L'emergència sanitària provocada per la pandèmia de la COVID-19 ha paralitzat la mobilitat, l'activitat econòmica i la vida social arreu del món.
A les ciutats s'hi han produït uns efectes negatius més aguts.
Tant durant l'expansió de la pandèmia com al llarg de la desescalada, s'ha vist que les mesures a implementar adquireixen un grau de complexitat superior en les ciutats.
En el futur que s'albira, com caldrà integrar el vector salut en el disseny urbà?
El Servei de Plans i Programes impulsa des de fa tres anys una línia d'actuació per integrar la sostenibilitat i la salut en l'avaluació ambiental del planejament.
En aquest moment, defensen que és el camí a seguir.
L'evidència sobre la mortalitat per exposició prolongada a entorns amb nivells elevats de contaminació atmosfèrica a les ciutats ja està àmpliament consolidada i anualment
Però ara l'evidència científica apunta que la mala qualitat de l'aire a les ciutats hi pot haver empitjorat els efectes de la pandèmia (veure referències aportades per Carolyne Daher, coordinadora de la Iniciativa de Planificació Urbana, Medi Ambient i Salut de ISGlobal, centre de recerca que col·labora activament amb el Servei de Plans i Programes aportant les evidències científiques per prendre decisions).
Malgrat que molts dels estudis no han estat publicats definitivament i caldrà que el procés de revisió per parells en perfili i validi els resultats, les hipòtesis que es comencen a plantejar indiquen que, arreu, una pitjor qualitat de l'aire —tant pel que fa a partícules en suspensió com a NO2—, es correlaciona amb una major incidència i mortalitats més elevades de COVID-19.
Paradoxalment, aquesta mortalitat més elevada aniria de la mà d'una reducció de la mortalitat crònica lligada a la contaminació atmosfèrica, que durant el confinament s'ha reduït fins assolir mínims històrics a les principals ciutats catalanes.
D'altra banda, les tipologies habituals dels habitatges a les ciutats i les característiques del teixit urbà fan que, en general, la vivència del confinament a casa i, posteriorment, les possibilitats de desplaçar-se, fer esport o passejar hagin estat molt més limitades i complicades a les ciutats, que a casa nostra es caracteritzen, entre d'altres, per una alta compacitat, l'omnipresència dels vehicles de motor i la manca d'espais verds, d'itineraris ciclables o de barris pacificats.
Un redisseny urbà i una planificació urbanística que prengui en consideració la salut són urgents.
El context de crisi sanitària actual podria catalitzar canvis llargament esperats que vinguin per establir-se definitivament.
En aquest context, la pregunta inicial cobra una força singular.
Com fer les ciutats més saludables?
Tal com informàvem a la notícia publicada en el Butlletí, el Servei de Plans i Programes, que té per missió integrar la sostenibilitat ambiental en els plans i programes que s'elaboren a Catalunya, considera que salut i sostenibilitat són dues cares de la mateixa moneda.
El primer instrument que veu la llum fruit d'aquest treball en col·laboració amb ISGlobal és un compendi de criteris i indicadors que permeten plantejar plans d'ordenació urbanística municipal a ciutats de més de 25.000 habitants prenent en consideració aspectes de salut i sostenibilitat de manera integral.
Però després de la implementació d'aquest, n'han de venir més.
Des d'aquesta perspectiva, treballar els aspectes de salut en el planejament a través de l'avaluació ambiental (i fora d'ella) genera beneficis directes sobre els principals determinants de salut condicionats per l'entorn (qualitat de l'aire, soroll, illa de calor, activitat física, accés a espais verds i blaus) però també sobre aspectes tan rellevants com la incidència i gravetat d'epidèmies com l'actual.
Malgrat l'enorme patiment personal i els costos econòmics que l'emergència sanitària ha comportat, des del Servei consideren que aquesta és una oportunitat per replantejar el model territorial i de mobilitat i, d'aquesta manera, millorar simultàniament la sostenibilitat del nostre model i la salut de les persones.
D'una manera radical i no planificada s'ha constatat que tots els hàbits es poden canviar.
Ara és el moment de canviar-los des d'una perspectiva de sostenibilitat i equitat per tal d'assegurar un alt nivell de salut a Catalunya.
Ara l'estratègia de salut i sostenibilitat a través del planejament té més sentit que mai.
A la Xina, els nivells de contaminació ja son superiors als del moment d'inici de la pandèmia.
A casa nostra hem d'optar per un model diferent, una recuperació basada en la salut planetària, que integra de manera indestriable salut humana i salut ecosistèmica.
Resultats: Un augment en els nivells de PM2.5 de 1 mg/m3 esta associat amb un increment del 8% de la taxa de mortalitat per COVID-19.
Resultats: major taxa d'infecció de la COVID-19 a les regions italianes amb nivellls de PM10 superiors.
Resultats: el 78% de les morts per la COVID-19 a 66 regions administratives d'Itàlia, Espanya, França i Alemanya van succeir a les zones amb els nivells més alts de NO2.
Resultats: associació entre nivells de NO2 i casos i morts de COVID-19 a Anglaterra.
Resultats: un increment en nivells de NO2 o PM2.5 de 10 mg/m3 està associat amb un increment del 22% i el 15%, respectivament, de casos de COVID-19.
Resultats: associació entre exposició aguda a PM2.5, PM10, NO2 i O3 i casos confirmats diaris de COVID-19.
Resultats: evidència preliminar sobre la possible presència del virus en matèria particulada (PM).
Resultats: correlació entre exposició aguda a NO2 i PM2.5 i transmissió i taxa de fatalitat de la COVID-19.
Resultats: associació entre exposició aguda a PM2.5 i PM10 i casos confirmats de COVID-19.
Resultats: canvis a la contaminació atmosfèrica durant la quarantena a la Xina potencialment van evitar morts causa-específiques: 8.911 lligades al NO2 i 3.214 lligades a les PM2.5. https://www.thelancet.com/journals/lanplh/article/PIIS2542-5196(20)30107-8/fulltext
Indicadors de seguiment de plans i projectes, Reurbanització, Processos de nova urbanització, Indicadors ambientals, Mecanismes de transferència del coneixement de la recerca i la innovació, Planificació estratègica d'àmbits territorials específics i en matèria ambiental, Avaluació estratègica territorial, Avaluació ambiental, Sistemes de suport a la presa de decisions, Impacte social, Dimensió social de la sostenibilitat