Es poden declarar protectores les forests o els terrenys forestals de titularitat privada que compleixin alguna de les condicions que l'article 13 estableix per a les forests públiques.
La declaració de forest protectora l'ha de fer l'Administració de la comunitat autònoma corresponent, amb l'expedient previ en el qual, en tot cas, cal oir els propietaris i l'entitat local en què radiqui.
S'ha de seguir el mateix procediment per a la desclassificació una vegada que les circumstàncies que en van determinar la inclusió hagin desaparegut.
Les comunitats autònomes han de crear registres de forests protectores de caràcter administratiu en què constin les càrregues, els gravàmens i altres drets reals que suporten les forests incloses en ells.
Les comunitats autònomes han de remetre al Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient la informació relativa als assentaments que es produeixin als seus registres d'acord amb l'apartat anterior a fi d'elaborar i mantenir actualitzat el Registre nacional.
El Registre té caràcter informatiu i depèn del Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient.
La seva organització i funcionament s'han d'establir reglamentàriament una vegada s'hagin consultat les comunitats autònomes.
Poden ser declarats protectors les forests o terrenys forestals de titularitat pública o privada que estiguin compresos en algun dels casos següents:
a ) Els situats en capçaleres de conques hidrogràfiques i els que contribueixin decisivament a la regulació del règim hidrològic, evitant o reduint allaus, riuades i inundacions, i defensant poblacions, conreus o infraestructures.
b ) Que estiguin en les àrees d'actuació prioritària per als treballs de conservació de sòls enfront de processos d'erosió i de correcció hidrologicoforestal i, en especial, les dunes continentals.
c ) Que evitin o redueixin els esllavissaments o roques i l'aterrament d'embassaments i els que protegeixin conreus i infraestructures contra el vent.
d ) Que estiguin en els perímetres de protecció de les captacions superficials i subterrànies d'aigua.
e ) Que formin part dels trams fluvials d'interès ambiental inclosos en els plans hidrològics de conques.
f ) Aquells altres que determini la legislació autonòmica.
g ) Que estiguin situats en àrees forestals declarades de protecció dins d'un Pla d'ordenació de recursos naturals o d'un Pla d'ordenació de recursos forestals de conformitat amb el que disposa l'article 31 d'aquesta Llei.
La declaració de forest protectora l'ha de fer l'Administració de la comunitat autònoma corresponent, amb l'expedient previ en el qual, en tot cas, s'han d'escoltar els propietaris i l'entitat local on radiquin.
El mateix procediment s'ha de seguir per a la desclassificació una vegada que les circumstàncies que van determinar-ne la inclusió hagin desaparegut.
Les comunitats autònomes poden qualificar de protectores, a instància del propietari, les forests privades que compleixin alguna de les condicions que estableix l'article 13 per a les forests públiques.
Les comunitats autònomes poden crear registres de forests protectores com a registres de caràcter administratiu.
La classificació i desclassificació d'una forest protectora, o una part d'aquesta, i la seva consegüent inclusió o la seva exclusió al registre de forests protectores l'ha de fer l'òrgan forestal de la comunitat autònoma corresponent, amb l'informe previ del propietari.
Les comunitats autònomes han d'informar el Ministeri de Medi Ambient, almenys una vegada l'any, de la inclusió de forests als registres de forests protectores.