projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Aquest mes de novembre s'ha aprovat la modificació del Pla rector d'ús i gestió de l'àrea protegida de les illes Medes, aprovat pel Decret 222/2008 (DOGC núm.5258).
Concretament, en data 29 de novembre de 2017, s'ha publicat al DOGC (núm. 7507) el Reial Decret 1005/2017, de 24 de novembre, pel qual es modifica el Pla rector d'ús i gestió de l'àrea protegida de les illes Medes, aprovat pel Decret 222/2008, d'11 de novembre, se n'estableixen les regles d'aplicació durant la seva vigència transitòria, i es crea el Consell Científic del Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter (publicat al BOE núm. 290, de 29 de novembre) fet que permet una millor comptabilització de les activitats humanes al espai protegit.
El PRUG és l'instrument que permet la planificació de la gestió de l'àrea protegida a partir de l'establiment d'una sèrie d'objectius dirigits a garantir la conservació i millora dels valors naturals d'aquest espai, tot regulant els usos turístics, recreatius, esportius, educatius i científics, així com la pesca professional.
D'acord amb la Llei 15/2010, de 28 de maig, de declaració del Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter, aquest PRUG continua vigent en el seu àmbit d'aplicació, que es correspon amb la Reserva natural parcial marina de les Medes i la seva zona perifèrica de protecció, fins que no s'aprovi el Pla Rector d'Ús i Gestió del Parc Natural.
La finalitat del Pla especial és donar continuïtat i millorar la conservació i la gestió d'aquest espai natural protegit emblemàtic.
En concret, el Pla especial posa en relleu la conservació d'aquells elements naturals més excepcionals de la zona, com són, entre d'altres, l'avifauna, la flora, els ambients dunars i d'aiguamoll, que són poc representats a la resta del territori i que identifiquen el reconegut Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà.
El Pla especial de protecció és l'instrument tècnic i jurídic a través del qual s'estableixen els objectius de recuperació i conservació de l'espai natural, es defineixen les característiques de l'espai natural, s'ordena territorialment i s'estableix la regulació i el programa d'actuacions a l'espai.
Els plans especials s'elaboren i es tramiten d'acord amb la legislació d'espais naturals.
El Pla especial és l'instrument d'ordenació que permet treballar coherentment i de manera integrada tot el que envolta aquest espai natural protegit.
Així, el Pla especial dels Aiguamolls de l'Alt Empordà regula les condicions d'execució dels projectes o les iniciatives que puguin incidir-hi a fi d'assegurar el respecte envers els valors naturals protegits.
També incideix en l'ordenació d'usos en el sòl no urbanitzable, en la regulació de l'establiment de noves activitats, i en l'ordenació del lleure i l'ús públic en l'àmbit de l'espai.
El Pla estableix, també, un marc de referència que permet la cooperació dels diferent nivells i organismes administratius en la gestió de l'espai protegit, tenint en compte les diferents atribucions competencials que hi incideixen.
En aquest sentit, el Programa d'actuació promou la coordinació entre els organismes de l'Administració, per tal d'impulsar mesures en relació amb la conservació dels sistemes naturals costaners.
El Pla especial se centra en l'espai del PEIN anomenat Aiguamolls de l'Alt Empordà (amb una superfície de 4.964 hectàrees), que inclou al seu interior el Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà.
L'àmbit del Pla especial, però, és més ampli (7.262,6 hectàrees) atès que se suma a la superfície de l'espai protegit la corresponent a la zona perifèrica de protecció i connexió.
Aquesta zona té un tractament normatiu específic, amb menys regulacions que la resta de zones del Pla, i l'objectiu principal és assegurar la continuïtat territorial i les connexions biològiques i paisatgístiques entre les diferents unitats de l'espai protegit, tot mantenint el caràcter rural dels terrenys que inclou.
Així mateix, permet mantenir la connexió entre els Aiguamolls de l'Alt Empordà i els espais protegits propers (Cap de Creus i el Montgrí-Illes Medes-Baix Ter).
A Catalunya, la Llei 12/1985, de 13 de juny, d'espais naturals, estableix el Pla d'espais d'interès natural (PEIN), que podríem dir que és l'instrument de planificació de tota la xarxa d'espais de Catalunya i el que estableix té caràcter vinculant per a tota la resta d'instruments de planificació.
Dins del PEIN s'engloben els espais naturals de protecció especial, sota les figures de parcs nacionals, parcs naturals, reserves naturals i paratges naturals d'interès nacional.
Aquests espais gaudeixen d'un règim de protecció superior, tenen una gestió complexa i necessiten instruments de planificació i gestió específics.
Amb aquest objectiu, la Llei 12/1985 estableix dos instruments addicionals que esdevenen cabdals: el Pla especial de protecció del medi natural i el paisatge i el Pla rector d'ús i gestió.
El Pla especial de protecció del medi natural i del paisatge es formula amb la finalitat d'adequar l'ordenació i la gestió del patrimoni natural o d'algun dels seus elements (les espècies, els hàbitats, els ecosistemes, el patrimoni geològic, els recursos naturals, els paisatges naturals, els espais naturals protegits, etc.) d'un àmbit territorial determinat.
Aquest pla té una vigència indefinida i és equivalent al Pla d'ordenació dels recursos naturals (PORN) que s'aplica a la resta de l'Estat en virtut de la Llei 42/2007, de 13 de desembre, del patrimoni natural i de la biodiversitat.
El Pla rector d'ús i gestió (PRUG) és l'instrument que desplega i desenvolupa el pla especial amb la finalitat de consolidar la protecció de l'espai natural protegit mitjançant una gestió adequada.
Per això, concreta les directrius generals de gestió, els objectius específics i les normes de regulació de les activitats que s'hi desenvolupen i estableix les actuacions i els usos compatibles de cadascuna de les zones d'un espai protegit.
La vigència màxima del PRUG és de sis anys.
El Servei d'Espais Naturals Protegits està adscrit a la Direcció General de Polítiques Ambientals i Medi Natural del Departament de Territori i Sostenibilitat.
L'objectiu principal del Servei és programar, coordinar, dirigir i donar suport a la gestió dels espais naturals de protecció especial que depenen del Departament de Territori i Sostenibilitat, d'acord amb el que estableix la Llei 12/1985, d'espais naturals.
Els espais naturals de protecció especial constitueixen un marc territorial jurídic, administratiu, pressupostari i professional desenvolupat i adreçat explícitament a la conservació del patrimoni, sense oblidar de fer-ho de manera compatible amb el desenvolupament socioeconòmic de la població local i amb l'ús públic o social d'aquests espais.
Precisament la confluència d'aspectes i interessos molt diversos que cal tenir en compte a l'hora de gestionar adequadament un espai natural de protecció especial és el que crea una especial complexitat.
Si bé cada espai natural de protecció especial disposa d'un equip de gestió proper al territori, en contacte directe i permanent amb tots els actors implicats, hi ha la necessitat d'establir unes línies de treball, directrius i objectius comuns a tots ells que en garanteixin una gestió més eficient.
En aquest marc, com a objectius principals s'han de destacar:
Accedeix a la pàgina de Facebook del Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà:
Accedeix a la pàgina de Facebook del Parc Natural de l'Alt Pirineu:
Accedeix a la pàgina de Facebook del Parc Natural del Cadí-Moixeró i del Paratge Natural d'Interès Nacional del Pedraforca:
Accedeix a la pàgina de Facebook del Parc Natural de Cap de Creus:
Accedeix a la pàgina de Facebook del Parc Natural Capçaleres del Ter i del Freser:
Accedeix a la pàgina de Facebook del Parc Natural del Delta de l'Ebre:
Accedeix a la pàgina de Facebook del Parc Natural dels Ports:
Accedeix a la pàgina de Facebook del Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa:
Accedeix a la pàgina de Facebook del Parc Natural de la Serra de Montsant:
Accedeix a la pàgina de Facebook del Paratge Natural d'Interès Nacional de Poblet:
Accedeix a la pàgina de Facebook del Parc Natural del Montgrí, les illes Medes i el Baix Ter
La creació d'estratègies conjuntes amb altres institucions és bàsica per fomentar accions de conservació comunes.
Actualment s'està treballant per reeditar un conveni de col·laboració amb el Museu de la Mediterrània, que ja s'havia portat a terme en els darrers anys, i que va permetre poder extreure el màxim rendiment de les sinergies de treball que es desenvolupaven en el territori aprofitant els recursos humans i econòmics existents en una estratègia conjunta i coordinada.
Dins d'aquest conveni s'inclou el desenvolupament del Pla de gestió del patrimoni cultural.
Al PNIN de Poblet es distingeixen clarament dos grans tipus de relleu: al sector de la vessant nord de les Muntanyes de Prades, el relleu és marcadament muntanyós (Serralada Prelitoral), mentre que la part més septentrional del PNIN es caracteritza per un conjunt de terres més planeres al voltant de la vall del riu Sec (Depressió Central Catalana).
L'altitud del PNIN oscil·la entre els 400 m de les parts més baixes fins als 1.201 m del Tossal de la Baltasana a l'extrem sud-oest de l'espai protegit, cim que representa el punt més elevat de les Muntanyes de Prades.
El clima és el típicament mediterrani però amb matisos.
Presenta una tendència a la continentalitat i també els efectes lògics per l'augment de l'altitud, que deriven vers un clima de muntanya mitjana.
L'orientació general del PNIN vers el nord també influeix en el seu clima, apareixent com una gran obaga.
La temperatura mitjana anual és de 13,2 oC i la precipitació mitjana anual es situa entre els 550 i els 600 mm.
D'acord amb la Llei 12/1985, d'espais naturals, el Paratge Natural d'Interès Nacional de Poblet ha de disposar d'un pla especial i d'un pla rector d'ús i gestió com a instruments de planificació de la gestió.
A data d'avui, el Paratge encara no disposa d'aquestes eines de planificació.
Per aquest motiu, l'equip del Paratge, sota les instruccions de la Direcció General i de la Junta Rectora, analitza i ordena aquells àmbits de gestió que més ho requereixen.
Això es realitza a través de documents que orientin la gestió o bé a través d'acords i convenis amb altres administracions implicades.
A banda de la riquesa monumental i cultural del monestir de Poblet, aquest espai disposa de molts valors naturals.
Ofereix moltes possibilitats de fer excursions i caminades o simplement de passejar fruint del paisatge i gaudint d'una cinquantena de fonts naturals, algunes d'aigua ferruginosa.
Els seus paisatges agrícoles, majoritàriament conreus de vinya, contrasten amb el paisatge eminentment forestal amb gran variabilitat cromàtica que canvia segons l'època de l'any.
El Paratge de Poblet deu el seu nom al Monestir Cistercenc que fou fundat el segle XII en uns terrenys donats pel comte Ramon Berenguer IV als monjos de l'orde del Cister.
L'indret on es bastí l'actual monestir era conegut com hortur populeti (lloc d'horta envoltat de bosc d'àlbers) i d'aquí procedeix el nom de Poblet.
Amb la fundació del Monestir, els monjos van començar l'explotació dels productes del bosc com les pastures, la fusta, el carbó, la caça, etc., amb un aprofitament racional que durà molts segles, també van construir diferents granges dins del bosc.
Aquestes granges eren unitats d'explotació agrària vinculades a Poblet.
El domini monàstic durà fins el 1.835, any en què el Decret de supressió de monestirs, col·legis religiosos i convents va comportar que la comunitat dels monjos de Poblet abandonés el Monestir i les seves propietats.
A partir de llavors, al quedar fora de qualsevol control, el bosc de Poblet fou assolat per aprofitaments irracionals, portant-lo a una deforestació quasi total.
Posteriorment les lleis desamortitzadores de Mendizábal i Madoz (1.855) establiren que el bosc de Poblet passava a ser propietat de l'Estat i administrat per Hisenda, la qual va posar a la venda part del bosc a particulars.
Sortosament, el bosc de Poblet s'inclogué en el Catàleg de Forests d'Utilitat Pública (1.862) exceptuades de la venda.
Més endavant, amb la creació de les Divisiones Hidrológicoforestales (1.901), començaren els treballs de partionament, restauració i conservació del bosc de Poblet.
D'aquesta època daten les cases forestals de la Pena, Castellfollit i el Tillar, la construcció de la xarxa de camins forestals, els diversos refugis de treballadors i l'establiment d'un sistema de guarderia i vigilancia.
Durant la guerra civil (1936-1939) el control disminueix i altre cop es produeixen abusos dels seus recursos.
Acabat el conflicte, l'any 1946 la 1a División Hidrologicoforestal elabora un projecte d'ordenació del "Monte Poblet" per un període de 15 anys.
L'any 1962 el bosc de Poblet fou traspassat a la Brigada del Patrimonio Forestal del Estado que era l'encarregada de gestionar totes les forest públiques que pertanyien a l'Estat i es reactiva altre cop l'activitat forestal.
D'aquest període destaquem els continuats treballs silvícoles per a la millora de l'arbrat del bosc, la construcció de la caseta de vigilància del Tossal de la Baltasana, les àrees de lleure de Castellfollit i la Font de la Teula, així com la constitució de la zona de caça controlada.
L'any 1980 les competències en matèria forestal estatals van ser transferides a la Generalitat de Catalunya, de manera que els projectes i actuacions d'ICONA al Bosc de Poblet van quedar suspesos.
L'any 1.984, es declara Paratge Natural d'Interès Nacional una part de la vall del Monestir de Poblet (Llei 22/1.984, de 9 de novembre) i, per tant, el bosc de Poblet passa a tenir un règim de protecció especial i és gestionat per l'administració autonòmica fins als nostres dies.
El Paratge Natural d'Interès Nacional de Poblet és un espai natural de protecció especial molt singular que mereix una visita pausada.
El Paratge Natural d'Interès Nacional de Poblet està ubicat als termes municipals de Vimbodí i Poblet i de l'Espluga de Francolí, a la comarca de la Conca de Barberà.
El bosc de Poblet se situa a la cara nord de les muntanyes de Prades i està molt proper a l'autopista AP-2, per la qual cosa resulta molt accessible.
Aquest espai combina racons per al gaudi dels boscos i la tranquil·litat amb una història rica: les pintures rupestres i el monestir de Santa Maria de Poblet, ambdós declarats Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO, així ho testifiquen.
Així, us convidem a gaudir d'un entorn singular, d'un paisatge preservat al llarg dels temps, d'uns boscos ben conservats i d'un patrimoni únic de les comarques tarragonines.
El Pla especial de protecció del medi natural i del paisatge del Parc Natural de Cap de Creus preveu, entre altres, un programa d'actuació.
En el Programa d'actuació es determinen les actuacions necessàries per complementar el règim de protecció establert mitjançant les normes del Pla especial, en aquells aspectes on l'aplicació exclusiva de normes protectores és insuficient.
En el Programa s'estableixen les actuacions i les directrius específiques que han d'orientar l'acció dels diferents organismes responsables.
En els casos en què és necessari, s'avaluen econòmicament les actuacions i se'n preveuen les línies de finançament.
Les mesures determinades en el Programa d'actuació es podran concretar i complementar mitjançant els plans anuals d'actuació del Parc Natural.
Les actuacions previstes en el Programa s'han ordenat a l'entorn de cinc eixos:
Complementàriament al Programa d'actuació, s'estableix que l'òrgan rector del Parc ha de promoure l'elaboració dels catàlegs següents del patrimoni del Parc Natural, per tal de garantir millor la seva protecció:
El Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà és una de les zones naturals més conegudes i emblemàtiques de Catalunya, ja que la seva creació, l'any 1983, va ser conseqüència d'una intensa i llarga campanya de defensa iniciada el 1976 per aturar un projecte d'urbanització que pretenia construir una marina residencial per a 60.000 persones en el sistema llacunar situat entre les desembocadures dels rius Muga i Fluvià.
Els aiguamolls empordanesos ocupaven, antigament, gairebé tota la plana de la badia de Roses i del baix Ter.
Per fer-nos una idea, el massís del Montgrí es trobava aïllat per les aigües, i els grecs van fundar Empúries en una illa entre les antigues desembocadures dels rius Fluvià i Ter.
Aquella extensa àrea de maresmes va anar desapareixent a causa de la dessecació per a aprofitaments agrícoles i ramaders, per evitar el paludisme, i a partir dels anys 60, a causa de l'especulació urbanística.
Si l'any 1976 no s'hagués iniciat la campanya de defensa, actualment no quedaria cap vestigi d'aquesta zona humida.
L'any 1983, el Parlament de Catalunya va aprovar per unanimitat la Llei de protecció dels aiguamolls de l'Alt Empordà.
Els del Baix Empordà, és a dir, la zona del baix Ter i de Pals, van quedar fora de la Llei però finalment han quedat inclosos dins el Pla d'espais d'interès natural (PEIN) i s'espera que a la llarga es converteixin en reserves naturals.
L'article 6 de la Llei 21/1983, de 28 d'octubre, de declaració de paratges naturals d'interès nacional i de reserves integrals zoològiques i botàniques dels Aiguamolls de l'Empordà, va crear la Junta de protecció dels Aiguamolls de l'Empordà com a òrgan rector de l'espai protegit.
Les atribucions de la Junta de protecció dels Aiguamolls de l'Empordà van ser ampliades pel Decret 136/1984, de 17 d'abril, de desplegament de la Llei 21/1983, de 28 d'octubre, de declaració de paratges naturals d'interès nacional i de reserves integrals zoològiques i botàniques dels Aiguamolls de l'Empordà.
Posteriorment, el Decret 171/1986, de 5 de juny, sobre òrgans gestors del Parc Natural i de les seves reserves naturals dels Aiguamolls de l'Empordà, va desenvolupar la Llei pel que fa a la Junta de protecció i va crear un Consell directiu de l'espai protegit.
Composició: D'acord amb el Decret 125/1992, d'11 de maig, sobre remodelació dels òrgans rectors del Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà, la composició de la Junta de Protecció és la següent:
- 3 representants del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural
- 1 representant del Departament de Governació
- 1 representant del Departament de Cultura
- 2 representants del Departament de Territori i Sostenibilitat
- 1 representant del Departament d'Empresa i Ocupació
- 3 representants dels ajuntaments que tenen part del seu terme municipal inclòs al Parc Natural, designats pel Consell Comarcal de l'Alt Empordà
- 2 representants de les entitats i organitzacions professionals agràries amb incidència a la zona
- 1 representant dels propietaris dels terrenys inclosos al Parc Natural
- 2 representants de les associacions catalanes que, d'acord amb els seus estatuts, tinguin com a finalitat la protecció de la natura i estiguin vinculades a la zona
- 1 representant del Consell Universitari de Catalunya
- 4 tècnics designats a proposta de l'Institut d'Estudis Catalans, que s'hagin destacat en la defensa i l'estudi de la zona
- El Director/a del Parc Natural, que actuarà com a Secretari/ària de la Junta.
Són funcions del Consell Directiu:
c) Emetre els informes preceptius sobre plans, reglamentacions i obres que afectin l'espai protegit.
Encara hi ha poblets dispersos i amagats entre muntanyes, com és el cas dels 10 municipis de l'àmbit del Parc, on podem gaudir de l'experiència d'un cel ben negre, on les estrelles, són infinites.
Aquestes regions mereixen ser conservades i poden obtenir el reconeixement internacional com a Destinació Turística i Reserva Starlight (UNESCO), a mesura que els habitants d'aquestes contrades decideixen emprendre accions per a conservar la foscor del firmament i no afegir més contaminació lumínica.
Al mes d'octubre de 2018 el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici va obtenir aquesta certificació.
Podeu consultar el fulletó Muntanyes d'estrelles per saber quines activitats relacionades amb l'astronomia es poden fer i descobrir la xarxa de miradors i punts d'observació astronòmica al Parc i al seus voltants.
Per a dur a terme activitats al Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, es requereix l'autorització corresponent.
Qualsevol persona, empresa o entitat que realitzi o promogui l' activitat en els espais inclosos al Pla d'Espais d'Interès Natural gestionats pel Departament de Territori i Sostenibilitat ho ha de fer a través d'aquest enllaç, utilitzant el formulari específic i seguint les indicacions incloses al tràmit corresponent.
Les sol·licituds relatives a Obres i manteniment al Parc s'han de fer via la Petició genèrica a la Generalitat de Catalunya.
Es requereix als sol·licitants que llegeixin la política ambiental del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, consultable als Enllaços relacionats d'aquesta pàgina.
Les autoritzacions s'han de presentar com a mínim 15 dies abans d'iniciar l'activitat.
Actualment més de 300.000 persones visiten el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici estricte, i es calcula que més de 500.000 persones accedeixen a tot el territori del Parc Nacional.
Aquest gran volum de visitants es composa en la seva major part de senderistes que recorren els camins del Parc en un o varis dies, turistes que visiten els llocs més emblemàtics en unes poques hores i un reduït nombre de persones que accedeixen al Parc a practicar l'escalada.
Aquest gran volum de visitants provoca un fort impacte sobre el medi, no només pels residus que generen, també per erosió, compactació, molèsties a la fauna, etc.
L'inventari de les vies d'escalada en l'actualitat és una eina eficaç per diversos motius:
- Per a la protecció dels ecosistemes, és necessari conèixer la ubicació de les zones on es practica l'escalada actualment per veure si existeixen interferències negatives amb els valors naturals.
- Per a la seguretat dels escaladors.
A l'existir un posicionament geogràfic de les zones d'escalada, podrà ser utilitzat pels equips de rescat en les seves actuacions.
- Per a la gestió del Parc Nacional: En aplicació del Pla Rector d'Ús i Gestió s'ha desenvolupat aquest inventari per a la difusió i coneixement de les zones destinades a aquesta pràctica esportiva.
En els següents enllaços podeu descarregar-vos l'inventari de les vies d'escalada del Parc Nacional.
El Programa d'Actuacions i Pressupost recull totes les actuacions que estan contemplades als documents de planificació i als programes del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici: el Pla Rector d'Ús i Gestió (PRUG), el Pla d'Ús Públic (PUP), el Pla Bàsic de Prevenció d'Incendis (PBPI) i el Pla de Foment del Turisme als espais naturals protegits.
Amb el Sistema de Qualitat Turística, la Direcció del Parc Nacional vol:
La Direcció del Parc Nacional assumeix el compromís i les responsabilitats derivades d'aquesta política de qualitat, així com el respecte i el compliment de la normativa vigent.
El sistema detalla procediments de treball referents a recursos humans, equipaments, senyalització, emergències, reserves, etc., de manera que la gestió queda registrada documentalment i a partir d'aquí es pot sotmetre tot el sistema a una auditoria per obtenir la certificació de qualitat.
Aquests registres documentals ajuden a mesurar, analitzar i millorar els processos organitzatius del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici va obtenir la seva primera certificació de qualitat l'any 2006.
Eth document demore exposat a informacion publica, entà que quin collectiu que sigue o persona particulara pogue presentar es allegacions que creigue oportunes entà melhorar-lo.
Un viatge avalorades es allegacions presentades, se hè era redaccion definitiva deth plan, que deu èster aprovat provisionauments peth Patronat deth parc.
Eth Plan se remet ath Conselh Executiu dera Generalitat de Catalonha entà que sigue aprovat definitiuaments per decrèt e posterioraments publicat en DOGC.