El raspallat diari de les dents és un hàbit higiènic de salut que ajuda a mantenir una bona salut oral.
L'objectiu és eliminar la placa bacteriana i aportar fluor a les dents.
La placa bacteriana o placa dental és una substància tova i inicialment invisible, que es forma a les dents i als espais que hi ha entre elles.
És fruit de l'adhesió dels bacteris, provinents dels aliments que es mengen, a una capa fina que s'origina pel contacte de les proteïnes de la saliva i la superfície de l'esmalt de les dents que s'anomena pel·lícula adquirida.
Sense una bona higiene oral, la placa augmenta de volum i es comença a mineralitzar transformant-se en carrall o tosca dental.
L'efecte de la placa bacteriana sobre les dents pot provocar càries i sobre la geniva pot provocar-ne la inflamació: gingivitis.
El fluor és un mineral natural que ajuda a enfortir els teixits de les dents com ara l'esmalt i la dentina.
També té poder antimicrobià, això li permet neutralitzar part dels bacteris de la boca i dificultar que puguin fabricar l'àcid que fa malbé les dents.
Com s'elimina ràpidament de la boca, cal aportar-lo sovint.
La millor manera de fer-ho és el raspallat amb pasta fluorada després de cada àpat.
Altres formes d'aplicació són els glopeigs i el fluor en gel que aplica el dentista si és necessari.
Es recomana rentar-se les dents després de tots els àpats, un mínim de dues vegades al dia.
És especialment important fer-ho abans d'anar a dormir per evitar que les restes del sopar es quedin entre les dents durant tota la nit.
Aquest hàbit es pot iniciar quan surten les primeres dents, amb un raspall de filaments tous i sense utilitzar pasta fins als 2 anys.
Un bon raspall de dents ha de tenir un mànec llarg per facilitar-ne l'ús, un capçal petit i amb l'extrem arrodonit per arribar a totes les zones de la boca sense produir ferides, i uns filaments de material sintètic suaus, per evitar que danyin la geniva.
En el cas dels infants, convé que siguin de mida més petita.
La comparació dels beneficis que el raspall elèctric produeix respecte del convencional té una evidència científica clara a favor del raspall elèctric, que es pot usar a qualsevol edat.
El raspall elèctric aconsegueix que quedi menys placa bacteriana i que les genives estiguin menys inflamades.
El raspall és un estri personal i intransferible i cal renovar-lo cada tres mesos o abans si les puntes dels filaments estan gastades o doblegades.
En el cas dels raspalls elèctrics només es renova el capçal i diverses persones poden utilitzar un mateix raspall elèctric si utilitzen diferents capçals.
L'ús de pasta dental fluorada és la principal causa de la reducció en el nombre de lesions de càries als països desenvolupats.
Existeix consens sobre els dos principals mecanismes d'acció del fluor: primer, la seva habilitat per prevenir la desmineralització de l'esmalt sa i, en segon lloc, la seva incorporació per obtenir la remineralització de l'esmalt cariat.
És a dir, el fluor aconsegueix curar i reparar les lesions inicials de càries.
La pasta dentifrícia ha de contenir fluor en una concentració correcta i se n'ha de fer servir la quantitat adaptada a l'edat de cada persona:
Podeu consultar la concentració de fluor de la pasta a l'embalatge del producte o preguntar-li al vostre odontòleg o odontòloga.
Pel que fa a la quantitat de dentifrici que cal utilitzar en cada raspallat, n'hi ha prou amb una porció de mida similar a la d'un pèsol.
Amb pressió suau i amb un temps d'ús d'entre dos i tres minuts:
És important que no us deixeu cap superfície sense netejar i feu el raspallat de manera sistemàtica, seguint sempre el mateix ordre.
Hi ha diversos productes que s'utilitzen com a complements del raspallat:
Si feu algun àpat fora de casa i no porteu cap material per raspallar-vos les dents, podeu glopejar aigua diverses vegades, menjar alguna peça de fruita, com ara una poma, o mastegar un xiclet sense sucre.