projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Activitat oberta a tothom i gratuïta amb aforament limitat
A càrrec de Daniel de la Barra.
Des de l'any 2014, cerca de 40.000 persones han mort a las rutes mediterrànies en l'intent per arribar a una Europa culpable de la desestabilització social, política i extractiva dels seus països d'origen.
Durant els meses de pandèmia, el control migratori europeu s'ha intensificat.
A través de Frontex, s'han comprat drons militars de vigilància Heron i finançat a les empreses israelianes XM Cyber i Sixgill amb més de mil milions d'euros en programes de "investigació" de la UE.
Violen a diari els drets humans i són responsables de les morts en las rutes mediterrànies, segrestos i assassinats d'activistes, etc.
La present acció consisteix en perforar els reixats fronterers amb la forma de silueta d'un cadàver.
De manera que les persones podran accedir de l'altre costat només adaptant el seu cos per poder travessar desprès de morir.
Daniel De La Barra es mou entre la pintura, la instal·lació i la intervenció pública, centrant el seu treball en la antropologia urbana, la memòria històrica i la identitat de les societats dins de la homogeneïtzació de l'espai públic i la imposició jeràrquica de poders de dominació en el marc del capitalisme colonial.
El 2012 començà els seus estudis a la Escola d'Art Contemporani Corriente Alterna (Lima) fins el 2014 que es traslladà a Madrid.
Ha participat en projectes expositius com: "Pròxima Obertura" al Castell de Montjuic, " Esc-Out" a la Fabra i Coats, "Searching for Paititi" a l'Espai SubSòl pel Barcelona Gallery Weekend, i "Pateras Carnival-Los viajes del Bienestar" per Luminaria 04 a Madrid.
El 2018 es becat per realitzar una residència a The Nerdrum School, Suècia.
Rep la Beca de Investigació i Experimentació de La Escocesa els anys 2018 i 2019, i el Premi d'Art Jove de Catalunya 2019, exposa a la Sala d'Art Jove i realitza la performance en col·laboració amb el MACBA; rep el Premi IdeaBorn International Art Contest i és finalista del Prem de Pintura BBVA Ricard Camí.
A la ciutat de Lima fou finalista els darrers anys del Premi Nacional d'Art Contemporani ICPNA i del X Concurso Nacional de Pintura (MUCEN), exposant al Museu Central de Lima i la Galeria Juan Pardo Hereen.
El 2020 es seleccionat com artista resident en Homesession (Barcelona) on desenvolupa el projecte "Esto no es un paisaje" i ha estat seleccionat per la Biennal d'Amposta (Lo Pati).
Activitat oberta a tothom i amb accés gratuït
Catorzena edició del festival de vídeo d'autor FLUX, caracteritzat des dels seus inicis per focalitzar el protagonisme en els autors vinculats a la ciutat de Barcelona que treballen en el camp del vídeo de creació (videoart, documental de creació, videoinstal·lacions, etc.).
En aquesta edició els autors centrals del festival són Francesc Abad, Eugènia Balcells i Ramon Guimaraes, artistes de trajectòries ben diverses que s'endinsen amb una mirada pròpia en els camps de l'art, la videocreació, la instal·lació, la performance o l'experimentació audiovisual.
Hi haurà PROJECCIONS MONOGRÀFIQUES, COL·LOQUIS amb els autors i l'estrena dels seus AUTORETRATS, obres inèdites encàrrec del festival.
A més, presentem la videoinstal·lació silenciosa FLUX MUT, amb l'obra de Jesús Ramos "Jardines acuáticos con presencia divina", i la videoinstal·lació col·lectiva FLUX VIDEOCAPSA, on s'experimenta amb formats alternatius d'exhibició de les obres videogràfiques, integrada per vídeos inèdits dels autors Paula Ábalos, Marina Barsy Janer & Isil Sol Vil, Rosó Cusó, Jesús Etxart, Aurora Gasull, Gonzalo Marcuzzi, Xavi Moreno, Jaume Parera, Javier Peñafiel i Pere Portabella.
I com a acte inaugural comptem amb l'ACTUACIÓ de Kònic Thtr.
18h-21h FLUX VIDEOCAPSA videoinstal·lació col·lectiva
18h-21h FLUX MUT videoinstal·lació de Jesús Ramos
19h-20h PROJECCIÓ AUTORETRATS 2019 + COL·LOQUI
amb els autors Francesc Abad, Eugènia Balcells I Ramon Guimaraes
20h-21h INFLUX actuació de Kònic Thtr
18h-20h PROJECCIÓ MONOGRÀFICA + COL·LOQUI Francesc Abad
18h-20h PROJECCIÓ MONOGRÀFICA + COL·LOQUI Eugènia Balcells
18h-20h PROJECCIÓ MONOGRÀFICA + COL·LOQUI Ramon Guimaraes
11h-19h FLUX VIDEOCAPSA videoinstal·lació col·lectiva
11h-19h FLUX MUT videoinstal·lació
de dimarts 17 desembre 2019 a diumenge 5 gener 2020
FLUX VIDEOCAPSA videoinstal·lació col·lectiva
Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura
Espectacle per a tots els públics.
Activitat gratuïta amb aforament limitat a 24 persones.
Espectacle teatral de poesia i música amb textos i música de Lluís Llach.
LLACH POETA és una proposta teatral que va més enllà d'un recital de poesia.
Les lletres de les cançons es presenten en format i cadència diferents i es converteixen en relats fascinants i emocionants, sense perdre ni un bri de la força que tenen les paraules de Lluís Llach.
Piano i veu s'acompanyen i es complementen per explicar-nos històries alegres, doloroses, divertides, punyents... sempre captivadores.
Arts Santa Mónica i Platea Gestió d'Espectacles
Una aproximació al concepte de silenci des de les personals perspectives de diferents artistes.
El silenci des d'un vessant físic i corpori.
Parlar del "decibel" aquesta unitat de so.
Parlar d'aquest "tall" entre el so i el no so.
Aquesta imatge que ens ve al cap com atomització de la mínima audició sonora, com a concepte mínim i també com imatge poètica.
La mirada a l'exterior i la contemplació del paisatge sense la presència de l'ésser humà.
La potència del buit com a generador.
Notar l'absència és una manera d'analitzar-la.
La fotografia, que en un principi "capta" l'instant.
El llenguatge i el silenci com a elements vertebradors del pensament, la cultura i l'art.
El buit, l'absència i la pèrdua.
El final de la vida i la relació amb el que queda.
El silenci com a element d'inici i final.
Lectura dramatitzada d'un relat de ficció especulativa que utilitza com a recurs narratiu un recorregut per les obres que formen part de la exposició.
Marla Jacarilla és artista visual, escriptora i crítica cinematogràfica.
En 2012 va publicar Mecánica de la desidia, la seva primera novel·la de ficció.
Ha participat a exposicions col·lectives en espais com el MACBA, la Fundació Antoni Tàpies, La Panera, el Centre d'Art Fabra i Coats o La Capella, entre d'altres.
Activitat oberta a tothom i gratuïta.
Taller amb aforament limitat a 16 persones.
A càrrec d'Antonia Rossi i Roberto Contador.
"L'emissió radial opera sobre la invisibilitat i el seu revers; la del auditor ocult que es troba en una escolta indefinida, i el paisatge, els elements del qual s'escolten però no es veuen."
Taller de collage on els participants descriuran amb paraules i imatges, amb el format d'una postal, prenent com a punt de sortida una seqüència de sons, un paisatge on prima allò audible per sobre d'allò visible.
Ha exercit com a artista i realitzadora audiovisual des de 1999.
Va dirigir quatre curtmetratges de ficció i tres documentals experimentals.
El 2002 s'integrà al col·lectiu d'art O-inc realitzant en conjunt vídeos performance i diverses exposicions dins i fora del país.
El projecte que ha desenvolupat els darrers anys, per mitjà del cinema d'experimentació i les arts plàstiques, s'entén com una recerca que treballa sobre les imatges, en particular sobre la qualitat d'aquestes per a crear temps alternatius als proposats per la realitat comuna, així com divergències i trajectes imprevisibles.
Per tant, és necessari explicar que per cada treball que realitza sobre el temps, invariablement, tindrà com a conseqüència una reacció natural: la manifestació del que anomenem memòria, en termes tant de l'actualització de la percepció com de la seva funció d'arxiu.
En la pràctica, per a dur a terme el seu treball, ha provat diferents formes de recerca, no només amb els llenguatges ja esmentats, també amb l'articulació de recursos que va repetint, com són la recopilació, intervenció i recomposició d'arxius propis i estrangers: diaris de vida, fotografies, vídeos, dibuixos, sons, collages... que constituiran el teixit imaginari que abastarà.
A més del seu projecte narratius treballa com a dramaturg i guionista de cinema.
Els texts dramàtics Clavo crudo a dos centavos i Lamedero, dirigides per Guillermo Ugalde, i l'acte escrit per l'obra Elegía de Los Andes, de Constanza Thumler, foren estrenats al Teatre de La Aurora i en el Centre cultural Gabriela Mistral, a Santiago de Xile.
El monòleg Reducida fou seleccionat per la XIV Muestra de Dramaturgia Nacional, i fou dirigit per Heidrun Breier en una lectura dramatitzada en el Centre cultural Matucana 100.
Ha col·laborat amb el director de teatre Alfredo Castro en l'escritpura de les seves adaptacions de Distinto, d'Eugene O'Neill, i Un tranvía llamado Deseo, de Tennessee Williams.
El 2017 és convidat pel Laboratorio Tres Puertos del Festival de Cinema de Valdivia (Xile), a participar como assessor de projectes de llargmetratges, experiència que repeteix el 2019, como avaluador.
Actualment està escrivint la col·lecció de relats breus tRuRl.
Inscripció prèvia en aquest enllaç.
Conversa entre Mercè Alsina, comissària de l'exposició, i Itziar Okariz, artista.
Activitat en el marc de l'exposició "L'altre ubic.
El llenguatge i el cos són per a Itziar Okariz dispositius a través dels quals reflexionar sobre l'individu al món.
A través d'estratègies com la repetició, l'artista proposa accions que tenen el potencial de subvertir convencions.
En la conversa, es parlarà sobre la naturalesa d'aquestes accions com actes d'afirmació en el context de l'estètica de la resistència.
Després d'un període de tancament temporal a causa de la pandèmia originada pel COVID-19, l'Arts Santa Mònica reobrirà les seves portes al públic a partir del proper dimarts 9 de juny.
L'actual situació fa que extremem les mesures d'higiene i seguretat d'acord amb allò establert per les autoritats sanitàries, i per això hem incrementat els nostres protocols de neteja i desinfecció.
Entrada lliure, aforament limitat
Presentació a càrrec de Francesc Parcerisas.
El cicle Dilluns de poesia a l'Arts Santa Mònica, organitzat conjuntament per l'Arts Santa Mònica i la Institució de les Lletres Catalanes, obre un espai públic, des de l'any 2014, per donar a conèixer, amb regularitat al llarg de l'any, les veus més remarcables de la poesia catalana i internacional a Barcelona.
El programa de 2020 vol recollir sota el títol Contrabandistes la reflexió sobre la centralitat de la traducció en el món actual.
La poesia es mostra així com una confluència incessant d'idees i d'estímuls.
La pulsió per traduir no significa només un esforç de trobar equivalents, sinó que té una funció política i cultural molt més amplia.
Un poema és un espai que ens parla tant de la tradició com de la llunyania.
Aquesta constant actualització del saber acosta la poesia a altres gèneres i l'exposa a un aiguabarreig amb altres disciplines artístiques.
Però la traducció tanmateix no té com a objectiu l'eliminació de les fronteres, sinó que és una activitat que malda precisament per preservar la diferència.
Es tradueix des del desig de conèixer allò que desconeixíem.
Lawrence Venuti a l'Arts Santa Mònica, en diàleg amb Francesc Parcerisas.
Dilluns 24 de febrer a les 19h.
En un món que es debat entre la uniformitat de la globalització i la preservació de la diversitat de cultures, llengües, paisatges i llegats, les teories sobre la traducció de Lawrence Venuti tenen una repercussió decisiva.
En el seu pensament, la traducció esdevé pedra de toc de les actituds humanes per encarar el futur col·lectiu.
Venuti com a traductor s'esforça per fer conèixer i presentar autors que haurien d'esberlar la gran autosuficiència de les lletres anglòfones.
La seva traducció de J.V. Foix n'és un bon exemple.
Com presentar J. V. Foix davant els lectors anglòfons?
La traducció de Lawrence Venuti de Daybook 1918.
Early fragments s'esforça per remetre al lector anglès els elements contradictoris d'aquesta autor, de despertar-li la curiositat i l'estranyesa.
Venuti és capaç de mostrar amb la seva traducció la brillantor estilística i de provocar la sorpresa per tot allò que resulta insospitat i diferent.
El mèrit d'aquesta traducció, però, sobretot la noblesa i la dimensió ètica que Lawrence Venuti és capaç d'imprimir a la interrogació teòrica i de la seva pràctica de traductor.
Lawrence Venuti (Filadèlfia, 1953) és teòric i historiador de la traducció, autor de llibres de referència com The Translator's Invisibility: A History of Translations (1995), així com traductor de l'italià, el francès i el català.
El 2009 va editar i va fer la introducció d'un dossier sobre escriptura catalana moderna per a la revista World Literature Today.
La seva recent traducció Daybook 1918: Early Fragments (2019) de J.V. Foix ha guanyat el premi de traducció Global Humanities Center de Northwestern University.
Entrada lliure / aforament limitat
Popcèntric té com a músic resident el bisbalenc Jaume Pla 'Mazoni' que durant el mes de març presenta el projecte '31 dies: component', dedicat a la creació de cançons per a un disc.
Cada dimarts, 10, 17 i 24 de març / 21h
presentació del seu 'work in progress'
Espai de residència / amb invitació
per celebrar d'aquesta manera el cinquè aniversari del projecte '30 dies – 30 concerts' i el desè aniversari del seu primer disc en català, Esgarrapada.
Claustre / entrada lliure. aforament limitat
Ara fa just cinc anys, el març de 2010, Mazoni va dur a terme una gira de 31 dies consecutius que el van portar a tocar arreu del territori català i també va incloure escapades a Holanda i França.
La gira dels 31 dies va ser un èxit en tots els sentits: públic, crítica, ressò mediàtic...
Va tenir com a conseqüències tangibles l'enregistrament d'un disc en directe (13:31, Bankrobber, 2010).
Però sobertot, l'experiència vital per l'artista de tocar cad nit ininterrompudament davant del públic.
En motiu del cinquè aniversari d'aquesta fita, Mazoni es proposa una nova aventura.
En contraposició a l'experiència de tocar cada nit en un lloc diferent, aquest cop la idea central del nou projecte és la reclusió artística vinculada al procés creatiu.
Això si: mantenint la xifra màgica dels 31 dies.
La nova aventura del cicle "31 dies" té com a objectiu principal apropar la música al terreny de l'art conceptual i fer-nos testimonis d'allò que sempre hem volgut saber sobre el mètode de composició d'una obra d'art, en aquest cas musical.
La visualització ininterrompuda d'una creació.
Entrada lliure / aforament limitat
Aquest projecte neix partir d'una proposta de la comissió d'ensenyament del Col·legi de Doctors i Llicenciats en Belles Arts i Professors de Dibuix de Catalunya (COLBACAT) i la col·laboració amb Interfícies, el programa transversal de cultura, educació i ciutadania de l'Arts Santa Mònica, centre de la creativitat.
Aquesta mostra s'emmarca en un procés de treball a llarg termini del centre amb la pedagogia de l'art i el treball amb escoles i professorat.
L'educació de les Arts: projectes innovadors als centres educatius pretén evidenciar la importància de l'Educació artística principalment a l'educació obligatòria, la seva contribució a l'educació integral, i a la cohesió en el més ampli sentit del seu significat.
Aquest projecte es basa en la creació d'una mostra de projectes educatius on l'educació artística és la protagonista: Hi participa activament, col·laborant i vertebrant el currículum en el context del projecte i les estratègies d'ensenyament i aprenentatge Més que parlar de centres, s'ha volgut convidar a presentar projectes per a mostrara tots els nivells educatius, des de l'educació infantil a la formació inicial del professorat.
Aquest arxiu mostra les experiències, els processos i els resultats obtinguts mitjançant aquest sistema de treball global i integrador.
Durant el període de residència del projecte es proposen les següents activitats:
Una mostra d'experiències interdisciplinàries reeixides, de l'àmbit - o al voltant - de l'àrea d'educació visual i plàstica i artística en general.
Taules de debat que evidenciaran la importància de l'educació artística des de la diversitat de punts de vista, pedagògic, científic, cultural, artístic....
T allers d'arts participatius, adreçats, tant a professionals de l'educació com a un àmbit més familiar, que donaran la oportunitat de conèixer l'aspecte integral i educatiu de les arts.
CODO són Clara Ingold i Antònia Fuster.
Amants de la música i professionalment vinculades a les arts escèniques i a la gastronomia, CODO va sorgir com una pulsió irremediable, en la que les ganes de cuinar alguna cosa juntes les va dur a la creació i recreació musical.
Amb l'ukelele com a principal instrument, CODO experimenten amb els sons i les possibilitats d'instruments impossibles fent versions molt particulars de cançons tan conegudes com Space Odity, i altres desconegudes com Le Cactus o Kaw Liga.
Pels seus concerts cerquen espais propers i singulars.
Han realitzat concerts a l'escala d'una finca, a una botiga d'embotits, una oficina, una portassa o un airbnb.
Tallers per a públic familiar adreçat també a professorat d'educació artística, directors de centres educatius, docents de formació del professorat.
Entrada lliure / aforament limitat amb inscripció al mail [EMAIL]
3 tallers familiars d'educació artística:
Taller Arteràpia i mediació, a càrrec d' Ascención Moreno
Taller de didàctica d'educació visual i plàstica, a càrrec d' Anna Mauri
"Art en Obert" a càrrec d' Experimentem amb l'Art
L'educació de les Arts: Projectes innovadors als centres educatius
Adreçat a professorat d'educació artística, directors de centres educatius, docents de formació del professorat.
Entrada lliure / aforament limitat amb inscripció [EMAIL]
Investigacions, estudis i propostes de com repensar la pràctica de l'educació artística de cara al futur.
Ponents: Fundació Gulbenkian, Lisboa.
Taules de debat al voltant de l'educació artística, del seu paper a l'educació i de la innovació educativa, així com dels reptes de futur per a aquesta matèria
L'educació de les Arts: Projectes innovadors als centres educatius
Adreçat a professorat d'educació artística, directors de centres educatius, docents de formació del professorat.
Entrada lliure / aforament limitat amb inscripció www.colbacat.cat/projectes.html
Bones pràctiques contemporànies d'educació artística.
Grau d'educació primaria en anglès (UAB) i Màster de formació del professorat de secundària (UPV), Estíbaliz Jiménez de Aberasturi
Taules de debat al voltant de l'educació artística, del seu paper a l'educació i de la innovació educativa, així com dels reptes de futur per a aquesta matèria
Entrada lliure / aforament limitat
Performance del projecte PI(E)CE, amb Constanza Brncic i Albert Tola, amb alumnes de l'INS Consell de Cent i INS Milà i Fontanals de Barcelona.Conversa posterior amb els i les participants.
Inauguració i presentació de l'exposició L'educació de les Arts: Els Projectes innovadors als centres educatius
Com a ampliació del mòdul docent de Registre del Paisatge Sonor, el Màster en Art Sonor de la Universitat de Barcelona proposa a Arts Santa Moònica l'inici d'una primera fase de creació d'un arxiu de Paisatges sonors del barri del Raval amb característiques especials que el facin útil a treballs artístics i de recerca posteriors.
A fi d'incidir en la qualitat i la complexitat espacial, però sobre tot, en la singularitat de les mostres de l'arxiu, que, per la dificultat d'obtenció, seran especialment atractives als artistes i investigadors que desitgin emprar els continguts de l'arxiu per al seu treball, els enregistrament seran duts a terme amb un dispositiu especial de registre hexafònic que el Màster ha creat amb la col·laboraciò de l'Orquestra del Caos amb la idea de realitzar enregistraments del paisatge realment restituïbles en un espai tridimensional.
Bàsicament, es tracta d'un enregistrador digital de sis pistes que rep informació d'àudio procedent de sis micròfons de condensador d'alt rendiment orientats en els sentits dels angles d'un hexagon regular.
David Espinosa (Elx, 1976) es qüestiona, en els seus treballs, la idea de la representació mitjançant la investigació dels límits d'allò teatral i manipula els elements de l'equació escènica (actor/cos espai temps espectador = teatre).
Mitjançant mètodes precaris i low tech, planteja jocs formals dels quals sorgeixen diverses narratives que donen a cada espectacle un caràcter i un format diferents, allunyats de les etiquetes, i sempre a mig camí entre les arts visuals, la dansa i el teatre.
Durant la residència a l'Arts Santa Mònica treballarà en una instal·lació (visible tant des de l'interior com des de l'exterior de l'espai de residència) que anirà evolucionant dia rere dia.
L'exposició Figures del desdoblament, emmarcada en l' If Festival, és el marc perfecte per a nous creadors vinculats a l'àmbit del teatre i del treball amb objectes per desenvolupar els seus projectes.
Jomi Oligor, Xavi Bobés i Shaday Larios, El solar del estraperlo – El Barri Xino de Barcelona a través dels seus objectes
Projecte destinat a fer peces de teatre d'objectes documentals que sorgeixin del treball de camp amb les persones, les seves pertinences i la història del barri on habiten, a partir dels seus relats objectuals.
El solar de l'estraperlo es va crear per indagar en les relacions de l'objecte, la memòria individual i col·lectiva, el barri i la ciutat.
A El solar de l'estraperlo es conjuguen dues paraules que representen i sintetitzen la part principal d'aquest projecte: d'una banda, el treball en llocs invisibilitzats, desapercebuts o ja destruïts, i, de l'altra, el treball amb totes les narracions que és capaç de comunicar un objecte amb què s'ha traficat, que ha estat adquirit, desgastat, reciclat o traslladat entre temps i espais fins a culminar en algun punt geogràfic, una memòria singular i un trajecte particular dins d'un barri.
Aquesta primera intervenció se centra en el barri xino de Barcelona i en les seves associacions de veïns: El Barri Xino de Barcelona a través dels seus objectes.
L'exposició Figures del desdoblement, enmarcada en l'if Festival, és el marc perfecte per a nous creadors vinculats a l'àmbit del teatre i del treball amb objectes per desenvolupar els seus projectes.
Des de la psicologia de l'art i de l'estètica s'estudia l'experiència del perceptor d'objectes artístics.
En aquest àmbit els treballs d'estètica experimental s'ocupen fonamentalment de la "resposta estètica", entesa com el conjunt de canvis que experimenta l'observador/participant de l'objecte d'art.
Dins d'aquesta línia de treball es va realitzar una recerca sobre la resposta estètica (Bel, Rosselló, Estaún, 2013) utilitzant una instal·lació artística per proporcionar uns estimuls a una mostra de subjectes.
Mitjançant diversos qüestionaris es recolliren dades sobre les seves experiències d ́interacció amb la instal·lació.
Actualment es presenta a l'Espai Residència de l'Arts Santa Mònica per tal de mostrar la instal·lació "Horitzontal1" i per obtenir noves dades que permetin arribar a conclusions sobre la resposta estètica.
Espai d'art i creació de l'Ajuntament d'Alella i Arts Santa Mònica - Departament de Cultura
Residència de Fermin Muguruza amb motiu de l'exposició Black is Beltza
La primera és un laboratori musical i audiovisual que farà emissions diàries de música i vídeo, i es podrà seguir a través del blog d'Arts Santa Mònica.
La segona és una trobada de músics catalans, bascos i de Nova Orleans, per a la preparació de cinc concerts que finalitzarà al Festival Cruïlla de Barcelona.
Participants en la trobada de creació:
-Gerard Casajús: Percussió / Percusión / Perkusioa / Percusions
amb col·laboració d'altres institucions
amb Roc Blackblock i Blackcelona Sound Selectors