projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Alteracions emocionals, cognitives o del comportament que afecten els processos psicològics bàsics, que dificulten l'adaptació de la persona a l'entorn cultural i social i que creen alguna forma de malestar subjectiu.
És important que els infants i els joves puguin:
La identificació i la intervenció en situacions de risc per a la salut mental han de tractar-se d'una forma esglaonada, organitzant estratègies i utilitzant instruments adequats per a la seva detecció i desplegant intervencions ajustades a les necessitats dels alumnes i de les seves famílies
La detecció precoç és fonamental per garantir que les intervencions educatives i terapèutiques esdevinguin eficaces i duradores.
La intensitat i diversitat d'actuacions educatives i terapèutiques han d'ajustar-se i personalitzar-se a les necessitats de cada alumne amb l'objectiu d'estructurar una intervenció integral i sistèmica.
Les mesures universals del sistema educatiu de promoció de la salut mental i prevenció del trastorn mental i de la conducta han d'adoptar una visió comprensiva del benestar emocional i social.
Pot ser necessària la participació del Centre de Recursos Educatius per a Trastorns del Desenvolupament i de la Conducta (CRETDIC) per a complementar la tasca d'assessorament, orientació i formació als serveis educatius i als equips docents.
Un suport adreçat a alumnat amb trastorn mental que necessita suport intensiu són les Aules Integrals de Suport (AIS).
Competències bàsiques en l'àmbit d'educació en valors.
Competències bàsiques en l'àmbit de cultura i valors.
Educació secundària obligatòria.
Alteració del comportament no imputable a trastorn mental, que limita substancialment les habilitats d'aprenentatge, les habilitats per estructurar o mantenir relacions interpersonals satisfactòries i que comporta alguna forma de malestar subjectiu.
Tots els factors actuen de manera recíproca i en interacció.
Els alumnes que presenten comportament problemàtic poden tenir diferents tipus de diagnòstic clínic o no tenir cap.
L'origen del trastorn de la conducta és multicausal, divers, com les condicions personals i contextuals que fan que es mantinguin.
Les dificultats de regulació del comportament són una forma de retard del desenvolupament que afecta a l'autocontrol emocional, l'adaptabilitat, la flexibilitat cognitiva, l'afrontament a l'adversitat i a l'estrès i a la resolució de problemes.
Són l'expressió d'un malestar que l'alumne no pot resoldre per la via del pensament ( Inflexibilitat).
Els infants amb dificultats de regulació del comportament tenen problemes per exigir-se a ells mateixos i posar-se a prova en tasques que, progressivament, es fan més difícils.
Són alumnes que necessiten aquesta tutoria resilient i temps per aconseguir-ho, sense pressa.
El punt de partida podria ser el fet de creure en les seves possibilitats, que siguin conscients que per al mestre són persones importants, alumnes únics, reconeguts, i que lluny d'excloure'ls pel seu comportament, el que vol el mestre és ajudar-los.
Extret del curs Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb dificultats de regulació del comportament, on trobareu més informació.
Guia per a famílies d'infants i joves amb alteracions greus de conducta
DTCP - Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb dificultats de regulació del comportament (educació infantil i primària)
DTCS - L'alumnat amb dificultats de regulació del comportament a secundària: Recursos conceptuals i estratègies
La rutina de seguretat Saumell, Alsina i Arroyo, 2011
El trastorn de l'espectre de l'autisme és un trastorn del desenvolupament que es manifesta obstaculitzant l'aprenentatge d'habilitats de comunicació i de relacions socials i la capacitat per a regular de manera flexible la conducta i el pensament.
Els efectes del trastorn varien en cada persona, el "continuum autista " reflecteix una gran diversitat de necessitats: de l'autisme greu a l'autisme d'alt funcionament.
En general es manifesten de la forma següent:
Dèficits persistents en la comunicació social i la interacció social en diferents contextos, que es manifesten en els següents àmbits (els exemples són il·lustratius, no exhaustius):
Patrons de comportament, interessos o activitats restringits i repetitius, que es manifesten almenys en dues de les formes següents (els exemples són il·lustratius, no exhaustius):
Fortament restrictiu, interessos fixos que són inusuals per la seva intensitat i focalització.
Hiper o hipoactivitat sensorial o interès inusual per aspectes sensorials de l'entorn.
Inclou diagnòstics d'autisme, TGD, síndrome de Asperger, trastorn desintegratiu infantil, TGD no especificat.
La col·laboració entre les famílies i els professionals estimula el desenvolupament global de l'alumne i ajuda en el procés de presa de decisions i d'elaboració del PI.
Permet conèixer les preocupacions i les prioritats de la família i dels docents per dirigir la intervenció cap a objectius que afavoreixin el creixement i l'adaptació de l'alumne en tots els àmbits de la seva vida.
Cada infant o jove amb TEA és únic i cada família té les seves pròpies circumstàncies i necessitats.
Per poder col·laborar amb la família i proporcionar-li el suport adequat, els professionals necessiten tenir informació sobre:
Els professionals poden ajudar als pares a seleccionar objectius específics que permetin ensenyar al nen habilitats que millorin la seva vida familiar.
Aquests objectius haurien de poder:
Els Hospitals de dia per a adolescents són unitats assistencials d'hospitalització parcial on s'hi engloben diferents recursos terapèutics i educatius que permeten atendre adolescents en situació de crisi, quan no és possible fer-ho en règim ambulatori.
Aquest tipus d'assistència, integrada en la comunitat, possibilita a l'adolescent mantenir els seus vincles familiars i socials.
La tasca dels docents forma part del pla terapèutic individual que recull les necessitats globals de cada noi i noia, té la finalitat de garantir la continuïtat dels seus aprenentatges, mantenir la vinculació amb el seu centre educatiu i acompanyar a cada alumne i llurs familiars durant el procés d'intervenció educativa.
Funcions principals dels docents a l'Hospital de dia:
Marc d'Actuació dels docents en Hospitals de dia per a adolescents
Els infants o joves que a causa d'una malaltia requereixin una hospitalització i no puguin seguir temporalment els estudis en el seu centre educatiu, poden rebre atenció educativa a les aules hospitalàries, on se'ls ofereixen activitats específiques adaptades a l'estat clínic i al temps d'estada.
Les Aules Hospitalàries són espais que afavoreixen la col·laboració, la convivència, la comunicació i la possibilitat d'aprendre conjuntament.
L'objectiu d'aquesta atenció és fomentar el desenvolupament integral, donar continuïtat al procés d'aprenentatge i facilitar el retorn a l'escola un cop hagin rebut l'alta mèdica.
Els docents de les aules hospìtalàries donen suport i afavoreixen la continuitat del procés d'aprenentatge dels infants i adolescents hospitalitzats que a causa d'una malaltia no poden seguir temporalment els estudis en el seu centre educatiu.
Els infants i adolescents hospitalitzats, quan a criteri de l'equip mèdic el seu estat ho permet, es desplacen a l'aula hospitalària on realitzen activitats educatives, seguint una programació personalitzada.
En altres casos és el mestre/a qui es desplaça a l'habitació de l'alumne per desenvolupar les activitats.
L'organització de l'aula té una gran flexibilitat.
Actuacions i funcions dels docents:
Marc d'actuació de les Aules Hospitalàries
Atenció educativa a l'alumnat que pateix malalties prolongades
Drets dels infants hospitalitzats
Associació Catalana de Professionals de l'Educació en l'Àmbit Hospitalari
L'alumnat en edat d'escolaritat obligatòria en situació de convalescència per raó de malaltia que no pugui assistir al seu centre educatiu durant un període superior a 30 dies, podrà rebre atenció educativa al domicili familiar.
Un docent del Departament d'Ensenyament es desplaçarà al domicili per assegurar la continuïtat dels aprenentatges.
L'equip docent del centre on està matriculat l'alumne, amb l'assessorament, si escau, de l'EAP, elaborarà la proposta curricular que ha de desenvolupar l'alumne/a durant aquest període.
El professor/a tutor/a ha de fer el seguiment de la seva evolució amb el professor/a que l'atengui al seu domicili i, si és el cas, amb el que l'atengui al centre hospitalari.
Així mateix, el docent que realitzi l'atenció domiciliària ha de coordinar-se amb el/la docent tutor/a designat pel centre educatiu i, si escau, les i els docents del centre hospitalari, amb la finalitat de fer el seguiment del procés d'aprenentatge de l'alumne/a.
Per sol·licitar aquesta atenció, els pares, mares o tutors d'aquests alumnes han de presentar una sol·licitud al centre docent on està matriculat el seu fill o filla, acompanyada de l'informe mèdic en què consti la previsió aproximada del temps que l'alumne/a no podrà assistir al centre docent.
Les sol·licituds es poden presentar en qualsevol moment del curs escolar.
RESOLUCIÓ EDU/3699/2007, de 5 de desembre, per la qual s'aproven les instruccions per establir el procediment per tal que l'alumnat que pateixi malalties prolongades pugui rebre atenció educativa domiciliària per part de professorat del Departament d'Educació.
Els suports intensius a l'audició i llenguatge són suports professionals que contribueixen a l'escolarització dels alumnes amb discapacitat auditiva severa i pregona que requereixen un equipament singular i una especialització professional en centres ordinaris.
Són suports intensius, per tant, accions d'alta intensitat i llarga durada en atenció a les singularitats individuals, alumnes amb discapacitat auditiva juntament amb el CREDA (Centre de recursos educatius per a Deficients Auditius).
Correspon als serveis territorials assignar el suport.El Departament d'ensenyament assigna el nombre de professionals adients, mestres especialistes d'audició i llenguatge, per a l'atenció dels alumnes amb discapacitat auditiva.
Les funcions dels professionals queden recollides en: Documents per a l'organització i la gestió dels centres: Personal docent.
L'aula/programa integral de suport (AIS) és un recurs educatiu i terapèutic singular que té com a objectiu proporcionar, de forma temporal, una atenció integral i intensiva.
S'adreça a a alumnes amb necessitats educatives especials associades a trastorns mentals greus que necessiten suport integral i intensiu de forma temporal per poder assolir l'equilibri i el benestar personal suficient pel retorn als contextos escolars ordinaris.
La incorporació a l'AIS està condicionada a l'elaboració d'un dictamen i/o informe de reconeixement de necessitats educatives especials elaborat per l'EAP, d'un l'informe clínic del CSMIJ de referència i d'un pla individual que doni resposta a les necessitats educatives, terapèutiques i socials de l'alumne,
El pla de suport individualitzat de l'alumne inclou les actuacions educatives, les terapèutiques i els indicadors d'avaluació, que són revisats de manera sistemàtica pels professionals de l'equip de l'aula integral de suport, amb la participació de l'alumne i la seva família.
Les AIS s'organitzen per grups d'entre 4 i 6 alumnes.
El màxim d'alumnes atesos serà de 16.
L'organització d'aquests grups pot contemplar diferents modalitats d'atenció d'acord amb les característiques educatives i clíniques dels alumnes.
Les AIS es constitueixen com a espais autònoms i independents que depenen administrativament de centres d'educació especial o de centres ordinaris.
Els pares o tutors legals de l'alumne i el mateix alumne donen conformitat per la incorporació al recurs.
El suport i orientació a cada família s'estableix a partir de contactes periòdics i regulars amb els professionals de l'equip per tal de compartir visió, criteris d'actuació i planificar conjuntament els itineraris personals i formatius
L'estada d'un alumne en una Aula integral de suport ha de ser de la menor durada possible i ha de ser regularment revisada, en alguns casos trimestralment.
La finalització del suport de l'AIS ha de ser gradual, de tal forma que es pugui garantir un acompanyament de l'alumne en el procés d'adaptació i de retorn al centre educatiu i una col·laboració estreta amb els docents que el tindran al seu càrrec.
El procés de transició d'un centre a l'altre ha de ser dissenyat en col·laboració entre els dos centres, la família, l'EAP i el CSMIJ (Centre de Salut Mental infantil i Juvenil)
El període previst d'estada en una Aula integral de suport és de dos cursos.
Els suports intensius per a l'escolarització inclusiva (SIEI), abans USEE; són dotacions extraordinàries de professionals que s'incoporen a les plantilles d'escoles i instituts com a recursos intensius per atendre els alumnes amb necessitats educatives especials que ho necessitin.
El SIEI és un recurs per al centre, que se suma als suports universals i addicionals per a la inclusió.
Als alumnes amb necessitats educatives especials derivades de limitacions molt significatives, tant en el funcionament intel·lectual com en la conducta adaptativa, els quals requereixen al llarg de tota l'escolaritat mesures i suports intensius per poder relacionar-se, participar i aprendre.
L'atenció dels alumnes que reben aquest suport és responsabilitat de tot l'equip docent i en concret del tutor del grup de referència, l'alumne ha d'anar al seu grup de referència, i és aquest espai que ha d'adaptar-se a la necessitat de l'alumne
La proposta d'escolarització respon a l'informe de reconeixement de necessitats específiques de suport educatives elaborat per l'EAP per als alumnes escolaritzats des de de 2n cicle educació infantil fins 4rt ESO, al llarg de l'escolarització i en qualsevol etapa
-Documentació administrativa i expedient acadèmic dels alumnes.
Els alumnes que reben el suport SIEI han disposar del dictamen i/o informe de reconeixement de necessitats educatives especials elaborat per l'EAP i el Pla de suport individualitzat (PI).
La documentació administrativa restant serà la mateixa per a la de l'alumne en general.
Els alumnes amb pla de suport individualitzat han de ser avaluats, en les comissions d'avaluació del seu grup-classe o grup d'alumnes, en referència als criteris d'avaluació descrits en el seu P I.
Correspon als serveis territorials assignar les SIEI.
En el cas que el centre disposi d'aquest recurs, el Departament d'ensenyament assigna el nombre de professionals adients per a l'atenció dels alumnes.
Les funcions dels professionals queden recollides en: Documents per a l'organització i la gestió dels centres: Personal docent.
L'organització dels suports s'emmarca en el plantejament global que fa el centre per l'educació inclusiva de l'alumnat.
Correspon a l'equip directiu, amb la col·laboració de la comissió d'atenció a la diversitat (CAD), determinar els criteris i la gestió dels recursos d'atenció a la diversitat de l'alumnat, amb la finalitat d'aconseguir el màxim nivell de participació i d'aprenentatge de l'alumnat del grup de referència.
És important la implicació del claustre i el consell escolar.
Els centres compten amb l'assessorament de l'equip d'assessorament i orientació psicopedagògica (EAP).
Les famílies han d'estar informades de la proposta d'escolarització, i col·laborar en l'elaboració del PI.
Els programes de diversificació curricular s'adrecen als alumnes de 3r i 4t d'ESO i tenen com a finalitat afavorir que els alumnes que ho requereixin puguin assolir els objectius i les competències clau de l'etapa, mitjançant una organització de continguts i matèries del currículum diferent de la que s'estableix amb caràcter general, i amb una metodologia específica i personalitzada.
Els centres han d'establir programes de diversificació curricular per als alumnes que necessitin una organització dels continguts i els criteris d'avaluació diferenciada de l'establerta amb caràcter general en el centre.
Aquests programes comporten una organització curricular diferent i, eventualment, un horari de permanència al centre també diferent, ja sigui perquè comparteixen l'escolaritat ordinària amb altres activitats externes al centre o perquè els centres organitzen altres activitats en altres espais.
Els centres educatius poden disposar d'una programació específica grupal que reculli les concrecions curriculars i metodològiques, i els criteris i instruments d'avaluació per atendre aquests alumnes.
En el cas dels centres públics, el Departament d'Ensenyament pot establir convenis amb ajuntaments i altres ens locals i institucions per desenvolupar els programes que comportin la realització d'activitats d'aplicació pràctica subjectes a una avaluació fora del centre.
Per desenvolupar els programes que comportin la realització d'activitats d'aplicació pràctica subjectes a una avaluació fora del centre s'han d'establir convenis.
En el cas dels centres públics, el Departament d'Ensenyament ha d'establir convenis amb ajuntaments i altres ens locals, i en centres concertats, el conveni ha d'incloure a més la institució titular del centre.
Els centres poden organitzar programes de diversificació curricular en dues modalitats:
Tenen per finalitat afavorir l'adquisició d'habilitats funcionals que facilitin, a les persones que els cursen, participar en els diversos contextos on es desenvolupa la seva vida adulta, de la manera més autònoma possible.
En aquests programes els continguts es treballen de manera funcional, en situacions de la vida real i de manera diversificada per a cada un dels objectius.
Per donar resposta a l'apropament a l'àmbit laboral, els programes de diversificació curricular poden concretar-se en un projecte elaborat pel centre que, quan implica la realització d'activitats formatives en entitats del municipi en un període no superior al 40% de l'horari setmanal, comporta la tramitació d'un conveni entre el Departament d'Ensenyament i l'ajuntament corresponent.
Poden participar en aquests programes els alumnes de 16 a 21 anys, escolaritzats en centres d'educació especial, que requereixin un suport continuat i sistemàtic per adquirir les habilitats necessàries per tenir la màxima autonomia possible en la vida quotidiana.
Més informació als documents d'organització i gestió de centres: L'educació bàsica als centres d'educació especial
Es defineix la pluridiscapacitat com la disfunció severa o profunda de dos o més àrees del desenvolupament, inclou sempre dèficit cognitiu.
Els alumnes amb pluridiscapacitat acostumen a tenir trastorns neuromotors greus, amb dificultats severes en el llenguatge que afecten la intenció comunicativa, la comprensió i l'expressió, i discapacitat intel·lectual amb greus limitacions en la memòria, la percepció, el raonament, la consciència i el desenvolupament emocional.
Generalment necessitaran suport en totes les àrees del desenvolupament.
Les propostes educatives poden centrar-se en:
Els productes de suport poden ajudar a l'assoliment dels objectius proposats per als alumnes.
Extret de: D233 - Inclusió educativa i discapacitat motriu.
Els alumnes amb necessitats específiques de suport educatiu derivades de pluridiscapacitat necessitaran unes mesures i suports de major intensitat que es recolliran en el Pla de Suport Individualitzat.
D233 - Inclusió educativa i discapacitat motriu
Barcelona: Universitat de Barcelona (Institut de Ciències de l'Educació).
Els alumnes amb discapacitat motriu són aquells que presenten de forma transitòria o permanent una alteració de l'aparell motriu.
L'origen de la discapacitat motriu pot ser un funcionament deficient del sistema nerviós central, del sistema muscular, del sistema ossi o d'una interrelació de tots tres sistemes, que dificulta o impossibilita la mobilitat funcional d'una o de diverses parts del cos i provoca limitacions en la postura, el desplaçament i la mobilitat.
En alguns casos pot anar acompanyada d'altres afectacions: sensorials (visuals i/o auditives), cognitives (de memòria, percepció, raonament), o comunicatives i lingüístiques.
Aquests aspectes es poden concretar de forma diferent segons cada alumne i requerir suports de diferents graus d'intensitat.
La discapacitat motriu es concreta en noms diferents i es classifica en funció de l'origen, la durada, l'evolució, la part del cos afectada, els efectes funcionals sobre el to muscular, la coordinació de moviments...
Les necessitats d'aquests alumnes son enormement variades.
Alguns d'ells sols requeriran adaptacions de l'entorn per poder accedir autònomament als diferents entorns escolars, per altres alumnes serà necessari un Pla de Suport Individualitzat que reculli mesures i suports per afavorir la comunicació i l'accés al currículum.
Els serveis educatius compten amb professionals especialitzats que poden donar suport (fisioterapeutes i logopedes) per a la millor atenció educativa.
Alguns recursos que poden necessitar aquests alumnes son:
Els sistemes augmentatius de comunicació.
Son formes d'expressió diferents del llenguatge oral, que s'utilitzen quan la parla no és prou eficaç.
Faciliten la comunicació i el desenvolupament del llenguatge.
Inclou estratègies comunicació, recursos materials, tecnologia de suport, i proporcionen habilitats, oportunitats i recursos necessaris per participar en les interaccions socials i per accedir al currículum.
Els sistemes d'accés a l'ordinador inclouen tota mena de perifèrics, programes especials i sistemes de simulació de teclat i de ratolí per a l'accés alternatiu al programari estàndard.
Permeten l'ús de l'ordinador a persones amb discapacitat motriu, fins i tot en casos d'extrema gravetat, amb l'objectiu que puguin realitzar funcions com l'escriptura, el dibuix, el joc, la formació o el treball.
També fan possible l'accés a les xarxes d'informació per a la consulta i la comunicació a distància.
El joc adaptat permet al nen amb mobilitat i manipulació reduïda la participació en activitats lúdiques com ara l'activació de joguines i jocs, amb tot el que això comporta a nivell d'aprenentatge social i cognitiu.
Guia per a famílies d'infants i joves amb discapacitat motriu
D233 - Inclusió educativa i discapacitat motriu
La discapacitat intel·lectual, segons defineix el DSM 5, és un trastorn que comença en el període de desenvolupament i que inclou limitacions en el funcionament intel·lectual i en la conducta adaptativa quant al domini conceptual, social i pràctic, i que té implicacions importants en l'aprenentatge escolar.
L'American Psychological Association (APA) defineix la intel·ligència com l'habilitat a través de la qual els individus són capaços de comprendre coses complexes, afrontar i resoldre certes complicacions a través del raonament.
Altres dimensions que influeixen: la conducta adaptativa, la participació, la interacció, els rols socials, la salut i el context (AAIDD 2010, 22)
La definició està basada en el model ecològic que determina que el funcionament humà es el resultat entre la interacció de l'individu i el seu entorn.
L'alumnat amb DI presenta discrepàncies entre la seva competència individual i les demandes de l'entorn.
L'actual concepte de discapacitat intel·lectual es basa en un model multidimensional del funcionament humà organitzat en cinc dimensions de funcionament: capacitats intel·lectuals, conducta adaptativa, salut, participació i context.
Les habilitats adaptatives que es poden entendre com aquelles que la persona ha de tenir per donar resposta a les demandes que li fa el medi que l'envolta.
Aquestes habilitats es complementen i es poden donar conjuntament en determinades situacions.
Serà necessari elaborar un pla de suport individualitzat (PI) que reculli, a partir de l'avaluació psicopedagògica i formativa de l'alumne, les mesures i suports necessaris així com la seva planificació i avaluació.
En la planificació educativa, caldrà prioritzar les habilitats que permeten l'accés i la participació en aprenentatges, activitats i entorns significatius*:
Pauta d'avaluació de les competències i habilitats adaptatives
Recursos per a l'educació especial Iolanda Roset/Cristina Sotoca
Guia de recursos i serveis per a familiars de persones amb discapacitat intel·lectual i del desenvolupament Dincat
DDIN-Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb discapacitat intel·lectual
Fundació síndrome de Down (guia professorat, bibliografia, formació,...)