Plànol de delimitació de les urbanitzacions, les edificacions i les instal·lacions afectades
Constitució de la servitud forçosa i dret d'accés
Procediment administratiu i òrgans competents
L'article 40 de la Llei 6/1988, del 30 de març, forestal de Catalunya, determina que les entitats locals situades en zones d'alt risc d'incendi han de disposar d'un pla de prevenció que ha de contenir les mesures operatives i administratives que calgui prendre i ha de determinar els equips i les infraestructures necessaris per a afrontar els incendis forestals i disminuir-ne el risc.
Igualment, els propietaris de terrenys forestals i les agrupacions de defensa forestal han d'adoptar tot un seguit de mesures preventives.
Mitjançant el Decret 64/1995, del 7 de març, es va regular un seguit de mesures per a prevenir els incendis forestals.
Aquestes mesures afectaven també les urbanitzacions sense continuïtat amb la trama urbana.
L'experiència assolida aconsella reforçar els instruments jurídics que permetin fer completament efectives les mesures preventives.
Per aquest motiu, la Llei dicta tot un seguit de mesures de prevenció d'incendis forestals que són de compliment obligat per a les urbanitzacions, les edificacions i les instal·lacions properes als terrenys forestals, amb les excepcions que s'hi estableixen; concreta la persona en qui recau la responsabilitat de portar-les a terme; estableix una servitud en els terrenys inclosos en les franges de protecció; determina els instruments econòmics per a poder aplicar aquestes mesures, i regula el règim sancionador en els casos d'incompliment.
L'objecte d'aquesta llei és establir mesures de prevenció d'incendis forestals en les urbanitzacions, els nuclis de població, les edificacions i les instal·lacions situats en terrenys forestals o en la franja de cinc-cents metres que els envolta.
Correspon al ple de cada ajuntament d'aprovar aquest plànol de delimitació, el qual, un cop aprovat, s'ha de trametre al Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural.
Els ajuntaments poden acordar amb ens supramunicipals i amb l'Administració de la Generalitat els mecanismes de suport necessaris per a l'elaboració del plànol de delimitació de les urbanitzacions, les edificacions i les instal·lacions afectades.
Als efectes d'aquesta Llei, són terrenys forestals els que tenen aquesta consideració d'acord amb la Llei 6/1988, del 30 de març, forestal de Catalunya.
a) Assegurar l'existència d'una franja exterior de protecció d'almenys vint-i-cinc metres d'amplada al voltant, lliure de vegetació seca i amb la massa arbòria aclarida que compleixi les característiques que s'estableixin per reglament.
b) Mantenir el terreny de totes les parcel·les i zones verdes interiors a la franja de protecció en les mateixes condicions que s'estableixin per a les franges de protecció.
c) Elaborar un pla d'autoprotecció contra incendis forestals que s'ha d'incorporar al pla d'actuació municipal, d'acord amb el Pla de protecció civil d'emergències per a incendis forestals a Catalunya (Infocat), segons el que estableix la Llei 4/1997, del 20 de maig, de protecció civil de Catalunya.
d) Disposar d'una xarxa d'hidrants homologats per a l'extinció d'incendis que compleixi les característiques establertes per decret.
e) Mantenir nets de vegetació seca els vials de titularitat privada, tant els interns com els d'accés, i les cunetes.
S'han de regular per reglament la retirada i l'eliminació de les restes vegetals procedents de la poda i la neteja.
Les obligacions establertes per l'article 3 han d'ésser complertes per la comunitat de propietaris de la urbanització o per l'entitat urbanística col·laboradora corresponent.
Si no s'ha constituït cap de les entitats a què fa referència l'apartat 1, els propietaris de les finques de la urbanització responen solidàriament del compliment de les obligacions establertes per l'article 3.
Les obligacions establertes en relació amb les edificacions i les instal·lacions aïllades han d'ésser complertes pels propietaris respectius.
Així mateix, corresponen al municipi les tasques de neteja dels vials i els camins interns i d'accés a la urbanització, d'acord amb el que estableix la legislació de règim local.
Els promotors que presentin plans o projectes de noves urbanitzacions han d'incorporar al projecte el pla d'autoprotecció contra incendis corresponent, la previsió de xarxa d'hidrants i els estatuts reguladors de l'òrgan de gestió o de la junta, que, independentment del sistema d'actuació urbanística, han d'establir, com a mínim, la regulació de les obligacions de l'article 3.
En el cas que les urbanitzacions, els habitatges o les edificacions es trobessin entre dos o més termes municipals o amb la franja de protecció en un terme municipal que no és el de les finques, s'han d'establir els convenis interadministratius corresponents entre els municipis i, si escau, la comarca o un altre ens local supramunicipal, que delimitin clarament els mecanismes d'execució forçosa de les obligacions d'aquesta Llei en règim de col·laboració.
A instàncies de les administracions competents es pot incrementar l'amplada de la franja de protecció o modificar-ne les característiques sempre que es disposi d'un informe tècnic forestal que ho justifiqui.
Els carrers sense sortida de les urbanitzacions han d'ésser senyalitzats degudament.
En els terrenys inclosos en la franja de protecció que regula l'article 3.1.a que no pertanyen a la urbanització, s'hi estableix una servitud forçosa per a accedir a aquesta i fer-hi els treballs de neteja necessaris.
L'accés als terrenys inclosos en la franja de protecció ha d'ésser durant el temps estrictament necessari per a la realització de treballs de neteja, que s'ha de fer pel punt menys perjudicial o incòmode per a les finques gravades i, si és compatible, pel punt més convenient per a les finques beneficiàries.
La servitud d'accés dóna dret a una indemnització a càrrec dels subjectes a què fa referència l'article 4.1 i 2, que consisteix en el valor de la part afectada de la finca servent i la reparació dels perjudicis que el pas pugui ocasionar.
En el cas que no es permeti l'accés a una finca, es pot dur a terme, quan s'escaigui, l'execució subsidiària dels treballs de neteja que siguin necessaris.
En tot el que no és previst en aquesta Llei, és aplicable a la servitud el règim establert al capítol II de la Llei 22/2001, del 31 de desembre, de regulació dels drets de superfície, de servitud i d'adquisició voluntària o preferent.
Sens perjudici de la taxa a què fa referència l'article 4.4, els municipis poden establir preus públics per la prestació dels serveis determinats per les lletres a, b i e de l'article 3.1.
Amb la finalitat de contribuir econòmicament al compliment de les obligacions que estableix aquesta Llei, la Generalitat ha d'incloure en els seus pressupostos un programa anual de subvencions i ha d'impulsar acords de cooperació econòmica amb altres administracions.
Els ajuntaments i els òrgans de gestió o les juntes de les urbanitzacions a què fa referència l'article 4.1 poden ésser beneficiaris dels ajuts que els departaments de la Generalitat estipulin per al compliment de les disposicions d'aquesta Llei.
Corresponen als departaments competents en les matèries regulades per aquesta Llei i als ajuntaments als quals pertanyin les urbanitzacions, d'acord amb els protocols que s'estableixin, la inspecció i el control de l'aplicació de les mesures de prevenció d'incendis forestals regulades per aquesta Llei.
Els subjectes obligats per les mesures establertes per aquesta Llei han de prestar la màxima col·laboració per a l'acompliment de les tasques d'inspecció.
Les actes d'inspecció del compliment de les mesures establertes per aquesta Llei, esteses d'acord amb els requisits legals pertinents per funcionaris als quals es reconeix la condició d'autoritat, tenen valor probatori dels fets que hi consten i, si s'escau, poden donar lloc a la incoació de l'expedient sancionador que correspongui.
Els òrgans corresponents dels departaments de la Generalitat competents en la matèria i els dels ajuntaments s'han de notificar mútuament les actuacions inspectores dutes a terme.
Constitueixen infraccions administratives les accions i les omissions que contravenen les disposicions d'aquesta Llei.
a) Facilitar amb retard la documentació sol·licitada per l'administració actuant.
b) Contravenir tota altra obligació establerta per aquesta Llei no tipificada com a greu o molt greu.
a) Disposar d'una franja exterior de protecció inferior als vint-i-cinc metres d'amplada.
b) No permetre l'accés a què dóna dret la servitud regulada per l'article 6.
c) No presentar el pla d'autoprotecció contra incendis forestals.
d) Impedir els treballs de neteja en les franges de protecció.
e) Oposar resistència a l'actuació inspectora.
f) No facilitar la documentació sol·licitada per l'administració actuant.
g) Incomplir les obligacions derivades dels requeriments formulats a l'empara d'aquesta Llei.
a) No disposar de cap franja exterior de protecció lliure de vegetació baixa i arbustiva i amb la massa arbòria aclarida.
b) No mantenir el terreny de les parcel·les no edificades lliure de vegetació seca i amb la massa arbòria aclarida, durant el període de màxim risc d'incendi.
c) No disposar de xarxa d'hidrants homologada per a l'extinció d'incendis.
e) No aplicar el pla d'autoprotecció contra incendis forestals.
Són responsables de les infraccions els subjectes a què fa referència l'article 4.1, 2 i 3, i també tota persona o entitat que dificulti l'execució de les obligacions establertes per aquesta Llei.
En el cas que no existeixi cap dels òrgans de gestió o de les juntes dotades de personalitat jurídica pròpia per a complir les obligacions que estableix aquesta Llei o en el cas que siguin insolvents, els propietaris de les finques responen solidàriament de la comissió de la infracció.
En el cas de la infracció regulada per l'article 9.3.b, n'és responsable el titular de la finca gravada amb la servitud.
Les infraccions establertes per aquesta Llei se sancionen amb les multes següents:
a) Infraccions lleus: fins a 600 euros.
c) Infraccions molt greus: de 10.001 euros fins a 100.000 euros.
La resolució que posi fi al procediment sancionador pot acordar, a més de la imposició de la sanció pecuniària que correspongui, l'adopció de mesures correctores i la indemnització pels danys i perjudicis ocasionats com a conseqüència de la infracció.
Les sancions imposades per aquesta Llei es graduen tenint en compte els criteris següents:
a) Els perjudicis causats a les persones, els béns materials i el patrimoni natural.
b) La capacitat econòmica dels infractors.
c) L'existència d'intencionalitat.
La prescripció de les infraccions i les sancions regulades per aquesta Llei s'apliquen segons el que estableix la normativa sobre procediment administratiu comú.
En el cas d'incompliment de les obligacions derivades dels requeriments formulats a l'empara del que estableix aquesta Llei, es poden imposar multes coercitives de fins a una quantia màxima de 2.000 euros, amb un màxim de tres multes consecutives.
El procediment per a imposar les sancions establertes per aquesta Llei es regeix per les normes de procediment administratiu aplicables a Catalunya.
La competència per a la imposició de les sancions per infracció de les disposicions d'aquesta Llei correspon:
a) Als ajuntaments del terme municipal on estiguin emplaçades les urbanitzacions o les finques, pel que fa a les infraccions lleus i greus.
b) Als òrgans dels departaments de Medi Ambient i de Justícia i Interior que es determinin per reglament, pel que fa a les infraccions molt greus.
Es poden declarar zones d'actuació urgent, seguint el procediment regulat pel capítol III del títol III de la Llei 6/1988, del 30 de març, forestal de Catalunya, i, amb els efectes que s'hi estableixen, determinats terrenys en què calgui preservar especialment els valors naturals, ecològics o paisatgístics, delimitant perímetres de protecció prioritària contra incendis.
Es modifica l'article 77.3 de la Llei 6/1988, que resta redactat de la manera següent:
"Els terminis de prescripció de les infraccions són de tres anys per a les molt greus, de dos anys per a les greus i de sis mesos per a les lleus, a comptar de la data en què s'hagi comès la infracció."
El termini per a l'elaboració dels plànols de delimitació a què fa referència l'article 2 és de sis mesos a comptar de l'entrada en vigor d'aquesta Llei.
Els subjectes obligats al compliment de les disposicions d'aquesta Llei disposen d'un termini de sis mesos a comptar de l'aprovació del plànol de delimitació a què fa referència l'article 2 per a portar a terme les obligacions que s'hi regulen.
Durant aquest termini regeixen les disposicions de l'article 2 del Decret 64/1995, del 7 de març, pel qual s'estableixen mesures de prevenció d'incendis forestals.
L'aprovació dels protocols a què fa referència l'article 8 s'ha de fer amb l'informe previ de la Comissió de Govern Local de Catalunya.
Un cop exhaurit el termini a què fa referència la disposició transitòria única, resta derogat l'article 2 del Decret 64/1995.
Es faculten el Govern i els consellers de Medi Ambient i de Justícia i Interior, en l'àmbit de les respectives competències, perquè dictin les normes necessàries per a desenvolupar aquesta Llei per reglament en el termini d'un any.