L'establiment de la seu episcopal a la Seu d'Urgell ha propiciat que la història d'aquest territori estigui vinculada als prelats que han portat la mitra del bisbat d'Urgell, un dels pols polítics més importants de la Catalunya comtal.
Històries de sants i d'heretges, i les vicissituds i obres d'alguns bisbes foren determinants al comtat d'Urgell.
És a la Seu d'Urgell on es concentren els principals punts patrimonials vinculats a aquest comtat.
Des de la Seu es pot viatjar al sud fins al poble d'Organyà.
En funció de la procedència del visitant, la ruta es pot fer també en sentit contrari.
El domini musulmà sobre els territoris que havien de conformar el comtat d'Urgell no representà cap trencament amb l'ordre visigòtic previ.
Ben al contrari, i a l'igual que va passar en altres diòcesis, la jerarquia de l'església d'Urgell mantenia –i, fins i tot, havia enfortit– les funcions civils i administratives que li havien estat pròpies durant el període anterior.
En aquest context, amb l'àrea encara sota control musulmà, l'any 781 arribà Fèlix a la seu episcopal d'Urgell com a fervent defensor de l'adopcionisme.
L'adopcionisme era una línia de pensament considerat herètic que propugnava que no existien en Jesucrist dues naturaleses, humana i divina, sinó una de sola, la divina, mentre que la condició humana li corresponia només per adopció.
Fou amb aquest pretext de l'heretgia que els reis francs, un cop conquerits l'Urgell i la Cerdanya el 788, desmantellaren les estructures administratives i eclesiàstiques visigodes, i sostragueren les diòcesis del control del primat toledà per assignar-les a l'arquebisbe de Narbona.
L'adopcionisme fou condemnat com a herètic en els concilis de Ratisbona (792) i Frankfurt (794), arran dels quals s'apartà Fèlix del seu càrrec el 799.
Morí empresonat a Lió, segons sembla, sense retractar-se.
Un altre bisbe urgel·lità de renom fou Sant Ermengol, bisbe d'Urgell entre el 1010 i el 1035, recordat per la instauració de la canònica de Santa Maria d'Urgell, i per haver promogut l'edificació de la primera catedral romànica, obra que no va poder veure acabada, ja que morí quan va caure accidentalment des de les bastides de construcció del nou pont de Bar, a la Cerdanya.
Així mateix, Sant Ot, fill dels comtes del Pallars Artau i Llúcia de la Marca, fou un bisbe dedicat a les obres de construcció durant el seu pontificat, entre el 1095 i el 1122.
Va refer la catedral de la Seu, que no es va concloure fins a la fi del segle XII, i consagrà l'església de Guissona.
Per altra banda, va establir a l'Urgell la pau i treva de Déu, un moviment inicialment impulsat per l'església, destinat a contenir la violència feudal i preservar la integritat dels béns de l'església i el clergat, com també de les persones inermes i els seus béns.
Visita al conjunt monumental de la catedral de la Seu d'Urgell
La visita a la imponent catedral d'Urgell, magnífic exemple de l'art romànic, i al Museu Diocesà de la Seu centra l'atenció d'aquesta etapa que transcorre per l'antic comtat d'Urgell.
La catedral de Santa Maria d'Urgell és l'única catedral romànica de Catalunya, data del segle XII i és la seu del bisbat d'Urgell.
És impressionant observar el conjunt d'edificis que componen aquest espai monumental: les capelles de Santa Eulàlia, Sant Francesc d'Assís, Sant Miquel i el claustre.
A la banda sud i est de l'actual catedral es trobaven segurament el palau episcopal i l'hospital dels pobres.
El Museu Diocesà de la Seu d'Urgell està situat a l'antiga casa del deganat, adherida al mateix claustre de la catedral.
En aquest museu hi ha diverses peces senzillament extraordinàries que a més estan vinculades a Sant Ermengol directament, com la seva capa, o a la fundació de la catedral romànica.
Consta de diverses sales de visita repartides en tres pisos i d'una cripta, com també de sales annexes per a exposicions temporals d'art i sales per a exhibicions multimèdia.
Aparcament: La Seu d'Urgell té un gran aparcament a la plaça Doctor Peiró, just darrere la catedral.
Museu Diocesà de la Seu d'Urgell
Com a punt d'interès del comtat d'Urgell destaca el poble d'Organyà, on es van escriure les conegudes Homilies d'Organyà, el text català més antic conegut fins avui.
El municipi d'Organyà té una col·legiata, la de Santa Maria, que va ser edificada entre les acaballes del s X i l'inici del s XI.
En origen era de planta basilical de tres naus, però ha estat remodelada en diverses èpoques.
De la primitiva, la romànica, tan sols se'n conserven l'absis, que presenta les típiques arcuacions anomenades llombardes, i la porta principal.
Però pel que Organyà és conegut és per les seves homilies, trobades el 1904 i que són el text en català més antic que es coneix.
Se'n poden veure unes reproduccions al centre d'interpretació del mateix nom.