projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Des del mes d'abril de 2019, les persones usuàries d'FGC tenen al seu abast Geotren, una nova iniciativa d'FGC que permet geolocalitzar les seves unitats de tren en temps real.
Mitjançant aquest sistema les persones que viatgin amb Ferrocarrils poden conèixer en cada moment en quin punt del seu recorregut es troba un tren, el seu destí, les properes parades i el seu acompliment horari.
A més d'aquesta informació, Geotren dóna també la dada del grau d'ocupació de les unitats de tren en cada moment.
D'aquesta manera, es pot conèixer quanta gent hi ha en cada cotxe dels trens i per tant es pot escollir quin cotxe de la unitat de tren és el més apropiat per viatjar.
Actualment, les dades d'ocupació dels trens són visibles a les circulacions que es fan amb les unitats més noves del parc mòbil, les 113 i 114 de la línia Barcelona-Vallès.
La previsió és poder oferir properament aquesta informació també de la resta del parc mòbil de Ferrocarrils.
Les dades que proporciona Geotren és poden consultar des del web https://geotren.fgc.cat i també des de l'aplicació per a mòbils d'FGC, tant per iOS com per Android.
Quan s'hi accedeix, Geotren mostra la xarxa de tren de Ferrocarrils i tots els trens que en aquell moment estan circulant, identificats amb una icona d'un tren, com es mostra a la figura següent:
Les persones usuàries només han de clicar sobre aquesta icona i s'obrirà una finestra amb la informació de la circulació, on es podrà seleccionar veure les properes parades del recorregut del tren o veure el grau d'ocupació: si la icona de persones és vermella el grau d'ocupació del tren és intens, el groc indica una ocupació alta i el verd, fluïda.
Addicionalment, FGC treballa perquè Geotren funcioni com a plataforma de dades obertes en properes versions.
Aquesta informació podrà ser utilitzada per tercers per construir les seves pròpies aplicacions i/o integrar-se amb altres sistemes d'informació multimodal de mobilitat d'altres operadors o modes de transport.
Per tant serà una aplicació oberta.
La innovació tecnològica i, en particular, la digitalització de l'empresa és un dels àmbits clau de l'Agenda Estratègica 10/30 d'FGC, que estableix el repte d'esdevenir una empresa completament digitalitzada, tant internament com en les relacions amb les persones que confien en el seu servei.
La iniciativa Geotren s'emmarca en l'esforç continu d'FGC per incorporar a la seva activitat conceptes tecnològics de futur destinats a assegurar tant la qualitat com la competitivitat i la seguretat dels seus serveis en un escenari a llarg termini.
Redactat de la noticia: Jordi Carrera
Per saber-ne més: Jordi Carrera
Orientació a l'usuari, Serveis basats en la localització i Aplicacions de les xarxes socials
L'equip de Josep Peñuelas, investigador del CREAF i professor del Consell Superior d'investigació Nacional (CSIC), va ser seleccionat per a una subvenció Synergy-Grant de l'European Research Council a projectes de grups de recerca d'excel·lència reconeguda amb interès en resoldre conjuntament problemes de recerca d'avantguarda en el camp de la ciència.
El projecte seleccionat s'anomena IMBALANCE-P i té com a objectiu quantificar i entendre com la vida, la societat i la Terra respondran a l'escassetat de fòsfor en el futur, així com pel que fa a la desproporció entre les proporcions de nitrogen, fòsfor i carboni a la Terra.
El fòsfor és un recurs imprescindible però escàs del nostre planeta, està present a l'estructura de l'ADN, les membranes cel·lulars i ossos.
Agrícolament, també és essencial com a adob i, per tant, considerat com a nutrient bàsic en el compliment de les exigències dels aliments en un món amb una població creixent.
L'equip durà experiments en biomassa i en cultius arreu del món i, en particular, en un gran experiment a la Guaiana francesa, on els investigadors analitzaran els efectes dels desequilibris entre el nitrogen i el fòsfor a diverses biologies, climes i agricultures; així com els efectes de la reducció de fòsfor en la seguretat alimentària i en ajudar en el disseny d'escenaris de futur en què els aliments s'hauran de produir amb una quantitat limitada de fòsfor, així com ajudar a prendre decisions de governança per garantir la correcta gestió del cicle de vida del fòsfor.
És la primera vegada que s'analitza aquest tema amb un abast tant global, on hi participaran experts en energia molecular, metabòlica, ecofisiologia, diversitat, biogeoquímica, física i química de l'atmosfera, teledetecció, agricultura i economia.
La col·laboració és amb UA-Bèlgica, IIASA -Austria i UVSQ –França, i la dotació econòmica és de 13,6 milions d'euros.
Des de 2014 funciona al port de Baltimore l'Inner Harbor Water Wheel, desenvolupada per una empresa local.
Tot i la seva senzillesa, la sínia s'ha mostrat molt efectiva en la recollida de residus sòlids.
Qualsevol residu abocat als prop de 150 km 2 de la conca del petit riu Jones Falls, que discorre per l'àrea metropolitana de Baltimore (2,6 milions d'habitants; Maryland, Estats Units), pot acabar tard o d'hora surant a les aigües del port de la ciutat.
És en aquesta zona on treballa l'Inner Harbor Water Wheel, posada en funcionament gràcies a la col·laboració entre el gestor portuari (Waterfront Partnership of Baltimore) i la companyia Clearwater Mills, radicada a la mateixa ciutat.
Coneguda popularment amb el sobrenom de "Mr.
Trash Wheel", aquesta peculiar sínia patrulla des del 9 de maig de 2014 el port interior de Baltimore a la recerca de residus sòlids per evitar que acabin a la badia de Chesapeake (de la qual el port n'és un entrant) i a mar oberta.
Recentment s'ha incorporat al servei una altra d'aquestes sínies.
El corrent de les aigües mou les pales de les característiques rodes laterals de Mr.
Trash Wheel perquè es desplaci pel port encerclant les matèries que suren amb les barreres de contenció de la seva part davantera i les enretiri.
Posteriorment les diposita, mitjançant una cinta transportadora, en una barcassa de recollida situada al seu interior.
Un cop plena de deixalles, la barcassa és substituïda per una de buida i els materials són conduïts a plantes de reciclatge o incinerats per a l'obtenció d'energia elèctrica.
En cas que la capacitat motriu de l'aigua sigui insuficient per a les tasques de la sínia, entren en funcionament els panells fotovoltaics de la part posterior de la coberta del giny.
Des de la seva posada en funcionament, l'Inner Harbor Water Wheel ha recollit, segons l'autoritat portuària de Baltimore, més de 370.000 ampolles de plàstic; més de 460.000 envasos d'escuma de poliestirè; prop de nou milions de burilles de cigarreta; més de sis mil ampolles de vidre; un quart de milió de bosses de plàstic; i quasi 350.000 bosses d'aperitius.
El rendiment màxim diari va ser, en una ocasió, de 17 t.
L'actuació s'inscriu en l'estratègia Healthy Harbor, els objectius principals de la qual són el rescat per al bany i per a la pesca de les aigües portuàries i dels petits cursos hídrics que hi desemboquen, i la recuperació, en la mesura del possible, de la biodiversitat que havia caracteritzat la zona.
Gestió ambiental de zones portuàries, Millora de la qualitat hidromorfològica i biològica del medi, Recollida i tractament de residus, Infraestructures relatives a la gestió i tractament de residus
Coordinació de l'activitat: Agència Catalana de l'Aigua (ACA)
Altres participants: Grup de Recerca Mètodes i Aplicacions en Teledetecció i Sistemes d'Informació Geogràfica (GRUMETS-UAB)
Període: octubre de 2010 — maig de 2011
Explotació de la tecnologia de teledetecció òptica i tèrmica per a l'optimització de la gestió dels recursos hídrics (com a eina de monitoratge de gran abast territorial i temporal a cost raonable), millorant el coneixement sobre dos fenòmens de gran interès pel que fa al comportament hidrològic de les conques: l'estrès hídric de la coberta forestal i l'emmagatzematge d'aigua en forma de neu.
L'actuació consisteix en la realització de tasques de recerca en matèria de teledetecció òptica i tèrmica aplicada a la gestió dels recursos hídrics, concretament en tres grans línies de treball:
Els resultats més rellevants de les activitats de recerca realitzades han motivat la publicació de diversos articles científics en revistes especialitzades del sector d'observació de la Terra.
D'altra banda, arran d'aquests resultats, es plantegen possibles línies de treball futures, de manera que sigui factible concretar-les en nous projectes d'interès per a l'ACA a llarg-mig termini.
Entre aquestes línies s'inclouen el calibratge radiomètric fi d'imatges de satèl·lit, la creació d'una xarxa de mesures d'ETR en zones agrícoles i forestals, l'avantprojecte de noves estacions meteorològiques per a la mesura del balanç hídric en zones forestals i per a la determinació de la potència nival, l'estudi de la dinàmica costanera a Catalunya mitjançant imatges d'alta resolució (IKONOS/Quickbird), ídem per als miralls d'aigua dels embassaments i llacs naturals de Catalunya, la millora de la gestió dels recursos locals d'aigua per a les comunitats de regants mitjançant eines SIG, etc.
Aplicació de la teledetecció òptica i tèrmica a la caracterització de la innivació a Catalunya: (a) Imatge satel·lital Landsat-5 TM, en fals color, a la que s'ha superposat la capa de les principals conques hidrogràfiques i on s'aprecia en color fúcsia la neu. (b) Mapa d'extensió del mantell nival generat a partir d'imatgeria satel·lital.
Mapa temàtic del grau d'estrès diari (GED) dels conreus de la Comunitat de Regants de Sentmenat, generat a partir del processament d'imatgeria de satèl·lit.
El GED es defineix com a diferència entre la temperatura de la superfície terrestre i la de l'aire, i és un indicador de l'estrès hídric dels conreus.
Explotació de les dades de seguiment de la campanya de reg obtingudes per teledetecció òptica i tèrmica mitjançant l'aplicació CONREUSAT, per a les diferents Comunitats de Regants del Baix Ter i la Muga.
La caracterització i el pronòstic de les situacions sinòptiques millora amb una densa xarxa de radiosondatges, atès que es disposa d'una informació molt acurada de l'estat real de l'atmosfera a tot el planeta a un moment determinat.
La mesura de diferents variables meteorològiques a l'atmosfera mitjançant radiosondatge necessita un equipament específic i d'alta tecnologia, en què es poden distingir: el globus, la radiosonda i l'estació receptora.
Amb la xarxa de radiosondatges s'obté un conjunt tridimensional d'informació: temperatura de l'aire, pressió atmosfèrica, humitat relativa i vent, a la vertical dels diferents punts de llançament.
Els resultats serveixen per inicialitzar els models numèrics de predicció del temps.
A partir d'ara, el personal especialitzat responsable del radiosondatge de Barcelona s'encarregarà de reomplir les sondes i els globus del nou equipament, així com de dur a terme les tasques bàsiques de manteniment.
Així mateix, en cas que qualsevol incidència impedís fer el llançament de forma automàtica, el sistema està preparat per continuar fent les tasques manualment.
Els avantatges del nou mètode són que el sistema automàtic homogeneïtza els sondatges, fent-los sempre de la mateixa manera, i que disposa de total autonomia durant 6 dies, la qual cosa equival a 12 radiosondatges.
El robot té diferents components, d'entre els quals cal assenyalar:
El carrusel que està format per 12 mòduls contenidors on s'allotgen les radiosondes i els globus.
Cada mòdul infla automàticament el globus (en el cas de l'SMC de 350, g) i gestiona el llançament de cada unitat de forma independent.
El tub de llançament, que té un diàmetre de 2 m i una altura de 3'5 m, i és emprat per inflar i alliberar els globus quan es rep l'ordre de llançament de la posició de treball, girant el carrusel per col·locar el mòdul seleccionat a la posició de sortida del tub de llançament.
El globus s'infla i, si passats uns minuts es comprova amb els detectors que no es desinfla, s'obre el sostre alliberant el globus.
Posició de treball constituïda per un PC i un comprovador del bon funcionament de les sondes abans de ser usades.
Juntament amb el radiosondatge de Barcelona, s'efectuen simultàniament prop de 1.300 radiosondatges arreu del món.
Per tant, s'obté una mesura tridimensional de l'estat meteorològic dels nivells baixos del conjunt de l'atmosfera dos cops al dia.
Aquesta informació resulta vital per poder inicialitzar els models numèrics de predicció del temps, els quals són la base de la predicció meteorològica moderna.
Les dades obtingudes amb el radiosondatge també permeten calcular el que es coneix com a índexs d'inestabilitat, molt útils per avaluar la probabilitat de la formació de tempestes i fenòmens de temps sever.
Una altra aplicació de les dades del radiosondatge és l'estudi d'episodis de dispersió de contaminants, atès que els factors que hi intervenen són el caràcter de l'estratificació, el vent i les característiques de la font emissora.
Al web de l'SMC es poden consultar diàriament les dades del radiosondatge de Barcelona.
Per saber-ne més: Roger Vendrell
Millora de la qualitat de la predicció
L' Aigua en temps real ( http://aca-web.gencat.cat/aetr/vishid ) aporta informació en temps real de les pluges i els seus efectes en el sistema fluvial català.
A més, es poden consultar les dades que aporten les estacions meteorològiques i les diferents estacions d'aforament que hi ha en el rius de Catalunya.
L'inici d'aquest desenvolupament es remunta vint anys enrere, quan l'UB dins d'un projecte europeu va adquirir el radar de Vallirana; posteriorment, amb la creació de l'SMC es va decidir apostar per la implantació d'una xarxa de quatre radars que densifiqués la xarxa Aemet.
En paral·lel, es desenvolupaven xarxes de telemetria meteorològiques i hidrològiques, i va ser l'SMC el que va integrar i racionalitzar aquestes xarxes amb pluviòmetres amb transmissió en temps real.
Més endavant l'UPC amb el seu grup CRAHI 1 va considerar l'oportunitat d'avançar en la integració en temps real les dades de pluviometria i les de radar, situant al capdavant del desenvolupament mundial aquesta aplicació hidrològica del radar.
ACA, SMC i CRAHI van participar en un consorci amb el projecte europeu Imprints 2, que ha pogut establir els avisos d'inundacions per tot Europa en conca petita (superior a 1 km 2 ).
Aquesta eina europea es diu EFAS 3 i la desenvolupa i explota el Joint Research Centre.
L'ACA, amb la col·laboració de l'SMC va contractar l'empresa Hyds 5 per executar una eina l'AETR (Aigua en temps real) que facilités a qualsevol persona accedir a aquestes anàlisis.
En particular, avisa sobre els riscos de crescuda en cada petita riera de Catalunya, i ho presenta en el mapa que tothom pot consultar.
Aetr es va inaugurar al juny del 2011 i fins ara ha funcionat pràcticament tots els dies, amb un suport mínim d'administració i manteniment.
Una part dels algoritmes s'executen a l'SMC i una altre part a l'ACA, tot i que la visualització està centrada en la eina web Aetr en la qual s'ha potenciat molt el seu ús de cara a la ciutadania.
Actualment s'han enregistrat unes 50 visites diàries, que s'incrementen a 500 o 1.000 en casos de pluges intenses, con l'episodi que dóna peu a aquest article.
Les visites arriben bàsicament de Barcelona, de l'entorn català, d'Espanya, però també de molts països d'arreu del món, com es pot comprovar en el mapa d'accessos a l'aplicació.
Per saber-ne més: Enrique Velasco Cabré
Gestió de la demanda i dels recursos hídrics, Sistemes d'informació ambiental
La zona de la Mediterrània s'enfronta a dos reptes importants: la dependència prevalent en el turisme de les regions costaneres com a motor de les seves economies i, al mateix temps, l'ús intensiu d'aigua dolça a les instal·lacions turístiques combinat amb l'escassetat d'aigua, sobretot en alguns períodes de l'any.
Segons un estudi de la Universitat de Girona, en els grans hotels de la Costa Brava es gasten una mitjana de 270 L d'aigua al dia per hoste.
Tot i la magnitud de la xifra, hi ha hotels que gasten fins 420 L, tanmateix d'altres comencen a ser exemples de laboratoris per assajar tecnologies per estalviar aigua, com ara l'Hotel Samba de Lloret, en què s'està fent la recerca del projecte europeu demEAUmed, liderat en el terreny científic per l'Institut Català de Recerca de l'Aigua (ICRA, Girona, investigadors Gianluigi Buttiglieri i Ignasi Rodríguez-Roda) i el LEITAT (Terrassa), i en el qual participen un total de 15 centres de recerca i empreses de tota Europa.
L'Hotel Samba disposa des de fa temps de l'acreditació ambiental EMAS ja que abans de participar en el projecte ja va incorporar sistemes per reciclar l'aigua de les dutxes.
Disposen d'un gran dipòsit soterrat on dipositen aquestes aigües, les filtren i les tracten per reutilitzar-les als vàters.
Entre altres usos permesos a la legislació estatal i catalana, cal assenyalar el rec de jardins i/o de camps de golf.
A l'hotel Samba s'estan instal·lant vuit tecnologies de tractament d'aigua innovadores, en fase precomercial, i el projecte pretén augmentar la reutilització d'aigua i demostrar que es pot obtenir aigua reciclada prou bona per emprar a les dutxes, a les piscines i fins com a aigua de boca.
D'entre les diferents tecnologies innovadores del projecte cal destacar tres que ja s'han instal·lat a l'hotel i estan tractant les aigües de dutxa de l'hotel:
El projecte demEAUmed no tractarà només de tecnologies sinó també:
Gestió de la demanda i dels recursos hídrics, Valorització de materials
L'Agència Catalana de l'Aigua i l'empresa Repsol, després de la reunió de finals de juny amb entitats i ajuntaments per fer balanç de l'acord per a l'alliberament de cabals ecològics al tram baix del riu Gaià, informaven que, després d'un any amb molt poques pluges a la conca, del balanç de l'any hidrològic 2015-2016 s'ha alliberat com a cabal ambiental el 16% de l'aportació d'aigua que va entrar a l'embassament del Catllar des d'octubre de 2015 fins a setembre de 2016 (uns 0,7 hm 3 d'aigua).
En aquest període s'han alliberat cabals ambientals un 39% del temps (144 dies de 365).
L'escassa entrada d'aigua a l'embassament no ha permès, no obstant, alliberar cabal generador (el darrer alliberament d'un cabal elevat va ser al novembre de 2015).
En aquesta reunió també es pretén exposar i fer partícips a les entitats i ajuntaments de la zona dels acords adoptats i les accions programades per continuar en la recuperació del cabal del tram final del riu Gaià, i es convida als agents implicats de la conca a participar en l'anàlisi de millores i balanç de les actuacions.
Tant l'ACA com REPSOL continuen amb l'acord i l'alliberament de cabals ecològics i cabals generadors o crescudes controlades quan sigui possible, amb totes les precaucions necessàries i avisant a tots els municipis aigua avall.
D'entre les conseqüències d'aquest acord ACA-Repsol per a l'alliberament de cabals ambientals, cal destacar:
L'ACA va anunciar també que mitjançant un projecte europeu (SMIRES Cost Action) durà a terme una anàlisi de l'estat geomorfològic del riu des de l'embassament del Catllar fins al mar, per tal de tenir una valoració dels hàbitats fluvials que permeti mantenir els cabals ecològics alliberats.
Els estudis es faran abans de finals de juny.
Vista de l'embassament del Catllar
Redactat de la noticia: Montserrat Aloma i Marga Torre
Per saber-ne més: Montserrat Aloma
Gestió de la demanda i dels recursos hídrics �
El document proporciona la informació necessària per guiar el desenvolupament participatiu d'un Pla d'adaptació a escada d'una conca.
En els primers capítols s'estableix el context del projecte i se'n destaca la importància de l'adaptació; també és fa una descripció de l'estat de la qüestió en planificació hidrològica, el paper que té la societat en el procés, així com la necessitat de crear sistemes socioecològics resilients.
La guia se centra en el resum de les etapes metodològiques aplicades en el projecte BeWater per crear els plans d'adaptació a escala d'una conca:
Per entendre com es va desenvolupar aquest procés a la pràctica dins del projecte BeWater, es resumeix la informació rellevant que prové dels quatre casos d'estudi (a Catalunya, Eslovènia, Xipre i Tunísia), en què s'hi inclouen els reptes afrontats a cada conca, les lliçons apreses i els avenços per implementar el pla.
La guia acaba amb unes conclusions clau i una visió general de les lliçons apreses en relació amb la planificació de l'adaptació a escala de conca, amb la presentació de la informació obtinguda en el projecte i remarca les similituds i les diferències entre els quatre casos d'estudi.
Aquesta síntesi pretén fomentar, en un futur, una aplicació reeixida de la metodologia a altres conques.
Gestió de la demanda i dels recursos hídrics
Catalunya ha reutilitzat durant el 2016 un total de 30,5 hm 3 d'aigua regenerada, segons dades de l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA).
Aquest cabal suposa un increment prop del 4% respecte del 2015 i s'ha obtingut sotmetent l'aigua sanejada a les depuradores públiques catalanes a un tractament de regeneració terciari perquè assoleixi els nivells requerits per al seu ús posterior, d'acord amb el Reial decret 1620/2007.
L'aigua regenerada, que és el recurs que s'obté en aplicar un tractament més avançat –terciari- a l'aigua ja depurada, s'ha destinat al reg agrícola, de zones urbanes i camps de golf; neteja de carrers; recàrrega d'aqüífers; generació de cabals de manteniment i usos industrials, entre altres aplicacions.
D'aquesta manera, s'evita extreure del medi els 30,5 hm 3 dels consums que es satisfan amb l'aigua regenerada, amb el consegüent benefici mediambiental.
Cal tenir en compte que s'ha incrementat, respecte dels anys anteriors, els volums reutilitzats per usos agrícoles, recreatius, municipals i ambientals.
Planta d'osmosi inversa al terciari de Vila-seca i Salou
L'increment més destacat durant el 2016 s'ha tornat a obtenir en els usos industrials, augmentant la producció d'aigua regenerada del terciari de la depuradora de Vila-seca i Salou (Tarragonès), que ha passat d'1,37 hm 3 el 2013, 2,4 hm 3 el 2014 i 3,5 hm 3 l'any 2015 a una producció propera als 4 hm 3 l'any passat.
Aquesta quantitat d'aigua regenerada prové del terciari de la depuradora de Vila-seca/Salou.
A l'aigua depurada, procedent de les depuradores de Tarragona, Vila-seca i Salou, se li aplica un tractament de regeneració i, posteriorment, un altre tractament de doble osmosi per tal d'adequar la seva qualitat a les necessitats de les empreses del polígon petroquímic de Tarragona.
Com s'observa en el gràfic, el màxim volum d'aigua regenerada es va assolir en els anys 2007 i 2008, coincidint amb la greu sequera que va afectar a tot el país i que va comportar un alt volum d'aigua regenerada per a usos ambientals.
En els anys següents, que en general han estat més humits, no ha estat necessària una producció més elevada d'aigua regenerada en aquest darrer àmbit i l'increment ha estat en els usos industrials, afavorint l'alliberament de recursos que es podran destinar a l'abastament domèstic.
Redactat de la noticia: Montserrat Aloma i Marga Torre
Per saber-ne més: Montserrat Aloma
Gestió de la demanda i dels recursos hídrics �