El sistema de regadiu Segarra-Garrigues és una antiga proposta, fins al punt que el seu desenvolupament fou identificat per la Generalitat republicana com una prioritat en l'actuació del Govern.
Tanmateix, fins al segle XXI no ha esdevingut un projecte específic amb unes realitzacions concretes.
És el reg més emblemàtic actualment en construcció.
És un regadiu modern que fa ús de la millor tecnologia disponible i permet una gestió eficient de l'aigua, tant en el seu transport com en la seva distribució fins al cultiu, minimitzant-ne les pèrdues.
La seva automatització permet centralitzar el control, per la qual cosa pot assolir-se una gestió acurada que suposa l'ús més eficient de l'aigua.
Alhora, és un projecte acurat i respectuós amb el medi, tot i que lògicament suposa una gran transformació de l'entorn des de diferents punts de vista.
Els estudis d'impactes ambientals previs han dissenyat el conjunt de mesures preventives correctores i compensatòries a adoptar, tant en fase d'obra com en fase d'explotació, en relació a la hidrologia superficial i subterrània, els sòls, la vegetació i la defensa de la biodiversitat de flora i fauna, el patrimoni arquitectònic i el paisatge.
A part dels subministraments agrícoles i ramaders, el Canal també transportarà aigua per a usos de boca (72.172 persones) i per a usos industrials i de serveis.
L'aigua serà, per tant, un factor que contribuirà al desenvolupament integral del territori.
Està previst que beneficiï 73 municipis de les comarques de la Noguera, la Segarra, l'Urgell, el Pla d'Urgell, les Garrigues i el Segrià.
El sistema Segarra-Garrigues, a més, haurà contribuït a la millora de l'estructura productiva mitjançant la concentració parcel·lària de 48.000 ha, la nova construcció de 1.500 km de camins, la millora de les infraestructures elèctriques (180.000 nous kW al servei del territori) i a la rehabilitació del patrimoni històric i artístic als quals es destinen 10 milions d'euros.
Catalunya és pobra en recursos naturals i pobra en potencialitats agràries, però la història de l'agroalimentació de Catalunya és la història de com un territori amb dificultats evidents per a l'agricultura, ha esdevingut el segon clúster agroalimentari europeu, articulat i impulsat des d'un sector agrari fort i modern i una industria alimentària competitiva.
A més, Catalunya és un país relativament petit (32.100 km2) i una de les regions més muntanyoses d'Europa.
El seu territori compta amb un mosaic de microclimes molt diferents, amb un ampli ventall termomètric i amb uns recursos hídrics irregulars i en moltes zones escassos.
En un altre sentit és un territori densament poblat, fet que suposa una pressió afegida sobre uns recursos naturals limitats.
Alhora la seva població es troba molt concentrada a l'entorn de diverses àrees urbanes, destacant entre elles de forma evident la gran àrea metropolitana a l'entorn de Barcelona, realitat que produeix desequilibri territorial.
L'aprofitament agrari de la superfície de Catalunya està condicionat per aquests factors físics (orografia, sòl i clima), per la disponibilitat d'aigua, per la pressió demogràfica i urbanística sobre el territori i per les diferents orientacions de les polítiques regionals i sectorials.
Alguns indicadors d'aquestes limitacions naturals són:
En termes d'ocupació territorial estricta, Catalunya és eminentment forestal.
En concret més de la meitat del territori (59 %) està ocupat per boscos o bosquines.
Les terres de conreu ocupen el 27% del territori.
Els prats, pastures i zones humides s'estenen en el 5% del territori.
La superfície urbanitzada i infraestructures ocupa el 6% i les àrees sense vegetació el 3 %.
Pel que fa a les dinàmiques de població, hi ha una radical diferència en el creixement demogràfic com a indicador d'activitat, entre les comarques típicament de regadiu i les comarques on predominava el secà.
En 150 anys les comarques de Lleida que s'han beneficiat dels regadius històrics han tingut un creixement de població proper al de la mitjana catalana, la resta de comarques o s'han estancat o han tingut forts retrocessos.
Situació del sistema Segarra - Garrigues.
En general el regadiu compta amb avantatges prou coneguts: millora de l'autoproveïment agrícola amb una producció clarament incrementada, eina d'equilibri territorial amb un fort impuls a l'ocupació, efecte induït vers la generació de nova i diversificada activitat a altres sectors, efectes positius en relació al canvi climàtic i, sens dubte, un nou clima social de major optimisme vers les expectatives de futur.
L'objectiu, per tant, és dinamitzar econòmicament i socialment un ampli territori rural i oferir noves alternatives productives.
III Congrés de l'aigua a Catalunya
Barcelona, 20 i 21 de març de 2019
pel qual es declara que concorren raons imperioses d'interès públic de primer ordre per a la realització del projecte de regadiu i concentració parcel·lària del canal Segarra-Garrigues i se n'aproven mesures compensatòries.
pel qual es modifica l'Acord GOV/184/2010, d'11 d'octubre, pel qual es declara que concorren raons imperioses d'interès públic de primer ordre per a la realització del projecte de regadiu i concentració parcel·lària del canal Segarra-Garrigues i se n'aproven mesures compensatòries.
El sistema Segarra-Garrigues està format per dues xarxes:
Constituïda per l'estació de bombament de la presa de Rialb, el canal Segarra-Garrigues de 84.76 km i la presa d'Albagés de 80 hm 3 de capacitat.
Aquestes obres, les realitza l'Administració General de l'Estat.
Constituïda per les basses reguladores de cada sector a peu del canal, les estacions de bombament, les basses de regulació dels diferents pisos de reg de cada sector, les canonades d'impulsió a les basses de regulació i les xarxes de distribució fins a peu de parcel·la.
Aquestes obres les realitza la Generalitat de Catalunya i està previst subministrar aigua per regar 64.995 ha i abastir d'aigua a 72.171 persones de 73 municipis i 6 comarques.
A part d'això, també corresponen a la Generalitat les actuacions en matèria de concentració parcel·lària i les xarxes de camins i d'electrificació.
Amb la finalitat d'atendre els requeriments mediambientals, vinculats especialment a la defensa de la biodiversitat en relació a les aus estepàries, s'han adoptat un seguit d'actuacions que s'estan portant a terme:
També s'han dut a terme mesures correctores i compensatòries.
1.Xarxa de regulació i transport
Finalitzades les obres de l'estació de bombament de la presa de Rialb i del canal Segarra-Garrigues.
Recepció de les obres de la presa de l'Albagés per ACUAES amb data 23 de juny de 2017.
El projecte d'obres complementàries de la presa de l'Albagés s'ha adjudicat per un import de 2.999.017,23 € IVA no inclòs.
Es va formalitzar el contracte i les obres han començat el passat dia 1 de juliol de 2019.
La durada prevista del contracte és de 12 mesos.
2.Xarxa de distribució del regadiu
Finalitzades les xarxes primàries de tots els sectors (basses, estacions de bombament i canonades d'impulsió) tret Sector 6 que es troba al 90%, Sector 8 que es troba al 84% i Sector 10-11-14 que es troba al 81%.
(Total executat xarxa primària: 97%)
Gairebé finalitzades les xarxes de distribució dels sectors 1, 2, 3 i 12 i de part dels sectors 4.1, 6 i 9.2-15.
A més s'ha iniciat el sector 8.
(Total executat xarxa secundària: 35%)
Es poden regar un total de 19.884 ha, que representen el 31% de la superfície total.
S'han executat obres corresponents a 29.945 ha (69% de la superfície prevista: 43.647 ha).
Finalitzades les obres dels sectors 1, 2 i 3 i de part dels sectors 4.1, 4.2, 6, 7, 9.1, 9.2-15, 10-11-14, 12.1, 12.2 i 13.
El cost del Sistema Segarra-Garrigues és de 1.368,74 M€ (IVA exclòs), dels quals 923,74 M€ corresponen a la Generalitat de Catalunya i 444,75 M€ corresponen a l'Estat espanyol.
L'estat de l'execució per part de la Generalitat és de 794,82 M€ entre obra acabada i obra en curs.
El desglossament de l'obra executada és el següent:
- Obres xarxa regadius (primària i secundària) i centre de control i comunicacions: 658,71 M€
- Obres concentració parcel·lària: 73,99 M€
- Obres electrificació: 18,06 M€
La superfície de reg prevista per al Sistema Segarra-Garrigues una vegada acabades les obres és de 64.995 ha.
En aquests moments hi ha disponibles 19.884 ha de superfície regable (31% del total previst), de les quals 14.128 ha es troben en explotació amb conveni signat i facturat (71% de la superfície regable disponible actualment) i 10.234 ha es troben en reg.
Els cultius principals de regadiu són herbacis (ordi i panís) i fruita dolça (presseguer i nectarina).
A més, s'han realitzat noves plantacions de fruita seca (ametller), olivera i vinya.
Situació actual dels sectors de regadiu del sistema Segarra-Garrigues.
Informació d'ús: Cliqueu a sobre de cada sector per obtenir més informació i descarregar plànols PDF de la situació actual dels sectors.