Llibre major de la Companyia Nova de Gibraltar.
CAT/ ANC1-398-T-5459, Fons Reial Audiència de Catalunya.
El document que fem protagonista durant aquest mes de juliol és el Llibre Major de la Companyia Nova de Gibraltar.
Llibre de comptes de la companyia comercial constituïda a Bar­celona l'1 de juliol de 1709 per una durada de tres anys (fins el 31 de desembre de 1712), i amb un capital inicial d'11.200 lliures catalanes.
Els socis o companys fundadors de l'empresa foren Josep Grasses i Gralla, comerciant de Reus i ciutadà honrat de Barcelona, que aportà 2.100 lliures; Joan Verivol i Mandri, pagès de Vilassar, que n'aportà 2.800; Josep Buïgas, botiguer de teles de Barcelona, i Josep Valls de Teià que, resident a Gibraltar, feia de corres­ponsal de la companyia en aquella localitat, amb 1.400 lliures cadascun; i Salvador Feliu de la Penya, comerciant i ciutadà honrat de Barcelona, que n'aportà 3.500 i fou l'administrador de la companyia.
La nova societat s'establí amb un objectiu clar: trencar el monopoli del port de Cadis del comerç amb Amèrica.
Aprofitava la plataforma que suposava pel comerç català la plaça i port de Gi­braltar guanyada el 1704 –en el context de la Guerra de Successió–, a la monarquia borbònica de Felip V per un exèrcit anglo-holandès-català, dirigit pel príncep Jordi de Hessen-Darmstadt.
La companyia ben estructurada tècnicament fou molt dinàmica, tot i les dificultats de l'època inestable i convulsa de la guerra successòria en què operà.
Principalment noliejà vaixells per al comerç amb els ports atlàntics, però també, més secundàriament, amb alguns de la Medi­terrània.
Les seves activitats exportadores se centraren en els vins (vi negre o vi vermell) cap a Amèrica i Europa del Nord; aiguardents cap a Lisboa, Amèrica, Amsterdam i Europa Central i del Nord; llana cap a Tunísia; avellanes a Anglaterra; i, botes i barrils, amb el vi i l'aiguardent.
Les seves importacions més significatives foren el blat de Sardenya i de Tunísia; sucre del Brasil; peix des de Holanda; cuirs, provinents del Marroc i d'Amèrica; i, el colorant natural de la cotxinilla, des d'Amèrica.
La companyia actuà ben probablement durant els tres anys pre­vistos en la seva formació, però els comptes de la seva liquidació s'allargaren fins l'any 1723.
El llibre Major és un manuscrit datat entre 1709 i 1723, de 35 x 24 cm, amb enquadernació tipus carpeta en pergamí i tanca de pell, que fou restaurat àmpliament (2012-2013).
Té 69 folis dels quals 22 estan en blanc, més un full de guarda.
Els fulls escrits estan foliats (de l'1 al 46) amb numeració original al vers.
En tractar-se d'un llibre Major, els assentaments comp­tables es distribueixen de la manera clàssica; cada compte utilitza les dues pàgines del llibre obert, les anotacions del dèbit queden al full de l'esquerra i les del crèdit al full de la dreta.
Totes les pàgines tenen una pauta molt tènue de quatre columnes primes al marge dret, feta a mà, per facilitar els comptes.
El llibre de comptes o Llibre major de la Companyia Nova de Gibraltar, és un notable testimoni de la gran activitat comercial catalana en temps de guerra, a més de descriure'n els principals productes i la nòmina de comerciants que viatjaven entre continents a començament del set-cents.
Maria Utgés Vallespí «El Major de la Companyia Nova de Gibraltar (1709- 1723).
El llibre que Pierre Vilar no va trobar», a Butlletí de l'Arxiu Nacional de Catalunya, núm. 34 (febrer 2013), p.
Les oportunitats comercials de la Guerra de Successió: la plaça de Gibraltar, plataforma des d'on trencar el monopoli de Cadis del comerç amb Amèrica.