El dimarts, 4 de juny, l'OCATT va celebrar el Dia del Donant d'Òrgans i Teixits amb un acte sobre els valors de la donació al Palau Robert de Barcelona
Donació, una decisió fonamentada en els valors
Sempre es parla de la importància dels valors en la donació.
Enquestes, estudis o projectes els assenyalen com a nexe d'unió entre cultures i religions o com els elements clau per una actitud favorable vers la donació d'òrgans i teixits.
I és que valors com la generositat, la solidaritat, la valentia, la compassió o el servei a la societat són inherents a la condició humana.
Era necessari, doncs, realitzar un acte com el del passat Dia del Donant on, a més d'agrair i homenatjar als donants i als seus familiars, es parlés del valor dels valors i de la seva presencia i evolució en la societat actual, d'activitats plenes de valors, com és l'acompanyament a les persones en el moment del final de vida, o d'accions, sentiments i emocions que són font d'esperança, com és la donació d'òrgans i teixits.
Al debat van participar la sociòloga Lena de Botton; la infermera de cures pal·liatives pediàtriques Carla Cusó; Francesc Torralba, filòsof, teòleg i pedagog; Katia Verger, psicòloga i donant viva; i la coordinadora de trasplantaments de l'Hospital del Mar, Ana Zapatero.
L'acte va estar moderat pel responsable de relacions institucionals de l'Hospital Clínic de Barcelona, Jordi Vilardell.
Empatia, humanisme, generositat i fraternitat van ser els valors escollits pels convidats.
L'empatia per assenyalar la importància de posar-te en la pell de l'altre, l' humanisme necessari i obligatòriament vinculat a l'àmbit de la medicina, tot i que de vegades s'oblida, la generositat com a expressió d'un dels gestos més grans que un ésser humà pot fer per una altra persona i fraternitat com a vincle emocional entre persones que cohesiona i enforteix.
Francesc Torralba definia els valors com les qualitats intangibles d'una persona (o d'una entitat) que es veuen reflectides a través de les pràctiques diàries o estils de vida.
Lena de Botton afegia que són un dels elements que ens permeten ser i viure en societat generant cohesió entre les persones, inclús essent desconegudes.
La introducció a la donació va anar a càrrec de la Kàtia Verger que va explicar el seu cas particular com a donant viu, donant part del seu fetge a la seva neboda fa uns anys.
Va parlar de l'impacte personal, familiar i laboral que suposa una decisió d'aquest tipus, de la intensitat dels sentiments i les emocions, majoritàriament positives, i de la por que tenia, no per ella, si no per la seva neboda.
Carla Cusó va apostar per la normalització de la mort, per parlar de la mort sense barreres ni eufemismes.
Deia que si aprenem a parlar de la mort també viurem millor.
Ens posarem en contacte amb les nostres pors, els nostres dols o els sentiments de vulnerabilitat i fragilitat que ens afecten.
Que la vida va de debò, un ho aprèn massa tard, com deia Gil de Viedma.
Cal parlar de la mort, afegia parafrasejant a Byock, per anar per la vida amb els deures fets, com saber donar les gràcies, demanar perdó i dir t'estimo, perquè quan arribi la mort ens agafi ben viscuts.
A més, parlava de la força del treball en equip per superar situacions emocionalment complicades.
"Els nens no moren" pensem, però no és veritat i davant d'aquesta situació podem posar-nos d'esquena o afrontar la situació i acompanyar a la persona i a la família.
Veure com reaccionen la majoria de pares et reconforta i et mostra que el camí és el correcte.
Ens deia que, de fet, moltes vegades són ells, pares i mares, que volen que el seu fill o filla sigui donant quan la mort ja sigui un fet.
Ana Zapatero, coordinadora de trasplantaments, parlava de les entrevistes familiars com els moments més difícils del procés de donació, tant per la família com pels propis professionals.
Però, afegia, que en lloc de veure-ho com una sol·licitud s'ha de veure com una oportunitat.
Hem d'apostar definitivament per una visió positiva de la donació.
Recuperant el tema dels valors, Torralba, donava pistes de quins haurien de ser els més utilitzats per reforçar la promoció de la donació.
Generositat, com a regal de vida, gratuïtat, la donació és més valuosa en tant que gratuïta, ja que és pura, omple a qui ho decideix i permet un camí de plenitud; i discreció, per part d'unes persones que voluntàriament i de forma altruista han fet aquest gest sense esperar res a canvi.
Això no treu que necessitem testimonis per fer visible i donar a conèixer l'existència de la donació i el trasplantament.
Respecte als mitjans de comunicació, Ana Zapatero, comentava que tot i que en general el tractament de la donació era correcte, de vegades pots trobar-te amb noticies sorprenents, més sensacionalistes o morboses, sorgides de simples anècdotes.
Torralba afegia, que potser no tota la culpa era de l'emissor i que l'audiència també tenia la seva responsabilitat.
Tenim els mitjans que ens mereixem, va afirmar.
En aquest sentit, de Botton apuntava la importància de l'ètica de les intencions i la responsabilitat de les accions o conseqüències d'aquestes intencions.
Doncs no són ni bones ni dolentes, comentava Torralba, són fruit de la condició humana.
Però són una oportunitat i una opció més de promoció de la donació a la societat que s'ha d'aprofitar, va afirmar.
En relació a les associacions de pacients, Verger va explicar què la va motivar a fundar ANiNATH amb 4 mares més.
Tot i tenir els millors metges i una sanitat de primera, deia, van ser els forats no coberts per aquests, com l'acompanyament dels petits i dels seus familiars en tot el procés de trasplantament a més de donar suport a la recerca.
Afegia que tot i que renunciés a moltes coses, el balanç és molt positiu i la recompensa és l'alegria d'ajudar a altres persones que ho necessiten.
Cusó recordava que moltes vegades el sistema (sanitari) es centrava en la clínica i descuidava la part social, més humana, i és aquí on les associacions poden jugar un paper molt important.
De fet, Zapatero afegia que les famílies i els pacient havien de ser part activa de l'assistència i establir una relació de confiança.
Torralba remarcava el paper clau de les associacions per donar visibilitat, assenyalar necessitats reals o construir discurs sobre experiències reals que trenquin tòpics, i de Botton emfatitzava el vincle que es creava entre persones pel be de tota la societat.
Preguntats pel paper de la confiança en els professionals el sistema sanitari, Francesc Torralba assenyalava la importància de reivindicar aquest valor.
Metges, bombers i mestres estan a dalt de tot de la piràmide de confiança de la societat.
I, en aquest sentit, si la donació d'òrgans i teixits gaudeix de confiança és important mantenir-la i consolidar-la.
Aquesta va lligada a la competència, al rigor, a la bona experiència o a la confidencialitat.
Si es té confiança és per que no s'ha fallat i aquest és un gran valor que s'ha de cuidar.
Quin missatge enviaries a la societat?
Aquestes van ser les seves respostes:
Activitat de donació i trasplantament a Catalunya, gener-maig 2019
Des de l'1 de gener fins el 31 de maig de 2019, a Catalunya hi ha hagut 167 donacions cadàver vàlids, que representen un 16,0% més que el mateix període de l'any 2018.
Segons el tipus de donant, els de mort encefàlica (cerebral) disminueixen un 1,1% (1 donant menys), mentre que els donants de mort en asistòlia (aturada cardíaca) augmenten de forma considerable (43,6%, 24 donants més), principalment a causa de l'augment dels donants de mort en asistòlia controlada (malalts terminals ingressats a l'hospital que moren per cessament irreversible de l'activitat cardíaca).
La donació de viu, d'altra banda, tot i que segueix una tendència a la baixa, se situa en 40 donants en aquests cinc mesos (11,1% menys que el 2018; 5 donants menys), com a conseqüència de la major disponibilitat d'òrgans de donants cadàver.
"Tenim uns equips de professionals, uns hospitals i un model de trasplantament excel·lents, però sense la confiança de la societat en el sistema i, sobre tot, la generositat, la solidaritat i la valentia dels donants i dels seus familiars, el trasplantament no seria possible", afirma Jaume Tort, director de l'OCATT.
Actualment, el consentiment a la donació es situa en el 82%, és a dir, 8 de cada 10 famílies donen el consentiment a la donació dels òrgans i teixits del seu familiar difunt, a través de l'entrevista familiar; un percentatge similar al de l'any passat.
Durant els primers cinc mesos de l'any 2019, els hospitals catalans porten fetes 524 intervencions de trasplantament, un 12,0% més que l'any passat.
Per tipus d'òrgan, tots augmenten menys els cardíacs i els pulmonars, màxims històrics d'activitat al 2018, que disminueixen lleugerament.
Gaudeix de la vida i desprès dóna-la!
Per la seva banda, les associacions de pacients trasplantats també han volgut celebrar el Dia del Donant i ho van fer amb la 13a edició de la Caminada ' Gaudeix de la vida i desprès dóna-la! ', que va tenir lloc diumenge 2 de juny, en agraïment als donants d'òrgans i de teixits.
250 persones van recórrer els 1,5 km que separen dos monuments simbòlics de Barcelona: la Pedrera (Casa Milà) i la Sagrada Família, on es troba el monument del donant.
Sense donants no hi ha trasplantaments
L'OCATT i el Departament de Salut volen destacar la generositat i la solidaritat dels donants i de les seves famílies, que gràcies al seu gest altruista han fet un regal de vida i d'esperança a moltes persones que ho esperaven.
Igualment, reconeixen la labor de tots els professionals sanitaris i no sanitaris vinculats al procés de donació i trasplantament que contribueixen de manera decisiva en l'assoliment d'aquests excel·lents resultats a Catalunya.
I recorden que fer-se donant és tan senzill, com decidir la teva voluntat de ser donant i compartir-la amb els teus familiars i amics.
Gràcies a la solidaritat de 167 donants cadàver vàlids i 40 de donants vius, més de 500 persones han rebut un òrgan en algun dels hospitals catalans autoritzats per trasplantament, durant els cinc primers mesos de 2019.
Nota de premsa publicada pel Departament de Salut
Mira el vídeo de l'acte a través d'aquest enllaç al facebook de l'OCATT
Mira totes les fotos de l'acte a través d'aquest enllaç al facebook de l'OCATT