Resolució 75/2018, de 18 d'abril
Administración: Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació
Diversa informació relacionada amb un informe d'avaluació d'incendi forestal.
No es pot impulsar un procediment de reclamació davant la GAIP fins que el recurs de reposició davant l'Administració hagi estat resolt, expressament o tàcitament, ja que no es pot impulsar un procediment de revisió d'un procediment administratiu que encara no ha finalitzat.
Així ho estableix l'apartat 2.1 del Manual de Reclamacions de la GAIP, recollint analògicament la prohibició establerta a legislació de procediment administratiu de recórrer davant d'òrgan de revisió jurisdiccional mentre l'Administració encara no s'hagi pronunciat sobre el recurs de reposició (art. 123.2 de la Llei 39/2015, de l'1 d'octubre, del Procediment Administratiu Comú de les Administracions Públiques).
Ara bé, en aquest cas, no s'ha produït un solapament real en la tramitació dels procediments, ja que la Resolució de desestimació del recurs de reposició és de la mateixa data que l'admissió provisional a tràmit de la reclamació.
Considerant l'exposat, a la vista de que el departament és coneixedor d'aquest fet, segons es desprèn del seu propi informe a la GAIP de 9 de març i tanmateix no s'oposa a l'admissió a tràmit de la reclamació, i en aplicació del principi pro actione, es considera oportú continuar amb la tramitació de la reclamació.
El dret d'accés es projecta sobre la informació pública, no solament sobre els documents (a diferència del règim d'accés als registres públics, regulat tradicionalment per la legislació de procediment administratiu).
D'acord amb això, es retrotrau el procediment i s'ordena al DARPA que resolgui motivadament sobre cadascun dels punts de la sol·licitud, ponderant i justificant de manera expressa i individualitzada quins d'ells han de ser inadmesos o sobre quins cal aplicar eventualment algun límit a l'accés, i sens perjudici de que pugui i presentar-se reclamació contra aquesta nova resolució en la part que restringeixi el dret d'accés
Número d'expedient de la Reclamació: 29/2018.
1) El Paratge Natural d'Interès Nacional de Poblet i/o els seus funcionaris tenen competència i/o autorització per a emetre informes fora del seu àmbit territorial?
3) En motiu i en qualitat de què i amb quines competències s'ha emès aquest informe?
4) Està dins les competències la valoració de danys de terrenys de particulars, empreses o persones privades?
5) Qui signa, en qualitat de que ha emès aquest informe, com a funcionari, com a tècnic, com Director, coma tècnic de comarca, com a professional lliure, com que?
6) Per ordre o encàrrec de qui s'ha emès aquest informe?
7) Es un informe oficial del Departament de Medi Natural i Habitatge o del Departament d'Agricultura?
8) Ha estat validat aquest informe pel Departament corresponent?
9) Mitjançant quina ordre, petició, autorització o competència s'ha redactat aquest informe?
10) Quin numero de sortida, del Departament corresponent, té aquest informe?
11) Mitjançant quina ordre, petició o autorització ha sortit aquest informe del Departament corresponent?
12) Quina validesa tècnica i/o jurídica té aquest informe?
Ara bé, el fet que la persona reclamant presentés un recurs de reposició simultàniament amb la reclamació, conegut a posteriori per la GAIP, podria fer-la inadmissible a tràmit.
L'LTAIPBG, a diferència de la legislació bàsica estatal, preveu la possibilitat d'interposar recurs de reposició contra les resolucions en matèria de dret d'accés a la informació, però segons que es desprèn clarament de l'article 39.1 i 42.1, la reclamació davant la GAIP només es pot presentar quan el recurs potestatiu de reposició hagi estat desestimat.
Per tant, si s'opta per interposar recurs de reposició davant l'Administració, no es pot impulsar un procediment de reclamació davant la GAIP fins que aquell recurs hagi quedat resolt, expressament o tàcitament, ja que no es pot impulsar un procediment de revisió d'un procediment administratiu que encara no ha finalitzat.
Així ho estableix l'apartat 2.1 del Manual de Reclamacions de la GAIP, recollint analògicament la prohibició establerta a legislació de procediment administratiu de recórrer davant d'òrgan de revisió jurisdiccional mentre l'Administració encara no s'hagi pronunciat sobre el recurs de reposició (art. 123.2 de la Llei 39/2015, de l'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques).
Ara bé, en aquest cas, la GAIP no sap que s'ha interposat recurs de reposició simultàniament amb la reclamació fins el dia en què comunica l'admissió provisional a tràmit de la reclamació, el 22 de febrer, i s'assabenta en aquell mateix moment de que l'Administració ha desestimat el recurs, per Resolució d'aquella mateixa data.
Així doncs, de fet, no s'ha produït un solapament real en la tramitació dels procediments, ja que un finalitzava el mateix dia que s'iniciava l'altre.
Considerant l'exposat, a la vista de que el departament és coneixedor d'aquest fet, segons es desprèn del seu propi informe a la GAIP de 9 de març i tanmateix no s'oposa a l'admissió a tràmit de la reclamació, i en aplicació del principi p ro actione, es considera oportú continuar amb la tramitació de la reclamació.
El DARAP considera que l'objecte de la reclamació no és informació pública, tal i com la defineix l'article 2.b LTAIPBG, " atès que és una documentació que no existeix i caldria redactar-la expressament.
A més, la redacció d'aquest document requereix una tasca interpretativa i una valoració jurídica de l'informe que ens envieu i no una mera recopilació d'informació. "
Cal dir, però, que el fet de no ser una documentació preexistent a la sol·licitud no l'exclou necessàriament de l'àmbit d'aplicació del dret d'accés, ja que aquest dret es projecta sobre la informació pública, no solament sobre els documents (a diferència del règim d'accés als registres públics, regulat tradicionalment per la legislació de procediment administratiu).
En l'objecte de la sol·licitud sembla clar que, almenys en part, hi ha informació a la que no es pot negar el caràcter d'informació pública, en ser una dada en poder de l'Administració que no requereix una reelaboració complexa ni pressuposa un exercici de valoració jurídica ex post.
L'Administració reclamada justifica la inadmissió argumentant que l'objecte de la sol·licitud no és informació pública en els termes en què la defineix l'article 2.b LTAIPBG (argument abordat en el FJ anterior), sinó que el que es demana, de fet, és una motivació i justificació de les circumstàncies en les quals s'ha emès un informe determinat, així com una valoració del propi informe, cosa que constituiria, de fet, una consulta jurídica.
Cal recordar que l'informe en qüestió, com a tal, no forma part de la sol·licitud i ja és conegut per la persona reclamant; de fet, l'aporta a la seva sol·licitud.
El que es demana és, doncs, informació relacionada amb aquell informe, i cal veure si, efectivament, com afirma el DARPA, es tracta realment d'una consulta jurídica o petició de dictamen, que per aplicació de l'article 29.2 LTAIPBG constituiria una causa d'inadmissió a tràmit.
Certament, algunes de les qüestions, de les 13 plantejades a la sol·licitud, comporten una valoració jurídico-tècnica per part de l'Administració, que depassaria l'abast del dret d'accés, com també en quedarien excloses aquelles peticions que pretenguessin obtenir de l'Administració la justificació a posteriori i arran de la petició, d'actuacions o mesures adoptades, ja que el concepte d'informació pública als efectes de l'LTAIPBG requereix la preexistència de la informació a la sol·licitud, com ja s'ha tractat en el FJ anterior.
Però hi ha, tanmateix, entre les tretze qüestions plantejades a la sol·licitud que ara es reclama, algunes que no sembla que es puguin incloure en cap d'aquestes categories i que, per contra, podrien ser objecte del dret d'accés (per exemple, a títol merament enunciatiu i no limitatiu, informar del número de registre de sortida del document, certament, no requereix cap valoració jurídica ni tècnica).
El fet que el Departament hagi valorat conjuntament la sol·licitud sense analitzar detalladament cadascuna de les qüestions que s'hi demanen no permet a aquesta Comissió conèixer i avaluar les eventuals dificultats o la complexitat que pugui comportar proveir cada informació (es desconeix si és informació que consta documentada a l'expedient del qual forma part l'informe, o que pugui ser fàcilment localitzada a qualsevol altra arxiu del departament, o si s'ha de fer una recerca complexa i, en aquest cas, quin grau de dificultat comportaria, considerant que es tracta d'un document del 2006).
Tampoc no es justifica de manera consistent per què la resposta a cadascuna de les qüestions requereix d'un exercici de valoració jurídico-tècnica, ni es discrimina estimant almenys un accés parcial a aquella informació que no comporti aquesta valoració, la qual cosa contradiu el principi de proporcionalitat en l'aplicació de les restriccions a l'accés, que fa inadmissible aplicar a tota la informació aquell límit o causa d'inadmissió que només l'afecti en part, tal i com resulta dels articles 22 i 25 LTAIPBG.
Finalment, tampoc no es fa referència ni es pondera raonadament -ni en la resolució de la sol·licitud ni en la resolució del recurs de reposició, ni tan sols en l'informe del Departament a la GAIP- la condició de persona interessada en un procés penal que invoca la persona reclamant en la seva sol·licitud per fonamentar el seu dret, ni tampoc l'impacte que eventualment pugui tenir l'aportació de la informació requerida en la igualtat de les parts en aquell procés penal, si és que en té cap. En aquest sentit, resulta de l'expedient tramès pel DARPA que la persona reclamant hauria reformulat la petició com a consulta jurídica (comunicació amb codi YDWBXXFH7-1), vista la inadmissió de la seva petició a l'empara del procediment d'accés a la informació previst a l'LTAIPBG, i que aquesta també li hauria estat desestimada per considerar que hauria de ser demanada com a prova testifical o documental pel Jutjat Penal núm. 1 de Tarragona que coneix del procediment penal.
D'acord amb això, es retrotrau el procediment i s'ordena al DARPA que resolgui motivadament sobre cadascun dels punts de la sol·licitud, ponderant i justificant de manera expressa i individualitzada quins d'ells han de ser inadmesos o sobre quins cal aplicar eventualment algun límit a l'accés, i sens perjudici de que pugui i presentar-se reclamació contra aquesta nova resolució en la part que restringeixi el dret d'accés.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 18 d'abril de 2018, resol per unanimitat: