projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Tasques de mostreig (Vallter, 1 de març de 2011)
Coordinació de l'activitat: Institut Geològic de Catalunya
L'objectiu d'aquest projecte consisteix en fer un seguiment de l' estratificació de les plaques des del moment de la seva formació mitjançant l'aplicació de tests d'estabilitat i compara els resultats amb la bibliografia existent, que recull les experiències en climes més freds.
Millorar la previsió de l'activitat d'allaus de placa a través d'un major coneixement de l'evolució de les capes febles que permeten el seu col·lapse.
L'evolució de les plaques de vent, que són l'origen del 90% dels accidents per allaus a Catalunya és de difícil predicció.
Es pretén conèixer l'evolució de la inestabilitat de les plaques de vent, mitjançant l'aplicació de tests de sobrecàrrega, i poder caracteritzar les capes febles que hi actuen.
Es prioritzarà l'estudi de l'evolució de la neu granulada, ja que és un tipus de capa feble freqüent al Pirineu però poc present en la bibliografia existent.
Coordinació de l'activitat: Universidad Complutense de Madrid (UCM)
El projecte estudia la viabilitat d'instal·lar un sistema d'alerta precoç per als terratrèmols potencialment destructors que tenen lloc a la zona del Cabo San Vicente - Golf de Càdis, al Real Observatorio de San Fernando basat en els aplicatius de temps real existents a l'IGC.
Projecte coordinat amb la UCM i el ROA.
Acord amb el Ministerio de Educación y Ciencia per a finançar el projecte.
Cofinançat pel Ministeri d'Economia i Competitivitat, CGL2010-19803-C03-03.
Aquest projecte permetrà a l'IGC analitzar i testejar el funcionament d'un SAST per a la millor implementació en el territori de Catalunya.
Productes derivats: Sistema d'Alerta Sísmica Precoç (SAST)
Estudiar la possibilitat d'instal·lació de sistema d'alerta precoç de sismes.
Les característiques de la sismicitat de la zona fa que sigui una zona perfecta per a la implantació d'aquest sistema.
Representació gràfica dels temps útils i de la zona d'ombra determinats automàticament pel sisme de la zona del Cap San Vicente del 17/12/2009 amb la creació d'esdeveniment a partir de 4 estacions
Localització del sisme de Vintimiglia (Mar de Ligúria) de 1995 (Lomax et al., 1998)
Coordinació de l'activitat: Institut Geològic de Catalunya
Altres participants: Institut d'Estudis Catalans (IEC)
Adequar el programa NLOC (programa de localització no lineal) a les característiques de la xarxa sísmica.
S'aplicarà en el cas de sismes que han estat localitzats pel sistema automàtic de l'IGC a fi de valorar les incerteses.
Amb el mateix programa, s'obtindran els hipocentres i l'estimació d'errors per la sèrie de terratrèmols succeïts a Llorca i se'n compararan els resultats amb els obtinguts mitjançant altres programes.
Localitzacions hipocentrals de sismes exteriors a la xarxa.
El procés actualment utilitzat per la localització hipocentral dels terratrèmols a Catalunya, té una gran precisió pels sismes localitzats dins la xarxa sísmica.
Pels terratrèmols exteriors com són el Pirineu Central i per terratrèmols en zona marítima, convé millorar la precisió d'aquests mètodes actuals.
És per això que s'estudia l'adequació d'un programa ja existent (programa de localització no lineal) per a millorar la localització d'aquests terratrèmols.
Mapa de Mesozonació sísmica de Catalunya
Coordinació de l'activitat: Institut Geològic de Catalunya
El SISMICAT (Pla d'emergències sísmiques de Catalunya) està elaborat a nivell regional amb una metodologia bàsica, i s'ha vist la necessitat d'avançar en una metodologia intermèdia per l'avaluació de la vulnerabilitat i risc dels edificis essencials.
L'objectiu d'aquest projecte és elaborar la metodologia per a l'avaluació del risc sísmic (nivell intermedi) en edificis essencials com són els hospitals i centres educatius.
Projecte que es basa en la identificació de tipologies constructives i atribució de les corbes de capacitat d'una zona pilot que inclou 5 centres escolars de les comarques de Girona per avaluar la seva vulnerabilitat sísmica.
Mapa de Mesozonació sísmica de Catalunya, bàsic per a l'avaluació del risc dels edificis vulnerables.
Servei: Institut Geològic de Catalunya
Per a la millora del MPRG25M es realitzà, l'any 2011, el treball "Avaluació de la perillositat per corrents d'arrossegalls en conques torrencials a Catalunya.
Aplicació al Mapa per a la Prevenció dels Riscos Geològics".
Aquest treball identificava unes limitacions de la metodologia que es pretenen esmenar amb el present projecte.
L'objectiu d'aquest és, un cop identificades les limitacions, definir una millora de la metodologia a partir del treball de camp d'esdeveniments recents.
Definir i establir metodologies per a millorar el Mapa de prevenció de riscos geològics.
Millora en el Geotreball VI Mapa per a la prevenció de riscos geològics.
Estudiar els corrents d'arrossegalls en conques torrencials.
Servei: Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
Es proposa estudiar la viabilitat d'un Sistema d'Alerta Sísmica precoç (SAST) per als terratrèmols potencialment destructors que tenen lloc a la zona del cap de San Vicente - golf de Cadis, en base amb els aplicatius de temps real existents a l'ICGC.
Projecte cofinançat pel Ministeri d'Economia i Competitivitat, CGL2010-19803-C03-03.
Projecte coordinat amb la Universitat Complutense de Madrid (UCM), el Real Instituto y Observatorio de la Armada (ROA) i l'ICGC.
Observacions Concedida pròrroga fins el 31/03/2014.
Estudiar la possibilitat d'instal·lació de sistema d'alerta precoç de sismes.
Les característiques de la sismicitat de la zona fa que sigui una zona perfecta per a la implantació d'aquest sistema.
Representació gràfica dels temps útils i de la zona d'ombra determinats automàticament pel sisme de la zona del Cap San Vicente del 17/12/2009 amb la creació d'esdeveniment a partir de 4 estacions.
Servei: Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
Estudis i millores en les localitzacions hipocentrals de sismes exteriors a la xarxa.
El procés actualment utilitzat per a la localització hipocentral dels terratrèmols a Catalunya, té una gran precisió pels sismes localitzats dins la xarxa sísmica.
Per als terratrèmols exteriors com són el Pirineu Central i per a terratrèmols en zona marítima, convé millorar la precisió d'aquests mètodes actuals.
És per això que s'estudia l'adequació d'un programa ja existent (programa de localització no lineal) per a millorar la localització d'aquests terratrèmols.
Millorar la localització dels sismes.
Millorar la precisió de localització de sismes al Pirineu Central i zona marítima
Millorar la localització dels hipocentres.
Estudi i implementació de nous programaris.
Direcció del projecte: Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
Es tracta d'un conjunt d'activitats per a avançar en el coneixement dels riscos geològics, avançar en la millora i optimització de la auscultació de moviments del terreny i establir un marc de referència de guies i protocols.
En l'actualitat el projecte consta de 5 línies de treball:
- Smucphy: investigació perills geològic-geotècnics lligats al canvi climàtic i de proposar estratègies d'adaptació.
El projecte està centrat en l'erosió de sòls (SE) deguda a esllavissades superficials
- RockRisk: Quantificació del risc per despreniments i proporcionar eines per a la millora de la seva prevenció i per a la protecció davant la seva ocurrència i la mitigació dels seus efectes.
- Taula Tècnica de coordinació Barranc de Port Ainé: Coordinació dels diferents grups de recerca que treballen al barranc de Port Ainé per tal d'avançar en el coneixement de les dinàmiques de corrents d'arrossegaments d'alta densitat.
- Rock Models: Quantificació de risc de despreniments tenint en compte models de fragmentació - Desenvolupament de guies EIRG i de zonificació de riscos
Mapa Europeu de susceptibilitat de Lliscament: Harmonització de la probabilitat de moviments del terreny a nivell europeu - Xarxa Pyremove.
Xarxa temàtica d'investigació de la millora del coneixement en grans despreniments als Pirineus a escala supra-regional.
Millora en la qualitat dels serveis realitzats pel ICGC en l'àmbit dels riscos geològics i l'enginyeria geològica, centrant-se en diversos aspectes:
Integració de noves metodologies i desenvolupament en la gestió del risc geològic.
Millora i actualització de les metodologies de treball.
Activitats dutes a terme al llarg del 2018
La metodologia d'inspecció i avaluació s'ha desenvolupat i aplicat per a les altres dues tipologies d'actius geotècnics de la xarxa: terraplens i túnels.
Ara disposem d'un únic Índex d'estat per a tots els actius geotècnics, amb el que permet conèixer l'estat de la infraestructura, programar les operacions de conservació necessàries i proveir econòmicament els contractes d'explotació de la DGIM.
Concretament, pel que fa a la inspecció de túnels en servei, s'han fet diferents proves pilot de modelització en 3D, amb diferents tècniques del mercat, com LIDAR terrestre, fotogrametria i Mobile Mapping, sempre buscant la mínima afectació al trànsit i la màxima resolució en la presa de dades.
Imatge d'una esllavissada amb afectació a la carretera a Port Ainé.
Coordinació de l'activitat: Centre Tecnològic de Telecomunicacions de Catalunya (CTTC)
Altres participants: Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya (ICGC)
Període: Gener 2018 - Desembre 2019
U-Geohaz, Geohazard Impact Assessment per a àrees urbanes, es centra en el seguiment de les deformacions de sòl associades a riscos geoelèctrics, una acció de prevenció clau que es dirigirà específicament a les àrees urbanes i infraestructures crítiques.
El projecte proposarà un procediment per produir mapes per avaluar contínuament l'impacte potencial de l'activitat de risc geogràfic.
Aquests mapes proporcionaran aportacions essencials per donar suport a l'alerta precoç, donant informació sobre l'estabilitat de les àrees monitoritzades i avaluant el dany esperat.
L'objectiu del projecte s'aconseguirà mitjançant l'explotació completa dels resultats obtinguts en el projecte SEGURETAT (ECHO / SUB / 2015/718679 / PREV02).
U-Geohaz pretén avançar pel que fa a SEGURETAT, evolucionant des de mapes actualitzats periòdicament a un mapatge i monitorització en temps real de l'activitat de riscos geogràfics.
En particular, el projecte proporcionarà eines per donar suport als sistemes d'alerta primerenca (EW) per a esllavissades de terra i caigudes de roca, i un sistema de EW per a riscos geogràfics volcànics.
Validarem la seva aplicabilitat en dos llocs de proves situats a les Illes Canàries (Espanya) i a la Vall d'Aosta (Itàlia).
Al primer lloc es posaran a prova tant avions volcànics com avanços de caiguda de roca.
En el segon, la metodologia s'aplicarà per al risc geològic de lliscament de terra.
El principal resultat del projecte serà el desenvolupament de nous productes per a la prevenció de multi-geohazards i la validació de les seves potencialitats mitjançant l'aplicació del seu ús a les autoritats de protecció civil implicades (CPA).
Tots els productes seran compatibles amb Inspire i es desenvoluparan seguint les recomanacions del marc de Sendai per a la reducció de desastres.
El projecte inclourà també una revisió de la relació entre les enquestes geològiques de la UE (GS) i els CPA, amb l'objectiu de contribuir a millorar les seves cooperacions.
Aquesta tasca serà rellevant per omplir un buit detectat en el projecte SEGURETAT, on els CPA implicats mostren un alt interès pels productes desenvolupats, però amb una baixa capacitat per produir-los.
L'objectiu és explotar les capacitats tècniques de la GS per omplir aquest buit.
Observació territorial, ambiental i climatològica (informació de referència sobre evolucions recents, sobre l'estat actual i sobre dades passades)
Previsió (informació de referència sobre el futur)
Metodologia per a l'anàlisi diacrònica del paisatge.
Editat l'octubre de 2008 pel Ministeri d'Ecologia, d'Energia, de Desenvolupament Sostenible i del Mar de França, sistematitza els criteris per a la confecció de reculls fotogràfics del paisatge.
Abasta tots els aspectes del procés: processos administratius i institucionals per engegar un observatori fotogràfic, elecció del fotògraf, format de les imatges, drets d'autor, models de contracte, selecció d'itineraris i carnets de les rutes, pautes per al seguiment fotogràfic posterior, etc. Inclou glossaris, bibliografia i exemples.
Aspira a ser, segons declara, una eina essencial per al coneixement del paisatge, de la seva diversitat i de la seva evolució mitjançant la revisita fotogràfica periòdica.
Vegeu a continuació algunes captures del Méthode.
Avaluació de les polítiques paisatgístiques
Localització dels punts de vista per a la confecció de l'itinerari
Sèrie diacrònica des d'un punt de vista concret
Planificació estratègica d'àmbits territorials específics i en matèria ambiental.
Projectes territorials i ambientals.
Avaluació ambiental, Observació del paisatge, Observació dinàmica.
Observacio sistematitzada de l'impacte de plans i projectes, Medi ambient i sostenibilitat
El secretari de Territori i Mobilitat i vicepresident de l'Institut Geològic de Catalunya (IGC), Damià Calvet, i el director executiu d'exploració de Repsol, Marcos E. Mozetic, van signar un acord de col·laboració per a la formació, la recerca, el desenvolupament i la divulgació de la geologia.
L'acte es va dur a terme el passat, 15 de febrer, a la seu del Centre de Suport Territorial (CST) de l'IGC a Tremp (Pallars Jussà).
Mitjançant aquest acord, l'empresa aportarà a l'IGC 122.000 euros per a l'adquisició d'un sistema Multi-sensor Core logger, el qual serà instal·lat al CST a Tremp,i que permetrà l'escanejat i la caracterització dels paràmetres físics dels testimonis dels sondeigs més significatius de Catalunya, facilitant-ne l'estudi, la conservació i la difusió.
Repsol aportarà, a més, una quantitat anual de 10.000 euros per a l'adquisició de material bibliogràfic i de laboratori.
Aquestes aportacions econòmiques permetran la creació d'un arxiu i una biblioteca de temàtica geològica a la seu de Tremp.
A l'acord també s'estableix que el CST a Tremp acollirà una exposició estable d'instrumentació tècnica i de documentació relacionades amb les tècniques de prospecció del subsòl que s'utilitzen habitualment en la indústria dels hidrocarburs, que serà cedida per l'empresa.
Per la seva part, l'IGC facilitarà a Repsol la utilització de les seves instal·lacions al CST a Tremp per a activitats de formació del seu personal.
En algunes d'aquestes activitats, a més, hi podrà participar personal tècnic de l'Institut Geològic.
L'acord signat obre les portes al finançament de projectes conjunts de recerca científica i tècnica en l'àmbit pirinenc.
La rica diversitat de roques que formen els Pirineus i la gran qualitat dels seus afloraments ha determinat que, des de començament del segle XX, hagin estat considerades com un laboratori natural, tant des del punt de vista de la recerca com de la formació tecnològica que realitzen les empreses d'exploració d'hidrocarburs i de serveis a la indústria.
La ubicació estratègica de la ciutat de Tremp, a les portes del Pirineu, va justificar l'oportunitat al febrer del 2009 d'ubicar-hi el Centre de Suport Territorial de l'IGC, el qual és una unitat que funcionalment depèn de la direcció de l'IGC.
L'estructura està formada per dues bigues inflables de 14 m de llargada i 1,70 m d'amplada unides entre si.
Els elements C i D de la secció transversal són els elements inflables, es componen de dues capes de material tèxtil recobert de PVC.
L'A és un element de compressió i, a la vegada, com a taulell del pont que està format per panells i perfils de mateial plàstic fibro-reforçat pultrusionat (FRP): mescla de fibres i resines enganxades que formen un panell nervat de 300 mm d'amplada.
La connexió entre els elements en direcció longitudinal es fa amb barres d'acer col·locades a la zona de juntes.
B és un element de tracció: pel primer prototip de biga s'ha adoptat una eslinga de teixit de Dyneema, extremadament lleugera, caracteritzada per una elevada resistència a la tracció i una elongació molt reduïda.
Per al segon prototip s'ha emprat cable d'acer.
E consisteix en un recolzador, bigues metàl·liques transversals fixades en els extrems de l'element de compressió per l'ancoratge i la connexió amb l'element de tracció, així com per a la transmissió de reaccions en el terreny.
En la imatge següent es mostren les característiques tècniques de l'estructura.
En un estudi previ al disseny i a la fabricació d'un prototip de biga a mida real, s'ha fet una fabricació d'un prototip a escala: biga Tensairity que té 4 m de llargada i està formada per un tub inflable de 0,5 m de diàmetre en la secció central.
Aquest prototip ha estat fabricat amb dos objectius: el primer és validar el concepte de la tecnologia Tensairity en forma de prototip físic i real, el segon és fer un assaig de càrrega en laboratori per validar els resultats obtinguts en la simulació numèrica de la biga Tensairity, mitjançant el càlcul del programari Stampack.
Stampack és un programa d'elements finits explícits que resulta d'un treball continuat de recerca que s'ha dut a terme al CIMNE i s'empra per a processos de simulació numèrica d'estampació de xapa.
Malgrat això també es poden fer simulacions amb materials de tipus membrana, que són presents en estructures inflables.
Per saber-ne més: Carles Estruch
Vulnerabilitat territorial, Tècniques de disseny, construcció i manteniment d'infraestructures.
A Delft (Països Baixos) funciona des d'enguany el simulador d'onades més gran del món, de quasi 300 m de llargària.
El canvi climàtic fa que cada cop sigui més urgent disposar dels instruments que permetin gestionar el risc d'inundacions i verificar el comportament de les infraestructures hidràuliques davant fenòmens adversos de gran envergadura.
Per experimentar en escala real els efectes de les onades extremes sobre dics, dunes i esculleres, des de 2015 funciona a Delft (Països Baixos) el simulador d'onades més gran del món, el Delta Flume de l'Institut Deltares, la construcció del qual va començar el setembre de l'any 2012.
Any rere any assistim a un augment de les pèrdues humanes i materials causades per inundacions.
Per conèixer la resistència de les infraestructures dures i toves que han de servir per fer front a les aigües, calen instal·lacions versàtils, de cost raonable, que permetin testar diversos factors a escala real: alçada de les onades, pressió i intensitat hidràulica, velocitat de fluxos, comportament de fluxos menors (escolament entre pedres, sorra o argila), superposició d'onades, patrons de danys...
Tot això, segons l'Institut Deltares, es pot conèixer gràcies a Delta Flume, i per aquesta raó ja s'hi ha interessat clients neerlandesos i internacionals, com el Ministeri de Transport i Obres Públiques del país, empreses constructores i fàbriques cimenteres.
El canal té 291 m de longitud (en els quals hi ha 183 m de secció profunda i 75 m de secció soma), 9,5 m de fondària màxima i 5 m d'amplada.
La profunditat esmentada permet generar-hi onades de fins a 4,5 m d'alçada, cosa que no s'aconsegueix en cap altra instal·lació d'aquest tipus del món.
La producció d'onades va a càrrec d'una comporta de 10 m d'alçada, accionada per quatre cilindres hidràulics, que funciona a 1,9 MW de potència i que empeny l'aigua de manera discontínua en diferents freqüències, amb períodes d'entre 1 s i 20 s i períodes-pic d'entre 5,7 s i 13,4 s per a l'alçada màxima significativa de 2,2 m.
Al llarg d'uns 80 m del canal, més o menys allunyades del generador d'onades segons el seu tipus, se situen els materials o les estructures (mur de ciment, dic de pedra, coberta vegetal, duna de sorra, estructura flotant...) que hom vol posar a prova, i se n'estudia el comportament amb els mitjans més adients a cada cas: càmeres, sensors, radar o escàner làser.
Al costat del canal, sota terra, s'ubica un reservori amb una capacitat de nou milions de litres d'aigua.
Tres estacions de bombament permeten omplir o buidar el canal, o parts del canal, a raó de 1.000 l per segon.
L'ompliment es pot dur a terme, també, durant els experiments, per tal de simular variacions en el nivell de les aigües, com les que es produirien de manera natural a causa de sobreelevacions meteorològiques o marees.
Adaptació dels ports al canvi climàtic.
Sistemes de suport a la construcció d'infraestructures.
La Guia pràctica per al càlcul d'emissions de gasos amb efecte d'hivernacle (GEH) està pensada per facilitar l'estimació d'emissions de GEH.
Amb el suport d'aquesta Guia, les organitzacions i la ciutadania poden estimar les emissions associades a les seves activitats, o bé la reducció d'emissions que pot esperar-se quan s'implanta una acció de mitigació.
Aquesta Guia introdueix també el marc dels inventaris o petjades de carboni de les organitzacions, i explica les diferents categories d'emissions que poden identificar-se, d'acord amb els protocols reconeguts internacionalment actualment vigents.
Així mateix, dóna pautes per al càlcul de la petjada de carboni d'esdeveniments.
L'OCCC fa com a mínim una revisió anual de la Guia el mes de març de cada any, la qual inclou l'actualització dels factors d'emissió amb les últimes dades disponibles, i, en la mesura del possible, es va ampliant l'abast de les categories incloses en el càlcul d'emissions de GEH.
L'1 de març s'ha publicat la Guia de 2016 que, a banda d'actualitzar els factors d'emissió dels combustibles fòssils d'acord amb les darreres dades disponibles, així com els preus mitjans dels combustibles d'automoció, inclou les novetats següents:
Pel que fa a la metodologia per calcular el mix elèctric s'ha de tenir en compte les diferents opcions en la procedència d'aquesta energia:
Així mateix, l'OCCC ha actualitzat la Calculadora d'emissions de GEH.
La Calculadora inclou els últims factors d'emissió disponibles i permet estimar les emissions associades a una activitat.
En concret, serveix per estimar les emissions derivades del consum energètic i del transport, les emissions fugitives de gasos fluorats, les emissions derivades de la gestió dels residus municipals i les emissions generades pel consum d'aigua de les xarxes urbanes.
Per tal de facilitar el seu ús, la Calculadora dóna opció d'introduir les variables d'activitat amb diferents unitats, i inclou una pestanya resum en què es recopilen les emissions per categories.
La classificació de les emissions per abasts es fa d'acord amb les metodologies internacionalment reconegudes (ISO 14064, part 1 i ISO/TR 14069).
Redactat per: Elena Blanco Villar i Margarita Torre.
Per saber-ne més: Elena Blanco Villar