Resolució 46/2018, de 9 de març
Administració: Parlament de Catalunya
Document de jurament o promesa de la Constitució i de l'Estatut d'Autonomia firmats pel senyor Puigdemont i Casamajó i pel senyor Junqueras i Vies.
D'acord amb la llei bàsica estatal, l'LTAIPBG exclou inicialment el Parlament de Catalunya de l'abast competencial d'aquesta Comissió (art. 3.1.b LTAIPBG), i estableix en la Disposició addicional cinquena, apartat 2.h que, en atenció al principi d'autonomia parlamentària que li reconeix l'article 58.1 de l'Estatut d'Autonomia de Catalunya, la LTAIPBG no s'aplicarà directament al Parlament sinó que serà aquella Cambra qui haurà de modificar el seu Reglament i les seves normes de règim i govern interiors, en allò que sigui necessari, per tal de establir un sistema de garanties propi que asseguri el compliment de les obligacions del LTAIPBG, el qual ha d'incloure la creació d'un òrgan de reclamació, si bé preveu que pugui atribuir-se a la GAIP aquesta funció de revisió de les seves resolucions en matèria d'accés a informació pública mitjançant conveni subscrit entre ambdues institucions (art. 74.3 LTAIPBG).
Atès que no s'ha subscrit el conveni requerit perquè aquesta Comissió pugui revisar els actes del Parlament en matèria de dret d'accés, correspon a l'òrgan propi de garantia d'aquella Cambra, creat per acord de la Mesa de 21 de febrer de 2017, la competència per atendre les reclamacions que es presentin a l'empara de la LTAIPBG, i en conseqüència, aquesta reclamació resulta inadmissible a tràmit per manca de competència de la GAIP.
Número d'expedient de la Reclamació: 26/2018.
El dret d'accés a la informació pública és un dret individual que es projecta sobre la informació (documents o dades) preexistents a la sol·licitud dels quals disposin les Administracions i ens obligats per l'LTAIPBG com a conseqüència de les seves funcions públiques, sense que abasti la pretensió de que l'Administració realitzi, arran de la petició, determinades actuacions.
D'acord amb això, hi ha en l'objecte d'aquesta sol·licitud i reclamació peticions que desborden el dret d'accés a la informació pública i que, en conseqüència no serien admissibles a tràmit (com ho és la petició de verificació de signatura, o de publicar el document de promesa o jura d'aquells Diputats, presumiblement al portal de transparència del Parlament a la vista de la invocació que fa de l'article 209 del Reglament, considerant que aquesta publicitat activa no està exigida per l'LTAIPBG i deixant al marge de les consideracions sobre l'interès general que pugui despertar aquest document, en les quals es motiva la petició).
Des del punt de vista del subjecte actiu d'aquesta reclamació, cal dir que el fet que la persona reclamant tingui la condició d'eurodiputada no és un obstacle per la seva admissió a tràmit, per bé que el règim d'accés a aplicar materialment -considerant que es demana informació d'una altra Cambra legislativa a la qual la persona reclamant no pertany- ha de ser el règim general de l'LTAIPBG, sens perjudici que la seva condició pugui ser valorada a l'hora de ponderar l'accés, si aquesta informació fos necessària per a la seva tasca davant de les institucions europees en la seva condició de representant de la ciutadania i en l'exercici del dret fonamental a la representació política (article 23 de la Constitució d'Espanya i 39 de la Carta dels drets fonamentals de la Unió Europea).
Ara bé, des del punt de vista del subjecte passiu contra el qual s'adreça la reclamació, el Parlament de Catalunya, es plantegen problemes per a la seva admissibilitat.
D'acord amb la legislació bàsica estatal, aquesta reclamació seria inadmissible per un doble motiu: d'una banda, pel seu objecte, considerant que llei estatal 19/2013, de 21 de desembre de 2013, de transparència accés a la informació pública i bon govern (LTAIPBGE) limita l'abast de l'exercici del dret a la informació en relació amb les Assemblees Legislatives a la relacionada amb les seves activitats subjectes a dret administratiu (art. 2.1.f LTAIPBGE), cosa que no inclouria la informació que ara es reclama; d'altra banda, la Disposició addicional quarta LTAIPBGE exclou de manera expressa la via de reclamació davant dels òrgans independents de garantia en relació amb les resolucions en matèria d'accés a la informació pública dictades per les Assemblees Legislatives -entre les quals, el Parlament de Catalunya-, disposant que només s'hi pot interposar recurs contenciós administratiu, de manera que resultaria igualment inadmissible a tràmit aquesta reclamació per manca de competència d'aquest òrgan de garantia al qual s'adreça.
D'acord amb aquest marc legal bàsic, l'LTAIPBG exclou inicialment al Parlament de Catalunya de l'abast competencial d'aquesta Comissió (art. 3.1.b LTAIPBG), i estableix en la Disposició addicional cinquena, apartat 2.h que, en atenció al principi d'autonomia parlamentària que li reconeix l'article 58.1 de l'Estatut d'Autonomia de Catalunya, la LTAIPBG no s'aplicarà directament al Parlament sinó que serà aquella Cambra qui haurà de modificar el seu Reglament i les seves normes de règim i govern interiors, en allò que sigui necessari, per tal de establir un sistema de garanties propi que asseguri el compliment de les obligacions de l'LTAIPBG, el qual ha d'incloure la creació d'un òrgan de reclamació, si bé preveu que pugui atribuir-se a la GAIP aquesta funció de revisió de les seves resolucions en matèria d'accés a informació pública, mitjançant conveni subscrit entre ambdues institucions (art. 74.3 LTAIPBG).
D'acord amb això es va aprovar, el 8 de juliol de 2015, la reforma del Reglament de la Cambra pel que fa a la garantia del dret d'accés (article 215, actual article 219 del text refós del Reglament, edició de 2018).
Atès que no s'ha subscrit el conveni requerit perquè aquesta Comissió pugui revisar els actes del Parlament en matèria de dret d'accés, correspon a l'òrgan propi de garantia d'aquella Cambra, creat per acord de la Mesa de 21 de febrer de 2017, la competència per atendre les reclamacions que es presentin a l'empara de la LTAIPBG i, per això, aquesta reclamació resulta inadmissible a tràmit per manca de competència de la GAIP.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 9 de març de 2018, resol per unanimitat: