projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Els fotògrafs Joan Garrigosa, Josep Maria Roca i Eduard Olivella van coincidir que s'ha produït un retrocés de la fotografia publicitària amb la irrupció de la televisió i Internet en els darrers anys, durant el col·loqui "Evolució de la fotografia de publicitat", que va tenir lloc el 14 de març, a la Sala d'Actes de les Cotxeres.
Eduard Olivella va constatar que s'han multiplicat els suports per a la publicitat i s'ha ampliat el ventall de possibilitats existents per fer arribar al consumidor els missatges, diferentment dels anys 50 en els quals la fotografia era l'element bàsic entre el productor i consumidor.
Va parlar de la imatge en moviment a les televisions i a Internet com a competència directe de la fotografia i va assenyalar que el telèfons esdevindran la pròxima àrea que rebrà una invasió publicitària.
Pel seu cantó, Joan Garrigosa va distingir entre la fotografia, un acte personal creatiu, i la fotografia publicitària, que ha assumit una complexitat creixent i requereix d'un equip per a molts projectes, com passa en el cas de la tecnologia 3D.
També va parlar de la possibilitat que les grans marques, amb pressupostos importants, necessitin distingir-se, sortir dels llocs comuns com Internet i busquin esquemes i fotos molt creatives, amb el segell de l'autor, per sorprendre.
En una altra intervenció, Josep Maria Roca va assenyalar que caldrà definir el paper del fotògraf en el futur de la comunicació publicitària, però que en tot cas el professional seguirà tenint-hi un paper important.
El col·loqui va ser moderat per Joan Roig, fotògraf i president de l'Associació de Fotògrafs Professionals d'Espanya.
En el debat posterior a les intervencions inicials, es van plantejar temes com la presència de les grans marques a les xarxes socials, tot i els dubtes inicials, perquè s'han adonat que els processos de comunicació tradicionals han canviat i que cal ser present en totes les plataformes en un moment en què la comunicació és més interactiva.
També s'hi va fer esment dels canvis dels consumidors que han assumit ara un paper més actiu i que busquen estratègies per saltar-se la publicitat gràcies als avenços de les noves tecnologies.
Aquest debat va ser el tercer dels que s'han organitzat dins el cicle dels Retrobaments AFP al Palau Robert, amb motiu de l'exposició dedicada als Premis Lux.
El mes de gener passat es va celebrar el primer col·loqui sobre fotografia de l'alimentació, en el qual van intervenir el cuiner Ferran Adrià i els fotògrafs d'alimentació Francesc Guillamet i Xavier Galí.
El segon debat, al febrer, es va centrar en la fotografia de moda, i hi van intervenir el dissenyador Josep Abril, i els fotògrafs Manuel Outumuro i Bela Adler.
El Palau Robert ha programat activitats educatives vinculades a l'exposició "Pilarín, 50 anys dibuixant per a tots", amb l'objectiu de fer entendre el discurs expositiu al públic escolar i aconseguir que els alumnes reflexionin i valorin els continguts de la mostra.
El programa d'activitats, que va començar el 7 de maig i acaba a finals de juny, consisteix en una visita guiada a la mostra i un taller.
El programa consta de dues activitats:
El monitor explica, durant la visita, el contingut de la mostra, és a dir, el món de Pilarín Bayés a través de la selecció dels onze personatges protagonistes.
Les explicacions fan referència a la personalitat de la il·lustradora, la biografia, el context que li ha tocat viure, els valors i conviccions i un estil molt característic que es pot valorar amb el material exposat.
Pel que fa al taller, la proposta de treball per als alumnes de Primària se centra en un fragment literari on es descriu un personatge que els infants han de dibuixar.
La tècnica utilitzada és la mateixa que utilitza la Pilarín: dibuix lineal a tinta o retolador i color amb llapis o aquarel·la.
Els alumnes de Secundària fan la mateixa activitat però amb una dificultat superior: també han de crear un ambient, un marc escenogràfic, un paisatge fictici o real dels molts que la Pilarín va descobrir, viure o imaginar.
Finalment, els alumnes de Batxillerat artístic o Cicles Formatius han de dibuixar una idea abstracta, una de les 11 idees o conceptes que constitueixen la línia argumental de l'exposició: la bellesa, la universalitat, la cultura, la comunicació, la ficció, la diversió, la convivència, la identitat...
Primària, ESO, Batxillerats i Cicles Formatius
Els escolars visiten l'exposició i participen en un taller que consisteix a fer un retrat de la Pilarín Bayés a partir de fotografies, textos, cites i de les explicacions fetes.
L'objectiu és fer un retrat en versió lliure de la il·lustradora un cop facilitada i analitzada tota la informació.
L'horari de les activitats és de dilluns a divendres a les 10 i a les 11.45 hores.
Les reserves es poden fer al telèfon 670 036 081.
Tot seguit, trobareu un document adjunt amb la visita autoguiada pels estudiants de Batxillerat i Formació Professional.
El cicle se celebrarà a la Sala Cotxeres els mesos de març i abril, amb la participació de coneguts empresaris, periodistes, dissenyadors, fotògrafs i models.
El cicle se celebrarà a la Sala Cotxeres els mesos de març i abril, amb la participació de coneguts empresaris, periodistes, dissenyadors, fotògrafs i models que parlaran i analitzaran el món de la moda des de diversos punts de vista: creació, indústria, difusió, patrimoni.
El cicle de xerrades entorn de la moda s'organitza gràcies a l'èxit assolit amb l'exposició Barcelona alta costura al Palau Robert, que ja ha superat els 80.000 visitants i que s'ha prorrogat fins a l'1 de maig.
Mitja hora abans de cada sessió, el comissari, Josep Casamartina i Parasols, farà una visita guiada a l'exposició.
L'exposició, organitzada per la Fundació Banc Sabadell, a partir dels fons de la col·lecció particular Antoni de Montpalau, ha batut rècords d'assistència a tots els llocs on s'ha presentat, Oviedo, Teruel, Madrid i ara a Barcelona, on ha comptat amb la col·laboració de la Generalitat de Catalunya.
Orígens i consolidació d'una costura catalana
Dijous 10 de març, a les 19.30 h.
La primera xerrada pretén donar una visió panoràmica sobre la història de la moda a Catalunya de 1920 a 1980, amb la participació d'alguns dels seus protagonistes.
Rosa M. Martin i Ros (historiadora de l'art i especialista en indumentària i teixits)
Elisa Lacambra (col·laboradora i continuadora de Carmen Mir)
Margarita Nuez (dissenyadora de moda)
Josep Casamartina i Parassols (Col·lecció tèxtil Antoni de Montpalau).
Dimarts 22 de març, a les 19.30 h.
La segona xerrada tractarà sobre la relació entra la indústria i la moda entre els anys seixanta i els noranta, en el pas de l'alta costura al prêt-à-porter fins arribar al moment actual.
Susana Frouchtmann (exdirectora del Saló de la Moda i Passarel•la Gaudí)
Àngela Guardiola (dissenyadora de moda)
Niki Bosch (empresari i dissenyador tèxtil).
Models, dibuixants, sastres i fotògrafs" (El naixement d'un vestit)
Dijous 14 d'abril, a les 19.30 h.
La tercera de les xerrades girarà entorn del fenomen de la creació d'un vestit, centrant-se en dos dels principals modistes catalans del segle XX: Pedro Rodríguez i Manuel Pertegaz amb testimonis dels seus propis col•laboradors.
Natàlia Gil (model de Manuel Pertegaz)
Núria Rius de Forns (dissenyadora de barrets d'alta moda)
Jesús Murua (dibuixant de Pedro Rodríguez)
Miguel Elola (modista d'alta costura, col·laborador de Pedro Rodríguez)
Finalment, la darrera sessió del cicle, tractarà sobre el passat i el present de la moda i del paper de l'alta costura en l'actualitat.
Toni Miró (dissenyador de moda)
Josep M. García-Planas (empresari i dissenyador tèxtil)
Them Barcelona (dissenyador de moda)
Teresa Helbig (dissenyadora de moda)
"Moda i noves tecnologies" és el títol del cicle de xerrades que es fan a les Cotxeres del Palau Robert, amb la participació de destacats professionals, per informar i debatre sobre la presència de la moda a webs, blocs, xarxes socials com ara Facebook o Twitter, coincidint amb l'exposició "Barcelona Alta Costura".
La primera sessió va tenir lloc el 26 de gener.
"Moda i noves tecnologies" és el títol del cicle de xerrades que es van fer a les Cotxeres del Palau Robert, amb la participació de destacats professionals, per informar i debatre sobre la presència de la moda a webs, blocs, xarxes socials com ara Facebook o Twitter, coincidint amb l'exposició "Barcelona Alta Costura".
Les dues sessions van tenir lloc el 26 de gener i el 10 de febrer.
Aquest cicle el van organitzar l'empresa de comunicació i disseny La Colmena, el portal de moda Red Fashion i la botiga en línia Sedius, amb la voluntat de destacar la complexitat del fenomen i la influència creixent de les noves tecnologies per difondre la moda.
Els especialistes que hi van intervenir exposaran iniciatives exitoses en aquest àmbit.
Van intervenir en la primera sessió Carlos Pérez (Galactionet), que va parlar sobre "El poder de les xarxes socials.
Influència dels blocaires en el món de la moda"; Patrícia Díaz (Red Fashion), que va tractar sobre el tema "La moda i els seus dissenyadors en les xarxes socials", i la dissenyadora Laura da Luna, amb la ponència "Dissenyadors emergents i la seva relació amb les noves tecnologies".
Diversos especialistes en la moda i les noves tecnologies van participar en la segona xerrada sobre aquesta tema el 10 de febrer.
En aquesta segona sessió es van tractar tres temes:
- "e-shops", finestres obertes per als dissenyadors emergents, amb Lolda Moreno i Antonio Vadillo (Sedius).
- Les noves tecnologies de la comunicació, punt de partida, amb Anaÿs de la Tiba (dissenyadora de moda).
- Les noves tecnologies, una extensió de la comunicació tradicional en el món de la moda, amb l'empresa Llamazares y de Delgado, dissenyadors de moda.
Els centres escolars i casals o esplais d'estiu interessats a conèixer millor la proposta de l'exposició "L'Art de l'engany.
Efectes especials no digitals en el cinema" poden participar en dos tallers programats pel Palau Robert.
Visita a l'exposició combinada amb un taller participatiu que permet conèixer les principals tècniques del maquillatge aplicades al cinema, la descripció dels materials, i els efectes i les transformacions que produeixen.
Tot plegat és l'excusa perfecta per disfressar-se i maquillar-se com uns autèntics zombis.
Visita a l'exposició més un taller que facilita informació sobre els principis òptics i mecànics que van fer possible el naixement del primer cinematògraf.
Al llarg de la història del cinema, aquestes tècniques s'han utilitzat per crear efectes especials espectaculars.
Amb la construcció de diversos artefactes que poden fer els escolars, es converteix en moviment allò que és estàtic, creant il·lusions i efectes sorprenents.
Des del zootrop fins a la tècnica de l'Stop-motion, ens endinsarem en la màgia dels objectes animats.
Els tallers s'han programat del 20 de maig fins al 30 de juliol, de dilluns a divendres, entre les 10 i les 14 h ( una sessió a les 10h i una altra sessió ales 12 h).
Tenen una durada de dues hores i hi poden participar els escolars a partir de 8 o 10 anys segons el taller.
Es pot fer la reserva al telèfon 670.036.081
Les persones que vulguin fer un recorregut detingut per l'exposició poden fer-hi visites guiades tos els dissabtes, diumenges i festius a les 11.30 h i a les 12.30 h.
Totes les activitats són gratuïtes.
Per tenir més informació i fer les reserves, cal trucar al telèfon 670.036.081
El Palau Robert dona a conèixer les imatges de 12 fotògrafs de prestigi mundial en l'exposició "Disorder" del Premi Global de Fotografia i Sostenibilitat Prix Pictet.
La mostra, que tanca la seva gira mundial per diversos països, es pot visitar del 10 de març al 28 de maig.
"Disorder" (Desordre), mostra organitzada pel grup Prix Pictet amb la col·laboració de la Generalitat de Catalunya, aplega les obres dels fotògrafs seleccionats per optar al Premi en la sisena edició del certamen, que va guanyar la fotògrafa francesa Valérie Belin per la sèrie de fotografies "Still life".
El nom de la guanyadora es va fer públic en una cerimònia que va tenir lloc al Museu d'Art Modern de París, presidida per Kofi Annan.
Les imatges de l'exposició reflecteixen el malestar social, les revoltes polítiques o l'alteració del clima.
Alguns aborden el tema des d'una perspectiva purament documental, mentre que altres opten per un enfocament abstracte o poètic, com és el cas de la guanyadora Valérie Belin.
Durant l'acte en què es va conèixer el nom del guanyador, Koffi Annan va afirmar: "La nostra època es defineix pel desordre.
El nostre domini de nombrosos aspectes de la vida ens ha portat a creure equivocadament que hem sotmès el planeta a la nostra voluntat.
No obstant això, la fragilitat d'aquest postulat es fa palesa cada vegada que es produeix una pandèmia, un terratrèmol, un tsunami o una sequera.
Cada dia que passa, el miratge de l'ordre queda esmicolat".
Els dotze fotògrafs que exposen la seva obra fotogràfica al Palau Robert són IIlit Azoulay (Israel), Valérie Belin (França), Matthew Brandt, (Estats Units), Maxim Dondyuk (Ucraïna), Alixandra Fazzina (Regne Unit), Ori Gersht (Israel), John Gossage (Estats Units); Pieter Hugo (Sud-àfrica) Gideon Mendel (Sud-àfrica); Sophie Ristelhueber (França), Brent Stirton (Sud-àfrica), i Yang Yongliang (Xina).
La mostra ha viatjat prèviament a París, Londres, Roma, Brussel·les, Zurich, Ginebra, Atenes, Tòquio, Dublín, Hamburg i San Diego.
El Prix Pictet, creat el 2008 pel grup Pictet, ha aconseguit el reconeixement mundial per la contribució dels fotògrafs al debat sobre els reptes socials i mediambientals més importants.
Els cinc guardonats d'edicions anteriors van ser Benoît Aquin, Nadav Kander, Mitch Epstein, Luc Delahaye i Michael Schmidt.
Els finalistes van ser escollits per un jurat independent entre més de 700 noms proposats per 260 persones d'arreu del món.
-Professor Sir David King, representant del Ministeri d'Afers Exteriors del Regne Unit per al Canvi Climàtic.
-Peter Aspden, editor de la secció d'art del Financial Times.
-Martin Barnes, conservador en cap del departament de fotografia del Victoria and Albert Museum de Londres.
-Emmanuelle de L'Ecotais, conservador del Museu d'Art Modern de París.
-Nili Goren, conservador de fotografia del Museu d'Art de Tel Aviv.
-Elisabeth Sussman, conservadora de la col·lecció de fotografia Sondra Gilman al Museu Whitney d'art americà.
Del 10 de març al 28 de maig del 2017, a la Sala 1
Exposició oberta al públic del 18 d'octubre fins al 28 de novembre de 2000
Estudià Civilització Francesa a la Universitat de la Sorbona i, en tornar a Barcelona es posa al costat de Xavier Miserachs, amb el qual aprèn l'ofici i es professionalitza com a fotògrafa.
El seu primer llibre, Luces y sombras del Flamecto, és el fruit de la seva col·laboració amb el director Rovira Beleta i l'amistat que féu amb Carmen Amaya, Antonio Gades i La Chunga.
Col·labora, també, amb la premsa més progressista dels darrers anys del franquisme -Tele/Expres, Mundo Diario, Fotogramas, Destino- i, el 1965, fa la primera exposició, al Col·legi d'Arquitectes, amb el títol d' Evocació del Modernisme.
Més endavant s'especialitza en retrat.
Considerada la fotògrafa de l'anomenada "Gauche Divine" barcelonina -grup de professionals, intel·lectuals i artistes dels anys 70- en fa una exposició que dos dies després seria clausurada per la policia.
Ha realitzat campanyes de premsa i promoció, portades de discos, ha estat al front de la col·lecció "Serie Negra" de Tusquets i del departament de fotografia de la revista Vindicación feminista, i ha col·laborat a Interviu, Reporter, Cuadernos para el diálogo, Boccaccio...
Més de 40 exposicions, entre les quals cal destacar Miró, otro (Col·legi d'Arquitectes); Tarjeta de identidad (FAD); Confesiones de una diva (Vinçon); La gauche qui rit (Aixelà); Carmen Amaya (FNAC); Colombia vive... i 30 llibres de fotografia: El Modernismo; Los cementerios de Barcelona; Els Barcelonins; Carmen Amaya 1963; Tretze que canten; Una tumba; Barcelona, dona d'aigua; Portuarium; Luces y sombras del flamenco; Quince días de euforia, entre d'altres.
Amb l'arribada dels ajuntaments democràtics, s'especialitza en fotografiar la seva ciutat, Barcelona i l'Àrea Metropolitana.
La seva obra figura en la col·lecció del Museu Nacional d'Art de Catalunya i el 1998 l'Ajuntament de Barcelona l'imposa la Medalla al Mèrit Artístic.
Exposició oberta al públic del 6 de setembre fins al 15 d'octubre de 2000
El 1980 acabà els estudis de Disseny Gràfic i va treballar primer com a dissenyador i després com a fotògraf especialitzat en temes de natura i de viatges.
Ha viatjat per diversos països fotografiant els paisatges, la flora i la fauna salvatges, especialment als Pirineus, les Illes Balears, l'Àfrica meridional i Austràlia.
La divulgació de la seva obra la fa a través del món editorial: entre les revistes en les quals ha col·laborat destaquen Descobrir Catalunya, Península, National Geographic España, Viajes National Geographic, Integral, Rutas del Mundo, El mundo de los Pirineos, Altaïr i Cavall Fort.
Cal esmentar, també, els llibres Fotografiar la Naturaleza i Fotógrafos de la Naturaleza dels quals és, també, autor del text, i La magia de los árboles.
El 1994 va realitzar el documental Natura als Pirineus, per a televisió, que fou guardonat amb diversos premis.
Sempre implicat en l'estudi i la defensa de la natura, ha estat vicepresident del grup conservacionista DEPANA, membre del Patronat del Parc Nacional d'Aigüestortes i vocal de l'associació Fotógrafos de Naturaleza.
Exposició oberta al públic del 27 de juny fins al 31 d'agost de 2000
Els seus pares són el fotògraf Pere Català i Anna Roca.
Va fer la seva primera fotografia als 7 anys.
Féu d'ajudant del seu pare, que es dedicava a la fotografia industrial, i de Josep Sala.
El 1938 col·labora en el rodatge a Barcelona de la pel·lícula l'Espoir, d'André Malraux.
Deu anys després s'independitza i obre el seu laboratori.
Guanya el concurs de cartells de la Casa Domecq, i amb l'import del premi salda el crèdit que havia demanat per muntar-se el laboratori.
L'any 1950 coneix Salvador Dalí i guanya, per segona vegada, el premi Ciutat de Barcelona de fotografia, i el de cine.
Comença també la seva amistat amb Joan Miró i publica el primer llibre fotogràfic: La Sagrada Família.
El 1958 munta enormes plafons fotogràfics en l'Exposició Universal de Brussel·les.
El 1965 comença a fer reproduccions de gran format en color i als anys 70 documentals sobre artistes plàstics com Miró, Chillida, Guinovart, etc..., per encàrrec del galerista Aimé Maeght.
Amb càmera o sense, Català-Roca participa activament en els esdeveniments històrics que tenen lloc al llarg de la seva vida.
En les seves fotografies reflexiona sobre el temps i és molt conscient del poder d'informació de la imatge.
El 1982 es munta la primera exposició retrospectiva amb el títol Francesc Català-Roca.
Un any després rep el "Premio Nacional de Artes Plásticas" que el Ministeri de Cultura concedeix per primera vegada a un fotògraf.
El 1984 publica el llibre Miró.
Noranta anys i el Museu Picasso li publica la carpeta Tauromàquia.
La seva bibliografia, però, és tan extensa com el nombre d'exposicions.
El 1987, per encàrrec de l'Ajuntament de Barcelona, fa un documental sobre la reconstrucció del pavelló Mies van der Rohe, i va a Nova York amb motiu de la retrospectiva organitzada per l'Spanish Institute.
L'any 1992 la Generalitat li concedeix el Premi Nacional d'Arts Plàstiques i la Creu de Sant Jordi, i rep també el Títol d'Honor de la Ciutat de Valls.
Un any desprès, l'Ajuntament de Barcelona li concedeix la Medalla d'Or al Mèrit Artístic, i la Fundació Joan Miró li lliura el premi Ocell Solar.
En el marc de la Primavera Fotogràfica d'enguany, la Fundació Joan Miró exposa Francesc Català-Roca.
Joana Biarnés va parlar de la satisfacció que sent amb l'exposició "A contracorrent" per l'acollida i per les emocions que sent en veure les imatges d'una llarga trajectòria com a fotògrafa, en la presentació del llibre "Disparant amb el cor", que va tenir lloc el 4 de desembre al Palau Robert.
La fotògrafa va explicar moltes anècdotes de la seva vida professional, especialment de la seva etapa al diari "Pueblo", i va mantenir un diàleg molt interesssant amb l'editor gràfic i el comissari de l'exposició, Chema Conesa, i amb el periodista i biògraf Jordi Rovira.
Chema Conesa va remarcar que les fotos diuen molt dels qui les fa i que és el cas de la Joana, un referent per a molts fotògrafs i persones interessades per la fotografia per la seva capacitat de disparar amb el cap i el cor.
Disparant amb el cor" és una publicació antològica i biogràfica que resumeix el llegat d'una pionera del fotoperiodisme i no només difon un gran arxiu fotogràfic acabat de descobrir, sinó que treu a la llum la vida intensa d'una dona i professional extraordinària.
El llibre, editat per Blume i la Fundació Photographic Social Vision, ha rebut el suport de la Generalitat de Catalunya, l'Ajuntament de Madrid, la Diputació de Barcelona i l'Ajuntament de Terrassa.
A més, compta amb els pròlegs del fotògraf, periodista i editor gràfic Chema Conesa, de la periodista i escriptora Natalia Figueroa i una acurada i amena biografia a càrrec del periodista i biògraf de Joana Biarnés, Jordi Rovira.
Cal destacar també els textos en primera persona de l'autora comentant les anècdotes darrere de les seves fotografies al llarg del llibre.
Joana Biarnés (Terrassa, 1935) és la primera fotoreportera del periodisme gràfic espanyol que va anar 'a contracorrent' en una època de pensament únic.
El seu llegat fotogràfic, que va des de l'esport i la moda fins al reportatge social passant per accidents, catàstrofes i el retrat de molts personatges famosos de l'època, mostra una etapa clau del segle XX: els anys de l'Espanya trista i empobrida del franquisme i dels inicis de la democràcia i l'obertura de mires d'una societat que recuperava la il·lusió.
El llibre antològic "Joana Biarnés.
Disparant amb el cor" fa justícia a un gran arxiu fotogràfic i redescobreix una obra moderna, fresca, valenta i honesta que havia caigut en l'oblit.
Una obra que també es pot descobrir visitant l'exposició que es presenta al palau Robert en què Joana Biarnés presenta una selecció de 90 fotografies del seu ampli arxiu fotogràfic que mostren l'Espanya de la postguerra civil amb posicions immobilistes i terriblement masculinitzades.
Les fotografies corresponen a l'època en què Joana Biarnés va treballar al diari de tarda "Pueblo", des del 1963 fins al 1973.
Aleix Bonfill Garcia, Inés Castel-Branco i Pere Monràs parlaran del tema "Aproximacions pràctiques inspirades en el pensament de Panikkar" en la conferència que s'ha organitzat el dimarts 27 de novembre, a les 19 hores, a la Sala d'Actes, dins el cicle d'actes programat al Palau Robert, coincidint amb la mostra "Kosmos Panikkar".
L'acte es complementarà amb l'actuació musical de Carles Benítez, Cristina Duran Coroleu, Joan Planas i Maria Yndurain Miracle.
Aquest cicle de conferències l'organitza la Casa de l'Ésser, amb la col·laboració del Palau Robert i Fragmenta Editorial.
L'objectiu del cicle és reflexionar sobre l'obra i trajectòria de Panikkar, però també repensar, en diàleg (crític), aquells temes que el van inspirar.
I tot això, amb la mirada posada també en una aplicació pràctica d'aquest pensament.
L'exposició "Kosmos Panikkar" pretén difondre i debatre entre la ciutadania, amb un discurs pedagògic i creatiu, l'obra excepcional i poc coneguda d'un filòsof que ha aprofundit en temes com la interculturalitat, el diàleg interreligiós i l'espiritualitat.
El dimarts 27 de novembre, a les 19 h.