seva aplicació.
Principals seccions del document
4.1 Accions vinculades a l'objectiu de millorar l'entorn i dignificar el sector
4.2 Accions vinculades a l'objectiu de fomentar la producció i el desenvolupament de projectes
4.3 Accions vinculades a l'objectiu d'impulsar la distribució i l'exhibicio
4.4 Accions vinculades a l'objectiu d'impulsar la difusió i promoció de les arts escèniques i musicals per a tots els públics.
4.5 Accions vinculades a l'objectiu de facilitar l'accés de noves companyies professionals al mercat
4.6 Accions vinculades a l'objectiu de formar als nous artistes
El Pla Integral del Circ vol proveir un marc perquè la formació, la creació, la difusió, la producció i la projecció internacional del circ es desenvolupin en les condicions adequades i perquè tots els ciutadans puguin gaudir d'espectacles que ja estan omplint veles i teatres allà on van.
El març de 2008 l'Associació de Professionals del Circ de Catalunya i el Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació de la Generalitat van firmar el Pla Integral del Circ, elaborat de forma conjunta després d'un llarg procés de treball i reflexió.
Des d'aquell moment, el pla s'ha convertit en un instrument bàsic d'articulació del sector del circ i ha garantit que els esforços del propi sector i de la Generalitat conflueixin i es complementin d'una manera eficaç.
En el mateix moment de la seva constitució, el març de 2009, el CoNCA es va incorporar al desplegament del pla des de l'especificitat de les seves funcions.
Principals seccions del document
Equipaments i ciutats amigues del circ
L'elaboració d'un informe anual continua sent una de les principals fites del nou CoNCA per transmetre els seus compromisos principals envers la societat.
Arran d'unes 140 consultes amb persones de diferents àmbits del món cultural, i a partir de l'estudi de les estadístiques i els informes de diverses entitats culturals, s'ha pogut prendre el pols del sector en un any marcat per la crisi.
Després d'anys de retrocés dels indicadors referents a la situació del sector cultural, en el darrer exercici es detecta una certa tendència de recuperació.
Com en anys anterior, l'informe anual del Consell Nacional de la Cultura i de les Arts recull els principals indicadors de situació del sector cultural a partir dels quals s'intueix un esperançador canvi de tendència que no esvaeix els evidents motius de preocupació en un sector molt debilitat des d'inicis de la crisi l'any 2008.
En aquest informe el CoNCA segueix impulsant noves línies de reflexió amb la inclusió de cinc articles que s'han encarregat a experts en diferents matèries:
Per últim, en aquesta edició s'ha volgut avaluar les polítiques culturals del Departament de Cultura a través d'una enquesta realitzada entre els agents culturals del nostre país els resultats de la qual mostren una interessant reflexió sobre la percepció que tenen els professionals de la cultura de les propostes públiques dirigides al sector cultural.
Altres dades tècniques Dipòsit legal: B-10722-20
El Consell Nacional de la Cultura i de les Arts ( CoNCA ) radiografia anualment la situació del sector cultural i presenta l'informe al Parlament de Catalunya, al Departament de Cultura, als agents responsables de les polítiques culturals del país i al sector cultural, implicat enguany en la seva elaboració mitjançant un procés participatiu.
Aquest informe es fa públic en unes circumstàncies excepcionals, en les quals el CoNCA reclama la centralitat de la cultura en la configuració de les polítiques públiques.
La precària situació econòmica de la darrera dècada i els canvis de direcció en l'acció desenvolupada pel Departament de Cultura han tensionat el teixit cultural i artístic del país, i per revertir aquesta situació de mínims el CoNCA es marca com a prioritat sumar esforços en l' Acord Nacional de Cultura, que permeti tenir una visió compartida de la política cultural més enllà dels mandats polítics.
Altres temes destacats que generen reflexió en aquest informe són el paper de la política cultural arreu del territori, els drets dels treballadores de la cultura, la dimensió educativa de la cultura o el rol que han de jugar els mitjans de comunicació públics en la difusió de la cultura i de les arts.
Un any més, l'informe del CoNCA incorpora la mirada de col·laboradors externs que enguany es centra en la reflexió sobre les estratègies de comunicació de la cultura i inclou els següents articles:
Artistes, gestió cultural i la seva humanització a través de les eines digitals.
Helena Casas, consultora i docent de màrqueting digital i personal branding
Màrqueting i desenvolupament de públics Jaume Colomer, consultor especialitzat en màrqueting, Bissap Consulting SL Èxits i mancances de la batalla analògica.
Àlex Gutiérrez, periodista del diari Ara, director fundador dels portals Comunicació21 i Cultura21, i de la revista Benzina.
El tret de sortida de la web 4.0 i la promoció cultural.
Montserrat Peñarroya, directora a 3Isic – Institut Internacional per a la Investigació de la Societat de la Informació i el Coneixement.
Com ser més eficients a l'hora de comunicar amb els nostres públics.
Pepe Zapata, gestor cultural, director de Comunicació, Màrqueting i Públics del Grup Focus.
L'informe clou amb el tradicional recull d'indicadors culturals que, entre altres coses, serveixen per fer un seguiment de la situació dels diferents sectors culturals, la despesa pública i privada en cultura, les pràctiques culturals dels catalans i el dinamisme econòmic i social de la cultura.
La política cultural de la Generalitat s'ha centrat, des del primer moment de l'autogovern, a donar suport a la creació d'una infraestructura cultural, focalitzada en el desenvolupament dels sectors artístics tradicionals (música, dansa, teatre, arts visuals, cinema...) en tota la seva cadena de valor (creació, producció), així com a finançar la construcció dels espais culturals destinats a la seva difusió.
La necessitat, primer, de crear una infraestructura artística de base i, després, la manca recurrent de recursos que ha sofert el Departament de Cultura no han ajudat a replantejar i ampliar el focus i les prioritats de les polítiques culturals.
En aquest moment en què, per primer cop des de la crisi del 2010, s'incrementa la possibilitat de finançament, és peremptori obrir el debat sobre les mancances, les prioritats i els nous camps en els quals han d'incidir les polítiques culturals, partint de les premisses següents: mantenir la qualitat de les propostes artístiques i les oportunitats de presència internacional dels creadors; garantir un contracte social digne als professionals de la cultura; assegurar el compliment de la llei de propietat intel·lectual; obrir noves línies de suport a la creació contemporània, i sobretot assolir un nou sostre de finançament.
Aquests són alguns dels temes pendents que només serà possible abordar amb un major increment i una més gran centralitat de la cultura en l'estructura organitzativa i econòmica del govern.
L'avaluació estratègica del Mercat de les Flors (exercicis 2010-2012)
La primera avaluació a l'equipament correspongué als anys 2010, 2011 i 2012.
De les principals febleses i recomanacions sorgides del treball se'n pot destacar:
En el marc del procés de millora contínua, l'informe de seguiment es basa en les reflexions que s'apunten en el document d'avaluació.
A partir de les febleses i recomanacions derivades del període 2010-2012, el seguiment evidencia les característiques del Mercat de les Flors i de les seves activitats al llarg del quadrienni 2013-2016.
Els indicadors obtinguts verifiquen que el Mercat actua de manera eficient com a difusor de la disciplina i formador de públics.
Alhora, porta a terme un seguit d'accions per a l'articulació del sector paral·leles a la seva funció d'exhibidor de la dansa contemporània.
De les recomanacions suggerides, a l'informe destaquen les següents:
El CoNCA va avaluar l'any 2015 la Biblioteca i les seves activitats durant el trienni 2011-2013.
Entre d'altres conclusions de l'avaluació estratègica destaquen les següents:
- A fi de complementar l'aportació cal obtenir recursos a través de patrocinis finalistes, augmentar i potenciar l'oferta de serveis i l'explotació turística, entre d'altres.
- Cal recuperar els fons per a l'adquisició a fi d'incrementar i vitalitzar la col·lecció.
- La cooperació amb d'altres entitats s'ha d'estendre a diversos àmbits, en especial al sector editorial i literari.
Cal estructurar una xarxa territorial d'institucions associades.
- Mitjançant un pla de màrqueting i una estratègia comunicativa definida s'ha de projectar la Biblioteca a la societat, introduir-la en l'imaginari col·lectiu i convertir-la en un referent social.
- Quant al caràcter nacional i patrimonial de la institució, és d'interès disposar d'una exposició permanent que, en part, sigui una reinterpretació del Museu Marès del Llibre.
Caldria un espai d'exposicions temporals de gran format, on s'exhibissin fons propis i coproduccions amb tercers.
En l'informe de seguiment de la Biblioteca (2014-2018) es manifesta l'evolució de l'equipament des de la avaluació estratègica anterior, en un procediment de millora contínua sostingut: es comprova l'acompliment dels plans estratègics vigents durant el període, l'evolució dels indicadors generals de l'equipament i es verifica el grau de resposta a les recomanacions fetes pel CoNCA en l'evolució estratègica.
No ha canviat l'essència de l'estat de la qüestió que es plantejava a les conclusions de l'avaluació estratègica 2011-2013.
Cal afegir-hi la reafirmació de la tendència de l'activitat vers el consum digital (99,01 % d'usuaris online l'any 2018) i les qüestions d'àmbit extern encara pendents a data de tancament del seguiment (la cessió dels espais que ocupava l'Escola Massana o la relació amb la futura biblioteca provincial).
El CoNCA considera que l'assoliment dels objectius de l'entitat van vinculats a la seva projecció social, sectorial i territorial com a epicentre cultural i, en particular, literari, bibliogràfic i patrimonial: continua sent bàsica la generalització en tot el territori de l'acció de la Biblioteca, exhibint i promocionant el patrimoni propi i proposant la formació crítica per a la difusió dels valors culturals que justifiquen la funció nacional de l'ens.
L'avaluació estratègica del Gran Teatre del Liceu ha centrat el seu estudi (temporades 2012-2013 / 2015-2016).
De l'estudi i anàlisi metodològica de les dades obtingudes es poden destacar els següents aspectes d'interès:
- La signatura d'un contracte programa amb periodicitat a mitjà termini permetria delimitar l'encàrrec cultural i social que les administracions fan al Liceu i el seu compliment, així com la visualització del compromís públic de l'equipament
- Cal desenvolupar mesures per optimitzar la governança tant del Consorci com de la Fundació, a fi de permetre els canvis estatutaris que garanteixin l'eficiència de la governança i la clarificació d'aspectes com l'aportació de les administracions.
- En resposta al requeriment d'excel·lència artística, l'equipament ha de continuar el procés de redimensionament dels cossos artístics propis, oferint noves places per a l'Orquestra i el Cor.
- S'ha d'insistir a optimitzar la calendarització de les activitats per ajustar costos interns sense afectar l'activitat i millorar la sincronització entre equipaments ( Liceu/L'Auditori/Palau de la Música).
- Tot i les polítiques de descomptes i els abonaments populars, cal que l'estratègia de preus adopti una formulació de caràcter públic, basada en un model que, davant de l'exigència del taquillatge, potenciï l'accessibilitat a fi d'ampliar la base d'espectadors que utilitzen l'equipament.
La seva funció pública com a garant de la disciplina artística inclou també convertir-se en espai de creació i suport, encabint en l'oferta les propostes innovadores i els artistes i tècnics emergents del país.
- Caldria ampliar l'oferta pedagògica i el catàleg de serveis vinculat, amb un enfocament no orientat només a l'exhibició, sinó a la pràctica i la immersió d'aquests públics en el llenguatge operístic.
- Cal aprofundir en la vessant social de l'equipament desenvolupant politiques orientades a la cohesió social des de lògiques diverses (preus d'accés a l'oferta, mesures de sociabilització i difusió del programa, disseny i execució d'un projecte social propi, obertura i lideratge del sector o integració genèrica de la ciutadania).
- La territorialització de les d'activitats socialitza i difon l'activitat del Liceu i el referma com equipament referencial del sector.
En aquest sentit, a les activitats del programa "Liceu al territori", caldria afegir les gires i les actuacions en directe, sempre que puguin compaginar-se amb les funcions i assaigs en el Teatre i es disposi del finançament específic.
El Gran Teatre del Liceu esdevé un dels equipaments centrals de la cultura del país.
Després d'un període crític, l'execució d'un pla de viabilitat ha permès el redreçament financer en paral·lel al projecte artístic; amb tot, caldran noves aportacions públiques, xifrades en uns quatre milions d'euros anuals, per fer front al deute històric.
En referència al model de teatre, el Liceu ha de reforçar la seva implicació en la societat com a resposta a les necessitats culturals, aportant el pòsit històric, l'expertesa i el lideratge indiscutible de l'òpera en el país, amb el recolzament econòmic precís per a ser referència cultural i social.
El CoNCA ha portat a terme l'avaluació estratègica del Teatre Nacional de Catalunya en referència a les activitats dels exercicis 2014, 2015 i 2016.
L'avaluació ha consistit en l'aplicació d'una metodologia pròpia, ja implantada en els projectes anteriors a equipaments nacionals, a partir de les dades de l'ens i de les aportacions d'experts externs, i l'obtenció d'unes conclusions que culminen amb un recull de recomanacions específiques segons el criteri del CoNCA.
El Teatre Nacional de Catalunya (TNC) és el principal equipament escènic del país i l'eina central per a implantar les polítiques teatrals pròpies.
Es tracta d'una societat anònima creada per la Generalitat de Catalunya l'any 1995, institució a la qual està adscrita i de la que rep exclusivament el suport econòmic públic.
Desenvolupar les funcions relatives a la recuperació del patrimoni teatral català i del suport a la producció contemporània nacional no l'eximeix d'aquells objectius que són immanents a altres teatres nacionals d'arreu.
Els canvis en la demografia han provocat una evolució de la demanda i la necessitat d'internacionalitzar el concepte de teatre, propiciant l'intercanvi amb l'exterior i la contemporaneïtat per ésser mirall del món.
Altrament, són la seva responsabilitat aspectes com el suport sectorial, la promoció del talent jove i emergent, les iniciatives per a la promoció i la difusió de les disciplines escèniques i les activitats educatives i socials.
L'èxit en la consecució d'objectius del TNC depèn tant d'una programació variada a l'abast de públics diferents com de la seva implicació en la societat.
La validesa de la proposta restarà sempre vinculada a la programació i l'impacte sobre l'espectador; a una suma de qualitat i prou transversalitat per a arribar a un públic ampli.
Les dades obtingudes de la present avaluació indiquen que la gestió i l'activitat del TNC acompleixen els objectius requerits.
Tanmateix, el CoNCA entén que el TNC ha de desenvolupar un conjunt ampli de funcions, com la territorialització o la internacionalització i la permeabilitat respecte de les propostes externes, que no pot portar a terme sense comptar amb més recursos i un finançament proporcionat a la demanda que es fa a l'equipament.
El CoNCA ha portat a terme l'avaluació estratègica del Museu d'Art Contemporani de Barcelona (MACBA) corresponent als exercicis 2015, 2016 i 2017.
El MACBA està regit per un Consorci que agrupa a l'Ajuntament de Barcelona, a la Generalitat de Catalunya i a l'Administració General de l'Estat i, alhora, al mecenatge privat reunit sota el format de la Fundació MACBA.
L'ens esdevé la principal institució museística pública del país dedicada a la creació visual contemporània.
En aquest sentit, el CoNCA entén que el MACBA té una funció nacional amb el sector i amb el públic i això el determina a oferir una visió des d'una òptica antològica i patrimonial de la creació catalana contemporània, afegint-hi al relat nacional la perspectiva més singular sobre la realitat de la producció artística actual.
El MACBA ha de significar-se com a baula destacada en la cadena de valor que permeti l'evolució artística i la promoció de la creació contemporània del país.
Alhora, s'interpreta que la promoció i l'exhibició dels artistes propis té un impacte directe en el públic local, en l'assistència al museu i en la forma d'entendre la creació més propera com l'expressió de l'entorn.
L'avaluació estratègica del MACBA (2015-2017) correspon a una etapa de transició per a l'equipament.
La planificació estratègica Estratègia 2022 (2018-2022), especialment amb el pla d'usos que descriu la reforma de l'espai existent i l'ampliació a d'altres espais (capella de Montalegre), remarca i prioritza els eixos bàsics de futur de la institució.
Tanmateix, caldrà que les noves intervencions s'acompanyin amb una redefinició dels recursos i un redimensionament pressupostari.
El CoNCA ha portat a terme l'avaluació estratègica del Museu de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya (mNACTEC) corresponent als exercicis 2015, 2016 i 2017.
El mNACTEC està adscrit a l'Agència Catalana del Patrimoni Cultural, entitat de dret públic de la Generalitat de Catalunya.
La rellevància del patrimoni industrial en el territori i la importància de la història de la producció en la identitat pròpia són una part preeminent dels continguts del mNACTEC: la seva conservació, la investigació i la seva difusió són tasques inalienables per a un museu que, com a equipament nacional específic del passat industrial, la ciència i la tècnica, és la institució capdavantera del país.
El mNACTEC representa un model descentralitzat que neix del territori i conflueix en un museu capçalera que, alhora, dona el protagonisme als equipaments locals i al patrimoni industrial d'arreu.
És també un sistema que supera la concepció de museu i que integra diferents realitats per a explicar la personalitat industrial, la història viscuda i, en definitiva, una part del que s'entén com a identitat col·lectiva.
Tanmateix, l'equipament assumeix determinades responsabilitats i objectius ben diferenciats però que li són complementaris.
El mNACTEC necessita els recursos suficients per al desenvolupament territorial si bé, de forma paral·lela, cal actuar sobre la seva governança per a optimitzar els resultats.
El CoNCA considera una disfunció que l'ens no tingui personalitat jurídica pròpia, fet que contravé la normativa vigent i la prevista en el Pla de Museus 2030.
La presa de decisions estratègiques, tècniques i financeres ha de dependre de l'equipament nacional.
El CoNCA ha portat a terme l'avaluació estratègica de l'Arxiu Nacional de Catalunya corresponent als exercicis 2016, 2017 i 2018.
L'Arxiu Nacional és una subdirecció general de la Direcció General del Patrimoni Cultural del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.
En aquest sentit, no disposa de personalitat jurídica pròpia i, a tots els efectes, és dependent de l'estructura jeràrquica esmentada.
L'Arxiu Nacional de Catalunya té la funció doble d'arxiu administratiu, com etapa darrera en el procés de gestió de la documentació pública, i d'arxiu històric d'àmbit territorial català.
De l'avaluació portada a terme, el CoNCA considera que al servei intrínsec d'arxiu caldria afegir una visió més àmplia de centre cultural, continuant el procés natural d'incorporació d'oferta que dona presència social a l'ANC.
Per altra banda, el moment actual és d'evolució del concepte clàssic d'arxius, amb el desenvolupament ràpid de la societat digital.
A aquest fet cal respondre amb una valoració de la progressió del servei de consulta en aquests darrers anys i, a més, cal una prospecció de futur per anar adaptant els diferents serveis a les necessitats socials, culturals i educatives.
L'Arxiu Nacional de Catalunya ocupa la centralitat en l'ecosistema sectorial, per volum i naturalesa de fons i per prestigi tècnic.
En aquest sentit, seria comprensible un paper d'intermediació amb la resta d'arxius del país, a més de cercar la complicitat de l'Arxiu de la Corona d'Aragó, que permeti oferir un servei a la ciutadania en forma d'accés digital comú.
La personalitat jurídica pròpia suposaria per l'ANC un conjunt d'oportunitats no exemptes, alhora, de costos afegits.
En tot cas, el CoNCA considera una necessitat la transició de l'Arxiu Nacional de Catalunya al format jurídic que, amb l'autonomia que li calgui, sigui el més adient per a la seva funció doble de servei a l'Administració i a la ciutadania.