Disposicions sobre planejament de caràcter general
Del procediment per a aprovar el planejament urbanístic i dels projectes per a desenvolupar-lo
De la suspensió de l'atorgament de llicència
Secció Primera - Secció Cinquena
Els plans parcials i els plans especials
Estudis de detall, projectes de delimitació de polígons i unitats d'actuació
Efectes de la classificació jurídica del sòl
Disposició comuna als sòls urbà i urbanitzable
Execució dels plans d'ordenació per sectors d'urbanització prioritària
Registre de Sòls d'Urbanització Prioritària
De la intervenció en l'ús del sòl i de l'edificació
De la caducitat i de les pròrrogues de les llicències
Dels certificats sobre aprofitament urbanístic
Dels edificis i dels usos disconformes
De la modificació dels projectes d'obres
Aquesta Llei adequa l'ordenament urbanístic en vigor a l'Estat espanyol a les exigències de l'ordenació urbana a Catalunya.
L'objecte no és, doncs, la creació de noves figures jurídiques de plantejament ni en matèria d'actuació urbanística, sinó l'adaptació de l'ordenament urbanístic a les particularitats del medi físic de Catalunya.
El seu relleu, la grandària dels seus municipis, les característiques de la propietat fundiària, la dimensió dels seus agents urbanístics i les peculiaritats històriques, industrials o turístiques dels seus assentaments és el que justifiquen la Llei.
L'objecte de la LLei és instrumental i d'actuació.
Tot respectant el marc urbanístic general, pretén: a) donar més agilitat i més operativitat al planejament, b) fixar condicions al planejament general perquè respongui als problemes actuals dels sistemes urbans i doni solució a les condicions d'actuació urbanística resultants de la conjuntura econòmica actual,
La Llei fixa mínims al planejament general pel que fa a la política de quantitat de sòl urbanitzable, per tal com en la pràctica, com a reflex de la conjuntura, les previsions dels plans es confonen sovint amb les necessitats de sòl per a urbanitzar, la qual cosa, en un mercat de sòl que per causes múltiples ofereix poca elasticitat i dinàmica, impedeix posteriorment a les corporacions de complir els programes fixats pels plans i de garantir en tot moment la quantitat suficient de sòl urbanitzat que cal a cada comunitat urbana.
Les conseqüències d'aquesta situació a cert termini són de coadjuvar a alces especulatives del sòl i alhora d'orientar el creixement cap als àmbits urbans ja consolidats.
Això dificulta la satisfacció de les demandes de més qualitat i més dignitat de vida que cal atendre en els propers anys.
Aquest decenni les ciutats catalanes seran encara sotmeses a importants processos de transformació per efecte de la gran dinàmica demogràfica continguda i heretada.
Per aquesta raó cal determinar límits mínims i màxims de previsió en sòl urbanitzable a fi d'evitar la redacció de planejaments generals desenfocats.
La llei pren l'opció de procedir a la revisió dels plans que es presentin condicions de creixement puntuals excepcionals, de caràcter no tendencial, en comptes de tolerar plans inflaccionaris que impedeixen d'ordenar eficaçment les capacitats d'inversió en la construcció i el manteniment cada cop més car de la infrastructura urbana.
La Llei regula la tramitació pel planejament.
Les disposicions són de dos tipus, segons l'objectiu perseguit.
El primer grup, tot mantenint la naturalesa no reglada pel planejament general en la definició de l'ordenació urbana i de les seves etapes d'execució, augmenta la seguretat dels particulars en el desenvolupament del planejament general per mitjà dels plans parcials, a fi d'impedir que criters aliens al planejament dificultin el procés d'urbanització i d'edificació.
Aquesta és una qüestió especialment important.
Els sistemes de ciutats de Catalunya presenten, encara avui, problemes que dimanen del creixement i de la transformació urbans intensos esdevinguts a partir dels anys seixanta, i aquestes deficiències sols poden ésser resoltes financerament amb el concurs dels terrenys urbanitzables adjacents als sòls consolidats.
Aquells no entren en el mercat o pateixen dificultats per a entrar-hi, malgrat la voluntat dels particulars, per una estimació errònia de la seva necessitat, amb perjudici, o encariment, de les mesures necessàries per a esmentar aquelles mancances.
El segon grup de normes fa referència a la necessitat de fixar terminis preclusius en l'adopció d'acords d'aprovació.
L'agilitat del procés és necessària per a una eficiència més gran dels recursos econòmics.
Aquesta qüestió és sempre greu per la inseguretat que supletòriament significa sobre les inversions immobiliàries, però en la situació actual d'alt tipus d'interès del diner encara ho és més.
La qüestió és clau per a reduir al màxim les despeses financeres que augmenten innecessàriament els costos i redueixen les capacitats inversores de les entitats urbanitzadores públiques o de promoció privada, i, en conseqüència, en disminuir l'eficiència econòmica fan més difícil la satisfacció de les necessitats de nova residència, de serveis i d'implantació de noves activitats econòmiques.
El procediment que s'estableix és administrativament àgil i no disminueix la defensa del ciutadà en relació amb l'ordenació que s'adopti ni la seva participació i la de les entitats en la redacció de les directrius.
La Llei regula i agilita la tramitació dels plans parcials i especials, dels estudis de detall, dels projectes d'urbanització i dels projectes de compensació i de reparcel·lació.
És particularment innovadora l'atribució que fa de les competències d'aprovació definitiva dels projectes d'urbanització a les corporacions locals, subjectes en tots els casos al desenvolupament d'un pla general definitivament aprovat i adaptat a les disposicions de la Llei del 1975 i al compliment de les mínimes condicions de qualitat.
Per a garantir aquestes condicions estableix un règim de tutela semblant a l'establert en la Llei del Sòl vigent, bé que correspon als Tribunals de Justícia l'estimació de la legalitat dels acords de suspensió dels projectes tramitats que no s'ajusten al pla.
També incorpora mesures complementàries de publicitat del planejament entre les quals cal subratllar el règim jurídic dels certificats urbanístics, concebuts per a donar dins uns terminis no especulatius seguretat a les transmissions immobiliàries.
Unifica, d'altra banda, el règim de caducitats i de pròrrogues de llicència i introdueix flexibilitat en l'exercici de les mesures de protecció de la legalitat urbanística per als casos de variació dels projectes per a introduir-hi milloraments tècnics justificables, sempre que es respectin els aprofitaments i les condicions d'edificació de les llicències atorgades d'acord amb els plans.
La Llei introdueix una facultat per a tramitar plans parcials per a àmbits menors als dels sectors fixats pel pla general.
La raó n'és una operativitat més gran considerades les mides de les promocions i de la propietat fundiària.
Vol reduir també algunes de les causes actuals de rigidesa a la urbanització tot preservant els criteris d'ordenació sectorial.
La regulació que proposa garanteix la coherència urbanística, implícita en la delimitació de sectors, i alhora protegeix la distribució equitativa de càrregues i de beneficis de l'ordenació, que la Llei del Sòl del 1975 introduí en l'àmbit del sector.
La Llei concreta les obligacions dels particulars segons el règim urbanístic del sòl.
Manté la classificació jurídica del sòl establerta per la Llei de Règim del Sòl i d'Ordenació Urbana del 1975 i detalla la manera de procedir en la reserva de sòls, i superant les contradiccions entre les previsions de la Llei i l'annex del Reglament de Planejament, modifica els criteris de cessió per llindars segons la grandària de les actuacions que incorporà el Reglament de Planejament i que són contradictoris amb els criteris lineals de la Llei.
Aquests criteris penalitzaven els desenvolupaments urbanitzadors de major grandària i, d'altra banda, de possible major coherència urbanística.
Per a clarificar les reserves del sòl de cessió obligatòria i afavorir la major qualitat dels habitatges, la Llei introdueix els conceptes d'edificabilitat zonal normal i complementària, a fi de fomentar la previsió d'habitatges de dimensions més grans.
La major grandària dels habitatges no comporta en cap cas majors demandes col·lectives i disminueix generalment de densitat urbana global.
La Llei clarificarà el règim jurídic dels sòls afectats pel planejament general per a sistemes al servei de l'estructura general i orgànica del territori.
En el règim urbanístic anterior no se'n resolien la consecució ni la compensació.
La figura prevista, l'aprofitament mitjà, era, en la forma reglamentada, irrealitzable, almenys en relació amb les característiques actuals del desenvolupament urbanístic de Catalunya.
En interrelacionar estretament planejament i actuació, pressuposava una dinamització dels sòls que el procés urbà no exigia d'urbanitzar.
La rigidesa de la manera d'operar no facilita l'obtenció d'aquests espais fonamentals per a l'ordenació de la ciutat, i al mateix temps deixa indefensos els particulars.
La Llei regula aquests aspectes respectant els criteris de la Llei del Sòl, de compensació per mitjà de l'aprofitament mitjà, però en regula l'obtenció compassadament amb la urbanització dels sectors que interessin.
La Llei és operativa tant pel que fa a facilitar la consecució i la compensació d'aquests terrenys com a garantir condicions d'habitabilitat adequades a la dignitat i a la qualitat de la vida enunciades per la Constitució espanyola.
Exigeix als estudis econòmics financers dels plans la justificació dels mitjans per a afrontar la consecució d'aquells sòls per sistemes que no es troben incorporats en un sector i que, per tant, han d'ésser objecte d'una actuació aïllada, amb la qual cosa s'evita la discrecionalitat que anteriorment comportava que fossin els sòls del nou creixement urbà, és a dir, els qualificats d'urbanitzables, els que afrontesin les càrregues i els dèficits urbans de caràcter general.
La Llei preveu un règim de gestió per a la urbanització prioritària, d'aplicació gradual a les poblacions de més de 12.000 habitants.
Per a gaudir de les especialitats d'aquest règim cal una declaració administrativa expressa, i els seus efectes són d'ordre procedimental i d'ordre substantiu.
Des del primer punt de vista, la tramitació del planejament parcial és subjecta a terminis proclusius, bé que els ajuntaments són els competents per a aprovar definitivament aquestes figures; s'agilita l'atorgament de llicències d'edificació.
Des de l'aspecte substantiu, aquest règim de gestió atorga el protagonisme urbanístic al sector públic, perquè desenvolupi ràpidament les determinacions del planejament, orienti decisivament el creixement urbà i impedeixi la retenció especulativa dels terrenys.
Així, els detenidors inicials de la propietat fundiària poden emmotllar-se a la dinàmica de l'Administració o no; en el segon cas, o bé són substituïts per uns altres agents privats més àgils o bé ho són pel sector públic.
Cal destacar la possibilitat d'ocupació immediata del sòl adscrit a vials i a serveis tècnics, fins i tot abans de l'aprovació dels projectes de reparcel·lació per a escurçar els terminis d'urbanització bàsica, amb la finalitat que l'edificació pugui ésser iniciada tot seguit.
Així mateix la Llei fa ús dels sistemes de valoració de la Llei del Sòl perquè són la base tant de les reparcel·lacions com de les expropiacions i les subhastes, conformement al règim d'edificació forçosa de la Llei esmentada.
-1 En la tramitació de plans generals, de normes subsidiàries i de plans parcials i especials, una vegada aprovats inicialment, se'n demanarà un informe als organismes següents:
b) Els Serveis Territorials de les Direccions Generals de Carreteres, de Transports, de Ports i Costes i d'Obres Hidràuliques del Departament de Política Territorial i Obres Públiques de la Generalitat de Catalunya.
c) La Red Nacional de Ferrocarriles Españoles i els Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya.
d) Els altres a què sigui preceptiu de demanar-lo.
-2 Al llarg del tràmit dels plans generals o de les normes subsidiàries, dins l'exigència de participació de la Llei, s'ha de comunicar a les corporacions locals limítrofes l'acord d'aprovació inicial.
-3 Els informes s'han d'evacuar en el termini de deu dies, llevat que una disposició n'autoritzi un altre de més llarg, que en cap cas no serà superior a dos mesos.
Aquests informes s'han d'incloure en l'expedient, i les determinacions que s'hi incorporin s'han de fer constar en l'acord d'aprovació provisional.
-4 Si l'informe no es rep en el termini assenyalat, hom seguirà les actuacions, sens perjudici de la responsabilitat en què haguessin incorregut el funcionari o bé l'autoritat causants del retard.
-1 Els òrgans competents per a l'aprovació inicial dels instruments de planejament general, especial, parcial o dels estudis de detall poden acordar, amb la finalitat d'estudiar-ne la formació o bé la reforma, la suspensió de l'atorgament de llicències de parcel·lació de terrenys, d'edificació i d'enderrocament, en àmbits determinats.
-2 Els efectes d'aquesta suspensió no poden durur més d'un any.
-3 Aquest acord es publicarà en el Diari Oficial de la Generalitat o en el Boletín Oficial de la Provincia, si s'escau.
-1 L'aprovació inicial dels instruments de planejament esmentats en l'article anterior obliga l'Administració actuant a acordar la suspensió de l'atorgament de llicències de parcel·lació, d'edificació i d'enderrocament en els àmbits per als quals les noves determinacions comportin modificació del règim urbanístic.
-2 Constitueixen modificació del règim urbanístic les determinacions que comporten:
a) canvi en la classificació del sòl.
b) Afectació de terrenys per a sistemes.
c) Modificació dels usos globals admesos en un sector.
d) Modificació del coeficient d'edificabilitat neta d'una zona.
-3 A més, l'hora de l'aprovació inicial l'Administració actuant pot acordar la suspensió de l'atorgament de les llicències esmentades en el punt 1 d'aquest article en els àmbits per als quals es pretengui assolir objectius urbanístics concrets, que han d'ésser explicitats i justificats.
-4 La iniciació de l'expedient de reparcel·lació comporta, sense que en calgui declaració expressa, la suspensió de l'atorgament de llicències de parcel·lació i d'edificació en l'àmbit del polígon o de la unitat d'actuació fins que l'acord aprovatori de la reparcel·lació no serà ferm en via administrativa.
-1 En els casos previstos en els dos articles precedents, a més a més d'adoptar-se els acords de suspensió amb les formalitats previstes per reglament, cal delimitar explíticament els àmbits afectats, confegint un "Plànol de delimitació dels àmbits subjectes a suspensió de llicències", en el qual s'han de grafiar a escala adequada i amb detall i claredat suficients tots aquests àmbits.
-2 Si abans d'acabar-se el termini d'un any previst per l'article 3.2 s'hagués produït l'acord d'aprovació inicial, l'Administració actuant podrà fer ús del que estableix l'article 4, i els seus efectes s'exigiran definitivament un cop transcorreguts dos anys des de la vigència de l'acord de suspensió adoptat per a estudiar el pla o la reforma d'aquest.
-3 Si l'aprovació inicial es reprodueix un cop transcorregut el termini d'un any previst en l'article 3.2, la suspensió decidida amb motiu de l'aprovació inicial tindrà també la durada màxima d'un any, comptat des de la publicació de l'acord de suspensió.
-4 Si amb anterioritat a l'acord d'aprovació inicial no s'hagués suspès l'atorgament de llicències conformement al que disposa l'article 3.1, la suspensió que es decidís amb motiu de l'aprovació inicial tindrà una durada màxima de dos anys.
-5 En tots els casos els efectes de la suspensió s'extingiran amb l'entrada en vigor de l'instrument de planejament de què es tracti, per raó de l'aprovació definitiva d'aquests.
-6 Un cop extingits els efectes de la suspensió en qualsevol dels casos previstos per aquest article i pels dos articles precedents, no es podran acordar noves suspensions en aquells àmbits per idèntica finalitat dins els cinc anys següents.
-1 Els plans parcials d'iniciativa particular i tots els especials que es redactaran per a desplegar el planejament general i els seus programes d'actuació s'han de tramitar seguint el procediment següent:
La corporació municipal o bé l'òrgan competent ha d'acordar inicialment la resolució que correspongui dins els seixanta dies següents a l'entrada de l'expedient en el seu registre general.
L'informe dels serveis tècnics i jurídics s'ha de referir exclusivament a l'anàlisi del compliment de les disposicions legals i reglamentàries, al desenvolupament del pla general, als criteris d'ordenació física proposats, amb atenció especial a l'ordenació aprovada dels sectors adjacents, a les previsions de sòl de cessió obligatòria i gratuïta i a les previsions per a agilitzar la gestió.
-2 Els acords de suspensió o de denegació han d'ésser motivats i no són possibles la inadmissió a tràmit ni el rebuig per manca de documents, la qual circumstància, si es reprodueix, ha de constar en l'acord de suspensió.
Els acords de suspensió han d'assenyalar les deficiències que calgui esmenar, i, una vegada esmenades aquestes, l'acord d'aprovació inicial haurà d'ésser adoptat dins els trenta dies següents al de la nova presentació del projecte esmenat en el registre general, i no pot ésser adoptat un segon acord suspensiu, llevat que les directrius municipals, tot i respectar el planejament general vigent en el moment d'aquesta presentació, concretin una ordenació física diferent de la proposada pel projecte, en el qual cas es podrà prendre un darrer acord suspensiu que expliciti les directrius esmentades.
Si, un cop transcorreguts tres mesos de la devolució d'un pla parcial o bé d'un d'especial l'aprovació inicial dels quals hagués estat suspesa, aquests no haguessin estat retornats, degudament esmenats, s'entendrà caducat l'expedient als efectes administratius, sense que en calgui declaració expressa i sens perjudici d'una ulterior incoació.
Amb aquesta finalitat, en la notificació de la suspensió s'ha de fer l'advertiment corresponent.
-3 Una vegada aprovats inicialment, els plans parcials i els especials han d'ésser sotmesos a informació pública durant un mes, i l'edicte ha d'ésser tramès per a la seva publicació reglamentària en el termini màxim dels deu dies següents a l'adopció de l'acord.
-4 La corporació o l'organisme que ha aprovat inicialment el pla, una vegada emès l'informe de les al·legacions presentades en el termini d'informació pública, l'aprovarà provisionalment amb les modificacions procedents dins els tres mesos següents a la data de la publicació de l'acord d'aprovació inicial o de la publicació de l'acord de pròrroga del termini d'informació pública, si s'adopta.
Tot seguit, en el termini màxim d'un mes el projecte ha d'ésser sotmès a l'autoritat o bé a l'organisme competent perquè l'aprovi definitivament, llevat dels sectors declarats d'urbanització prioritària i regulats en el Títol IV, en el qual cas, independentment de la grandària de les poblacions, l'aprovació definitiva dels plans parcials correspondrà a l'ajuntament.
El projecte ha d'anar en forma de text refós i ha d'incloure les esmenes acceptades a fi que sigui examinat en tots els aspectes i resolt dins els tres mesos següents a l'ingrés de l'expedient en el registre general; si, un cop transcorregut aquest termini, la resolució que correspongui no ha estat comunicada, el projecte s'entendrà que és aprovat per silenci administratiu.
-5 Quan l'expedient serà formalment complet, l'Administració competent podrà adoptar alguna d'aquestes decisions:
b) Suspendre l'aprovació del pla per deficiències que han d'ésser esmenades per la corporació o bé per l'organisme que ha atorgat l'aprovació provisional.
Si dins els tres mesos següents a la notificació de l'acord l'organisme competent no esmena les deficiències del pla, s'hi podrà subrogar la comissió d'urbanisme corresponent.
c) Denegar motivadament l'aprovació definitiva del pla, per raó de l'alteració substancial del planejament general, de l'incompliment de les determinacions legals o reglamentàries o de defectes no esmenables en la tramitació.
Hi ha alteració substancial del planejament general bé per increment de l'aprofitament urbanístic o de la intensitat dels usos privats, bé per incompliment de la previsió de les reserves per sòls de cessió gratuïta i obligatòria fixades per aquell i per aquesta Llei o bé per alteració dels usos globals previstos.
-1 Si, havent transcorregut el termini de seixanta dies a què es refereix el segon paràgraf del punt 1 de l'article precedent, la corporació o bé l'organisme competent no ha comunicat l'aprovació, la suspensió o la denegació inicial del pla parcial o bé de l'especial, el promotor podrà presentar la sol·licitud, acompanyada de tota la documentació, davant la comissió d'urbanisme competent, la qual se subrogarà en el lloc de l'organisme competent per a fer-ne l'aprovació inicial.
La comissió d'urbanisme disposarà de seixanta dies per a adoptar el pronunciament inicial i de quatre mesos, comptats des de la data de publicació d'obertura de la informació pública, per a l'aprovació que correspongui, i no caldrà la provisional si resulta competent per a l'aprovació definitiva.
En el primer termini esmentat la comissió donará audiència de deu dies a l'ajuntament de què es tracti.
Si, havent transcorregut el termini anterior i havent-se produït la informació pública, la resolució no hagués estat notificada a l'ajuntament i al promotor, el pla s'entendrà que és aprovat definitivament per silenci administratiu.
-2 Si, havent transcorregut el termini de tres mesos a què es refereix l'article 6.4 la corporació o bé l'organisme competent no han aprovat provisionalment el pla, o bé no s'hagués publicat l'edicte d'obertura del termini d'informació pública, el promotor podrà presentar la sol·licitud, acompanyada de tota la documentació, davant la comissió d'urbanisme.
-3 En el primer cas previst pel punt precedent la comissió d'urbanisme ha de requerir a l'ajuntament o bé a l'organisme que hagués aprovat inicialment el pla que li lliuri les al·legacions produïdes al llarg del termini d'informació pública, i a partir d'aleshores disposarà de quatre mesos per a acordar la resolució definitiva i sense necessitat de la provisional, si en resulta competent.
Si, un cop transcorregut aquest termini, la resolució no ha estat notificada s'entendrà que el pla és aprovat definitivament per silenci administratiu.
Si el lliurament des les al·legacions no es produeix dins els quinze dies següents al requeriment, la comissió d'urbanisme obrirà el període d'informació pública i es procedirà de la manera abans establerta fins a la resolució definitiva.
-4 En el segon cas previst en el punt 2 la comissió d'urbanisme obrirà el període d'informació pública i, si en resulta competent, procedirà a fer-ne l'aprovació definitiva, sense necessitat de la provisional, tal com estableix el punt precedent.
-1 En qualsevol cas, si la promoció del pla parcial és de l'Administració pública o bé d'empreses mixtes, l'aprovació inicial s'haurà de resoldre dins els quaranta-cinc dies següents a la presentació; el termini d'informació pública es pot reduir a quinze dies, amb la declaració prèvia d'urgència del Consell Executiu.
La resta del tràmit, l'aprovació provisional i la definitiva, seguirà el procediment i els terminis fixats amb caràcter general per l'article 6.
-2 En aquests supòsits s'han d'aplicar les previsions de l'article 7, amb les modificacions següents: en el cas de subrogar-se perquè no s'ha produït l'aprovació inicial, la comissió d'urbanisme disposarà del mateix termini que l'ajuntament o bé que l'òrgan competent per a adoptar-la; si la subrogació té lloc perquè l'aprovació provisional no s'ha produït, la comissió disposarà de tres mesos per a adoptar la resolució definitiva, si en resulta competent i no ha d'obrir el període d'informació pública, o bé de quatre mesos comptats des de la data de la publicació de l'edicte corresponent en el Diari Oficial de la Generalitat si s'ha de fer l'obertura del tràmit esmentat.
-1 La tramitació dels projectes d'urbanització en termes municipals que tenen un planejament general, adaptat a la Llei de Reforma de la Llei del Sòl, s'ha de subjectar a les regles següents:
a) L'acord d'aprovació inicial s'ha de prendre dins els trenta dies següents a la presentació del projecte.
L'acord es lliurarà abans de deu dies comptats des de la data de l'adopció al Diari Oficial de la Generalitat o al Boletín Oficial de la Provincia, si s'escau.
b) La informació pública és de quinze dies.
c) Es pot sol·licitar facultativament l'informe previ del Servei Territorial d'Urbanisme de la Generalitat que correspongui, el qual s'entendrà que és emès pel transcurs del termini d'un mes comptat des de l'entrada d'un exemplar del projecte complet al dit Servei.
d) L'aprovació definitiva, sense necessitat del tràmit d'aprovació provisional, ha d'ésser acordada per l'Administració urbanística actuant que ha atorgat l'aprovació inicial, dins els tres mesos següents a la data de la publicació; si havent transcorregut aquest termini, la resolució no ha estat comunicada, el projecte s'entendrà que és aprovat definitivament per silenci administratiu.
e) Una vegada aprovat definitivament el projecte, l'Administració aprovant trametrà, dins els deu dies següents, un exemplar d'aquest i una còpia de l'expedient administratiu, ambdós complets, a la comissió d'urbanisme competent.
La comissió d'urbanisme, dins el mes següent a la recepció d'aquests documents, complets, podrà proposar al Conseller de Política Territorial i Obres Públiques la suspensió dels efectes de l'acord d'aprovació definitiva, si s'escau, per motius de legalitat substantiva o formal i de tramitació.
En aquest supòsit s'elevarà a proposta al Conseller i es notificarà a la corporació municipal i al promotor.
-2 Els projectes d'urbanització hauran de complir els plecs generals de condicions tècniques aprovats amb caràcter general pel Conseller de Política Territorial i Obres Públiques i, mínimament, els criteris que aquests continguin.
-1 Els plans generals que a l'entrada en vigor d'aquesta Llei encara no són adaptats a la Llei de Reforma de la Llei del Sòl hauran d'adaptar-se a ambdós textos legals mitjançant revisió, i s'haurà de formular i de tramitar un pla general o una norma subsidiària, segons que correspongui reglamentàriament i urbanística, sigui quin sigui l'instrument de planejament objecte de l'adaptació i de la revisió.
-2 Els plans generals que ja són adaptats a la Llei de Reforma de la Llei del Sòl a l'entrada en vigor d'aquesta Llei s'hi hauran d'adaptar en ésser revisats quadriennalment els seus programes d'actuació.
-3 Les normes subsidiàries de planejament que ja són adaptades a la Llei de Reforma de la Llei del Sòl a l'entrada en vigor d'aquesta Llei s'hi hauran d'adaptar en ésser revisades.
-1 Els efectes del punt 1 de la Disposició Transitòria Primera abastaran els plans generals i les normes subsidiàries en tramitació si a l'entrada en vigor d'aquesta Llei l'aprovació inicial encara no hagués estat acordada en els expedients respectius.
-2 Els efectes del punt 2 de la Disposició Transitòria Primera no abasten les revisions dels programes d'actuació que són en tramitació a l'entrada en vigor d'aquesta Llei.
-1 Si a l'entrada en vigor d'aquesta Llei les adaptacions dels plans generals a la Llei de Reforma de la Llei del Sòl ja haguessin estat aprovades inicialment, s'aplicaran les Disposicions Transitòries Segona, Tercera i Quarta del text refós de la Llei del Sòl, del 9 d'abril de 1976, mentre no hauran estat aprovades definitivament.
-2 S'aplicaran també les mateixes Disposicions Transitòries mentre no s'hauran adaptat i revisat els plans generals considerats en el punt 1 de la Disposició Transitòria Transitòria Primera.
-3 No obstant el que estableixen els dos punts precedents, les disposicions contingudes en els Títols I i IV i en la Secció Quarta del Capítol II del Títol II s'han d'aplicar immediatament d'haver entrat en vigor aquesta Llei.
-1 El que estableix el Capítol I del Títol II s'ha d'aplicar a les suspensions de llicències acordades després de l'entrada en vigor d'aquesta Llei.
-2 El que estableix el Capítol II del Títol II, llevat de la Secció Quarta, s'ha d'aplicar als plans i als projectes que, essent d'iniciativa particular, es presentin en el registre d'entrada de l'òrgan competent per a tramitar-los després de l'entrada en vigor d'aquesta Llei.
En cas d'iniciativa pública, l'aplicació d'aquesta Llei, en allò a què es refereix aquest punt, abastarà els plans i els projectes de la decisió de la formulació dels quals es decideixi després de l'entrada en vigor d'aquesta Llei.
-3 Les disposicions del Títol V s'han d'aplicar immediatament d'haver entrat en vigor aquesta Llei, i des d'aquest mateix moment s'ha d'aplicar l'article 43 a totes les llicències que s'atorguin.