projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La Directiva d'Inundacions preveu que els Estats membres preparin, per a cada demarcació hidrogràfica, mapes de perillositat i mapes de risc d'inundació d'origen fluvial.
En aquest sentit i en compliment de la mateixa, l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA) disposa de la delimitació de zones inundables d'aproximadament 2.000 km dels cursos fluvials principals de la xarxa hidrogràfica de conques internes de Catalunya, identificant les següents zones:
Complementàriament, l'ACA ha procedit a la zonificació de l'espai fluvial que requereix la legislació sectorial en matèria d'aigües (això és, delimitació del domini públic hidràulic, servituds associades i zona de flux preferent), així com a la elaboració d' estudis de planificació dels espais fluvials en compliment del què preveu l'article 9 t) del DECRET 380/2006, de 10 d'octubre pel qual s'aprova el reglament de la planificació hidrològica.
La planificació dels espais fluvials neix compromesa amb la Directiva marc de l'aigua, per la qual s'estableix un marc comunitari d'actuació en l'àmbit de la política d'aigües i promou activament, i no tant sols teòricament, un nou paradigma en la gestió d'aquests espais.
Alhora, aquests estudis coincideixen de manera precisa amb aprovació de la Directiva d'inundacions i amb el Reial Decret d'avaluació i gestió dels riscos d'inundació que la transposa.
Les inundacions són fenòmens naturals que no es poden evitar i que tenen lloc de manera recurrent en àrees concretes del territori per negament de terrenys que normalment no estan coberts per les aigües.
Les modificacions exercides per l'home en el medi natural i l'ocupació de zones potencialment inundables poden produir situacions en què, en cas de riuades, s'afectin a béns i persones.
Per tal de millorar la convivència amb el risc d'inundacions, és imprescindible conèixer i definir aquells elements del territori potencialment inundables que poden veure's afectats de manera recurrent per avingudes de magnitud diversa.
Conscient d'aquest fet, l'ACA ha elaborat una base de dades per inventariar punts singulars del territori consultable en el visor cartogràfic.
El concepte d'abocament d'aigües es defineix com l'emissió d'un líquid que, per qualsevol mitjà, va a parar al medi terrestre (terreny), al medi aquàtic (riu, mar, etc) o bé a una infraestructura de sanejament.
L'administració fixa les condicions en què han de retornar al medi les aigües utilitzades per les diverses activitats humanes, a fi que quedi garantit el compliment dels objectius de qualitat exigibles.
Aquesta intervenció s'efectua a través de diferents figures administratives (autorització ambiental, llicència ambiental, autorització sectorial).
Correspon a l'Agència Catalana de l'Aigua l'autorització d'abocament al terreny i al medi aquàtic (a les conques compartides conjuntament amb les Confederacions Hidrogràfiques de l'Ebre i del Xúquer) i a les infraestructures de sanejament que gestiona l'ACA.
Correspon a l'Administració local (ajuntaments, consells comarcals, mancomunitats, etc) l'autorització d'abocament a les infraestructures de sanejament dels quals són l'administració competent.
En funció del punt de retorn de l'aigua s'aplica la Llei d'Aigües, la Llei de Costes o la normativa sobre abocaments a sistemes de sanejament.
Els límits d'abocament són els fixats a la normativa corresponent llevat dels abocaments al domini públic hidràulic en que els límits es fixen en funció de la capacitat del medi receptor.
Els abocaments autoritzats queden registrats al Cens d'Abocaments.
Cada administració ha de disposar del cens d'abocament dels seu àmbit administratiu.
L'Agència Catalana de l'Aigua, a més de garantir la disponibilitat d'aigua (en quantitat i qualitat) i el funcionament de les depuradores d'aigües residuals, també duu a terme diverses accions per preservar el medi hídric.
L'ACA desenvolupa actuacions per mantenir, conservar i millorar les lleres públiques dels rius, amb l'objectiu de garantir la lliure circulació de l'aigua i minimitzar els riscos en cas d'avingudes.
Aquestes mesures també s'encaminen a lluitar contra la vegetació invasora i potenciar les espècies vegetals autòctones.
El bon estat del bosc de ribera aporta també una sèrie de beneficis qualitatius a l'aigua dels nostres rius, minimitzant el risc d'inundacions, reduint la temperatura de l'aigua i erigint-se com un espai de protecció i reproducció de diverses espècies animals i vegetals.
És vital la restauració dels espais de ribera, la connectivitat fluvial, la definició i implantació de cabals ambientals, així com la lluita contra les espècies invasores.
L'ACA també vetlla pel bon estat dels aqüífers, els reservoris d'aigua que es troben sota terra, controlant tant els nivells quantitatius com els indicadors de qualitat.
Alguns d'aquests aqüífers, que durant anys han estat sobreexplotats o contaminats per l'activitat industrial i ramadera, són vitals per a garantir les demandes de tota una zona.
És per això que una de les funcions de l'ACA és recuperar-los i alhora fomentar les actuacions preventives en origen per garantir-ne el seu bon estat.
Catalunya està condicionada pel clima mediterrani, alternant llargs períodes amb escasses pluges amb episodis de precipitacions intenses i que en pocs minuts poden acumular grans quantitats d'aigua.
La incidència del canvi climàtic està accentuant aquests fenòmens, cada cop més extrems i virulents.
Això comporta la necessitat d'ordenar i regular l'ocupació dels espais fluvials, amb mesures que minimitzin el risc d'inundacions, en la mesura del possible, i el desplegament de protocols de manera coordinada amb diverses entitats, per predir aquests fenòmens i activar les mesures necessàries per reduir al màxim els riscos per a les persones i els béns.
El bon estat del medi hídric implica a tota la societat.
És per això que les tasques de protecció i conservació del medi les poden portar a terme també altres administracions o entitats amb una autorització de l'ACA.
El laboratori disposa d'un sistema d'assegurament de la qualitat d'acord amb els criteris i les especificacions de les normes europees UNE-EN ISO/IEC 17025:2017.
Per donar constància d'aquest fet disposa de 2 acreditacions per ENAC no 940/LE 2081 i no 940/LE1689, que acredita que els assajos analítics en el sector mediambiental que es realitzen en el laboratori de l'Agència Catalana de l'Aigua segueixen els criteris recollits en la norma UNE-EN ISO/IEC 17025.
L'organització del laboratori està estructurada en diferents unitats funcionals.
En total treballen més de 30 persones que analitzen més de 500 paràmetres i es controlen a l'any més de 450.000 determinacions.
Les funcions bàsiques del laboratori són:
Pel que fa a les determinacions relacionades amb el control de l'aigua potable es realitzen determinacions de paràmetres químics i biològics (legislats i/o requerits pel client) relacionats amb la xarxa de distribució de l'àmbit Aigües Ter-Llobregat, mitjançant l'ús d'aparells i instruments d'alta precisió analítica.
Els paràmetres que es determinen es classifiquen en quatre grans grups:
Pel que fa a les determinacions relacionades amb el control de l'aigua continental i residual és realitzen les següents tasques:
• Anàlisis físiques, químiques i biològiques de mostres d'aigües superficials, subterrànies i marines, i també de sediments i biota.
• Anàlisis de mostres d'abocaments i de depuradores.
• Anàlisis a petició d'altres administracions, organismes, cossos de l'Estat o d'altres procedències.
• Dur a terme les tasques i les determinacions analítiques necessàries per al control sistemàtic de la qualitat de les aigües i la caracterització de les afeccions al medi ocasionades pels abocaments.
• Fer estudis específics referents a diferents aspectes relacionats amb la qualitat del medi hídric, ja sigui directament o bé amb participació externa.
Les principals matrius aquoses que s'analitzen són:
• Aigua continental (aigües superficials, aigües subterrànies, aigua pretractada a estacions de tractament d'aigua potable).
Per tal de portar a terme les anàlisis indicades, el laboratori disposa de tecnologia avançada dins de cada àmbit analític.
Dins l'àmbit de química orgànica es disposa de diversos cromatògrafs, 2 cromatògrafs líquids i 7 cromatògrafs de gasos, acoblats a diferents detectors (captura d'electrons, masses, fluorescència, flama).
Per a l'anàlisi d'elements inorgànics es disposa, de 3 ICP (un òptic i 2 espectròmetres de masses), una fluorescència atòmica per determinar Mercuri, d'una Absorció Atòmica, de 2 cromatògrafs iònics i varis espectrofotòmetres UV-Vis.
També és disposa de Analitzadors de flux segmentat i d'equips de valoració automatitzats, així com a robots per automatitzar les determinacions de DQO i DBO.
Dins l'àmbit de biologia la instrumentació analítica recau en el camp de la PCR i la microscòpia.
El laboratori està equipat amb varis microscopis, pel recompte de quistes de cryptosporidium i Giardia (protozous), per l'anàlisi de fitoplàncton i microinvertebrats i pel control del musclo zebrat.
Les limitacions d'usos a l'espai fluvial, especialment les vinculades a les activitats i usos admissibles dins de la zona de flux preferent i les zones inundables, es troben regulades pels articles 9 bis, 9 ter, 9 quater i 14 bis del RD 638/2016, de 29 de desembre, de modificació del Reglament de Domini Públic Hidràulic (RDPH).
A continuació s'adjunta una breu síntesis dels usos regulats per la normativa anterior:
Com a requisit addicional introduït amb la modificació del RDPH, tota actuació en ZFP i ZI haurà de comptar amb una declaració responsable, presentada pel promotor davant l'Administració hidràulica competent, on expressi clarament que coneix i assumeix el risc existent i les mesures de protecció civil aplicables al cas, comprometent-se a traslladar aquesta informació als possibles afectats.
En condició bàsica de sòl urbanitzat, el promotor haurà de disposar d'un certificat del Registre de la propietat on s'acrediti que existeix anotació registral indicant que la construcció es troba dins de la ZFP i ZI.
En tot cas, per a les edificacions ja existents i supòsits excepcionals, les administracions competents fomentaran l' adopció de mesures de disminució de la vulnerabilitat i autoprotecció, d'acord amb allò establert per la normativa vigent de la Direcció General de Protecció Civil.
Complementàriament, en l'àmbit hidrogràfic de Conques Internes de Catalunya s'atendrà al que disposen els articles 67 i 68 de les determinacions normatives del Pla de gestió del districte de conca fluvial de Catalunya 2016-2021, aprovat pel Decret 1/2017, de 3 de gener, en relació a les activitats vulnerables front al risc d'avingudes a la zona de flux preferent i a la legalització d'activitats a la zona de policia del domini públic hidràulic, dins de la zona de flux preferent.
Atenent al que estableixen els articles 6, 23 i 25.4 del Text Refós de la Llei d'Aigües (TRLA), és competència dels organismes de conca l'autorització de determinades activitats en el DPH i la ZP de les lleres i, l'emissió d'informes sobre actes i plans de la resta d'administracions, tenint en compte el següent:
L'Agència Catalana de l'Aigua exerceix les funcions de policia d'aigües tant al Districte de conca fluvial de Catalunya com en la part catalana de les conques compartides.
La policia d'aigües comporta el control del bon ordre del domini públic hidràulic i de l'exercici adequat dels drets i activitats que hi estan associats.
A més a més, l'Agència exerceix també el control dels abocaments de terra a mar.
Per tal dur a terme aquestes funcions, l'Agència Catalana de l'Aigua disposa d'un servei d'inspecció organitzat en unitats territorials desplegades a les distintes conques hidrogràfiques.
La inspecció duu a terme el seguiment de l'estat dels cursos d'aigua de Catalunya tant en circumstàncies de normalitat com quan es produeixen episodis extrems de caràcter natural, com riuades o sequeres, o circumstàncies extraordinàries d'origen antròpic, sigui d'ofici, sigui per denúncia d'un tercer.
Entre les funcions de control habitual s'inclou la inspecció sistemàtica dels abocaments d'aigües residuals més significatius i les captacions d'aigua per tal de comprovar que s'exerceixin d'acord amb les condicions prescrites a les autoritzacions o a les concessions.
També està entre les seves funcions el seguiment d'obres i altres activitats que puguin afectar els cursos d'aigua, com ara la navegació, per tal de comprovar que es duen a terme d'acord amb les condicions prescrites.
En el cas que detecti irregularitats, les seves actes poden donar lloc als advertiments o sancions oportuns, o també en els procediments de revisió del cànon de l'aigua en cas que posin de manifest irregularitats tributàries.
La inspecció també participa en les funcions de seguiment de l'estat de les masses d'aigua a través dels controls reglats previstos al Programa de Seguiment i Control del Pla de Gestió.
L'activitat inspectora de l'Agència s'efectua en execució d'un Pla d'Inspecció aprovat anualment per la Direcció de l'Agència que sistematitza l'activitat d'inspecció ordinària assegurant que atenyi tots els establiments i activitats que poden tenir una influència més destacada en el domini públic pels cabals derivats o abocats, o per les dimensions de les activitats exercides.
Igualment s'hi inclouen aquelles activitats que poden tenir efectes locals destacables.
A part de l'activitat planificada, la inspecció té capacitat per respondre a les situacions imprevistes o denúncies que sorgeixin.
Per la natura del seu contingut, el Pla d'Inspecció no pot ser publicat.
D'altra banda, el servei d'inspecció s'integra també en un servei de guàrdies permanent de l'Agència Catalana de l'Aigua que la capacita per donar resposta a les incidències que puguin afectar aquest vector en qualsevol moment.
Aquest servei de guàrdies es troba integrat en el CECAT i rep els avisos d'incidències a través del 112 i participa en el desplegament dels diversos plans d'emergència previstos a Catalunya.
Finalment, cal destacar que la inspecció de l'Agència Catalana de l'Aigua col·labora estretament per aconseguir les seves finalitats amb altres serveis desplegats al territori amb funcions d'inspecció ambiental, com ara el Cos d'Agents Rurals, els Mossos d'Esquadra, el SEPRONA i les policies locals.
L'Agència Catalana de l'Aigua fa un seguiment molt exhaustiu de les masses d'aigua del districte de conca fluvial de Catalunya a través d'una àmplia xarxa de punts de control o mostreig.
Aquests punts de control són diferents segons la massa d'aigua i la informació que es cerca en cada cas.
L'ACA analitza tots els tipus de masses d'aigua del districte de conca fluvial de Catalunya – rius, embassaments, estanys, zones humides, estuaris, badies, aigües costaneres i aigües subterrànies – tenint en compte l'estructura i el funcionament dels ecosistemes aquàtics, així com els paràmetres fisicoquímics i hidromorfològics que els condicionen, d'acord amb els criteris establerts a la Directiva marc de l'aigua.
El Programa de Seguiment i Control (PSIC) és el document per a la planificació hidrològica que defineix els mecanismes necessaris per obtenir una visió general, coherent i completa de l'estat de les masses d'aigua del districte de conca fluvial de Catalunya.
L'Agència Catalana de l'Aigua és la responsable de realitzar durant la temporada de bany el control de la qualitat de les zones de bany, que inclouen platges i zones de bany interior, que es controlen la majoria d'elles des de l'any 1990.
L'ACA duu a terme aquest control aplicant el protocol de vigilància i informació de l'estat de les aigües de bany mitjançant inspeccions ambientals periòdiques i recollida de mostres d'aigua de bany que s'analitzen, amb una freqüència mínima quinzenal, als laboratoris de Salut Pública del Departament de Salut per avaluar la seva qualitat microbiològica de conformitat amb la Directiva 2006/7/CE i el Reial decret 1321/2007 sobre la gestió de la qualitat de les aigües de bany.
Per poder realitzar aquest protocol existeix una extensa xarxa de punts de control repartits per les platges de tot el litoral català.
D'acord amb els resultats obtinguts es qualifiquen les aigües de bany i s'informa als ajuntaments i municipis, als mitjans de comunicació i a la ciutadania.
Informació de la qualitat de l'aigua durant la temporada de bany
Durant la temporada de bany es publiquen periòdicament butlletins informatius.
La informació que publica l'ACA és la relativa a la qualitat microbiològica de l'aigua de les 253 zones de bany costaneres i 13 zones de bany interior que es controlen durant la temporada de bany.
Les zones de bany a les platges del litoral estan localitzades a: la Costa Brava nord (40 zones), la Costa Brava Sud (47 zones), la Costa de Barcelona (82 zones), la Costa Daurada (54 zones) i a la Costa de les Terres de l'Ebre (30 zones).
I les de bany interior: 6 a Lleida, 3 a Girona, 4 a Barcelona i 1 a Tarragona.
La Directiva marc de l'aigua (DMA) estableix el marc per assolir el bon estat químic i quantitatiu de les masses d'aigua subterrània i, particularment, protegir-les, millorar-les i regenerar-les, garantint-ne la reducció progressiva de la contaminació i evitant-ne de nova.
Els objectius mediambientals per a les aigües subterrànies fixats per la DMA són:
L'Agència Catalana de l'Aigua és la responsable del control de l'estat dels aqüífers.
La detecció d'indicis de contaminació en aquestes aigües, ja sigui per l'activitat de l'home o d'origen natural, activa un requeriment d'actuacions.
D'aquesta manera es determina l'abast del focus i es pot restaurar la zona afectada.
En aquest document poden consultar les etapes del procés de descontaminació i els requeriments tècnics que cal presentar del Programa de descontaminació d'aigües subterrànies en emplaçaments contaminats per fonts d'origen puntual.
Document del Programa de descontaminació d'aigües subterrànies (pdf)
Ampliació QUASAR - Gener de 2010
L'Agència Catalana de l'Aigua, en el seu àmbit de planificació a les conques Internes de Catalunya, vetlla per una bona gestió i una adequada disponibilitat dels recursos hídrics, tant de les aigües superficials com de les aigües subterrànies.
Per a l'aprofitament d'aquests recursos es tenen presents les limitacions ambientals i les de la qualitat de l'aigua.
Els condicionants ambientals poden provenir de la necessitat de respectar uns cabals de manteniment als rius o del fet d'explotar els aqüífers de manera sostenible per evitar-ne la sobreexplotació a llarg termini.
En aquest apartat de la web hi trobareu tot allò que fa referència a les reserves d'aigua de fonts naturals de què disposem: la que s'emmagatzema als embassaments, l'aigua subterrània i la que porten els rius.
L'Agència Catalana de l'Aigua s'encarrega de realitzar els controls per determinar l'estat qualitatiu i quantitatiu en què es troben les masses d'aigua.
Aquest seguiment és clau per saber si cal o no implementar mesures de gestió.
L'estat de l'aigua s'obté de contrastar els resultats del seguiment i control que es fa sobre les masses a través d'una sèrie de paràmetres que es troben al medi amb els llindars de qualitat que hi ha establerts per cada paràmetre i agregant informació mitjançant unes determinades regles.
Per a les masses d'aigua superficials es combina l'estat ecològic (qualitat biològica, fisicoquímica i hidromorfològica), amb l'estat químic (substàncies prioritàries), mentre que per a les masses d'aigua subterrànies, es combina l'anàlisi de l'estat químic (principals contaminants) amb l'estat quantitatiu (nivells piezomètrics).
Fruit de la combinació dels elements de qualitat i dels índex i normes de qualitat establerts, s'obté la qualificació final de l'estat de les masses d'aigua, que només pot ser bo o dolent.
L'Agència Catalana de l'Aigua, com a administració hidràulica de Catalunya, és la responsable de vetllar per la qualitat del medi hídric, d'acord amb el que estableix la Directiva 2000/60/CE.
El Programa de Seguiment i Control (PSIC) és l'instrument de l'ACA on es defineixen els mecanismes per obtenir una visió general, coherent i completa de l'estat de les masses d'aigua del districte de conca fluvial de Catalunya.
En aquest apartat podreu consultar els paràmetres que s'utilitzen per determinar les condicions en que es troben les aigües superficials i subterrànies: rius, embassaments, estanys, aigües de transició i costaneres.
Les aigües de bany, tant les costaneres com les interiors, són objecte d'un tractament especial per la gran repercussió que té el seu estat en la ciutadania.
Finalment, l'ACA també analitza l'aigua com a recurs.
L'estat de les masses d'aigua ja inclou paràmetres per valorar-ne la quantitat, que, naturalment, té influència en la seva qualitat.
Tot i això, aquí hi trobareu les dades concretes de l'aigua de què disposem pels diferents usos.
Les principals zones de bany que es controlen a Catalunya durant la temporada de bany són costaneres i estan ubicades a les platges (les aigües costaneres són les aigües de mar de la franja litoral situada entre el mar i el continent).
També es controlen algunes zones de bany interior en embassaments, principalment, i en alguns estanys, pantans o trams de riu.
L'ACA ha elaborat el perfil de les aigües de bany de les platges integrades en la vigilància i informació de la qualitat de les aigües de bany amb 234 platges (37 a la Costa Brava nord, 43 a la Costa Brava Sud, 79 a la Costa de Barcelona; 46 a la Costa Daurada, i 29 a la Costa de les Terres de l'Ebre) i de les zones de bany interior.
El Pla de gestió del districte de conca fluvial de Catalunya inclou un registre de les zones protegides per tal d'atendre la singularitat de certs àmbits on, pels usos de l'aigua, les activitats que s'hi desenvolupen, els valors ambientals que alberguen, o la seva vulnerabilitat, demanen el manteniment d'unes condicions específiques.
Les zones protegides poden afectar a tota una massa d'aigua o a una part seva diferenciada.
En aquest cas, els objectius establerts són d'aplicació únicament en l'àmbit de la zona protegida.
Per altra banda, una mateixa massa d'aigua pot incloure diferents tipus de zones protegides.
El control específic de les zones protegides s'estableix al Programa de seguiment i control (2013-2018) que es revisa cada sis anys.
La Directiva marc de l'aigua (Directiva 2000/60/CE, DMA) estableix un nou marc comunitari per a la protecció dels diferents tipus d'aigües: les aigües superficials continentals, les aigües de transició, les aigües costaneres i les aigües subterrànies.
L'ACA treballa a partir de les directrius d'aquesta normativa europea, d'acord també amb el Reglament del Domini Públic Hidràulic i amb el Decret legislatiu 1/2001, pel qual s'aprova el text refós de la Llei d'aigües, marc estatal que qualifica les aigües continentals superficials i les subterrànies com a recurs unitari, subordinat a l'interès general.
Catalunya es divideix en dos àmbits pel que fa a la gestió de l'aigua: les conques internes o districte fluvial de Catalunya i les intercomunitàries.
Les conques internes, on l'ACA té plenes competències, inclouen els cursos fluvials que neixen en territori català i desemboquen a la Mediterrània: les conques dels rius Muga, Fluvià, Ter, Daró, Tordera, Besòs, Llobregat, Foix, Gaià, Francolí i Riudecanyes, i les rieres costaneres entre la frontera amb França i el desguàs del riu de la Sénia.
El conjunt de conques internes s'organitza en 26 unitats hidrològiques, conques, subconques o conjunt de petites conques, que representen l'equivalent al 52% del territori de Catalunya.
Les conques intercomunitàries inclouen rius que travessen vàries comunitats autònomes o més d'un estat com són el riu Ebre, el riu Segre, les dues Nogueres i el riu Garona.
En aquesta demarcació, que ocupa el 48% de territori català, les competències de gestió són compartides amb l'Estat espanyol.
La única funció que hi exerceix plenament Catalunya és la de policia de les aigües.