Per tal d'esvair dubtes, incerteses o pors, que la donació d'òrgans i teixits pugui suscitar, des de l'OCATT hem considerat oportú explicar i aclarir la realitat dels mites més habituals relacionats amb la donació
Mites i realitats sobre la donació d'òrgans i teixits
Tot i que la donació i el trasplantament estan àmpliament acceptats en una societat com la nostra, és normal tenir certs dubtes sobre aspectes determinats.
A més, de vegades s'escolten o s'expliquen fets o històries que sabem que difícilment són certes, però que ens deixen una ombra d'inseguretat que ens fa dubtar de la seva realitat.
Una societat desinformada o amb un coneixement esbiaixat és una societat desconfiada i poc predisposada a acceptar propostes com la donació d'òrgans i teixits.
Per aquest motiu, una de les funcions de l'OCATT és la promoció de la donació i aquesta passa per explicar en què consisteix la donació i el trasplantament, amb informació real, veraç i de qualitat.
Organització, professionalitat i confiança són la base de l'èxit de la donació i el trasplantament en el nostre entorn.
Bona organització i professionals preparats i amb experiència són exigències pel sistema sanitari, però sense la confiança i la credibilitat de les persones en el model de trasplantaments, els resultats no serien els que són.
Sense la confiança i la credibilitat de les persones en el model de trasplantaments, els resultats no serien els que són
Resum visual i senzill de les realitats que envolten els mites de la donació i el trasplantatment
Article divulgatiu sobre dubtes habituals relacionats amb la donació d'òrgans i teixits
Com influeix la nostra cultura o religió en la decisió de la donació dels òrgans d'un ésser estimat?
Descarrega't el tríptic inormatiu de l'OCATT per conèixer tot el que vols saber de la donació i el trasplantament
Preguentes freqüents sobre la donació i el trasplantament d'òrgans, teixits i cél·lules
Només desprès d'haver fet tots els esforços possibles per salvar la vida de la persona i si la situació avança cap a un estat irreversible amb mort imminent, l'equip mèdic avisa al coordinador de trasplantaments, el professional responsable del procés de donació.
No s'inicia el procés de donació sense un diagnòstic definitiu de mort, ja sigui mort encefàlica (cerebral) o mort en asistòlia (cardíaca).
La mort és un estat irreversible i definitiu.
Per llei, la mort sempre es diagnosticada pel personal mèdic que ha tractat al difunt i mai intervé el coordinador de trasplantaments, que es avisat quan aquesta ja ha estat confirmada.
No s'inicia el procés de donació sense un diagnòstic definitiu de mort.
La mort encefàlica (cerebral) és un estat irreversible i definitiu.
És una definició clínica i legal de mort.
Per llei, la mort encefàlica ha de ser diagnosticada per tres metges diferents i sempre independents a l'equip de coordinació de trasplantaments.
Determinats mecanismes i fàrmacs poden mantenir artificialment les funcions corporals (pols cardíac, respiració) d'un cos en situació de mort encefàlica.
La mort encefàLa mort encefàlica (cerebral) és un estat irreversible i definitiu.
L'extracció d'òrgans i teixits, que es realitza en condicions estèrils i en una sala d'operacions apropiada, és una operació practicada per un equip mèdic i d'infermeria qualificat.
A l'Estat espanyol no consta cap cas real de robatori d'òrgans ni existeix cap denúncia sobre aquest tema.
La gestió de les llistes d'espera, l'assignació dels òrgans o la selecció dels receptors són responsabilitats de l'OCATT.
L'ordre de les llista d'espera es determina per gravetat, grup sanguini, temps en llista, compatibilitat o edat.
Aquests criteris són avaluats i revisats periòdicament.
Algunes religions, a més, han donat suport públicament a la donació.
Si vols més informació, pots consultar l'apartat Donacio i Religions.
De fet, el donant català d'edat més avançada tenia 92 anys i, gracies a ell, és va poder realitzar un trasplantament renal.
La mort, però, s'ha de produir a l'hospital o en una UCI mòbil, per poder fer totes les proves i conservar adequadament els òrgans.
Hi ha poques malalties que contraindiquen la donació.
Les condicions clíniques en el moment de la mort, avaluades pels professionals sanitaris, determinaran si la donació és possible i quins òrgans i teixits seran viables per al trasplantament.
La llei espanyola (Llei 30/1979 y RD 1723/2012) de donació és de consentiment presumpte, és a dir, tots som donants si en vida no hem expressat el contrari.
No obstant el que diu la llei, sempre es parla amb la família del possible donant i se'ls hi pregunta si el difunt havia expressat la voluntat de ser donant.