L'estudi Evolució de la indústria manufacturera a les comarques rurals catalanes durant el període 2008-2017, dels autors Lourdes Viladomiu i Jordi Rosell, impulsat per la Fundació del Món Rural, mostra el pes i l'evolució que ha tingut l'economia rural en els darrers anys.
L'àmbit d'estudi abasta les vint-i-dues comarques catalanes amb una densitat de població de menys de 100 habitants per km 2 que representen el 60% del territori català però menys del 8% de la població.
La distribució sectorial dels ocupats en aquestes comarques mostra que la indústria manufacturera en l'àmbit rural català dona feina al 24% de la població activa mentre que a les zones urbanes només ocupa el 14%.
En termes d'evolució, l'ocupació industrial durant el període 2008-2013 va patir una davallada menys forta a les zones rurals que a les urbanes (-22,9% enfront del -27,9%), i durant el període 2013-2017 les zones rurals es va recuperar més que les zones urbanes (+10,4% enfront del 7,7%, respectivament).
Per subsectors, l'alimentació i begudes és l'activitat manufacturera que presenta un millor comportament.
Eurostat ha publicat l'estudi Mercats de treball atractius a la UE, un producte de dades desenvolupat pel Big Data europeu Hackalthon, una competició entre 22 equips que va tenir lloc el març de 2017.
En ell, es va desenvolupar el concepte d'atractivitat del mercat de treball, que pot ser resumit en sis variables (atur, pobresa, envelliment de la població, educació, ocupació i estructura salarial).
Observen que hi ha una heterogeneïtat entre els països de la UE, tanmateix es formen clústers molt ben definits, en què el seu nivell d'atractiu varia en funció del tipus d'interessat.
Així, el clúster format per França, Dinamarca i Regne Unit (clúster 4) és atractiu per treballadors que busquen llocs de treball ben remunerats; en canvi, el clúster 2 (Bèlgica, Letònia, Hongria i Romania) ho és per les empreses que busquen economies amb baixos salaris.
No obstant, característiques com elevades taxes de pobresa, d'atur, baix nivell educatiu i baix nivell de despesa pública en educació són en general poc atractives.
La Revista d'Economia Laboral de l'Associació espanyola d'economia del treball ha publicat el monogràfic Dona i mercat de treball que inclou, entre d'altres, el següents articles d'interès: Oferta laboral i demanda de cura infantil a les llars espanyoles, en què s'analitza els patrons de participació laboral de pares i mares de fills petits i la seva vinculació amb la demanda de cura formal i informal entre 2005 i 2015; Dones, mares i treballadores i la incidència de la maternitat durant el cicle econòmic (2005-2016); Propostes teòriques i evidència empírica sobre desigualtat salarial per gènere, i Ocupacions i treballadors vulnerables: els canvis de la demanda d'ocupació i les seves implicacions des del punt de vista de la desigualtat i el gènere, que mostra els resultats obtinguts després d'elaborar un índex que mesura la vulnerabilitat de l'ocupació.
Segons l'estudi, els resultats no són optimistes en el cas d'Espanya que se situa, juntament amb Itàlia i Portugal, amb el segon percentatge més alt d'ocupacions amb risc potencial de desaparició.
Tot i que l'emprenedoria és un fenomen sovint associat a la joventut, els treballadors de més edat (55 a 64 anys) també constitueixen un segment significatiu entre el col·lectiu d'emprenedors, afirma l'article Per què els treballadors de més edat emprenen?
L'estudi, utilitzant microdades de l'Enquesta GEM 2014 ( Global Entrepreneurship Monitor ) de població adulta, analitza diverses combinacions d'alta i/o baixa presència d'habilitats, oportunitats, percepcions emprenedores i satisfacció amb la vida i els ingressos, per tal de determinar les motivacions emprenedores.
Conclou que els mecanismes que porten a comportaments emprenedors entre els treballadors més joves i els més grans són diferents i que, a més, s'observen diferències empíriques entre els països desenvolupats i els països en vies de desenvolupament.
Als països desenvolupats, s'obtenen alts nivells d'emprenedoria de tercera edat motivats per la necessitat, mentre que en els segons els mecanismes són més complexos i podria ser més freqüent l'emprenedoria en aquells països en què és més difícil trobar un empresari.
Un altre estudi del Grup Adecco posa de manifest quins són els sectors que presenten millors perspectives d'ocupació al nostre país.
Els dependents especialitzats, en l'àmbit de la distribució de vendes; els preparadors de comandes en la logística i el transport; cambrer de pisos, en el sector de l'hostaleria, i el tècnic de manteniment en la indústria alimentària seran alguns dels perfils que experimentaran una major demanda el 2018.
D'altra banda, l'augment del comerç electrònic propicia un context on es fa necessari un bon servei d'atenció al client que demandarà un perfil de teleoperador, amb funcions d'emissió i recepció de trucades, localitzat principalment en les comunitats de Madrid, Galícia, Andalusia, Catalunya i Castella-Lleó.
En el sector de banca i assegurances, l'analista de dades es presenta com un lloc nou que no compta encara amb una gran quantitat d'especialistes preparats.
Per regions, la Comunitat de Madrid és la que més analistes de dades requereix, amb el 40,7% de les ofertes d'ocupació, seguida de Catalunya, amb el 30,9% sobre el total nacional.
L'informe apunta també que augmentarà la demanda entre operadors d'equips de ràdio i televisió i de telecomunicacions via satèl·lit, tècnics de manteniment eòlic o auxiliars preparadors de càtering, entre d'altres.
L'Associació Pacte Industrial de la Regió Metropolitana de Barcelona ha publicat, dins la col·lecció Papers del pacte industrial, un estudi sobre la importància de l'economia circular al territori.
Es tracta d'un model que té com a finalitat maximitzar l'aprofitament dels recursos i minimitzar la generació de residus no aprofitables, i que també genera negoci per a les empreses.
El mercat de les indústries ecològiques de tot el món representa al voltant d'un bilió d'euros anual i s'espera que l'any 2030 s'hagi triplicat.
En aquest sentit, la Unió Europea és líder en el mercat ambiental i representa, aproximadament, un terç del mercat mundial.
L'estudi destaca, entre d'altres, que l'oportunitat de mercat que pot aportar la biodiversitat a les empreses és realment considerable.
La implementació de polítiques afavoridores d'aquesta economia permetria crear al voltant de dos milions de llocs de treball a la Unió Europea.
Els ajuntaments, com a institucions gestores de territori, poden ser decisius per a les polítiques de sostenibilitat que apunten com una gran oportunitat de desenvolupament territorial per gestionar de manera eficient els recursos i generar noves oportunitats laborals.
Més del 90% dels europeus considera que promoure la igualtat de gènere és important per garantir una societat justa i democràtica, segons l'Informe 2018 sobre la igualtat entre dones i homes a la UE, publicat per la Comissió Europea.
El document fa un balanç de les principals iniciatives realitzades o iniciades el 2017 i afirma que per tancar les bretxes de gènere cal intensificar els esforços en cinc àrees prioritàries identificades en el Compromís estratègic per a la igualtat de gènere 2016-2019: igualtat en la independència econòmica de dones i homes; igualtat de remuneració per un treball d'igual valor; igualtat en la presa de decisions; erradicar la violència de gènere, i promoure la igualtat de gènere fora de la UE.
L'informe dona una visió general dels èxits més importants i de les tasques que queden per fer en els propers anys, entre d'altres, la declaració per part de la Comissió Europea de l'any 2017 per abordar la violència contra les dones (campanya SayNoStopVaw ) o l'adopció del Pla d'acció contra la bretxa salarial de gènere.
L'Índex d'Igualtat de Gènere, publicat per l'Institut Europeu per a la Igualtat de Gènere (IEIG), alerta de que el progrés avança a un ritme lent i en alguns dominis fins i tot retrocedeix.
L'Agència Catalana de Turisme s'ha unit a la iniciativa de l'Any Europeu del Patrimoni Cultural amb la proposta de l'Any del Turisme Cultural 2018 a Catalunya amb la finalitat de posicionar la cultura catalana com a eix clau i diferencial de la destinació.
Els objectius són vincular de forma directa la cultura com a element diferenciador de la marca Catalunya; incrementar el volum d'ingressos per turista a partir d'una oferta d'experiències turístiques de més valor; fomentar la creació d'una oferta de qualitat orientada a una demanda de qualitat a partir de la transformació dels recursos culturals en productes turístics vendibles; impulsar una millor distribució territorial de l'activitat turística; aprofitar l'oportunitat de treballar la desestacionalització remarcant el valor turístic de la cultura catalana; incrementar el consum d'experiències turístiques culturals dels visitants un cop són a Catalunya, i maximitzar els beneficis que pot generar una cultura que s'aprofita del turisme també per als residents.
Un nou número de la col·lecció Quaderns d'informació econòmica, de Funcas, inclou diversos articles sobre l'economia i les finances espanyoles i l'economia internacional.
El primer article presenta tres escenaris per a l'economia espanyola 2018-2020 i el percentatge de probabilitat que es donin.
En el pitjor escenari, l'economia espanyola frenaria notablement el seu creixement però sense entrar en una recessió perllongada.
La resistència de l'economia espanyola davant shocks s'explicaria per la millora financera de les empreses, el sanejament del sector financer i la posició competitiva del país.
Tanmateix, en tots els escenaris, el deute públic i l'atur es mantenen com els principals reptes a mitjà termini.
Un altre article investiga els efectes de l'edat, l'experiència i la formació dels empleats en la productivitat i aporta recomanacions, com per exemple que les empreses prevegin mesures que reactivin la productivitat d'aquells empleats que porten més temps en l'organització, plantejant-los nous reptes o introduint canvis en la seva activitat.
El quadern també inclou un article sobre l'accés al finançament bancari de les pimes, d'altres sobre economia internacional i un conjunt d'indicadors econòmics, socials i financers.
ManpowerGroup ha publicat l'estudi de projecció d'ocupació per al segon trimestre de 2018.
Es tracta d'un estudi elaborat a partir d'enquestes efectuades a una mostra representativa de directius d'Espanya i a nivell internacional.
Els resultats mostren una moderació de l'optimisme en la contractació per al segon trimestre de 2018 (+2%).
Destaca que les regions del centre i nord oest acumulen les pitjors previsions (0% i -1%, respectivament); els sectors del comerç i reparacions i mineria i indústries extractives reuneixen les majors baixades en la intenció de contractació; les empreses de menys de 10 treballadors seran les més conservadores.
Per zones geogràfiques, els directius de quatre de les sis regions tenen previst augmentar els seus equips de treball.
L'hoteleria, la construcció i l'energia elèctrica, gas i aigua són els tres sectors que presenten perspectives més optimistes segons els seus directius.
A nivell internacional, 43 dels 44 països participants en l'estudi mostren previsions positives, les més altes les registren Taiwan, Japó, Estats Units i Hongria.
Segons l'anàlisi econòmic que acaba de publicar el BBVA Research, els canvis tecnològics, les TIC i la digitalització estan darrere dels principals motius que han contribuït a un estancament real dels salaris.
Aquests factors són el baix creixement de la productivitat, la disminució del pes dels ingressos laborals i una distribució del creixement salarial cada vegada més desigual.
Molts economistes coincideixen en què l'augment d'aquest desigual creixement salarial és conseqüència de la disminució de la taxa d'acumulació de capital humà.
Per això, les teories estatunidenques apunten que les accions polítiques que podrien resoldre aquesta situació passen per invertir en capital humà, per exemple, promocionant reformes educatives que donin l'oportunitat als treballadors d'assolir les habilitats necessàries, combinades amb altres polítiques que encoratgin la innovació i l'emprenedoria, per ajudar els països desenvolupats a competir en un món cada cop més globalitzat.
Un total de 184 agents participen en la cadena de valor del sector de la robòtica a Catalunya, segons l'estudi L'ecosistema de la robòtica a Catalunya, promogut per la Secretaria de Telecomunicacions, Ciberseguretat i Societat Digital de la Generalitat i elaborat per Eurecat.
D'acord amb l'anàlisi, són 96 les empreses que integren aquest ecosistema, concentrades bàsicament a Barcelona ciutat i rodalies, amb dos grans pols ubicats a les comarques del Vallès Occidental i del Maresme.
Existeixen també concentracions però més reduïdes a la Catalunya central i als voltants de les ciutats de Girona i Lleida.
La principal activitat és la robòtica industrial, amb un rol integrador, que inclou la distribució i venda com a predominants.
L'informe destaca que, tot i la poca presència del rol de fabricant en el territori (15), els principals fabricants a nivell mundial hi són representats (8).
Respecte de les principals aplicacions de la robòtica de servei destaquen la logística i el control de qualitat.
En canvi, les activitats d'enginyeria, consultoria i desenvolupament de programari són les que tenen major presència dins les indústries auxiliars.
El perfil d'empresa de robòtica és una pime, amb un pes significatiu de les més petites, fortament internacionalitzada.
Un estudi recent de la Comissió Europea analitza la bretxa en l'accés a la protecció social dels treballadors autònoms econòmicament dependents (TRADE) a Espanya.
El nombre de TRADE, això és quan els ingressos d'un sol client representen almenys el 75% dels ingressos totals de l'autònom, a penes ha augmentat des de 2015, i representa una proporció molt baixa del total d'autònoms sense empleats (0,7%).
En general, els interlocutors socials, les organitzacions d'autònoms i els experts constaten que la regulació legal vigent no ha aconseguit atreure aquest col·lectiu perquè no respon a les seves necessitats ni a les dels empresaris.
A diferència dels empleats assalariats, autònoms i TRADE poden triar les aportacions que volen abonar a la Seguretat Social.
La majoria d'ells (el 81% dels autònoms i el 91% dels TRADE el 2017) seleccionen la base mínima per pagar contribucions més baixes.
Com que la protecció social està estretament relacionada amb les bases de cotització, això condueix a nivells de protecció també més baixos i, especialment, a menors pensions i major risc associat de pobresa i exclusió social.
Actualment, el 65,6% de les empreses presenta llocs vacants, la major part dels quals són difícils de cobrir, segons dades del darrer informe de Randstad Research.
Per això, les organitzacions recorren als serveis d'empreses de selecció que consideren la via més eficaç per reclutar candidats.
Els factors que generen dificultats per cobrir vacants amb candidats adequats són els canvis i creixement de l'organització, la complexitat de les tasques, el reemplaçament dels treballadors de més edat i la rotació.
L'escassetat de talent es produeix tant en treballadors altament qualificats com en els perfils de formació professional.
Les característiques que més escassegen són experiència, competències tècniques, motivació i un nivell elevat d'anglès.
Els resultats mostren que el 50% de les empreses observen un impacte negatiu del dèficit de talent en la productivitat i un 49,2%, en la capacitat d'oferir un bon servei al client.
Per afrontar aquesta dificultat les empreses han de revisar les estratègies de recursos humans i les organitzatives, tals com la formació, la identificació dels treballadors amb major potencial, la reestructuració dels procediments o la flexibilitat horària.
L'Observatori econòmic del BBVA ha publicat un article sobre les característiques que condicionen la vulnerabilitat dels treballadors espanyols davant la revolució digital.
En concret, l'estudi identifica els factors que afecten la probabilitat que un individu desenvolupi una ocupació amb elevat risc de ser automatitzada.
La quarta revolució industrial podria posar en risc fins a un 36% dels llocs de treball actualment existents.
L'estudi estima que la probabilitat d'automatització disminueix amb el grau de responsabilitat a l'empresa, el nivell educatiu, la disposició a participar en accions formatives i l'adopció de noves formes de treball, i és comparativament reduïda per a les persones ocupades en l'àmbit de l'educació, sanitat, serveis socials, TIC, energia i activitats cientificotècniques.
Les característiques del treballador, com són el gènere, l'edat, l'antiguitat, el tipus de contracte i la situació laboral de procedència, i les de l'empresa juguen un paper secundari per explicar el risc de digitalització.
Segons l'estudi, per governar el canvi, cal actuar en tres àmbits: l'educatiu, el regulador i mercat laboral i el redistributiu.
Inesdi Digital Business School ha publicat l'informe Top 25 professions digitals 2018, elaborat a partir de 313 ofertes laborals publicades durant 2017 en la borsa de treball d'aquesta empresa i les posicions gestionades per Indigital Advantage, empresa de headhunting i selecció de directius i professionals digitals.
Aquestes ofertes laborals s'ubiquen principalment en les províncies de Madrid i Barcelona.
Entre les professions més demandades el 2017 apareixen el responsable de màrqueting digital, el responsable de comunicació digital, el responsable de comptes digitals, el gestor de mitjans socials i l'especialista en optimització i màrqueting de cercadors.
Segons l'estudi, les tres claus que els directius han de tenir en compte per a la transformació digital de les seves empreses són: les criptotecnologies basades en el blockchain (o cadena de blocs), això és, el reemplaçament de determinades dades sensibles per símbols que els identifiquin i retinguin la informació sense que la seva seguretat es vegi compromesa; la intel·ligència artificial com a prioritat d'inversió en tecnologia, i la ciberseguretat.
L'informe Bechmarking Working Europe 2018, de l'Institut Sindical Europeu, analitza i avalua l'estat de l'Europa laboral.
L'examen de les dinàmiques d'aquest mercat laboral europeu mostra una demanda laboral persistent i creixents desigualtats tant dins com entre els països mateixos.
S'observa un mercat laboral on la patronal imposa les condicions i els treballadors es veuen obligats a assumir treballs no estàndards contra les seves preferències i fer feines per sota de les seves qualificacions.
Si no es creen llocs de treball de qualitat en sectors altament productius, el risc es tradueix en la infrautilització de les competències dels treballadors.
L'augment de l'ocupació no estàndard suscita dubtes sobre la sostenibilitat del creixement de l'ocupació i la protecció social a llarg termini.
Així mateix, la igualtat de gènere, amb un retorn a patrons antics en el període recent de creixement de l'ocupació; les dificultats a què s'enfronten els joves per entrar en el mercat laboral i trobar feina estable, i la mobilitat de treballadors de l'est a l'oest d'Europa per la manca de convergència salarial són, entre d'altres, alguns dels reptes de futur.
Al voltant del 40% de les noves ocupacions indefinides són de durada inferior a l'any, d'acord amb les dades que recull una nova entrada de la sèrie Precarietat 2.0 del blog d'economia Nada €$ Gratis.
La causa principal d'aquest fenomen és l'acomiadament (60% de les baixes).
Els fluxos de l'EPA no ens permeten distingir entre acomiadaments i cessaments voluntaris; en canvi, si recorrem a la Mostra contínua de vides laborals, aquesta font indica que un 37,1% de les ocupacions amb contracte indefinit que es van iniciar entre gener de 2014 i març de 2016 van causar baixa abans de superar els 12 mesos a l'empresa i que s'han incrementat notablement els acomiadaments en ocupacions indefinides de curta durada.
Això implica que el creixement de la contractació indefinida està tenint un efecte escàs en els indicadors tradicionals d'ocupació; així mateix, es comprova que la finalització de contractes indefinits no resulta complicada en els primers mesos.
Per tant, a l'hora de fixar els llindars de rotació que premien o penalitzen les empreses, no es pot considerar només la contractació temporal.
Un article del BBVA Research presenta una alternativa a les enquestes de l'INE per mesurar el comerç minorista a Espanya.
Es tracta d'una oportunitat que ofereix l'era digital per a la investigació econòmica aprofitant grans quantitats de dades recollides de l'empremta digital dels clients BBVA en les seves transaccions efectuades amb les targetes de crèdit o dèbit en els terminals de punts de venda espanyols.
Els resultats del treball demostren que les dades resultants d'aquesta anàlisi repliquen l'evolució dels indicadors macroeconòmics rellevants.
En concret, reprodueixen la dinàmica no només de l'agregat de l'Índex de comerç al detall espanyol sinó també de les comunitats autònomes.
Els beneficis d'aquesta metodologia proposada es relacionen amb la disponibilitat gairebé en temps real de les dades, la freqüència més alta amb què es pot calcular l'Índex i la major desagregació geogràfica i sectorial.
El treball s'estructura en una secció metodològica, una altra que recull els índexs alternatius, una que descriu el model diari utilitzat per estudiar el patró de consum normal i una darrera secció amb les conclusions.
Cadenes hoteleres i aerolínies s'han llançat a una cursa per augmentar la venda directa (business to consumer) per mitjà de les seves plataformes en línea.
Tanmateix, empresaris del sector manifesten opinions diverses respecte d'aquest fenomen.
N'hi ha que entenen que es tracta d'un canal més, no d'una estratègia que s'imposi.
Altres opinions apunten que les agències aconsegueixen que els hotels guanyin credibilitat en el mercat i confiança per a la reserva directa.
En l'altre extrem, les cadenes que aposten per la venda directa argumenten que no es tracta d'una opció sinó d'una exigència del mercat davant l'amenaça de convertir-se en marca blanca.
En qualsevol cas, els empresaris coincideixen en que l'intermediari ha d'aportar valor afegit, ja sigui per la seva especialització, visibilitat o comunitat, si no vol acabar desapareixent.
A més, la venda directa ni és l'objectiu final, és un valor més al servei del client, ni suposa un estalvi de costos.
Amb tot, les dades confirmen que l'aposta dels hotels per la venda directa es consolida.
L'any 2017, totes les cadenes van augmentar el percentatge de trànsit provinent directament de les seves pàgines web, assolint un 24% de les vendes per mitjà de canals propis.