L'islam és la religió que creu que Déu (Al·là) es va revelar a Muhàmmad a principis del segle VII dC.
Islam significa 'pau', 'salut', 'submissió' i 'lliurament a Déu' en àrab.
El terme prové de l'àrab muslim, participi actiu del verb aslama, que significa 'lliurar-se' (a Déu).
Els fidels són anomenats musulmans, mentre que islàmic fa referència a allò relacionat amb aquesta religió (pregària, art, corrents, moviments, etc.).
En canvi, habitualment es reserva el terme islamista per al corrent polític partidari de la implantació de la llei islàmica com a llei civil.
L'islam és la segona religió en nombre de seguidors arreu del món, després del cristianisme.
En l'actualitat, a Catalunya, els musulmans són alguns centenars de milers, i procedeixen fonamentalment del Magrib, de l'Àfrica subsahariana i del Pakistan.
La doctrina de l'islam es fonamenta essencialment en els principis següents:
Llibres sagrats i textos fonamentals
El llibre sagrat dels musulmans és l'Alcorà, considerat revelat per Al·là a Muhàmmad.
Un altre text fonamental en què es basen els musulmans és la sunna o tradició del profeta, un recull de dites i fets atribuïts a Muhàmmad.
L'Alcorà estableix cinc obligacions bàsiques que tot bon musulmà ha de complir.
Són els Arkan al-islam, o cinc pilars de l'islam:
Malgrat que comparteixen els fonaments doctrinals i els principals ritus, dins de l'islam s'han creat múltiples branques i diferents grups.
La principal divisió va ser la que es va establir entre els xiïtes i els sunnites després de la mort de Muhàmmad.
Els xiïtes creien i creuen que únicament Alí Ibn Abi Talib (gendre i cosí de Muhàmmad) i els seus descendents podien ser designats dirigents de la comunitat de fidels, mentre que els sunnites s'hi oposaven.
Això va generar un enfrontament que va comportar la creació d'escoles de característiques diferenciades.
Avui dia els xiïtes representen aproximadament el 10% dels musulmans d'arreu del món, fonamentalment concentrats a Iran, Iraq i Pakistan.
Els sunnites suposen aproximadament el 90% de la població islàmica mundial.
Autoritats religioses i persones consagrades al culte
En l'islam sunnita, majoritari a Catalunya, no hi ha una autoritat consagrada.
L'imam és la persona encarregada de presidir i dirigir les oracions, però no se'l considera un mitjancer entre l'home i Déu.
Habitualment, però, l'imam porta a terme algunes tasques complementàries, com són la formació religiosa dels infants i dels adults, l'acompanyament a la mort o l'atenció religiosa individual.
Els musulmans de Catalunya s'agrupen al voltant d'oratoris.
A Catalunya, hi ha, entre altres entitats, les federacions següents: Federació Consell Islàmic de Catalunya, Unió de Comunitats Islàmiques de Catalunya i Federació Islàmica Catalana (d'Entitats Religioses).
A l'Estat espanyol, l'entitat que n'exerceix la representació oficial és la Comissió Islàmica d'Espanya, composta, entre d'altres, per la Federació d'Entitats Religioses Islàmiques (FEERI) i per la Unió de Comunitats Islàmiques d'Espanya (UCIDE).
En tot cas, no tots els oratoris s'adscriuen necessàriament a una d'aquestes federacions.
En l'àmbit internacional, no hi ha cap òrgan o entitat que agrupi i pugui representar el conjunt dels musulmans, si bé hi ha consells de savis que estableixen dictàmens sobre aspectes diversos de la vida dels musulmans.
Les dues principals festes musulmanes són l' Aïdu l-fitr, la celebració del final del mes de dejuni del ramadà, i l' Aïdu l-adha, la festa del Sacrifici, que commemora l'episodi narrat en l'Alcorà sobre el sacrifici realitzat pel profeta Abraham i que se celebra amb el sacrifici d'un animal, generalment un xai.
Altres festes són: l' Hègira, que correspon a l'Any Nou islàmic; l' Aixurà, el desè dia del mes de muharram, el primer mes del calendari islàmic, festa en què els xiïtes recorden el martiri de Husayn, fill d'Alí, amb mostres externes de dol i de dolor, i festa en què els sunnites acostumen a fer dejuni voluntari, recordant el dejuni de Moisès en agraïment a l'alliberament del poble jueu a Egipte, o visitar els cementiris; la Maulid, la festa del naixement del profeta Muhàmmad, i l' Isra wa al-mi'raj, data de commemoració del viatge nocturn i de l'ascensió al cel del profeta Muhàmmad.
En l'islam, els aliments es distingeixen entre permesos ( halal ) i prohibits ( haram ).
És haram el consum de porc, d'alcohol, de sang i de carronya, així com el consum de carnívors i d'aus de presa.
La carn halal es caracteritza per haver estat sacrificada seguint el ritus islàmic.
Preceptes i costums vinculats a les formes de vestir
Hi ha homes i dones musulmans que interpreten com una obligació religiosa el fet que les dones es cobreixin el cap. Hi ha diversitat d'opinions en això, i també sobre com i a partir de quina edat haurien de cobrir-se.