projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La qualificació dels títols relatius al nomenament de qualsevol persona natural o jurídica com a administrador, liquidador o apoderat de subjecte inscrit en el Registre Mercantil exigeix la comprovació prèvia de l'índex centralitzat d'incapacitats del Col·legi de Registradors per comprovar l'eventual existència d'una inhabilitació vigent de les que preveu l'article 172.2.2n de la Llei 22/2003, de 9 de juliol.
Del resultat de la comprovació el registrador n'ha de deixar constància en la nota de qualificació i en l'acta d'inscripció.
Si el canvi de domicili s'efectua a l'estranger, en els supòsits previstos per les lleis, cal atenir-se al que disposen els convenis internacionals vigents a Espanya i a les normes europees que siguin aplicables.
En aquests supòsits, el registrador competent en raó del domicili de la societat que es trasllada ha de certificar el compliment dels actes i tràmits que l'entitat ha de dur a terme abans del trasllat, i no ha de cancel·lar el full de la societat fins que rebi una comunicació del tribunal, notari o autoritat competent del nou domicili acreditativa de la inscripció de la societat.
Rebuda aquesta comunicació ha de cancel·lar el full de la societat i estendre una nota de referència en què s'expressin les dades registrals noves.
Si el trasllat és d'una societat anònima europea domiciliada a Espanya a un altre estat membre de la Unió Europea, el registrador del domicili social originari ha de certificar el compliment dels actes i tràmits que l'entitat ha de dur a terme abans del trasllat i ha d'estendre en el full obert a l'entitat la diligència a què es refereix l'apartat primer de l'article anterior.
Quan la societat anònima europea s'hagi inscrit en el registre del nou domicili, el registrador espanyol de l'anterior domicili ha de cancel·lar el full de la societat després de rebre la notificació corresponent en què l'autoritat corresponent del nou domicili li doni compte d'aquella inscripció.
Tot això de conformitat amb el que disposen els articles 315 de la Llei de societats anònimes i 160.3 d'aquest Reglament.
Si el canvi de domicili s'efectua a l'estranger, en els supòsits previstos per les lleis, cal atenir-se al que disposen els convenis internacionals vigents a Espanya.
Els registres mercantils estan establerts a totes les capitals de província i, a més, a les ciutats de Ceuta, Melilla, Eivissa, Maó, Arrecife, Puerto del Rosario, Santa Cruz de la Palma, San Sebastián de La Gomera, Valverde i Santiago de Compostel·la.
Per raons del servei, el ministre de Justícia, a proposta de la Direcció General dels Registres i del Notariat, pot disposar que el registrador mercantil provincial instal·li, al terme municipal que s'assenyali, una oficina oberta al públic en la qual els usuaris del Registre mercantil puguin efectuar presentacions i retirades de tota mena de documents, obtenció de publicitat formal i totes les altres operacions que es puguin fer a l'oficina del Registre mercantil de la capital de la província, amb la qual ha d'estar telemàticament connectada en la forma que determini la Direcció General.
Els registres mercantils estan establerts a totes les capitals de província i, a més, a les ciutats de Ceuta, Melilla, Eivissa, Maó, Arrecife, Puerto del Rosario, Santa Cruz de la Palma, San Sebastián de La Gomera i Valverde.
La indemnització de les despeses d'ajuda de tercera persona compensa el valor econòmic de les prestacions no sanitàries que necessita el lesionat quan té amb seqüeles que impliquen una pèrdua d'autonomia personal.
No tenen la consideració d'ajuda de tercera persona les prestacions sanitàries en l'àmbit hospitalari, ambulatori o domiciliari que pugui necessitar el lesionat, que, si s'escau, s'indemnitzen en concepte de despesa sanitària posterior a l'estabilització de les seqüeles.
El valor econòmic de l'ajuda de tercera persona es compensa independentment del fet que les prestacions siguin o no retribuïdes.
L'incompliment del que disposa l'apartat 1 constitueix infracció administrativa d'acord amb el que disposen els articles 40.4. t i 40.5. d del text refós de la Llei d'ordenació i supervisió de les assegurances privades, aprovat pel Reial decret legislatiu 6/2004, de 29 d'octubre.
L'incompliment del que disposa l'apartat 1 constitueix infracció administrativa d'acord amb el que disposen els articles 40.4. h i 40.5. b del text refós de la Llei d'ordenació i supervisió de les assegurances privades, aprovat pel Reial decret legislatiu 6/2004, de 29 d'octubre.
En la taxació de costes s'inclouen les despeses que s'originin en la formació del títol per diligències preparatòries en el procés penal.
Les despeses que ocasioni la taxació pericial obtinguda en via civil s'inclouen en la taxació de costes, llevat que hi hagi una estimació excessiva dels danys i perjudicis per part del perjudicat; en aquest cas, són a càrrec seu.
Es considera que aquest excés existeix quan el que s'ha reclamat excedeix un 25 per cent la xifra que fixi el dictamen pericial.
Perquè la reclamació a l'assegurador es pugui fer en judici executiu s'han de complir els requisits de títol i quantia que estableix l'article 520 de la Llei 1/2000, de 7 de gener, d'enjudiciament civil.
Si la quantitat líquida que assenyala el títol és inferior a la que exigeix l'article 520 de la Llei 1/2000, de 7 de gener, la reclamació s'ha de formular en un judici verbal davant l'òrgan jurisdiccional competent.
Un testimoni de la interlocutòria dictada en les diligències a què es refereix l'article 13 d'aquesta Llei constitueix títol executiu suficient per entaular el procediment que regula aquest capítol.
Un testimoni de la interlocutòria emesa en les diligències a què es refereix l'article 13 constitueix un títol executiu suficient per entaular el procediment que regula aquest capítol.
El perjudicat que hagi obtingut aquest títol no en pot prescindir i acudir en substitució a les diligències preparatòries dels articles 14 i següents, llevat dels casos que expressament assenyala l'article 14 esmentat.
El dictamen pericial, obtingut en les diligències preparatòries a què es refereixen els articles 14 i següents, també és títol executiu, amb la ratificació prèvia davant el jutge al qual correspongui despatxar l'execució.
S'ha de presentar a l'assegurador una certificació de la declaració o una còpia autoritzada d'aquesta, acompanyada de la valoració dels danys, emesa per un perit d'assegurances, el qual, en el termini de vuit dies, amb facultat d'intervenció d'un perit d'assegurances designat per aquell, ha d'abonar la quantitat que els dos perits fixin de comú acord.
Si no hi ha acord, s'ha de procedir segons el que disposa el paràgraf sisè de l'article 38 de la Llei 50/1980, de 8 d'octubre, de contracte d'assegurança.
Ocorregut un fet dels quals donen lloc a responsabilitat civil coberta per l'assegurança obligatòria, quan aquell no hagi estat objecte de procés penal, o s'hi hagi reservat l'acció civil, el perjudicat, per reclamar a l'assegurador la reparació del dany i indemnització de perjudicis en via civil ha de fer davant el jutge de primera instància o instrucció, davant el jutge de pau o davant un notari del lloc del fet o del seu domicili, residència o parador, una declaració sobre les circumstàncies d'aquell, amb identificació de les persones lesionades, els objectes danyats, el vehicle i el conductor que han intervingut en la producció del fet i l'especificació de l'assegurador.
L'acció conferida en els articles 7 i 11.3 d'aquesta Llei a la víctima o als seus hereus contra l'assegurador es pot exercir en la forma que estableix aquest títol.
L'acció que els articles 7 i 11.3 confereixen a la víctima o als seus hereus contra l'assegurador s'ha d'exercir en la forma que estableix aquest títol.
c ) Contra el prenedor de l'assegurança o assegurat, per les causes que preveu la Llei 50/1980, de 8 d'octubre, de contracte d'assegurança, i, conforme al que preveu el contracte, en el cas de conducció del vehicle per qui no tingui el permís de conduir.
c ) Contra el prenedor de l'assegurança o assegurat per causes previstes en la Llei 50/1980, de 8 d'octubre, de contracte d'assegurança, i en el mateix contracte d'assegurança.
La quantia de la indemnització que cobreix l'assegurança obligatòria en els danys causats a les persones s'ha de determinar d'acord amb el que disposa l'apartat 4 de l'article 1 d'aquesta Llei.
La quantia de la indemnització coberta per l'assegurança obligatòria en els danys causats a les persones es determina d'acord amb el que disposa l'apartat 2 de l'article 1 d'aquesta Llei.
L'assegurança de subscripció obligatòria que preveu aquesta Llei garanteix la cobertura de la responsabilitat civil en vehicles terrestres automòbils amb estacionament habitual a Espanya, mitjançant el pagament d'una sola prima, en tot el territori de l'Espai Econòmic Europeu i dels estats adherits a l'Acord entre les oficines nacionals d'assegurances dels estats membres de l'Espai Econòmic i d'altres estats associats.
L'import màxim de la cobertura de l'assegurament obligatori ha d'incloure els límits que es determinin per reglament en els danys en les persones i en els béns.
En els danys en les persones, l'import s'ha de fixar per víctima, i en els danys en els béns, s'ha de fixar per sinistre.
Per fixar la quantia de la indemnització amb càrrec a l'assegurança de subscripció obligatòria en els danys causats en les persones, l'import s'ha de determinar d'acord amb el que disposa l'apartat 2 de l'article 1.
Si la quantia fixada d'aquesta manera és superior a l'import màxim de la cobertura de l'assegurament obligatori, s'ha de satisfer l'esmentat import màxim amb càrrec a l'assegurança obligatòria, i la resta, fins a l'import total de la indemnització, queda a càrrec de l'assegurança voluntària o del responsable del sinistre, segons escaigui.
Quan el sinistre sigui ocasionat en un Estat adherit a l'Acord entre les oficines nacionals d'assegurances dels estats membres de l'Espai Econòmic i d'altres estats associats, diferent d'Espanya, per un vehicle que tingui l'estacionament habitual a Espanya, s'han d'aplicar els límits de cobertura fixats per l'Estat membre en el qual tingui lloc el sinistre.
No obstant això, si el sinistre es produeix en un Estat membre de l'Espai Econòmic Europeu, s'han d'aplicar els límits de cobertura que preveu l'apartat 2, sempre que aquests siguin superiors als establerts a l'Estat on s'hagi produït el sinistre.
Per sancionar la infracció són competents els caps provincials de trànsit o, a les comunitats autònomes que tinguin transferides competències executives en matèria de trànsit i circulació de vehicles de motor, els òrgans previstos a la normativa autonòmica, en els termes establerts a l'article 71 del text articulat de la Llei sobre trànsit, circulació de vehicles de motor i seguretat viària, aprovat pel Reial decret legislatiu 339/1990, de 2 de març.
La infracció se sanciona de conformitat amb un dels procediments sancionadors previstos en el text articulat de la Llei sobre trànsit, circulació de vehicles de motor i seguretat viària.
Qualsevol agent de l'autoritat que en l'exercici de les seves funcions requereixi la presentació del document acreditatiu de l'existència de l'assegurança i no li sigui exhibit ha de formular la denúncia corresponent a l'autoritat competent, que ha d'ordenar l'immediat precintament i dipòsit del vehicle en un establiment públic o el precintament en el domicili del titular o posseïdor si en el termini de cinc dies no es justifica davant seu l'existència de l'assegurança.
a ) La prohibició de circulació per territori nacional dels vehicles no assegurats.
b ) El dipòsit del vehicle, amb càrrec al seu propietari, mentre no sigui concertada l'assegurança.
S'acorda el dipòsit del vehicle pel temps d'un mes, que en cas de reincidència és de tres mesos i en el cas de trencament del dipòsit és d'un any, i, al final del dipòsit, s'ha de demostrar que es disposa de l'assegurança corresponent.
Les despeses que s'originin com a conseqüència del dipòsit del vehicle són per compte del propietari, que les ha d'abonar o n'ha de garantir el pagament com a requisit previ a la devolució del vehicle.
Qualsevol agent de l'autoritat que en l'exercici de les seves funcions requereixi la presentació del document acreditatiu de l'existència de l'assegurança i no li sigui exhibit ha de formular la denúncia corresponent a l'autoritat competent, la qual ha d'ordenar l'immediat precintament i dipòsit del vehicle si en el termini de cinc dies no es justifica davant seu l'existència de l'assegurança.
c ) Una sanció pecuniària de 601 a 3.005 euros de multa, graduada segons que el vehicle circuli o no, la categoria, el servei que presti, la gravetat del perjudici causat, si s'escau, la durada de la falta d'assegurament i la reiteració de la mateixa infracció.
Els titulars d'aprofitaments d'aigües inscrits en el Catàleg d'aigües privades de la conca a què es refereix la disposició transitòria quarta poden sol·licitar en qualsevol moment la inscripció en el Registre d'aigües de la conca, per a la qual cosa han d'instar l'atorgament de la concessió corresponent.
El tràmit d'atorgament de la concessió es du a terme sense competència de projectes i exigeix, a més de l'informe de compatibilitat amb el Pla hidrològic i el de l'Administració competent d'acord amb l'ús a què es destini, la pràctica del tràmit d'informació pública i, en cas d'haver-hi comunitat d'usuaris, la sol·licitud d'informe a aquesta.
La concessió a atorgar té les característiques següents:
a ) El termini de la concessió és el 31 de desembre de 2035, i en aquell moment el concessionari té preferència per obtenir una nova concessió.
b ) Ha de recollir les característiques amb què l'aprofitament estigui inclòs en el Catàleg d'aigües privades de la conca, singularment pel que fa a l'ús de l'aigua, amb la comprovació prèvia de l'adequació d'aquestes característiques a la realitat per part de l'organisme de conca.
No obstant això, quan la sol·licitud de concessió es refereixi a masses d'aigua subterrània declarades en risc de no assolir un bon estat i que comptin amb el programa d'actuació a què es refereix l'article 56, la concessió està sotmesa ales limitacions que estableix el programa esmentat.
Quan no hi hagi un programa d'actuació aprovat, no es pot instar la transformació del dret.
Els titulars d'aprofitaments d'aigües inscrits en el catàleg d'aigües privades de la conca a què es refereix la disposició transitòria quarta poden sol·licitar en qualsevol moment la inscripció en el registre d'aigües de la conca, per a la qual cosa han d'instar l'atorgament de la concessió corresponent.
El tràmit d'atorgament de la concessió s'ha de portar a terme sense competència de projectes i exigeix, a més de l'informe de compatibilitat amb el Pla hidrològic i el de l'Administració competent en funció de l'ús a què es destini, la pràctica del tràmit d'informació pública i, si hi ha comunitat d'usuaris, la sol·licitud d'informe a la comunitat.
La concessió a atorgar ha de tenir les característiques següents:
a ) El terme de la concessió és el 31 de desembre de 2035, i en aquell moment tindrà preferència el concessionari per obtenir una nova concessió.
b ) Ha de recollir les característiques amb què l'aprofitament estigui inclòs en el catàleg d'aigües privades de la conca, singularment pel que fa a l'ús de l'aigua, prèvia comprovació de l'adequació d'aquestes característiques a la realitat per part de l'organisme de conca.
Tanmateix, quan la sol·licitud de concessió es refereixi a masses d'aigua subterrània declarades en risc de no assolir un bon estat i que disposin del programa d'actuació a què es refereix l'article 56, la concessió s'ha de sotmetre a les limitacions establertes en el programa esmentat.
Si no existeix un programa d'actuació aprovat, no es pot instar la transformació del dret.
Les instal·lacions de dessalinització d'aigua de mar que estiguin en funcionament de conformitat amb la regulació que estableix l'article 12 bis de la Llei 46/1999, de 14 de desembre, poden continuar operant d'acord amb el contingut dels seus títols administratius habilitants, fins que s'extingeixi el termini de les autoritzacions o concessions corresponents.
Transcorregut aquest termini, els titulars de les instal·lacions tenen dret preferent per obtenir una concessió administrativa, de conformitat amb el que estableix aquesta Llei.
Les persones físiques o jurídiques que s'hagin subrogat en la titularitat d'una autorització d'abocament d'aigües a l'empara del règim que estableix l'article 109 mantenen els drets i obliga-cions estipulats en els contractes autoritzats per l'organisme de conca corresponent fins que finalitzi el termini de vigència de l'autorització d'abocament.
Transcorregut el dit termini, la renovació de l'autorització l'ha de sol·licitar qui n'hagi de ser el titular, sense possibilitat de subrogació.
El cànon de control d'abocaments entra en vigor quan es determinin reglamentàriament els paràmetres que estableix aquesta Llei per a la seva quantificació.
Durant l'exercici 2002 i fins a l'entrada en vigor de la norma reglamentària anterior s'aplica el cànon d'abocament que estableix l'article 105 de la Llei 29/1985, de 2 d'agost, d'aigües.
El cànon de control d'abocaments entra en vigor l'1 de gener de l'any 2002.
En el període impositiu corresponent a l'any natural 2001 cal aplicar el cànon d'abocament que estableix l'article 105 de la Llei 29/1985, de 2 d'agost, d'aigües.
Les referències en l'articulat d'aquesta Llei als aqüífers sobreexplotats s'entenen fetes a les masses d'aigua subterrània en risc de no assolir el bon estat quantitatiu o químic.
Les referències en l'articulat d'aquesta Llei als aqüífers sobreexplotats s'han d'entendre fetes a les masses d'aigua subterrània en risc de no assolir el bon estat quantitatiu o químic.
L'organisme de conca o administració hidràulica competent de la comunitat autònoma han de publicar i posar a disposició del públic, en els terminis que en aquesta disposició s'estableixen, els documents següents:
a ) Tres anys abans d'iniciar-se el procediment per a l'aprovació o revisió del corresponent pla hidrològicun calendari i un programa de treball sobre l'elaboració del pla, amb indicació de les fórmules de consulta que s'han d'adoptar en cada cas.
b ) Dos anys abans de l'inici del procediment a què es refereix el paràgraf anterior, un esquema provisional dels temes importants que es plantegen a la conca hidrogràfica en matèria de gestió de les aigües.
c ) Un any abans d'iniciar el procediment, els exemplars del projecte de pla hidrològic de conca.
L'organisme de conca o administració hidràulica competent de la comunitat autònoma han de concedir un termini mínim de sis mesos per a la presentació d'observacions per escrit sobre els documents relacionats a l'apartat 1 d'aquesta disposició.
Amb la sol·licitud prèvia i en els termes que s'estableixi reglamentàriament, es permet l'accés als documents i a la informació de referència utilitzats per elaborar el pla hidrològic de conca.
En relació amb els objectius mediambientals de l'article 92 bis, s'han de satisfer els terminis següents:
a ) Els objectius s'han d'assolir abans de 31 de desembre de 2015, a excepció de l'objectiu previst a l'apartat 1. a. a ' de l'article 92 bis, que és exigible des l'entrada en vigor d'aquesta Llei.
b ) El termini per a la consecució dels objectius es pot prorrogar respecte d'una determinada massa d'aigua si, a més de no produir-se un nou deteriorament del seu estat, es dóna alguna de les circumstàncies següents:
a ') Quan les millores necessàries per obtenir l'objectiu només es puguin aconseguir, a causa de les possibilitats tècniques, en un termini que superi l'establert.
b ') Quan el compliment del termini establert doni lloc a un cost desproporcionadament alt.
c ') Quan les condicions naturals no permetin una millora de l'estat en el termini assenyalat.
c ) Les pròrrogues del termini establert, la seva justificació i les mesures necessàries per a la consecució dels objectius mediambientals relatius a les masses d'aigua s'inclouen en el pla hidrològic de conca, sense que puguin superar la data de 31 de desembre de 2027.
S'exceptua d'aquest termini el supòsit en què les condicions naturals impedeixin aconseguir els objectius.
En relació amb els programes de mesures de l'article 92 quater, s'han de satisfer els terminis següents:
a ) Han de ser aprovats abans del 31 de desembre de 2009, i s'ha de requerir la seva actualització l'any 2015 i la seva revisió posterior cada sis anys.
b ) Totes les mesures incloses al programa han de ser operatives l'any 2012.
Els programes de seguiment han de ser operatius el 31 de desembre de 2006.
Les anàlisis i els estudis previs a què es refereix l'article 42.1. f han d'estar acabats el 31 de desembre de 2004, i s'han d'actualitzar abans del 31 de desembre de 2013, i posteriorment cada sis anys.
El Registre de zones protegides a què es refereix l'article 99 bis ha d'estar completat el 31 de desembre de 2004.
La revisió dels plans hidrològics de conca ha d'entrar en vigor el 31 de desembre de 2009, i des d'aquella data s'ha de revisar cada sis anys.
La política d'incentius per a l'ús eficient de l'aigua, així com la contribució econòmica adequada dels diferents usos, ha de ser efectiva a tot estirar el 31 de desembre de 2010.
L'autorització d'abocaments a les aigües continentals de conques intercomunitàries de les activitats incloses a l'annex 1 de la Llei de prevenció i control integrats de la contaminació s'inclou en l'autorització ambiental integrada que regula l'esmentada Llei, i a aquests efectes el pronunciament de l'organisme de conca sobre l'atorgament de l'esmentada autorització se substitueix pels informes vinculants que regulen la Llei esmentada i la seva normativa de desplegament.
En els aqüífers declarats sobreexplotats o en risc d'estar-ho, es poden atorgar concessions d'aigües subterrànies que permetin extreure el recurs només en circumstàncies de sequera que prèviament hagi constatat la junta de govern de l'organisme de conca i d'acord amb el pla d'ordenació per a la recuperació de l'aqüífer.
L'Administració concedent pot incloure en els plecs de clàusules administratives particulars, a més dels aspectes que preveu l'article 230 de la Llei de contractes de les administracions públiques, els següents:
a ) L'obligació al licitador seleccionat d'incorporar a la societat o entitat que a l'efecte es constitueixi les comunitats d'usuaris de l'aigua relacionades amb l'obra objecte de la concessió.
b ) La determinació dels mecanismes adequats per a la recuperació de les aportacions que, si s'escau, hagi realitzat.
El règim economicofinancer del contracte, el regeixen els principis següents:
a ) Les tarifes que percebin els concessionaris, les ha de fixar l'Administració competent, incloent-hi les despeses de funcionament, conservació i administració, la recuperació de la inversió i el cost del capital, en els termes que prevegi el contracte de concessió.
b ) L'Administració ha de vetllar perquè en cada moment es mantingui l'equilibri financer de la concessió.
L'atorgament del contracte de concessió que regula l'article anterior només pot modificar el règim d'utilització dels recursos hídrics que preveu aquesta Llei, en el que derivi expressament del que estableix aquest capítol.
El Govern ha de desplegar reglamentàriament els preceptes que conté aquesta Llei, especialment pel que fa al règim economicofinancer de les concessions.