Horari: de 10 a 14 h els dies laborables.
Són finalitats bàsiques de la corporació:
El 1763 els cenacles d'artistes i d'intel·lectuals de la ciutat es dirigiren al rei per sol·licitar la creació d'una Acadèmia Provincial de Belles Arts a Barcelona.
Uns anys després, el 1771, el capità general comte de Ricla anuncià a l'Ajuntament que patrocinava la creació de l'Acadèmia de les Tres Nobles Arts.
La Reial Junta de Comerç del Principat de Catalunya, creada per Carles III el 1760, decidí la implantació d'una Escola de Disseny, iniciativa que el secretari d'Estat, el genovès marquès de Grimaldi, veié amb bons ulls.
D'aquesta manera, el 1774 naixia, per iniciativa de la Junta de Comerç, la primera escola gratuïta de disseny.
Un any després, el 1775, per ordre governativa, l'escola obria les seves portes a la planta alta de l'edifici de la Casa de la Llotja.
I tres anys més tard, el 1778, la Junta decidí d'ampliar els ensenyaments a pintura, escultura i arquitectura, i passà a anomenar-se Escola de Nobles Arts.
L'activitat de la Junta s'eixamplà fins a exercir una autèntica funció acadèmica.
El 1836, la Junta encarregà al seu vocal Marià Cabanes i als professors Antoni Celles, arquitecte, i Josep Arrau, pintor, uns apunts i buidatges de les sis columnes del temple romà del carrer de Paradís per a l'ensenyament de l'Escola.
El 1838, el ministre de Governació, marquès de Vallgornera, defensà el propòsit d'autoritzar la creació de l'acadèmia de Barcelona per tal que l'Escola concedís el títol d'arquitecte.
Per Reial ordre del 1847, les juntes de comerç es transformaren en corporacions merament consultives.
Les escoles de nobles arts passaven a dependre de les acadèmies provincials de belles arts que es creaven.
El 27 d'abril del 1850, al migdia, es reunien al despatx del governador de la província, sota la seva presidència, el marquès d'Alfarràs, els senyors Ramon de Casanova, Josep Mercior de Prats, Antoni Monmany, Ramon de Càrcer, Manuel Sicars, Joaquim Gibert, Josep Bosch, Benet de Llanzà, duc de Solferino i comte del Castell de Centelles, proposats tots ells pel representant del govern de la Ciutat Comtal i acceptats per la reina, per tal de formar dignament la base sobre la qual havia de constituir-se l'Acadèmia de Belles Arts, que havia d'establir-se en virtut de la Reial disposició de 21 d'octubre del 1849.
L'endemà, el governador en persona, per ordre del Govern, posà a disposició de l'Acadèmia el segon pis de la Llotja, on quedà instal·lada la institució; al mateix temps, l'Acadèmia procedia a la reorganització de l'Escola de la qual es feia càrrec.
L'Acadèmia no limità les seves activitats, atencions i esforços a l'ensenyament; quan la vida artística barcelonina gairebé no existia, convocà la primera de les seves exposicions d'art, en la qual adquiria —com faria també en les successives— obres sobresortints de pintura, escultura i gravat per al seu Museu, la major part de les quals es troben actualment en dipòsit al Museu d'Art Modern.
Incumbia a l'Acadèmia de dictaminar els projectes d'obres.
Bé es pot dir que no es realitzava cap edifici o reforma, monument, estàtua o imatge sense el seu previ informe favorable.
Els dictàmens de l'Acadèmia eren inapel·lables.
Els dictàmens emesos per la Secció d'Arquitectura, integrada pels arquitectes més rellevants de l'època, constitueixen avui un valuós arxiu de consulta.
L'Acadèmia manté una intensa vida cultural de gran repercussió en la ciutat.
Cal no oblidar la presència d'acadèmics il·lustres en les lletres, destacades figures de la intel·lectualitat catalana, els germans Milà i Fontanals, Antoni Rubió i Lluch, el bisbe Torras i Bages, Miquel i Badia, entre d'altres.
I recordem, finalment, en merescut homenatge, els noms dels presidents que regiren aquesta docta corporació des del 1850, any de la seva fundació: el marqués d'Alfarràs, el marqués de Ciutadilla, Felip Bertran i d'Amat, el comte de Lavern, el comte de Güell, Lluís Masriera, Miquel Mateu, Frederic Marès, Ignasi M. Serra i Goday (president adjunt) i Joan Bassegoda i Nonell.
Actualment està presidida per Jordi Bonet i Armengol.
L'any 1928, l'Acadèmia, per distinció especial, passà a anomenar-se Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi i posteriorment, Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi.
L'Acadèmia, conscient de l'alta missió que li correspon, sabrà dur a terme, al marge de tot confusionisme, la seva labor silenciosa, conscient i responsable, que ha sabut mantenir a través d'un segle i mig d'activitats fecundes.