El Palau Robert presenta la creativitat compartida i innovadora de l'estudi d'Olot RCR Arquitectes, creat per Rafael Aranda, Carme Pigem i Ramon Vilalta, en una exposició que repassa els 25 anys d'una trajectòria que fa una aposta per la recerca d'una arquitectura en pura harmonia amb l'entorn, en presenta el moment actual i el futur que s'acosta.
"RCR Arquitectes - Creativitat compartida", organitzada per la Generalitat de Catalunya, en col·laboració amb RCR·BUNKA Fundació privada i el patrocini de SOLVIA, mostra l'obra d'aquests arquitectes, que es fonamenta en set conceptes cabdals.
N'és el comissari Josep Maria Montaner, arquitecte i catedràtic de l'ETSAB (Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona), i es pot visitar del 26 de març al 13 de setembre, a la Sala 3 del Palau Robert.
La trajectòria de RCR Arquitectes es vincula amb els paisatges de la Garrotxa, les pedres volcàniques, els boscos, la llum de la comarca, la proximitat amb els artesans i els industrials.
Els tres arquitectes imaginen i construeixen per aconseguir que l'arquitectura aporti quelcom positiu, més enllà d'edificis només funcionals i aquestes arrels es manifesten més lluny del seu territori.
Durant aquests anys, RCR han rebut nombrosos reconeixements pel seu actiu paper en l'arquitectura contemporània.
La seva obra s'ha donat a conèixer en publicacions i en exposicions presentades a París, Chicago, Venècia, Nova York, Tòquio...
Del 26 de març al 13 de setembre
A l'entrada de l'exposició s'hi troba L'home i la dóna núvol.
Aquests escenifiquen el concepte de l'home contemporani que viu de manera simultània diferents realitats: material i immaterial en un pla d'igualtat.
I per als qui RCR projecta els seus edificis i recondueix l'esforç a les qüestions essencials que de veritat importen, sense deixar mai la recerca de la bellesa.
La proposta expositiva es desenvolupa en diversos àmbits:
L'espai central de l'exposició l'ocupa l'àmbit en què es presenten els set conceptes que són el leifmotif que es destil·la de les obres de RCR, amb obres destacades.
En aquest àmbit s'hi projecten audiovisuals de sis d'aquestes obres.
La Pista d'atletisme d'Olot és un exemple que trenca la dicotomia paisatge i arquitectura.
El Teatre La Lira a Ripoll és una mostra de la capacitat de crear un espai seqüencial i cinemàtic, tractat d'una manera singular i topofílica (creació de l'espai feliç).
Espai públic Teatre La Lira (Ripoll).
L'obra de RCR es basa a captar, mostrar i atresorar la presència del temps en els seus espais gràcies a la interacció que es provoca entre la llum i els materials escollits, així com pel propi material.
A RCR hi ha un interès especial per l'edifici públic i la funció social de l'arquitectura.
Una obra com la Biblioteca i casal d'avis a l'Eixample de Barcelona ho expressa: el caràcter existencial i comunitari de la interrelació dels espais amb la seves funcions.
L'essència de cada intervenció són la matèria i els materials.
Cada obra comporta una visió propera, tàctil i que es percep.
El Museu Soulages a Rodés (França), en els seus volums i espais interiors, fets i il·luminats a la mida de les obres d'art, n'és una demostració.
Cada una de les obres atresora un conjunt de característiques que s'han citat i que permet reconstruir un sistema.
Tot això se sintetitza en obres com el Crematori Hofheide a Bèlgica.
Es desdibuixen els límits físics i perceptius per a crear espais en simbiosis amb la natura.
En un gir narratiu aquest concepte es presenta amb la "materialització" d'un espai present a l'exposició com a cloenda.
Fotografies i textos de persones que han estudiat o contemplat la seva obra.
Un repàs al 25 anys de trajectòria creativa i compartida dels tres arquitectes d'Olot en un gran mapa cronològic de 21metres de llarg.
Una secció especial destinada als habitatges unifamiliars, que han estat un dels protagonistes en la seva taula de treball.
Aquest Espai, que neix de la conversió d'una més que centenària foneria, la Foneria Barberí, situada al centre d'Olot, ha esdevingut l'espai de treball, de debat i centre docent de RCR.
Aquí es mostra tota l'estructura complexa del món RCR i els treballs que estan sobre la taula, projectes en curs: present i futur.
El comiat de l'exposició s'ofereix com una benvinguda als itineraris possibles que poden fer els visitants per a visitar cada peça/obra d'arquitectura en el seu lloc, amb la seva atmosfera i amb les persones que les utilitzen a diari, per a percebre aquesta arquitectura en la seva veritable dimensió.
RCR ha posat de manifest la capacitat de pensament i transformació que aporten el treball en equip i la promoció d'iniciatives culturals des de la Fundació Bunka i dins dels workshops del LAB-A a l'Espai Barberí, i han demostrat que es pot fer arquitectura internacional des d'un entorn rural, que és el que ha estimulat la seva imaginació.
RCR Arquitectes i RCR BUNKA Fundació Privada han impulsat RCR LAB A-Laboratori d'Arquitectura i Paisatge per establir un punt d'activitat cultural independent, lluny dels centres tradicionals de les grans ciutats, participant en la formació de nous models d'intercanvi com el foment, la comunicació i la potenciació de la valoració de l'arquitectura i el paisatge, les arts i la cultura.
El Laboratori neix d'una manera d'entendre l'Arquitectura des d'un esperit humanista i una mirada àmplia de la complexitat del pensament.
La coexistència en un espai i un temps concret de diverses disciplines creatives genera sinèrgies per a l'enriquiment mutu de les parts.
L'arquitectura de RCR és una reflexió de la nostra època contemporània, pel fet que plasma la necessitat d'establir l'harmonia entre les persones, la tecnologia i la naturalesa.
Entre les aportacions destacades, podem fer esment d'habitatges unifamiliars modèlics com la Casa Mirador a Olot (1994-1999), inspirada en el projecte de la Casa Resor (1937-1938) de Mies van der Rohe; o la casa M-Lidia a Montagut, Girona (2000-2003).
L'estadi d'Atletisme Tussols-Basil a Olot (1991-2002) és un exemple d'interpretació culta de l'entorn, amb la pista inscrita delicadament en el paisatge i la topografia.
En una altra obra, el parc del Pedra Tosca de les Preses (2003) consideren plenament els ecosistemes naturals i els paisatges transformats històricament per l'esser humà.
L'hotel del restaurant Les Cols a Olot (2004-2005) i la Llar d'Infants de Manlleu (2002-2004) representen altres fonts d'experimentació en la recerca d'un espai desmaterialitzat, definit per una nova materialitat feta de transparència, llum i color.
Rere l'obra de RCR hi ha un pensament filosòfic que treballa per l'estar de l'ésser humà en harmonia amb la naturalesa.
Les tecnologies més avançades i materials com l'acer o el vidre, amb els ritmes que s'hi estableixen i amb la llum que hi actua de manera contraposada, són els que permeten a RCR aquest retorn a l'essència de l'espai que és la matèria de l'Arquitectura.
Audiovisual de l'exposició al 13 de setembre de 2015 a la Sala 3.