L'ètica social ha anat variant al llarg dels darrers anys al nostre país pel que fa a la consideració del divorci i de la separació matrimonials.
Al llarg de les dues o tres darreres dècades s'ha viscut al nostre país tant un augment de separacions matrimonials com, el que és més significatiu, una progressiva acceptació del fet de la ruptura matrimonial.
Fa pocs anys que s'han creat a Espanya alguns serveis de mediació familiar destinats a ajudar les parelles que passen per una separació o un divorci matrimonials a assolir acords acceptables que permetin una ruptura amb el mínim possible de patiment per a tots els membres del grup familiar.
El present treball explica en què consisteix la mediació familiar en processos de separació i divorci, sobre quina filosofia es basa la intervenció, com es practica a diversos països europeus i quines tècniques bàsiques es fan servir.
Inclou un llistat de tots els serveis de mediació que hi ha en aquests moments al país i adreces útils per a les persones que es puguin interessar en el tema de la mediació familiar.
mediació familiar / menor / família
Aquest treball ha estat un intent d'aportar algunes primeres dades en el camp de la influència de certes variables individuals en el tractament penitenciari.
Dins el sistema penitenciari català, tot intern té la possibilitat de progressar de fase de classificació i trobar unes condicions de vida més gratificants, però només alguns interns aconsegueixen aquesta fita.
En un primer estudi amb 52 interns del Centre Penitenciari de Ponent i 33 internes del Centre Penitenciari de Dones de Barcelona tal com havíem previst, els presos amb èxit presentaven, respecte dels que fracassen, inferior susceptibilitat al reforçament, percaça de sensacions o extraversió.
Nogensmenys, no trobàrem cap influència de la variable intel·ligència en l'èxit o el fracàs en el progrés de fases.
En un segon estudi, amb 50 interns del Centre Penitenciari de Lleida, en contra de les nostres previsions, no trobàrem cap relació entre variables de personalitat o intel·ligència, i el fet de tornar o no després d'un permís.
Es suggereixen noves recerques que aportin dades per tal d'optimitzar els resultats dels programes de rehabilitació penitenciària.
presons / tractament penitenciari / delinqüència / reinserció / psicologia / presos
El dia 11 de juny es publicava, al mateix temps que era anunciada la seva entrada en vigor al dia següent, la Llei orgànica 4/1992, de 5 de juny, sobre reforma de la Llei reguladora de la competència i el procediment dels jutjats de menors.
A més, la Llei va completada per diverses disposicions governamentals per a la seva execució i desenvolupament (disposició final primera).
En definitiva, i com assenyala l'últim paràgraf de l'exposició de motius de la nova Llei orgànica 4/1992, de 5 de juny, "La present llei té el caràcter d'una reforma urgent que s'avança a la proposta renovadora que es vol fer de la legislació de menors, la qual serà objecte de mesures posteriors.
Però aquesta reforma no ve tan sols imposada com una necessitat social, reiteradament reclamada per totes aquelles persones que estaven en contacte amb la jurisdicció de menors, sinó que també ve imposada per la disposició addicional primera de la Llei orgànica del poder judicial.
D'aquesta manera, sembla obligat aprofundir adequadament en el tema reprenent el punt de vista de la legislació anterior, veure els principis que la informaven i així veure també el perquè de la seva regulació positiva ara modificada en part.
Orígens històrics i plantejaments generals de la legislació espanyola dels tribunals de menors.
La Llei de tribunals tutelars de menors amb referència a la Constitució espanyola de 1978.
Estudi i descripció de la sentència del Tribunal Constitucional que ha donat origen a la Llei orgànica 4/1992.
Quin serà l'itinerari jurídic que es durà a terme a partir de la Llei orgànica 4/1992.
Exposició i explicació de la Llei orgànica 4/1992.
La investigació és un estudi històric de la inadaptació social.
De manera conceptual introdueix conceptes, metodologies i programes referits a l'àmbit de la desadaptació.
La part central de la recerca es centra en fer una anàlisis de la desadaptació social partint del concepte d'inadaptació social, i de l'educació en contraposició, com a paradigma de l'educació.
Per tant, parteix de l'educació com a base per treballar i reduir la desadaptació, i en aquest context la figura que adquireix més importància és la de l'educador social, com el professional més adequat, que s'ha de caracteritzar per: tolerant, dinàmic, creatiu, tolerant... i treballar sobretot el sistema de comunicacions, que es divideix en fases: contacte, exploració, enfrontament, recuperació i normalització.
història / educació / educadors / reinserció social