La Fe bahà'í és la religió dels seguidors de Bahà'u'llàh, el qual, en el segle XIX, es va proclamar missatger de Déu per a aquesta època.
Els bahà'ís creuen en la unitat de Déu, la unitat i unicitat de les religions i la unitat de la humanitat.
Al món hi ha més de sis milions de bahà'ís.
A Catalunya, actualment són al voltant d'un miler.
Podem resumir la doctrina bahà'í a partir dels cinc principis següents:
Així mateix, els bahà'ís reconeixen una sèrie de principis entre els quals podem destacar: la unitat de la humanitat; la igualtat de l'home i de la dona; l'eliminació dels prejudicis; l'eliminació de la riquesa i de la pobresa extremes; la investigació independent de la veritat; l'educació universal; la tolerància; l'harmonia entre la ciència i la religió, i l'elecció d'un idioma internacional.
El llegat literari de Bahà'u'llàh inclou més de cent obres.
Possiblement, els seus dos títols més destacats són el Kitab-i-Aqdas ('El llibre més sagrat') i el Kitab-i-Iqan ('El llibre de la certesa').
En el primer, s'hi descriuen les lleis que regeixen la Fe bahà'í, mentre que el segon és una exposició dels ensenyaments essencials sobre la naturalesa de Déu i de la religió.
Algunes altres obres especialment venerades són Les paraules ocultes i Les set valls.
Els bahà'ís dediquen diàriament un espai a l'oració.
No obstant això, poden triar entre tres pregàries:
La Fe bahà'í no té persones consagrades al culte, sinó que les activitats de les comunitats bahà'ís estan regulades i supervisades per les institucions bahà'ís, especialment per les assemblees espirituals locals.
Ningú no es dedica al proselitisme, perquè és una pràctica prohibida.
L'organització de la comunitat bahà'í s'estructura al voltant de dos tipus d'institucions.
El primer tipus està format per institucions elegides democràticament destinades a prendre decisions respecte a la vida i als objectius de la comunitat: institucions com la Casa Universal de la Justícia i les assemblees espirituals d'àmbit local i nacional.
El segon tipus està format per institucions de caire consultiu, la funció de les quals és assegurar la unitat de la fe i encoratjar les comunitats.
Aquestes institucions són el cos de consellers i el cos dels seus auxiliars.
El calendari bahà'í està basat en l'any solar, dividit en 19 mesos de 19 dies.
Una de les dates més destacades per a la comunitat és la celebració del Noruz, l'Any Nou bahà'í, celebrat el 21 de març (específicament des de la posta de sol del dia 20 fins a la posta de sol del 21), que, per als bahà'ís, representa el dia 1 del mes de Bahà.
A més, la Fe bahà'í estipula vuit festivitats preceptives més, durant les quals no es pot treballar ni (els nens) anar a l'escola.
Aquestes són: 21 i 29 d'abril i 2 de maig, commemoració de la declaració pública per part de Bahà'u'llàh de la seva missió; 23 de maig, aniversari de la declaració del Bàb; 29 de maig, defunció de Bahà'u'llàh; 9 de juliol, martiri del Bàb; 20 d'octubre, naixement del Bàb, i 12 de novembre, naixement de Bahà'u'llàh.
A partir dels quinze anys, els membres de la Fe bahà'í practiquen un dejuni entre el 2 i el 20 de març consistent a no beure ni menjar res entre la sortida i la posta de sol.
A més, hi ha la prohibició de beure alcohol i de prendre drogues.
No hi ha indumentària específica.