Co-coordinadora de la GenParlNet, xarxa de recerca d'institucions parlamentàries amb perspectiva de gènere, Josefina Erikson va participar com a experta en les jornades organitzades pel Parlament català com a primer impuls a la creació del Pla d'igualtat de la Cambra.
La doctora Erikson, durant una de les seves intervencions al Parlament de Catalunya, responent les preguntes de les persones assistents.
- La UE situa a Suècia en el primer lloc en igualtat en el món del treball.
Les dades oficials avalen que el seu país ja ha aconseguit el seu objectiu nacional de l'Estratègia Europa 2020.
Quines coses ha fet millor el seu país que la resta del món?
De fet, tres reformes, que solen considerar-se com a les més importants per explicar el nivell d'igualtat en el món de treball.
El primer és la declaració individual de la renta, que afavoreix que treballin ambdós membres d'una parella.
L'impost conjunt es va eliminar ja als anys 70.
El segon és l'expansió de les llars d'infants a preu subvencionat, que va començar també en aquesta època, i el tercer el nostre permís de maternitat i paternitat, que permet a mares i pares romandre 13 mesos a casa amb el nadó, percebent el 80% del salari.
Tot això fa possible, a Suècia, fer carrera professional i tenir fills alhora.
- Se senten -com la premsa els retrata habitualment en el nostre país- com una 'superpotència moral'?
Són vostès la societat amb més quotes d'igualtat del món?
Jo diria que hi ha la ferma convicció de que homes i dones són capaços del mateix i que han de tenir els mateixos drets.
En aquest sentit, la societat és feminista.
Però això no vol dir que tothom hi estigui d'acord, ni que no tinguem encara problemes d'igualtat de gènere.
- Què respon als qui afirmen que en tota aquesta exposició pública de la societat igualitària sueca hi ha, en el fons, més de màrqueting polític que de realitat?
Bé, com dic, la realitat és complicada i encara tenim problemes.
No obstant això, la meva experiència és que la igualtat de gènere no és només una estratègia política sinó que hi ha un suport molt fort a favor de la igualtat en una gran part de la població.
Però cal també tenir en compte el creixement de l'extrema dreta al meu país, que amb un discurs contra els immigrants i el feminisme, està posant en risc aquest consens.
- Han introduït amb èxit la perspectiva de gènere en les seves polítiques públiques i tenen la generositat d' exportar-la.
Com s'explica que les societats occidentals no hagin arribat, per si soles, a introduir i aplicar mesures similars, després de tants anys de democràcia i reconeixement de drets?
És molt difícil de saber, probablement hi ha diverses explicacions i malauradament no he estudiat aquests casos suficientment per expressar-ne una opinió.
En general, hi ha diversos factors que actuen en la introducció de reformes d'igualtat de gènere en un país: l'activitat d'organitzacions de dones o d'organitzacions feministes, la influència de l'església o la religió i també dels partits d'esquerra.
- És vostè una experta en introduir la perspectiva de gènere en la vida parlamentària.
De fet, ha estat recentment visitant al Parlament català.
Com ha vist el nostre Parlament, comparat, per exemple, amb el suec, que vostè tan bé coneix?
Malauradament vaig estar molt poc temps per poder fer comparacions.
No obstant això, penso que les jornades van ser un èxit i en si molt importants per seguir millorant.
En un futur sí tenim planejat fer un estudi comparatiu entre el parlament suec i el català.
- Les dades situen a la societat sueca com la campiona mundial de la conciliació i de la corresponsabilitat d'homes i dones en l'esfera privada i en la cura dels fills.
També ha estat la primera a il·legalitzar els clients de la prostitució.
I no obstant això, es parla també de la "paradoxa sueca", amb un alt nivell de denúncies per abús sexual i violació.
Aquestes estadístiques mostren tot el que encara hem de treballar per millorar la igualtat a Suècia.
És evident que, quan tantes dones pateixen violència sexual, tenim encara un problema greu.
Ara bé, si la qüestió és si a Suècia la situació és pitjor que en altres països, jo crec sincerament que no.
Les denúncies per violació i abús sexual augmenten amb el coneixement i la conscienciació d'una societat.
Cosa que vol dir que un nivell més alt de denúncies no representa automàticament una quantitat més gran de crims.
Crec que la consciència social sueca a l'hora de lluitar contra aquesta criminalitat ha anat augmentant poc a poc i això explica l'augment del nombre denúncies en comparació amb altres països menys igualitaris.
Ara mateix, a Suècia hi ha en curs una investigació que tracta d'analitzar aquesta qüestió.
- La bretxa salarial entre dones i homes també és una de les assignatures pendents a Suècia: més d'un 13 per cent.
Aquesta és també una qüestió difícil sense solucions fàcils.
Vaig a començar ara un nou projecte d'estudi sobre aquest tema, centrat en el món sindical.
- A què atribueix la persistència d'aquestes desigualtats en una societat tan igualitària?
La estructures desiguals de gènere es manifesten en tots els àmbits d'una societat, també en la identitat de les persones.
- Hauríem tots els europeus i europees fer-nos els suecs?
Cada país és diferent i no és fàcil trobar una recepta que serveixi per a tothom.
Cal continuïtat i fermesa, qüestionar-nos constantment les desigualtats i seguir treballant.
Sobretot, no estar mai satisfets.
Josefina Erikson és investigadora i professora del Departament de Governança de la Universitat d'Uppsala (Suècia), on l'any 2011 va defensar la seva tesi doctoral sobre la política sueca de prostitució.
Els seus interessos de recerca inclouen política educativa, qüestions metodològiques i de gènere i política.
El 2017 va publicar el llibre "Criminalitzant el client", en el qual explora processos de canvi institucional de gènere.
Actualment està estudiant la dimensió de gènere de la vida interna del Parlament suec mitjançant un enfocament multi-modal.