La regulació d'organitzacions professionals en els diferents àmbits de l'activitat social i econòmica és una característica comuna dels sistemes jurídics similars al nostre i ha estat expressament reconeguda en la Constitució i en l'Estatut.
Per aquesta raó, de conformitat amb el que estableixen els articles 9 i 12 de l'Estatut d'Autonomia de Catalunya, tot considerant l'oportunitat que significa la promulgació del Decret de traspàs dels serveis corresponents a les Cambres Professionals Agràries, es dicta aquesta Llei, que té per finalitats essencials de racionalitzar l'estructura, d'aclarir les funcions i de garantir un funcionament democràtic i eficaç de les Cambres Professionals Agràries des d'una concepció nacional.
La Llei estableix i regula un procés de racionalització i d'aclariment de funcions de les Cambres Professionals Agràries que ha de finalitzar el 31 de desembre de 1987.
Per aquest motiu la Llei preveu, d'una part, la lògica reducció del nombre de cambres locals mitjançant el procés d'agrupació voluntària i per decret, d'acord amb les condicions regulades en el text.
D'altra part la Llei crea les cambres comarcals com un futur sistema vertebrador de les Cambres Professionals Agràries de Catalunya.Finalment, també es crea la Federació de Cambres Professionals Agràries de Catalunya en la qual culmina l'estructura territorial d'aquestes entitats i és l'única que té la facultat de relacionar-se amb organitzacions similars d'altres àmbits.
La Llei defineix les Cambres Professionals Agràries en els articles 2 i 3, n'aclareix les funcions en l'article 13 i determina la separació necessària de les activitats econòmiques, mitjançant la conversió en cooperatives.
Al mateix temps i en una línia de coherència amb aquesta voluntat aclaridora, la Llei preveu la possibilitat d'un sistema d'auditoria com a manifestació de la tutela financera exercida pel Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca.
La representativitat, base de tot sistema democràtic, es fonamenta en el sufragi, en el marc més immediat al mateix professional agrari: la Cambra local.
D'aquesta manera la Llei garanteix una participació més directa i un coneixement millor dels electors i dels elegibles.
Les tres finalitats esmentades, i l'autonomia de funcionament que la Llei dóna a les Cambres, la qual es formalitza en llurs estatuts, constitueixen els factors objectius que garanteixen més eficàcia de funcionament.
Les Disposicions Generals configuren els principis generals a què han de respondre les Cambres Professionals Agràries de Catalunya, que no s'allunyen dels que són bàsics i generals en aquesta matèria, però que s'acomoden a la nostra realitat nacional.
Així, en reconeixen la condició de corporació de Dret Públic de caràcter professional, que té per finalitat de prestar serveis als seus membres i de col·laborar amb l'Administració; en delimiten el camp d'actuació, fixen el règim jurídic que els és aplicable i enuncien el contingut dels estatuts.
Pel que fa a l'àmbit territorial, com ja s'ha esmentat, la Llei estableix unes Cambres Professionals Agràries Locals, unes Cambres Professionals Agràries Comarcals i la Federació de Cambres Professionals Agràries de Catalunya, amb competències funcionals diferents sobre el territori respecte al qual es projecten.
La Llei estableix la necessitat d'integració en les Cambres Professionals Agràries de tots els professionals del sector agrari i defineix les persones que tenen aquesta condició i que han de figurar en el cens corresponent.
L'estructura orgànica de les Cambres Professionals Agràries és configurada en una Assemblea General o Ple, i en el cas de les Cambres Locals i Comarcals, en una Junta com a òrgan de govern.
El fet d'establir el règim econòmic de les Cambres pressuposa preveure'n els recursos i garantir l'aplicació correcta d'aquests.
La Llei tracta del primer aspecte recollint tots els ingressos actuals i determinant aquells per mitjà dels quals les Cambres eventualment poden obtenir nous recursos; resol el segon aspecte atribuint una lliure iniciativa a les Cambres, amb la possible auditoria de què ja s'ha fet esment.
Els capítols de personal, de recursos administratius i de registre clouen la Llei i constitueixen una manifestació clara de la doble vessant -pública i privada- d'aquestes entitats.