El passat 11 de Setembre vam commemorar la Diada.
Una commemoració especial, perquè no podíem, no volíem, passar de l'11 de setembre del 2017 al d'enguany com si no hagués passat res.
Perquè és evident que han passat moltes coses, algunes més conegudes que unes altres.
Què ha passat, que potser no és molt conegut?
Ha passat, per exemple, que s'han creat set centres nous d'ensenyament secundari, que s'ha aprovat el projecte de llei de contractes de serveis a les persones, per a garantir drets dels consumidors, i el projecte de llei vitivinícola, per ordenar un sector important de l'economia a Catalunya, i s'ha iniciat el procés de la llei simplificació administrativa.
Ha passat que s'han ampliat el parc natural de l'Alt Pirineu i el parc natural de l'Alt Ter, i s'ha posat en marxa la creació del parc de les tres nacions, una actuació transfronterera, amb Occitània i Andorra.
Ha passat que s'ha recuperat Aigües Ter-Llobregat com a empresa pública, i ha passat que s'han aprovat l'Estratègia de patrimoni natural i la biodiversitat a Catalunya i l'Estratègia del litoral marítim català, un conjunt d'actuacions públiques, de tots els departaments, per aprofitar el potencial marítim a Catalunya.
També ha passat que s'han creat places d'acollida a joves migrants sense acompanyament, s'han destinat 15 milions d'euros a centres especials i empreses d'inserció social, i el contracte programa de l'agència de gestió d'ajuts universitaris i de recerca, dotat amb 164 milions d'euros.
I, més a prop, hem desencallat l'ampliació de la residència de gent gran de la Mercè, que ben aviat començarà les obres, com han començat les obres de l'escola l'Arrabassada, de Tarragona.
Ha passat tot això, i moltes més coses.
I aquestes són algunes de les coses que ha fet el govern de Catalunya després de la represa de funcions al juny passat.
El Govern pren decisions de tota mena –n'hi ha moltes més- amb l'objectiu del benestar de la societat catalana.
Amb l'objectiu de fer un país millor per a tothom que viu a Catalunya, sense exclusions, vingui d'on vingui, parli com parli, o pensi el que pensi.
I això és així, però no n'hi ha prou que sigui cert.
També necessita ser dit, i conegut, a més de ser fet.
Treballem per a tothom perquè és la nostra obligació com a Govern, és clar, però també perquè és la nostra convicció, el motor de la nostra actuació, la raó de ser.
La mateixa raó –exactament la mateixa- que ens fa aspirar a les més altes cotes d'autogovern per a Catalunya, en plena equiparació a altres nacions del món.
Ho volem precisament perquè és imprescindible per a poder assegurar les més altes cotes de llibertat, de benestar, de justícia, per a tothom.
Hem assumit les nostres responsabilitats, i en volem assumir més, les volem totes, per poder desplegar tot el potencial, tota l'ambició que tenim per al país en aquests ordres de llibertat, benestar i justícia.
Volem fer-nos protagonistes i responsables, tots, tothom, del nostre futur col·lectiu, un futur apassionant, ple de possibilitats, si tenim l'empenta, les eines, i la voluntat per aprofitar-lo.
Aquesta és la part més engrescadora, més creadora, més estimulant.
Un futur que volem més lliure, més just, per a tothom, i per a fer la nostra aportació solidària a un futur més lliure i més just per a la humanitat.
Aquest és el nostre projecte de futur i el nostre treball de present.
És una voluntat, gairebé un instint, com en les paraules de Vicent Andrés Estellés:
i del cel, i del cànter, i el pitxer, i l'argila.
De ser i ser del tot, plenament: tenir pàtria.
I una pàtria lliure, i lluminosa, i alta.