En general, el llenguatge emprat en l'àmbit legislatiu i jurídic ha afavorit l'exclusió sistemàtica de qualsevol referència positiva a l'homosexualitat, la transsexualitat i la bisexualitat.
Les referències recollides durant el segle passat, lluny d'aproximar-se al fet des d'un vessant d'igualtat i de reconeixement, han constituït, en el millor dels casos, una font d'exclusió.
Els primers avenços en l'àmbit legislatiu i jurídic apareixen el 1979.
Dos anys abans, el Front d'Alliberament Gai de Catalunya (FAGC), que aleshores encara era una entitat clandestina, va convocar la primera manifestació d'homosexuals a Barcelona.
Hi van participar milers de persones en un context de gran repressió.
L'any 1980 va significar un punt d'inflexió, quan el FAGC va esdevenir la primera associació homosexual legal de Catalunya i de l'Estat espanyol.
Tres anys més tard, el Parlament de Catalunya va aprovar una Proposició no de llei sobre l'homosexualitat, seguint una recomanació del Parlament Europeu.
El 17 de maig de 1990 l'Assemblea General de la Organització Mundial de la Salut (OMS) va suprimir l'homosexualitat de la llista de malalties mentals, posant fi al fonament pseudocientífic de la discriminació cap al col·lectiu LGTB.
La Llei d'unions estables de parella, aprovada el 1998, va ser una altra fita molt important, perquè va fer possible un registre més específic i positiu de l'homosexualitat al Dret civil català.
Durant l'any 2005 van succeir esdeveniments tan importants com la legalització del dret d'adopció per part de les parelles del mateix sexe i la posada en marxa del Programa per a les persones lesbianes, gais, transsexuals i bisexuals (LGTB).
Actualment es disposa de legislació catalana, estatal i internacional, que regula l'adopció, el matrimoni i altres continguts relacionats amb la igualtat de tracte i no discriminació.
Tot i els avenços que s'han produït a Catalunya, cal posar fi a la invisibilitat jurídica a què s'han vist sotmesos gais, lesbianes, transsexuals i bisexuals, les seves famílies i les noves famílies creades a partir de la seva voluntat de convivència.
Entre les propostes recollides al Pla interdepartamental per a la no discriminació de les persones homosexuals i transsexuals, dins de l'àmbit legislatiu i jurídic hi ha:
Proposta a) Fer efectiva la resolució 243/VI del Parlament de Catalunya sobre atenció, informació i assessorament a gais i lesbianes
Proposta b) Disposar d' un marc normatiu adequat per combatre l'homofòbia, transfòbia, lesbofòbia i bifòbia i aplicar-lo
Proposta c) Visibilitzar el compromís del Govern de la Generalitat amb la igualtat de tracte i no discriminació per raó d'orientació o identitat sexual
Proposta d) Adequar l'acolliment i estada de gais, lesbianes i transsexuals en comissaries i centres d'execució penal
Proposta e) Vetllar per la inclusió de la perspectiva LGTB, dins la formació de les persones que accedeixen als cossos de seguretat dependents de la Generalitat de Catalunya, tant pel que fa a l'atenció al ciutadà/ ana com al tractament dels fets delictius o sancionables, així com en la formació continua d'aquest personal
Proposta f) L'Administració vetllarà per la inclusió de la perspectiva LGTB, dins la formació de les persones que accedeixen i que presten serveis a l'Administració de la Generalitat de Catalunya i garantirà un llenguatge inclusiu en els documents/models i formularis que generi, dins la tramitació administrativa
Proposta g) Garantir mecanismes de reacció contra situacions d'homofòbia i transfòbia que puguin afectar a ciutadans i ciutadanes
Proposta h) Donar suport i/o promoure campanyes genèriques sobre les modalitats de família i de la política inclusiva en el conjunt de normatives i drets
Possibilitat d'adopció per part de parelles homosexuals
Adhesió a la Declaració de Montreal
El juliol de 2006 el Govern de la Generalitat va donar suport a la Declaració de Montreal, document adoptat per la Conferència Internacional sobre els Drets Humans de persones LGTB.
El text vol garantir els drets internacionals d'aquest col·lectiu a través de l'actuació dels governs i de les Nacions Unides.
Adhesió a la Declaració de Noruega
El desembre de 2006, el Govern català va manifestar el seu suport a la declaració presentada per Noruega en el Consell de Drets Humans de les Nacions Unides, que denunciava la violació de drets humans per raó d'orientació sexual i d'identitat de gènere.
Llei reguladora de la rectificació registral
Aquesta normativa d'àmbit estatal, també coneguda com Llei d'identitat de gènere, va entrar en vigor el 17 de març de 2007.
Permet a les persones transsexuals modificar la referència del nom i el sexe al DNI i al passaport, sense haver de sotmetre's a una intervenció quirúrgica i sense procediment judicial.
Nou Estatut d'autonomia de Catalunya
El 18 de juny de 2006 la ciutadania catalana va ratificar el nou Estatut d'autonomia de Catalunya.
És un dels textos d'alt rang més avançats del món respecte a la protecció de la diversitat sexual i la lluita contra l'homofòbia, la transfòbia i qualsevol forma de violència o discriminació per motius d'orientació sexual.
El Departament d'Interior, Relacions Institucionals i Participació (DIRIP) va emprendre el juliol de 2008 una campanya contra l'homofòbia amb l'edició de deu mil fullets informatius que explicaven com denunciar les agressions i facilitaven consells de seguretat.
L'any 2009 es va reeditar la campanya.
Protocol d'intervenció policial per a delictes d'homofòbia
El DIRIP va aprovar el juliol de 2008 un protocol d'intervenció policial per a delictes homòfobs amb l'objectiu d'oferir un tractament adequat a les víctimes, identificar les conductes homòfobes i disposar d'informació estadística.
El Protocol determina que les diligències obertes per aquest tipus de delictes s'han de comunicar de manera immediata a la Fiscalia Coordinadora d'Agressions Homòfobes.
Declaració Institucional del Parlament de Catalunya (2012)