Explicació de la tecnologia RFID i l'ús educatiu en interfícies tangibles.
Instal·lació feta al Saló de la Infància per identificar menjars etiquetats amb RFID
Treball de la geometria utilitzant figures etiquetades amb RFID
Joc de blocs lògis de fusta i digitals amb etiquetes RFID
Dispositiu en forma d'estovalla de ganxet que permet accedir als serveis d'internet utilitzant objectes RFID
Gos de peluix que "olora" adhesius d'emocions que el nen utilitza per recordar llocs o situacions.
Expriència amb alumnant amb discapacitat visual
Utilitzant la tecnologia RFID, identificació per radiofreqüència, hem creat entorns de treball educatiu per interactuar amb l'ordinador mitjançant objectes reals.
Així els alumnes poden treballar amb més autonomia continguts menys abstractes i més significatius
Cada objecte porta una etiqueta un xip que pot ser de diferents formes i mides que s'enganxen o amaguen en l'objecte
En aproximar l'objecte al lector, l'ordinador reconeix l'etiqueta RFID que està associada a l'objecte
Això ens permet treballar amb fruites, lletres, blocs lògics i qualsevol altre objecte que manté totes les seves qualitats físiques i sensorials: textura densitat olor.
Gràcies a l'etiqueta RFID l'objecte té una identitat digital que ens permet el treball interactiu i ens aporta prestacions multimèdia
La tecnologia RFID va ser desenvolupada el 1960 per associar una etiqueta digital a objectes concrets i amb això facilitar la seva identificació i traçabilitat.
Avui dia està altament consolidada i s'utilitza de forma habitual per identificar animals, en els Teletag dels peatges de les autopistes, en les targetes d'identificació, per accedir al pàrquing, ascensors així com en títols de transport com el metro de Sevilla o l'autobús de Bogotà, etc..
RFID (sigles de R adio F requency ID entification, en català identificació per radiofreqüència) és un sistema d'emmagatzematge i recuperació de dades remotes registrades en unes etiquetes RFID que també s'anomenen, targetes, transponedors o tags.
Les etiquetes RFID contenen antenes i components electrònics per rebre i respondre, a distància per radiofreqüència peticions d'un emissor-receptor RFID.
Les etiquetes i els lectors poden tenir formes i característiques tècniques diferents
La tecnologia RFID que utilitzem consta d'uns TAGS, de només lectura, passius sense alimentació, per una freqüència de 125 khz que en aproximar-se al camp magnètic del lector, s'exciten i emeten el seu codi d'identificació.
El lector transmet el codi a l'ordinador i aquest, amb el programari adequat, processa la informació i respon segons el programa establert.
L'entorn de treball consta d'un ordinador convencional amb
Aquest equipament el podeu trobar a
Els lectors RFID són uns productes comercials que s'utilitzen per identificar persones, control de portes llums, i també jocs.
Varien molt en les seves característiques, preus i prestacions.
En el nostre cas el lector de referència és el GP30 de Kimaldi que té les següents característiques
En el mercat es troben altres productes i experiències que també poden ser interessants tot i caldria investigar la seva compatibilitat.
Entre d'altres referències assenyalaríem
Hem desenvolupat les següents aplicacions per a treballar amb els lectors RFID:
Existeixen tags amb diferents formes i per a diverses freqüències i hem d'escollir que siguin compatibles amb el lector seleccionat i adequats els objectes utilitzats.
Una dels principals avantatges d'aquesta tecnologia és que no cal col·locar els tags en una forma o posició concreta.
En activar-se mitjançant un camp magnètic i transmetre per radiofreqüència n'hi ha prou aproximar el tag en qualsevol posició perquè el lector capti el seu codi.
Això minimitza les exigències als usuaris en la precisió del manipulat dels objectes i el seu acostament al lector.
Escollir la forma del tag resulta fonamental per optimitzar els entorns de treball.
En el nostre cas hem utilitzat:
Inicial ment ens van semblar les més adequades suposant un baix cost i una fàcil fixació.
A la pràctica el cost era semblant a les altres, i com la seva adherència als objectes no sempre era l'adequada i amb l'ús es desprenien i s'avariaven.
Ara només les utilitzaríem en objectes rígids, llisos i en cares protegides, com seria el cas de llibres, CD, fotografies emmarcades, però en aquestes situacions també podríem utilitzar altres tags.
Tenen uns 2 cm de diàmetre amb un forat central.
Les hem utilitzat enganxades a plats, gots o altres recipients.
També poden clavar-se en fusta o inserir-se en objectes buits de goma o altres materials que ho permetin.
Es tracta d'uns cilindres de vidre, o material semblant, de petites dimensions 5 mm de llarg x 1 mm de diàmetre que s'injecten sota la pell.
Fent un simple forat es poden inserir fàcilment en materials massissos com fusta, plàstic i goma.
S'han d'ubicar perpendiculars respecte al lector ja que quan estan horitzontals els camps no actuen i no els xips funcionen.
Són les més habituals i econòmiques.
De la mida d'una targeta de crèdit de color blanc, les hem utilitzat amb adhesius per representar pictogrames de comunicació, noms de persones o coses.
També admeten fotografies, paraules en relleu amb Dymo o en braille.
Igualment es poden incloure en objectes de major grandària com llibres, fundes de CD o sobres.
Existeixen molts altres models de tag RFID que no hem utilitzat com a claus de plàstic, anells, clauers, polseres, etc. i que haurien de considerar segons les aplicacions.