El Reial decret 1215/1997, de 18 de juliol, no estableix l'obligació de tenir cap certificat en relació amb el respecte del compliment de l'obligació que té l'empresa de disposar d'uns equips de treball que compleixin les condicions previstes en l'annex I d'aquest Reial decret.
D'acord amb l'article 16.2 de la Llei 31/1995, de prevenció de riscos laborals, l'empresa (el seu servei de prevenció) ha de fer una avaluació de riscos i mantenir-la actualitzada.
Aquesta avaluació ha de comportar, si és el cas, la planificació de l'activitat preventiva que se'n derivi i l'aplicació de les mesures preventives indicades a la planificació, amb la finalitat d'eliminar o minimitzar els riscos que pugui generar cada equip de treball.
La competència per a la realització d'aquest tipus d'avaluació només la tenen les modalitats preventives pròpies de les empreses, o els serveis de prevenció aliens acreditats per l'Autoritat Laboral.
Un assessor extern, que no estigui acreditat com a servei de prevenció de riscos laborals aliè, no és competent per a fer una avaluació de riscos conforme al descrit a la Llei 31/95, de 8 de novembre, de prevenció de riscos laborals, i això encara que aquest assessor extern estigui acreditat per una entitat de qualitat conforme compleix els requisits de qualitat en els seus processos de valoracions de maquinària.
Els equips de treball han de complir amb les disposicions mínimes i les disposicions relatives a la utilització dels equips de treball que els siguin aplicables, establertes al Reial decret 1215/1997, de 18 de juliol, pel qual s'estableixen les disposicions mínimes de seguretat i salut per a la utilització pels treballadors dels equips de treball.
Han de ser avaluats d'acord amb aquestes disposicions i altra normativa que els sigui d'aplicació, tenint en compte les diferents modalitats d'ús.
L'empresa, quan correspongui, ha de dur a terme les mesures previstes a la planificació de l'activitat preventiva que s'hagi efectuat d'acord amb l'avaluació de riscos realitzada, amb la finalitat d'eliminar o minimitzar els riscos.
Els riscos d'un equip de treball els poden avaluar, en el termes que estableix la Llei 31/1995, de 8 de novembre, de prevenció de riscos laborals, aquelles persones amb la formació adequada d'acord amb allò establert al capítol VI del Reial decret 39/1997, de 17 de gener, pel qual s'aprova el Reglament dels serveis de prevenció.
La complexitat de l'avaluació determinarà el nivell requerit.
Qui faci l'avaluació ha de formar part de l'organització preventiva de l'empresa, ja es tracti de l'empresari (d'acord amb els preceptes bàsics establerts a l'article 11 del Reial decret 39/1997), treballadors designats o tècnics dels serveis de prevenció propis, serveis de prevenció mancomunats o serveis de prevenció aliens.
Han de disposar d'una declaració CE de conformitat aquells equips de treball posats a disposició després de l'entrada en vigor amb caràcter obligatori de les Directives que l'exigeixen.
No, ja que tal com s'estableix a l'apartat 3.1 b) de l'Annex II del Reial decret 1215/1997 "l'elevació de treballadors només estarà permesa mitjançant equips de treball i accessoris previstos a tal efecte", és a dir, equips concebuts, dissenyats i construïts específicament per elevar persones.
Aquesta norma afegeix que "no obstant això, quan amb caràcter excepcional s'hagin d'utilitzar per a tal finalitat equips de treball no previstos per a això, hauran de prendre's les mesures pertinents per garantir la seguretat dels treballadors i disposar d'una vigilància adequada".
Cal considerar que un equip concebut, dissenyat i construït específicament per elevar persones ha de ser un equip en sí mateix (per exemple una plataforma elevadora) o un equip al qual es pot acoblar un accessori (un element intercanviable), havent-se dissenyat i construït el conjunt per elevar persones.
Així, una cistella podria ser un accessori intercanviable d'una grua ploma si el conjunt ha estat dissenyat i construït per elevar persones.
Tanmateix, una cistella (plataforma amb baranes, adquirida o construïda independentment) subjecta a les forquilles d'una grua (o un carretó elevador) no ho seria, si el conjunt no ha estat dissenyat per elevar persones.
D'altra banda, les situacions excepcionals en les quals es podria utilitzar un equip no dissenyat per a la elevació de persones haurien de ser només aquelles que es realitzen amb caràcter "extraordinari i puntual".
Per tant, no s'han de considerar com a excepcionals les operacions previsibles, repetitives o rutinàries.