projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Amb la finalitat d'assolir un nivell elevat de protecció de la salut de les persones que pateixen al·lèrgia i/o intoleràncies alimentàries la Directiva 2003/89/CE, transposada mitjançant Reial decret 2220/2004, va fer obligatòria la indicació, en la llista d'ingredients, d'una sèrie d'aliments i productes derivats que tenen la capacitat de desencadenar reaccions al·lèrgiques en persones vulnerables.
Aquesta mesura ha comportat el desenvolupament d'una sèrie d'activitats i programes de vigilància i control que es presenten en aquest document.
Les noves exigències han comportat la realització d'activitats de divulgació i sensibilització dels operadors de les activitats alimentàries sobre aquest tipus de problemes per tal que els incloguin en els seus programes d'autocontrol i l'elaboració de tot un seguit de materials per promoure pràctiques correctes.
En aquest segon document de la sèrie, que recull les activitats desenvolupades en el període 2011-2012, recullen també actuacions de divulgació i informació adreçades a aquest grup vulnerable de la població.
A fi d'avaluar el possible risc per a la salut de la població derivat de la presència de contaminants químics en els aliments, en el període 2000-2002 el Departament de Salut va endegar el primer estudi de contaminants químics en dieta total a Catalunya amb la Universitat Rovira i Virgili i la Universitat de Barcelona.
L'avaluació dels resultats d'aquest estudi va posar de manifest que el peix i el marisc són els aliments que contribueixen de forma més significativa a la ingesta de contaminants a través de la dieta.
Atesa la gran varietat d'espècies de peix que es consumeixen a Catalunya, l'Agència Catalana de Seguretat Alimentària va considerar important caracteritzar amb més precisió la ingesta de contaminants derivada del consum de peix i marisc, amb aquest estudi que ha estat realitzat pel Laboratori de Toxicologia i Salut Mediambiental de la Universitat Rovira i Virgili i el Grup de Recerca en Toxicologia ( GRET-CERETOX UBPCB) de la Universitat de Barcelona.
Aquest document s'inscriu en un conjunt d'estudis, ja realitzats i en projecte, que, impulsats des del Departament de Salut, tenen com a finalitat millorar el coneixement sobre els riscos per a la salut associats a la contaminació química dels aliments a Catalunya.
Les dades aportades serveixen, sens dubte, per ajudar a prendre decisions, d'una banda a les administracions públiques que gestionen el risc i, de l'altra, als ciutadans del nostre país en els seus hàbits de consum.
L'any 2000 el Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya va iniciar el primer estudi de dieta total, per estimar la ingesta de diversos contaminants químics per part de la població catalana i avaluar-ne el risc per a la salut.
Posteriorment, l'any 2005 es va realitzar el segon estudi de dieta total per conèixer l'evolució en el temps de la ingesta diària de contaminants químics a través dels aliments.
Els contaminants químics seleccionats en ambdós estudis van ser l'arsènic, el cadmi, el mercuri, el plom, les dioxines i furans, els bifenils policlorats, els hidrocarburs aromàtics policíclics, l'hexaclorobenzè, èters difenílics polibromats, èters difenílics policlorats i naftalens policlorats.
L'any 2008 l'Agència Catalana de Seguretat Alimentària juntament amb la Universitat de Lleida, van impulsar el present estudi, aquest cop per estudiar la presència de les principals micotoxines en el mercat català, avaluar l'exposició de la població i el risc derivat per a la salut.
La informació aportada per aquests estudis permet conèixer millor la realitat vinculada amb els principals contaminants químics que arriben al mercat català, així com l'exposició de la població.
D'aquesta manera i si s'escau, es poden prendre decisions concretes per corregir situacions de risc per a la salut dels consumidors.
Per tant, els objectius del present treball són:
Es publica l'Estudi total de iode i contribució de la llet en l'exposició de la població catalana, 2015.
Aquest estudi és el resultat d'una recomanació del Comitè Científic Assessor de l'ACSA, sortida del seu informe Avaluació del risc de l'exposició al iode pel consum de llet de vaca, aprovat el 2015.
L'estudi referma una de les conclusions de l'informe, la llet de vaca i els derivats lactis són una font de iode.
En la població infantil, només el consum d'aquests aliments ja aporta la ingesta adequada de iode establerta per l'Autoritat Europea de Seguretat Alimentària.
Els estudis de dieta total permeten determinar els nivells d'exposició dels consumidors als contaminants presents en la seva dieta.
També permeten avaluar si la ingesta de determinats minerals necessaris per al bon funcionament del cos és adequada i identifiquen els aliments que aporten més minerals i que contribueixen més a l'esmentada exposició.
Aquest estudi s'ha fet amb els aliments seleccionats en l'estudi de dieta total de 2008 i té l'objectiu d'avaluar el risc per a la salut de la ingesta de tretze elements químics: alumini (Al), antimoni (Sb), bari (Ba), bismut (Bi), coure (Cu), crom (Cr), estronci (Sr), germani (Ge), manganès (Mn), níquel (Ni), molibdè (Mo), seleni (Se) i zinc (Zn).
En el cas del crom (III), no és clar quin paper té com a micronutrient, i n'hi ha sis que són exclusivament contaminants (alumini, antimoni, bari, bismut, germani i níquel).
Aquesta publicació s'ha elaborat a partir de l'estudi dirigit pels professors Josep L. Domingo Roig, de la Universitat Rovira i Virgili, i Joan M. Llobet Mallafré, de la Universitat de Barcelona, fruit del conveni de col·laboració entre el Departament de Salut i la Universitat Rovira i Virgili per a la investigació de la ingesta dietètica de contaminants químics en la població de Catalunya.
Els diferents capítols d'aquest document han estat publicats entre l'octubre de 2015 i el desembre de 2017.
L'Agència Catalana de Seguretat Alimentària (ACSA) va iniciar el 2008 un projecte d'anàlisi sociològica per recollir dades i informació sobre coneixements, hàbits i percepció de la ciutadania en matèria de seguretat alimentària.
Aquest projecte, anomenat "baròmetre de la seguretat alimentària a Catalunya", es porta a terme mitjançant una metodologia d'enquestes i s'orienta a la recollida de dades qualitatives i quantitatius.
Amb l'objectiu d'incrementar els coneixements en aquest àmbit i fer un seguiment regular de la seva evolució, s'han dut a terme diverses onades d'enquestes.
La informació disponible ens permet ja fer una anàlisi orientada a extreure conclusions i debatre sobre les fórmules i les estratègies d'intervenció que caldria aplicar per induir millores en la percepció, els coneixements i els hàbits de la ciutadania en matèria de seguretat alimentària.
En les darreres dècades ha anat creixent l'interès per l'estudi de la percepció de les noves tecnologies que s'apliquen als aliments.
Aquest interès ha sorgit, d'una banda, de la voluntat general de conèixer la valoració que els consumidors fan dels atributs dels aliments i, de l'altra, de manera molt especial, del rebuig que determinades aplicacions tecnològiques generen entre els consumidors, particularment els organismes modificats genèticament.
En un context de poca familiaritat amb els processos tecnològics, la recerca que presentem evidencia amb escreix que, donades determinades circumstàncies, és possible esperar conductes de rebuig en el mercat per part dels consumidors i els ciutadans, en tant que l'opinió pública.
L'objectiu principal d'aquesta recerca ha estat establir els factors que predisposen cap a l'acceptació i el rebuig de les noves tecnologies aplicades a l'alimentació per part de la ciutadania Catalana.
Text en català, castellà i anglès.
L'Agència Catalana de Seguretat Alimentària va portar a terme el 2008 un projecte d'anàlisi sociològic sobre la informació i coneixements sobre la seguretat alimentària entre els consumidors catalans, basat en una metodologia fonamentada en diferents tècniques d'anàlisi social d'orientació qualitativa.
El pla de seguretat alimentària de Catalunya 2011-2015 proposa entre els seus objectius:
Al llarg del 2011 i del 2012, Vantage Group ha dissenyat i dut a terme, per encàrrec de l'ACSA, un projecte per conèixer la Percepció, confiança i coneixements sobre Seguretat Alimentària a les llars de Catalunya.
La voluntat d'aquest treball ha estat el permetre fer de forma periòdica un seguiment dels indicadors més rellevants de percepció i confiança envers la seguretat alimentària.
El present estudi és un anàlisi de característiques similars però entre els responsables de bars i restaurants no dependents de cadenes organitzades.
El Pla de seguretat alimentària de Catalunya estableix entre els seus objectius assolir un nivell elevat de seguretat alimentària a tota la cadena alimentària en general i en l'àmbit de l'hostaleria en particular.
Entre les principals línies d'intervenció necessàries per assolir aquest objectiu podem destacar el control oficial així com també les accions orientades a la informació, sensibilització i promoció de pràctiques correctes.
L'aplicació eficaç d'intervencions en aquests àmbits fa necessari utilitzar eines de recollida d'informació i diagnòstic de la situació així com de la seva evolució en el temps.
Amb aquests propòsits a l'any 2013 es a dur a terme la primera enquesta sobre coneixements i pràctiques de seguretat alimentària en el canal de restauració a Catalunya.
Aquesta nova enquesta 2016 està orientada a fer un seguiment de la situació en base als indicadors que es van utilitzar al 2013 al temps que s'incorporen indicadors sobre coneixements i pràctiques respecte els ingredients que poden generar al·lèrgies i intoleràncies.
Tríptic adreçat als operadors del sector porcí
El Reglament (CE) núm. 2160/2003 sobre el control de la salmonel·la i altres agents zoonòtics transmesos pels aliments té com a finalitat que els estats membres i les empreses del sector alimentari i ramader adoptin mesures amb l'objectiu de disminuir la prevalença de salmonel·la i d'altres agents zoonòtics, i el risc que aquestes zoonosis suposen per a la salut pública.
El control de la salmonel·la per evitar toxiinfeccions alimentàries comprèn l'adopció de mesures en totes les etapes de la cadena alimentària, des de la producció primària fins al consumidor final.
Aquest tríptic recorda els operadors del sector primari les claus principals per disminuir la prevalença de salmonel·la a les granges.
L'Ocratoxina A (OTA) és una toxina produïda per fongs presents en el sól i sobre la matèria orgànica que es poden desenvolupar, en condicions favorables, sobre el raïm.
La repercussió d'aquesta presència en el raïm, el most, el vi i altres productes com el vinagre, és un tema que s'endinsa en l'àmbit de la seguretat alimentària, donat que té efectes negatius sobre el consumidor.
La quantitat màxima d'ocratoxina en els vins està limitada per la normativa vigent a 2μg/L.
A Catalunya i en general a les contrades meridionals i mediterrànies, el fong responsable quasi en exclusiva de la presència d'OTA al raïm és l' Aspergillus carbonarius, un fong que pertany al grup de fongs negres.
La deficient sanitat del raïm i la manca d'integritat de les baies, principalment en el moment de la maduració, afavoreixen la possible proliferació del fong i la contaminació per OTA en els productes vitivinícoles.
Les pràctiques vitivinícoles més racionals per limitar l'acumulació d'OTA en el raïm i evitar al màxim la contaminació en el vi, s'han de fomentar a mesures preventives, tant en l'aspecte vitícola com enològic, el conjunt de les quals composen aquesta guia.
Institut Català de la Vinya i el Vi (INCAVI)
Departament de Sanitat i d'Anatomia Animals (UAB)
Amb la col·laboració i suport de:
Versió en català, en castellà i en anglès.
Aquest document pretén exposar, de forma ordenada i entenedora, les diferents activitats d'autocontrol que realitzen els operadors econòmics en el sector de la llet i els seus derivats, en cada una de les fases de la cadena alimentària.
Així mateix, s'hi descriuen les activitats anomenades de control oficial que realitza l'Administració.
El conjunt de totes aquestes activitats ens dóna la imatge de com es garanteixen els atributs i la seguretat de la llet a Catalunya per tal d'oferir al consumidor una llet de la màxima qualitat.
Les aigües minerals naturals són un producte singular: la seva indústria només les pot posar a disposició dels consumidors mitjançant els envasos que conserven intacta la puresa en origen i les mateixes propietats que tenen a la natura.
Per aquest motiu, és fonamental el treball que el sector desenvolupa en la preservació i protecció de l'entorn natural en el que es troben els seus brolladors, el control rigorós del procés d'envasar, la gestió mediambiental dels seus envasos, l'aplicació de la legislació i la correcta informació al consumidor dels beneficis dels nostres productes.
Aquest document vol donar resposta a les necessitats i els dubtes dels diferents sectors pel que fa a traçabilitat i pretén reflexionar i interpretar els aspectes del Reglament (CE) núm. 178/2002 del Parlament Europeu i del Consell, de 28 de gener, pel qual s'estableixen els principis i els requisits generals de la legislació alimentària, es crea l'Agència Europea de Seguretat Alimentària i es fixen els procediments relatius a la seguretat alimentària relacionats amb la traçabilitat.
Alhora, vol establir unes recomanacions generals per a aquells que l'han d'implantar, controlar o supervisar, sens perjudici d'aclariments i/o recomanacions puntuals que determinats sectors puguin fer i que s'aniran desenvolupant.
La Guia per a l'aplicació de l'autocontrol basat en el Sistema d'Anàlisi de Perills i Punts de Control Crític (APPCC), és un manual de referència editat per l'Agència Catalana de Seguretat Alimentària (ACSA) l'objectiu de la qual és ajudar als explotadors d'empreses alimentàries i de pinsos a elaborar el seu Sistema d'APPCC i homogenitzar els criteris de la seva supervisió per part dels inspectors.
Totes les empreses del sector alimentari han de garantir la seguretat dels seus productes en les fases de la cadena alimentària de les quals siguin responsables, des de la producció fins a la venda al consumidor final.
L'aplicació correcta d'autocontrols basats en el Sistema d'APPCC comportarà una important millora per a la seguretat alimentària i la salut dels consumidors.
El transport a granel de matèries primeres destinades a l'alimentació humana és una de les fases de la cadena agroalimentària en la qual s'han de tenir en consideració aquells perills que poden suposar una contaminació per al producte final.
Amb el document de Bones pràctiques en el transport de matèries primeres alimentàries a granel a temperatura no regulada es pretén ajudar l'operador a identificar els principals perills que poden afectar la càrrega i prendre les accions pertinents per evitar-los.
Informació adreçada a la persona venedora.
Els ous que es comercialitzen sempre han de venir d'una explotació registrada.
De manera general, els ous han d'anar marcats amb el codi de productor, que informa del tipus de cria de la gallina ponedora (ecològica, campera, a terra, en gàbia) i de la identificació del lloc de producció (codi REGA de l'explotació de gallines d'on provenen els ous).
En aquesta infografia es fa un resum de tot el que cal saber sobre la venda d'ous en el comerç al detall.
La "Guia per a la venda de proximitat dels productes agroalimentaris" neix arran de la publicació del DECRET 24/2013, de 8 de gener, sobre l'acreditació de la venda de proximitat de productes agroalimentaris.La guia té l'objectiu d'atendre la demanda creixent dels productors agraris que es dediquen a la venda de proximitat de tenir una eina d'aplicació de la normativa higienicosanitària.
La redacció d'aquesta Guia ha seguit un procediment atípic, l'ha elaborada un grup de treball format per representants dels diferents departaments de la Generalitat amb competències en matèria de seguretat alimentària i per experts i representants de diverses associacions i institucions que treballen en temes vinculats amb aquesta activitat, com ara Unió de Pagesos, Joves Agricultors i Ramaders de Catalunya, TuralCat i la Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya.
Davant la millora de la situació sanitària de les explotacions lleteres a Catalunya s'ha plantejat la comercialització de llet crua de vaca directament a consumidor, fet que pot suposar per als productors millors preus de venda, la fidelització de nous consumidors i la garantia de la continuïtat de la seva activitat.
Per tot això, la venda de llet directament al consumidor final ofereix diversos avantatges al petit i mitjà productor:
- Permet al ramader vendre part de la seva producció directament al consumidor, així evita els intermediaris, la qual cosa suposa un marge de benefici més gran per a ell i és, en l'actualitat, una oportunitat per al rellançament de moltes petites i mitjanes explotacions lleteres.
- Enforteix els valors de qualitat del seu producte i, a més, aporta al productor una gratificació i reconeixement del seu treball.
- La resposta del públic sol ser d'acceptació a la compra d'un producte no transformat a un preu molt similar al del producte habitual, ja que la llet produïda en les granges de la zona permet garantir la frescor del producte, la seva qualitat i la seva seguretat higienicosanitària.
- Cal afegir que és una forma de negoci sostenible mediambientalment, pel fet que la llet es consumeix a la zona on es produeix i no es generen excedents.
Aquesta Guia és un document pensat per als ramaders que volen donar un valor afegit al producte, i que actuen sobre la base d'uns controls establerts, per tal de garantir al màxim la qualitat i la seguretat del producte i del servei.
El propòsit d'aquesta guia és proporcionar als responsables dels establiments alimentaris dels mercats una eina senzilla i eficaç per instaurar aquests autocontrols.
Hi trobaran les mesures necessàries per aconseguir que la higiene en els establiments alimentaris estigui a l'alçada del servei que ofereixen.
Per això la seva consulta es converteix en una eina molt valuosa a l'hora d'adoptar solucions que assegurin la salubritat dels processos de manipulació en concret i dels aliments en general.
Aquesta Guia de pràctiques correctes d'higiene per a vegetals i derivats, frescos, pelats, trossejats o envasats neix arran dels canvis de consum de la població.
Una societat cada cop més atrafegada que vol que els productes ja estiguin a punt per consumir.
Uns productes bàsics com són les fruites i les hortalisses han evolucionat per adaptar-se a la demanda dels clients, una demanda cada cop més generalitzada i amb noves tecnologies que permeten la preparació d'aliments bàsics a punt per al consum, anomenats productes de iv gamma, els quals tenen uns requeriments sanitaris força més rigorosos dels que tenen els mateixos productes sense manipular.
El reconeixement oficial de les guies de pràctiques correctes d'higiene (GPCH) per part de l'Administració i el fet que les empreses s'hi acullin voluntàriament compromet tant a les empreses com a l'Administració, a uns a implantar-la i als altres a valorar-ne l'ús adequat com a part del procés d'avaluació de les autoritats competents.
La GPCH vitivinícola s'estructura en dues parts ben diferenciades: la primera part està dedicada als programes de prerequisits i registres derivats, a més conté tots els plans voluntaris que configuren el sistema d'higiene en un celler –disseny higiènic, formació, bones pràctiques de manipulació, manteniment de locals i equipaments, pla de neteja, control de la traçabilitat–; la segona part conté l'anàlisi dels perills que hi podem trobar, els consegüents punts de control i les mesures correctores que ens permeten obtenir una producció de vi i cava més segura per al consum humà.
Amb aquesta guia el sector flequer disposa d'una eina de treball que li faciliti la implantació de les mesures d'autocontrol, les quals permeten mantenir un alt nivell de seguretat alimentària, tal com disposa la normativa corresponent.
La Guia de pràctiques correctes d'higiene per al sector flequer ha estat redactada per l'Assessoria Catalana d'Higiene Alimentària (ACDHA), amb la participació de la Federació Catalana d'Associacions de Gremis de Flequers, el Gremi de Flequers de Barcelona, el Gremi de Flequers de la Província de Barcelona, el gremi de Flequers de les Comarques Gironines, Gremis de Forners de les Terres de Lleida i la Federació d'Industrials Forners de la Província de Tarragona.
L'objectiu d'aquesta guia és disposar d'una eina útil per als ramaders, que els faciliti complir la normativa existent i alhora disposar d'unes pautes generals de maneig, benestar i producció per garantir la qualitat i homogeneïtat en els sistemes productius primaris i per assegurar el control essencial i la millora continuada de les explotacions ramaderes de bestiar equí d'aptitud càrnia.
Amb aquesta guia el sector pastisser disposa d'una eina de treball per implantar un sistema d'autocontrol que li permeti mantenir un alt nivell de seguretat alimentària, tal com disposa la normativa corresponent.
La guia de pràctiques correctes d'higiene per al sector de la pastisseria ha estat elaborada per l'Assessoria Catalana d'Higiene Alimentària, actualment integrada en l'empresa SAIA, amb la participació de la Federació Catalana de Pastisseria.
Aquesta guia pretén ajudar els responsables dels restaurants i també els treballadors (cuiners, cambrers, etc.) a interpretar la diversitat de normatives legals de seguretat i higiene dels aliments que provenen de la Unió Europea, de l'Estat espanyol i de Catalunya específicament.
La guia, l'ha elaborat un grup de treball format per professionals del sector de la restauració i tècnics dels gremis i associacions de restaurants, i per l'Agència Catalana de Seguretat Alimentària de la Generalitat de Catalunya, amb la intenció d'aconseguir un text consensuat i molt pràctic per a totes les persones implicades en el compliment de les normatives higienicosanitàries aplicables i vigents als restaurants.
La Guia de pràctiques correctes d'higiene en la producció i comercialització d'ous ecològics reuneix en un sol document els nombrosos requisits que les normes d'higiene alimentària i de producció ecològica imposen als productors i comercialitzadors d'ous ecològics, amb la finalitat d'esclarir el marc legal per ajudar, d'una banda, aquest petit sector a complir la legislació i, d'altra banda, fomentar la creació de noves explotacions.
Aquesta guia ha estat revisada pel Grup d'autocontrol de l'ACSA, el qual està compost per membres del Departament de Salut, del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural, Departament de Territori i Sostenibilitat, Agència Catalana del Consum, Agència de Salut Pública de Barcelona, Associació de Municipis de Catalunya i Federació de Municipis de Catalunya, amb la col·laboració del Consell de Consumidors de Catalunya.
El cultiu de l'olivera forma part del paisatge rural de la majoria de les comarques de Catalunya i ocupa unes 115.000 hectàrees distribuïdes pels llocs més diversos de la nostra geografia.
La qualitat és un dels objectius bàsics de la producció d'oli a Catalunya, tal i com ho demostren les 5 denominacions d'origen protegides (DOP) que hi ha al nostre país.
Tanmateix, cal seguir treballant per garantir la qualitat i la seguretat alimentària dels olis que arriben al consumidor, començant per adoptar un seguit de pràctiques a l'explotació que permetin la producció i la collita d'olives de qualitat però, al mateix temps, mantenint els oliverars cultivats en unes condicions respectuoses amb l'entorn per complir amb els màxims requeriments d'higiene i de seguretat alimentària.
El desembre del 2017, es va publicar una nova edició de la guia.
Aquesta nova edició sorgeix de la revisió de la primera edició, actualitzant-ne la normativa i el punt de vista agronòmic segons els enfocs i tecnologies d'avui en dia -incloent aspectes tecnològics del cultiu, de bones pràctiques agrícoles i de conservació del medi- i incorporant-hi qüestions de l'àmbit de la higiene i seguretat alimentària.
Així mateix, aquesta versió consta d'una llista de control que pretén ser una eina d'ajuda en la implantació dels requisits de les bones pràctiques higièniques en les explotacions.