Els taxis són un mode de transport necessari per satisfer les necessitats de la població relacionades amb la mobilitat.
El sector del taxi és un sector tradicionalment regulat, on es controlen bàsicament l'accés i les tarifes.
Diversos models s'han desenvolupat durant els últims 25 anys amb l'objectiu de quantificar els impactes i avaluar el rendiment del sector del taxi, inicialment des d'un punt de vista agregat i econòmic i, recentment, des d'un punt de vista operacional i més realista.
L'objectiu principal d'aquesta tesi és el de desenvolupar models d'estudi dels serveis que ofereix el sector del taxi, fent èmfasi en el dimensionament òptim de la flota per satisfer la demanda de manera que s'ofereixi als clients un temps d'espera raonable i que asseguri una rendibilitat als taxistes.
Per a aquest propòsit s'han desenvolupat dos models: un econòmic analític i un de simulació basada en agents.
S'utilitzen dades reals de la ciutat de Barcelona per al calibratge dels models proposats i per a l'obtenció dels resultats de l'aplicació d'ambdós models al sector del taxi de la ciutat de Barcelona.
El primer model és capaç d'analitzar el mercat dels taxis des d'un punt de vista macroscòpic mitjançant l'ús de valors mitjans representatius de tota la regió per obtenir el nombre òptim de taxis que satisfarà les necessitats de la població amb uns costos unitaris mínims, obtenint també el temps d'espera relacionat a aquesta flota òptima.
La flota optima està composta d'una flota mínima i una flota extra.
Mentre que la flota mínima assegura que totes les sol·licituds de viatge se serviran, la flota òptima garanteix una relació òptima de temps d'espera i preu per servei a la vegada que proporciona beneficis als taxistes.
Aquesta extra flota és directament proporcional al valor del temps dels clients i inversament proporcional als costos d'operació per hora dels taxistes.
El segon model és capaç de reproduir les característiques operacionals del sector del taxi en detall, amb la simulació de viatges en taxi a la xarxa viaria i amb l'enregistrament de tots els indicadors de rendiment relacionats amb l'eficiència operacional del sector del taxi.
En comparació amb el model basat en agents, el model agregat subestima els costos, entre un [-20, -30]% pel que fa als clients i en un rang [-25, -15]% en relació amb els costos del sistema.
La distribució espacial de la demanda té un efecte significatiu en el temps d'espera, reducció que depèn de la manera d'operació o de la mida de la flota.
La hipòtesi de la demanda no uniforme s'ha provat i a la tesi s'ha obtingut sobreestimacions del temps d'espera fins a 100% en comparació amb l'escenari de demanda uniforme (GINI coeficient =0).
Els dos models desenvolupats es complementen perfectament, la seva combinació pot ser una eina valuosa per als responsables de la regulació del sector del taxi, ja que els permetrà analitzar els serveis del taxi i prendre les decisions correctes per millorar els servies oferts.
Al mateix temps, els problemes operacionals poden ser analitzats en detall durant la fase de disseny de la política de taxis, ja que tots els actors estan inclosos dins dels models i es tenen en compte per optimitzar el rendiment d'aquest sector.
Els models es poden emprar per analitzar l'impacte de les polítiques tarifàries en el mercat del taxi.
També es té en compte la política de torns, per la qual s'ha plantejat un problema d'optimització que fa coincidir el nombre òptim de vehicles obtingut dels models amb el real proporcionat per la política de torns, que és la més comú.
La tesi doctoral ha estat dirigida per el Dr.
Per saber-ne més: Josep M. Salanova