Els criteris generals per a l'avaluació a l'etapa han quedat determinats
l'avaluació dels processos d'aprenentatge de l'alumne/a serà
contínua, amb observació sistemàtica de
l'adquisició dels continguts educatius, i amb una visió
globalitzada del procés d'aprenentatge al llarg de l'etapa, i en
relació amb els objectius terminals de cada matèria que fixa el
Govern de la Generalitat de Catalunya.
L'esmentat Decret estableix l'estructura del cicle, les modalitats en
què s'organitza, les parts de què consta --comuna i
diversificada--, i el nombre de crèdits de les matèries comunes i
les matèries pròpies de modalitat, i disposa al seu article 21
que el projecte curricular que elabori cada centre haurà de contenir
l'organització i la distribució temporal de les matèries
al llarg del cicle i les diverses possibilitats d'elecció de
matèries pròpies de modalitat i optatives que el centre ofereix
També disposa que el Departament
d'Ensenyament, d'acord amb l'article 15.3, definirà els objectius, els
tipificades, i, d'acord amb l'article 16.1, regularà el procediment
d'aprovació de les matèries optatives que dissenyin els centres
En virtut d'això, amb l'informe del Consell Escolar de Catalunya, i
d'acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora,
L'objecte d'aquesta Ordre és el de desplegar l'organització del
currículum i l'avaluació dels ensenyaments de batxillerat.
Aquesta Ordre serà d'aplicació als centres públics i
privats i a l'alumnat que segueixi l'ordenació del batxillerat a
l'àmbit territorial de Catalunya.
3.1 Els centres que imparteixin els ensenyaments de batxillerat
elaboraran un projecte curricular d'acord amb els criteris que conté el
seu projecte educatiu o, si s'escau, el seu caràcter propi.
3.2 El projecte curricular de centre que completa i desplega el
currículum establert pel Govern de la Generalitat de Catalunya és
el punt de referència a l'hora d'establir l'organització del
centre i d'elaborar les programacions.
3.3 Els projectes curriculars que elaborin els centres han de
permetre la personalització dels currículums dels diversos
alumnes, ajudant-los en una selecció responsable i tutorada del seu
3.4 El projecte curricular de centre inclourà almenys els
a) La contextualització dels objectius generals del cicle.
b) L'adequació o la precisió dels objectius de cada
c) Els criteris metodològics generals per a la intervenció
d) La concreció quant al tractament de les llengües d'acord
amb la normativa vigent i el projecte lingüístic.
e) L'anàlisi dels diversos itineraris acadèmics que poden
definir-se a partir de les modalitats que ofereix el centre.
f) La distribució temporal de les diverses matèries.
g) L'organització dels continguts de cada matèria al llarg
h) La programació de les matèries optatives dissenyades pel
i) Els criteris de disseny dels treballs de recerca.
j) L'organització i el seguiment de l'acció tutorial dels
k) Els criteris generals del centre sobre l'avaluació.
l) Els criteris d'avaluació de les matèries.
m) Els criteris d'avaluació del desenvolupament i aplicació
del projecte curricular i de la pràctica docent al batxillerat.
Al moment d'inscriure's al batxillerat, l'alumne/a, orientat per la persona
tutora, s'adscriu a una modalitat i escull les matèries de modalitat.
L'alumne/a ha de cursar, com a mínim, sis matèries pròpies
de la modalitat escollida al conjunt dels dos cursos del batxillerat.
còmput d'aquestes sis matèries es farà d'acord amb
l'article 12 del Decret 82/1996, pel qual s'estableix l'ordenació dels
5.1 L'alumne/a selecciona les matèries optatives, d'acord amb
la persona tutora, a partir de les matèries d'altres modalitats que
ofereix el centre i d'altres matèries no incloses a les modalitats.
5.2 El Departament d'Ensenyament o els centres educatius poden
dissenyar les matèries optatives si aquestes no estan incloses en cap
En el cas que les dissenyi el Departament d'Ensenyament, s'anomenen
matèries optatives tipificades.
5.3 Les matèries optatives tipificades i la seva
assignació de crèdits són les següents:
Segona llengua estrangera: 4 crèdits.
Ampliació de matemàtiques: 2 crèdits.
Història de Catalunya: 2 crèdits.
Lògica i metodologia: 2 crèdits.
L'annex 1 d'aquesta Ordre conté els objectius, els continguts i els
criteris d'avaluació de les matèries optatives tipificades.
currículum de la segona llengua estrangera es va establir a l'annex 2
del Decret 82/1996, pel qual s'estableix l'ordenació dels ensenyaments
5.4 Tots els centres docents de dues o més línies de
batxillerat hauran d'oferir la matèria optativa tipificada de segona
5.5 Al projecte curricular cal que constin els objectius, els
El centre presentarà les programacions a la
delegació territorial corresponent perquè les aprovi la
Direcció General d'Ordenació Educativa.
matèries optatives del centre es donarà a conèixer al
5.6 Tots els centres docents hauran d'oferir com a matèria
optativa tipificada una estada a l'empresa.
còmput de crèdits cursats per l'alumne/a de matèries
optatives dissenyades pel centre, l'estada a l'empresa equivaldrà a un
Els alumnes que cursin aquesta matèria disposaran d'un
quadern de seguiment on es recolliran les dades de l'empresa, les activitats
realitzades per l'alumne/a i l'avaluació.
donen orientacions per al disseny d'aquesta matèria optativa.
5.7 Les matèries optatives dissenyades pel centre hauran de
tenir un nom diferent de les matèries optatives tipificades.
5.8 L'alumne/a podrà cursar fins a sis crèdits de
matèries optatives dissenyades pel centre.
5.9 A l'annex 3 d'aquesta Ordre es donen orientacions per al disseny
i avaluació del treball de recerca definit a l'article 17 del Decret
82/1996, pel qual s'estableix l'ordenació dels ensenyaments de
Matèries que s'imparteixen al llarg del cicle
Les matèries els crèdits de les quals es distribueixin al llarg
de dos cursos han de ser impartides per un sol professor/a, llevat que ho
impedeixin circumstàncies que afectin de manera important
l'organització, i assegurant en tots els casos la necessària
coordinació entre els dos cursos.
7.1 L'acció tutorial és el conjunt d'accions
educatives que contribueixen a desenvolupar i potenciar capacitats
bàsiques dels alumnes i a orientar-los per tal d'aconseguir la seva
Ha de permetre que els alumnes puguin donar
resposta a diversos aspectes de la seva educació integral.
L'acció tutorial completa aspectes formatius de la personalitat dels
alumnes, orienta dins l'opcionalitat que ofereix l'estructura mateixa del
batxillerat i afavoreix la reflexió sobre els factors personals i les
exigències socials que condicionen els seus desitjos i decisions pel que
fa al seu futur laboral, proporcionant a l'alumnat un major control del seu
7.2 Les actuacions previstes a l'àmbit de la tutoria es
7.3 Al projecte curricular del centre per al batxillerat es
concreten els objectius i les activitats que du a terme el professorat del
L'orientació acadèmica, personal i professional dels alumnes,
La dinamització del grup classe.
La coordinació de l'activitat educativa entre els membres dels equips
La relació entre el professorat i les famílies dels alumnes.
L'aplicació de mecanismes de seguiment i avaluació de
7.4 L'acció tutorial en un grup classe és
responsabilitat de l'equip de professors que intervé en un grup
d'alumnes, coordinats pel tutor o tutora.
7.5 L'acció tutorial es programarà cada curs tenint en
compte el conjunt de tot el cicle.
7.6 Per dur a terme l'acció tutorial, el centre
organitzarà un crèdit de tutoria cada curs, durant el qual es
realitzaran activitats amb l'alumnat per grups i atencions individualitzades.
7.7 El tutor o tutora s'encarregarà que l'elecció del
currículum diversificat de l'alumne/a doni resposta als seus interessos
i necessitats, tant pel que fa a la seva situació actual com a les seves
Al supòsit d'alumnes amb necessitats educatives especials derivades de
dèficits sensorials o motrius, o que pateixin malalties greus
transitòries o permanents, es podran realitzar modificacions del
currículum relatives a la distribució temporal dels continguts.
Aquestes modificacions requeriran l'autorització expressa de la
Direcció General d'Ordenació Educativa, sens perjudici de les
adaptacions que el centre pugui decidir en aplicació dels criteris
establerts al seu projecte curricular de batxillerat per a l'atenció a
alumnes amb necessitats educatives diverses.
Criteris, pautes i participació de l'alumnat
9.1 Correspon al claustre de professors/es del centre, en el marc
del projecte curricular, acordar els criteris de caràcter general que
corresponguin al centre en relació amb l'avaluació.
9.2 A fi i efecte que l'avaluació sigui contínua, al
projecte curricular s'establiran pautes per a l'observació
sistemàtica i el seguiment de cada alumne/a al llarg del seu
9.3 Es fomentarà la participació de l'alumnat al
procés d'avaluació i, d'acord amb el que determini el projecte
educatiu de centre, si escau, s'establirà la forma de
participació dels seus representants a les sessions
10.1 Durant cada trimestre, el conjunt de professors/es que
intervenen en l'ensenyament-aprenentatge de cada grup d'alumnes actuarà
de manera col·legiada com a junta d'avaluació per fer el seguiment
dels aprenentatges i prendre les decisions que en resultin.
reunions ordinàries de la junta d'avaluació, al final del
trimestre hi haurà una sessió qualificadora, els resultats de la
qual s'enviaran als pares o representants legals de l'alumne/a com a
10.2 A la decisió sobre l'avaluació de cada alumne/a
intervindran els professors de les matèries que hagi cursat l'alumne/a.
La junta d'avaluació procurarà adoptar les decisions per consens.
Si això no és possible, les adoptarà per majoria simple, i
en cas d'empat decidirà el vot de la persona tutora.
10.3 A criteri de la junta d'avaluació, també podran
participar a les sessions d'avaluació altres professors/es amb
responsabilitats de coordinació pedagògica i professionals
les sessions de la junta d'avaluació del seu grup d'alumnes,
n'estendrà acta on farà constar el desenvolupament i els acords
presos, i vehicularà l'intercanvi d'informació amb les
Informació del procés d'avaluació
11.1 Per tal d'afavorir un millor procés d'avaluació i
aconseguir una més gran integració de l'alumnat al seu
aprenentatge, en iniciar-se les activitats docents d'una matèria el
professorat corresponent informarà els alumnes dels criteris
d'avaluació generals del centre i dels de la matèria.
11.2 Els alumnes, o els seus pares o tutors, tenen dret a
sol·licitar aclariments per part dels professors pel que fa a les
avaluacions d'activitats acadèmiques parcials o finals de cada curs.
11.3 Els alumnes o els seus representants legals tenen dret a
presentar reclamacions contra les qualificacions assignades com a resultat de
les avaluacions esmentades, seguint el procediment establert a l'efecte.
12.1 L'avaluació de cada matèria dóna lloc a
12.2 Les qualificacions de les matèries al final del primer
curs i les qualificacions finals de les matèries al final del cicle, que
constaran als documents esmentats a l'article 19.1, són qualificacions
numèriques enteres, de l'1 al 10.
qualificacions iguals o superiors a 5 i negatives les restants.
12.3 Al final del primer curs, la junta d'avaluació, a
proposta del professor/a de cada matèria, atorgarà una
qualificació de cadascuna de les matèries que hagi cursat
l'alumne dins el nombre de crèdits programat pel centre per aquest curs.
Per poder cursar el segon curs de batxillerat caldrà que totes aquestes
qualificacions siguin positives, amb dues excepcions com a màxim.
12.4 Al final del cicle, la junta d'avaluació, a proposta del
professor/a de cada matèria, atorgarà una qualificació
final de cadascuna de les matèries cursades per l'alumne/a.
12.5 Al final del cicle, s'avaluarà la totalitat del
currículum cursat per l'alumne/a durant els dos cursos.
12.6 La junta d'avaluació decidirà si l'alumne/a ha
En aquest cas, la junta d'avaluació estarà
integrada obligatòriament per un professor/a de cadascuna de les
matèries comunes, de modalitat i optatives, i pel professor/a que ha fet
el seguiment del treball de recerca.
En cas d'absència del professorat
d'alguna de les matèries, la responsabilitat del traspàs
d'informació relativa a la matèria en qüestió
recaurà en els professors presents de la mateixa àrea, o en la
12.7 El cap d'estudis presidirà la sessió
d'avaluació del final de cicle.
12.8 Els criteris que s'estableixen com a referència per a
l'avaluació del procés d'aprenentatge en cada matèria
matèria serà global, sense que calgui necessàriament la
superació de la totalitat dels crèdits que la conformen per
Nova qualificació de la junta d'avaluació
Al final del primer i del segon curs, la junta d'avaluació, actuant de
manera col·legiada, podrà atorgar una nova qualificació a
les matèries, a la vista de l'avaluació de cada una de les
matèries cursades i tenint en compte la maduresa acadèmica de
l'alumne/a en relació amb els objectius del batxillerat.
valoració de la maduresa, els resultats en algunes matèries poden
compensar els obtinguts en altres, i les seves possibilitats de progrés
Quan la decisió de la junta sigui diferent de la
que el professor/a de la matèria hagi atorgat en primer lloc,
caldrà l'acord de la majoria de dos terços dels membres que la
Les qualificacions que hagi atorgat la junta d'avaluació al final del
primer curs i al final del cicle hauran d'aparèixer en tots els
documents d'avaluació de caràcter obligatori que figuren a
l'article 19 d'aquesta Ordre, i en tots els certificats oficials que expedeixi
Qualificació final de batxillerat
15.1 Els alumnes que en acabar aquest cicle hagin rebut
qualificació positiva de totes les matèries cursades,
inclòs el treball de recerca, podran sol·licitar el títol de
batxiller, i se'ls calcularà una qualificació final de
15.2 La qualificació final de batxillerat dels alumnes que
han superat el cicle s'obtindrà fent la mitjana ponderada de les
qualificacions que hagi atorgat la junta d'avaluació en totes les
matèries cursades al cicle, en funció del nombre de
A la qualificació final del batxillerat, el conjunt de les
matèries comunes, de modalitat i optatives tindrà un pes del 90%,
i el 10% restant s'assignarà al treball de recerca, d'acord amb la
fórmula que s'indica a l'annex 4 d'aquesta Ordre.
Superació de matèries pendents al final de primer curs
16.1 Els alumnes que no accedeixin a segon curs hauran de tornar a
cursar totalment el primer curs.
l'adscripció de modalitat i la selecció de matèries de
16.2 El centre vetllarà per l'atenció als alumnes de
segon curs amb qualificació negativa d'una o dues matèries de
16.3 Si l'alumne/a té suspeses matèries de primer,
s'hauran de seguir les orientacions següents:
a) El cap d'estudis o el coordinador pedagògic vetllarà per
l'atenció als alumnes que han de recuperar alguna matèria.
b) S'oferiran activitats de recuperació (treball dirigit, proves,
L'elaboració d'aquestes activitats és responsabilitat de
cadascun dels departaments didàctics o òrgans de
continuïtat al segon curs, algunes de les activitats de recuperació
esmentades poden quedar integrades al desenvolupament de la programació
de la matèria, atenent la continuïtat i coherència dels
c) La superació de l'activitat de recuperació
comportarà la recuperació de la matèria.
16.4 L'alumne/a que accedeix a segon curs amb una o dues
matèries pendents de primer tindrà una avaluació
extraordinària d'aquestes mentre cursa el segon.
constar en una acta els resultats d'aquesta avaluació
extraordinària, que en tot cas tindrà lloc abans de
l'avaluació final del batxillerat.
Superació de matèries pendents al final de segon curs
17.1 Els alumnes que en acabar el segon curs tinguin pendents
d'avaluació positiva més de tres matèries de batxillerat
(prenent el treball de recerca com una matèria) hauran de repetir
Tenint en compte les característiques
específiques del treball de recerca, en cas que el tinguin superat no
17.2 Els alumnes que en acabar el segon curs tinguin pendents
d'avaluació positiva tres matèries o menys de batxillerat
(prenent el treball de recerca com una matèria) hauran de tornar-se
a inscriure en segon curs, però cursant només les matèries
Els alumnes poden estar escolaritzats al batxillerat durant un màxim de
Documents obligatoris del procés d'avaluació
19.1 Són documents obligatoris del procés
d'avaluació les actes d'avaluació final de primer curs i del
cicle, l'expedient acadèmic, el llibre de qualificacions del batxillerat
i, en el cas d'alumnes que canviïn de centre abans de completar el curs,
l'informe individual d'avaluació.
19.2 L'expedient acadèmic, les actes d'avaluació final
i l'informe individual d'avaluació s'ajustaran als models i a les
característiques que estableix l'annex 5 d'aquesta Ordre.
19.3 El director, com a responsable de totes les activitats del
centre, ho serà també de les d'avaluació i visarà
amb la seva signatura els documents oficials.
19.4 Les signatures dels documents seran autògrafes i hi
constaran a sota el nom i els cognoms dels signants.
19.5 Els documents esmentats restaran a la secretaria del centre, i
el secretari/ària serà el responsable de la seva custòdia
i de les certificacions que se sol·licitin.
d'algun centre, les delegacions territorials prendran les mesures corresponents
per a la seva custòdia indefinida.
20.1 Com a conseqüència de la darrera sessió
d'avaluació de cada curs, s'ompliran les actes amb les qualificacions
que hagin obtingut els alumnes.
qualificació numèrica entera (d'1 a 10) de les
matèries, que es considerarà final per a les matèries
cursades totalment, i parcial per a les matèries que tenen
20.3 Per als alumnes matriculats a segon curs complet i que tinguin
matèries pendents de primer, s'hauran de recollir en una acta els
resultats de l'avaluació extraordinària que es descriu a
l'article 16, i amb les mateixes consideracions de l'apartat anterior.
20.4 Les actes finals de batxillerat contindran les qualificacions
finals de les diferents matèries comunes, de modalitat i optatives, la
del treball de recerca, la qualificació final de batxillerat i la nota
La nota d'expedient coincidirà amb la qualificació
final de batxillerat, excepte en el cas dels alumnes que hagin cursat
En aquest cas s'obtindrà pel mateix procediment que
estableix l'article 15.2 però sense tenir en compte la
qualificació de la matèria comuna voluntària de
20.5 Als alumnes que obtinguin una nota d'expedient igual o superior
a 9 se'ls podrà consignar la menció de matrícula d'honor a
l'acta final de batxillerat, a l'expedient acadèmic i al llibre de
Sobre el total d'alumnes avaluats del curs, se'n podrà
concedir una per cada vint alumnes, i una altra si en resulta una
20.6 Les actes d'avaluació caldrà que les signin tots
els professors de la junta d'avaluació, i hi constarà el
funció del qual és recollir de manera sintètica i
acumulativa els resultats d'avaluació que hagi obtingut l'alumne/a al
21.2 L'expedient acadèmic conté: les dades
d'identificació del centre; les dades personals de l'alumne/a; les dades
i documentació d'incorporació de l'alumne/a al cicle; les
qualificacions que figuren a les actes de les diferents matèries, del
treball de recerca i del batxillerat; les adequacions curriculars
individualitzades, si s'escau; les observacions que la junta d'avaluació
consideri oportú de fer-hi constar; les dades i documentació
d'acabament del cicle; les anul·lacions de matrícula, si s'escau; i
qualsevol resolució administrativa de caràcter singular que
22.1 El llibre de qualificacions del batxillerat és el
document oficial que acredita els estudis que ha cursat l'alumne/a al llarg
d'aquest cicle, i s'hi especifiquen els cursos realitzats, els resultats de
l'avaluació de cada curs i altres incidències rellevants en
l'escolarització de l'alumne/a.
22.2 Els centres obriran un llibre de qualificacions de batxillerat
22.3 En cas que l'alumne/a hagi cursat l'educació
secundària obligatòria en un altre centre, el centre de
batxillerat podrà sol·licitar al centre d'origen la
informació que contingui l'expedient acadèmic d'ESO que es
consideri convenient per a la millor incorporació de l'alumne/a a la
nova etapa educativa, que serà lliurada pel centre d'origen.
22.4 Als llibres de qualificacions se certificarà, si escau,
la informació referent als canvis de centre o de modalitat, així
com també la renúncia a la matrícula i la
sol·licitud, per part de l'alumne/a, d'expedició del títol
22.5 Els centres docents emplenaran i custodiaran els llibres de
qualificacions dels seus alumnes.
Un cop finalitzat el cicle, el llibre
Aquest fet es farà constar a la
diligència corresponent del llibre, de la qual es guardarà
23.1 Quan l'alumne/a canviï de centre, el centre d'origen
trametrà el seu llibre de qualificacions, a petició del centre de
destinació, fent constar a la diligència corresponent que les
dades del llibre concorden amb les actes i l'expedient que guarda el centre.
23.2 El centre receptor es farà càrrec del llibre de
qualificacions i obrirà el corresponent expedient acadèmic de
l'alumne/a, al qual traslladarà les dades a què fa
referència l'article 21.2 d'aquesta Ordre.
23.3 Si es produeix un canvi de centre abans que l'alumne/a no hagi
completat el curs, a més del llibre d'escolaritat, s'emetrà i
trametrà l'informe individual d'avaluació per tal de facilitar la
incorporació de l'alumne/a al centre de destinació.
23.4 L'informe individual d'avaluació de l'alumne/a, que
s'emetrà només en el cas previst a l'apartat anterior, és
consecució, en una data concreta, dels objectius terminals a les
diferents matèries del currículum.
escoltat l'equip de professors/es de l'alumne/a, hi farà constar la
informació necessària per a l'adequada continuïtat del
23.5 En el cas d'alumnes que es traslladin a centres d'altres
comunitats autònomes on el català no sigui llengua oficial,
l'informe individual d'avaluació i el llibre d'escolaritat es faran en
versió bilingüe, català i castellà.
24.1 La persona tutora disposarà d'un full de seguiment
acadèmic de cada alumne/a, en el qual farà constar les
observacions que consideri pertinents quant al procés d'aprenentatge de
24.2 Els fulls de seguiment acadèmic es conservaran al centre
fins que l'alumne/a hi finalitzi la seva escolarització.
guardaran aquests informes i els posaran a la disposició dels altres
24.3 Correspon a cada centre adoptar els models més adequats
per al full de seguiment esmentat, en el marc de la seva autonomia.
25.1 El centre, per mitjà d'informes escrits, entrevistes
individuals i reunions col·lectives, establirà comunicació
periòdica amb els pares o representants legals dels alumnes per tal de
mantenir-los informats del procés d'ensenyament-aprenentatge i de
25.2 Almenys un cop per trimestre, després de cada
sessió d'avaluació, la persona tutora informarà per escrit
als alumnes i als pares o representants legals del desenvolupament general del
procés d'aprenentatge dels alumnes en cadascuna de les
25.3 A la informació relativa a l'últim trimestre del
curs, a més del que s'especifica a l'apartat anterior, s'inclouran, si
s'escau, les indicacions dels professors pel que fa a activitats que l'alumne/a
hauria de realitzar durant el període de vacances.
25.4 En finalitzar el cicle s'informarà per escrit l'alumne/a
i els pares o representants legals quant als resultats de l'avaluació
Aquesta informació contindrà, almenys, les qualificacions
finals de les diferents matèries, del treball de recerca i del
25.5 Cada centre fixarà a la seva programació general
la periodicitat i l'organització de les entrevistes individuals i
reunions col·lectives amb els pares o representants legals dels alumnes.
S'ha de garantir, com a mínim, una entrevista col·lectiva i una
entrevista individual cada curs, i sempre que ho sol·licitin els pares i
25.6 En el cas d'alumnes majors d'edat, les informacions i documents
La inspecció d'ensenyament supervisarà les activitats
d'avaluació de cada centre i vetllarà per la seva adequada
integració al procés educatiu dels alumnes i la seva
El Departament d'Ensenyament adaptarà el que estableix aquesta Ordre a
les característiques dels ensenyaments de batxillerat en règim
A partir del curs 2000-2001 tots el centre hauran d'oferir
obligatòriament la matèria optativa tipificada denominada estada
Barcelona, 31 de juliol de 1998
Objectius i continguts de les matèries optatives tipificades
L'estudi de la llengua grega amplia la reflexió sobre els diferents
elements de les llengües i les seves característiques estructurals.
Com que es tracta d'una llengua força diferent de la pròpia,
això comporta una renovació profunda dels hàbits mentals,
la qual cosa contribueix a ampliar l'horitzó intel·lectual dels
alumnes i a facilitar-los la capacitat de transferir d'un camp a l'altre els
D'una banda, el currículum d'aquesta matèria inclou la
revisió i l'aprofundiment dels continguts morfosintàctics ja
assolits, així com l'ampliació del vocabulari mínim
estudiat, a fi de poder-lo relacionar més eficaçment i
rigorosament amb els àmbits literari, filosòfic, artístic,
fonamental per al coneixement i domini de la llengua pròpia, la qual
té incorporats hel·lenismes vulgars transmesos a través del
llatí i, sobretot, cultismes introduïts a les llengües
modernes europees a partir del Renaixement, i neologismes directes del grec.
Tot això contribuirà a millorar l'expressió oral i escrita
en la llengua pròpia i en les llengües estrangeres que l'alumne/a
D'altra banda, el currículum incorporar un estudi sistemàtic
d'alguns gèneres literaris grecs a partir de la lectura en la llengua
pròpia i de la traducció d'alguns fragments originals d'una
dificultat adequada al nivell assolit per a l'alumne/a.
que l'estudi de la literatura es faci seguint un criteri diacrònic que
condueixi a fer una síntesi teòrica dels seus elements més
No es tracta de memoritzar, sinó de centrar-ne l'estudi en el
text, la lectura, el comentari, la recreació i la comprensió
àmplies del que ha representat i representa la Grècia antiga per
No es tracta només d'ajudar a adquirir uns coneixements literaris,
sinó de contribuir a millorar l'actuació lingüística
de l'alumne/a, d'avivar el gust per la lectura, de fer-li prendre
consciència del fenomen literari com una manifestació cultural en
la qual es combinen el context sociopolític amb el personal i
artístic; es tracta, així mateix, de potenciar la sensibilitat
estètica, de mostrar com es va crear a Grècia un model imitat per
la llengua llatina i després per les llengües literàries
europees i, finalment, d'encarrilar a qui vulgui aprofundir més en
La literatura grega no s'ha de considerar, doncs, de manera aïllada,
sinó en relació amb les altres literatures.
pervivència a les literatures actuals, i que en provenen mites,
Amb el seu estudi, l'alumne, desenvolupant
i consolidant la seva sensibilitat artística, es formarà i
L'assimilació dels valors humanístics presents a la cultura
grega, la potenciació de la curiositat intel·lectual, de l'esperit
crític i de l'autoreflexió ajudaran l'alumne a formar un judici
formació professional orientadora i preparatòria a l'àmbit
Utilitzar els continguts morfosintàctics bàsics de
Aplicar el coneixement lèxic del grec per a la
precisió semàntica dels textos redactats en la llengua
pròpia, referits a qualsevol de les altres matèries del
Llegir i comentar textos literaris i, a partir d'aquests, valorar
Descobrir la vigència del pensament grec en el món
Captar els valors ètics, estètics, literaris i
polítics de la cultura grega, antecedents de les formes culturals
1.1 Revisió de la morfologia nominal, pronominal i verbal.
1.3 Revisió de la sintaxi nominal i verbal.
1.4 Ampliació de la sintaxi oracional.
El lèxic grec i la seva vigència a la terminologia
culta de les llengües modernes.
2.1 Aprofundiment en l'estudi de les arrels gregues i
2.2 Explicació etimològica més profunda de
termes del llenguatge científic, tècnic i literari de les
Formes literàries de la cultura grega.
3.2 Aproximació al teatre grec.
La tragèdia: Sòfocles i Eurípides.
3.4 Revisió i ampliació dels cicles mítics
Traducció de textos grecs senzills de prosa àtica i
Identificació de les estructures sintàctiques.
Pràctica de maneig del diccionari.
Anàlisi de l'evolució de la forma i del significat
Confecció d'un vocabulari bàsic que serveixi d'eina
auxiliar per a la traducció dels textos i per a l'estudi
etimològic de paraules del llenguatge científic, tècnic i
literari de les llengües actuals.
Lectura total o parcial d'algunes de les obres més
representatives de l'èpica i del drama grec.
Afany de superació per vèncer les dificultats que
gradualment apareguin en la traducció dels textos.
Interès per descobrir, tenint com a base el grec, la
formació de paraules catalanes, aprofundint més d'aquesta manera
en el coneixement de la llengua pròpia.
Acceptació de la incidència dels ètims grecs
en el camp semàntic de les llengües modernes.
Preocupació per utilitzar amb precisió les
Respecte a la diversitat dels pobles i les seves cultures i
Interès per conèixer tot el que envolta el fet
Valoració positiva de la literatura com a expressió
de la subjectivitat de l'autor, i alhora, com a manifestació cultural
Actitud de tolerància i crítica cap als missatges
dels altres i d'autocrítica pel que fa als propis.
Revisar els morfemes nominals, pronominals i verbals, i el seu
Aplicar a les llengües modernes els principis estudiats
Interpretar adequadament les característiques temporals i
Reconèixer, en un text donat, noves oracions subordinades
en funció de la seva rendibilitat.
Reconèixer, en lectura i traducció, el significat
Aplicar adequadament, quan calgui, els sufixos i prefixos
Aplicar els ètims grecs als termes propis d'altres
Reconèixer arrels gregues en mots de la llengua
Reconèixer la universalitat dels ètims grecs en els
Distingir i caracteritzar els principals personatges que
Assenyalar la incidència posterior de l'epopeia
homèrica en la literatura i en l'art.
Explicitar els arguments i els personatges de les
tragèdies més representatives de Sòfocles i
Explicitar l'argument i els personatges principals d'una
Identificar els trets característics de la
Constatar la influència del teatre grec en el teatre
Interessar-se per la novel·la històrica
Relacionar personatges i temes de la literatura grega amb altres
personatges de la literatura universal.
Situar les obres o els fragments llegits en el seu context
Traduir textos ajustats als coneixements morfosintàctics
que serveixin de base imprescindible per a l'estudi dels continguts de llengua,
audiovisual, inscripcions i elements arqueològics.
Desenvolupar la capacitat de relació amb altres
disciplines i, també, amb altres manifestacions artístiques i
Tradicionalment, en el pas de la secundària postobligatòria als
estudis superiors, l'alumnat de matemàtiques pot experimentar certes
dificultats relacionades amb la variació metodològica inherent a
Bàsicament, es demana a l'alumnat una major
exigència formal, precisió i rigor en el treball
De tota manera, pel seu caràcter voluntari i per
la flexibilitat de programació de cada centre, no es pot considerar que
aquesta part optativa la assumirà de manera universal i homogènia
tot l'alumnat que inicia branques d'estudis superiors que inclouen les
matemàtiques als seus plans d'estudi.
És evident que hi ha múltiples possibilitats de selecció
dels continguts per a una ampliació de matemàtiques, segons que
es prenguin uns referents o uns altres, i tots ells justificables.
matèria s'ha plantejat en bona part com un aprofundiment de continguts
ja treballats a les matemàtiques de modalitat.
estat òbviament el currículum d'aquestes matemàtiques de
Com a referent d'arribada s'ha prioritzat el conjunt d'aspectes que
caracteritzen els estudis universitaris (metodologia de treball, formalisme,
raonament rigorós, conceptualització precisa) prenent com a
base de treball alguns dels conceptes de l'àlgebra i del càlcul
que apareixen als continguts de diverses escoles i facultats.
procurar que l'alumne/a treballi amb els procediments de caràcter
més general que li permetin adquirir un major grau de seguretat i
autonomia davant la nova situació amb què haurà
Els objectius generals s'han seleccionat tenint en compte capacitats
determinades als objectius generals de les dues matèries de modalitat de
matemàtiques per al batxillerat.
L'opció s'adreça fonamentalment a l'alumnat que desitja seguir
estudis universitaris que contenen assignatures troncals de matemàtiques
al primer curs (àlgebra, càlcul, matemàtica
discreta) i que, per tant, ja ha escollit la matemàtica com a
matèria en qualsevol modalitat.
Els continguts tenen en compte els del currículum de la
matemàtica de modalitat i els que s'imparteixen als primers cursos de
les diferents escoles tècniques i facultats.
permetre afrontar els estudis posteriors amb seguretat i autonomia.
Adoptar una metodologia a les activitats d'ensenyament-aprenentatge més
Arribar a un major grau d'abstracció i fonamentació
Treballar la precisió conceptual, el formalisme del llenguatge
matemàtic i el rigor en el raonament.
Quant a la seqüenciació de continguts s'haurà de tenir en
compte la modulació de les matemàtiques de modalitat, ja que
alguns dels continguts es presenten com a aprofundiment d'altres ja treballats
Per això, es recomana treballar aquesta matèria
Aquesta matèria ha de servir d'orientació a l'alumne/a que
desitja seguir estudis en els àmbits científic, tecnològic
o econòmic, i anar més enllà d'una visió
mecànica o excessivament intuïtiva de la matemàtica.
Cal tenir present que els centres poden completar l'oferta de matèries
optatives amb les que es considerin més adequades als interessos i
Així, continguts que no han quedat inclosos en
el currículum de l'Ampliació de matemàtiques, com els
nombres complexos, una introducció al càlcul numèric, les
còniques i altres corbes i superfícies, es podrien treballar en
Comprendre que el treball a l'àmbit de la
matemàtica es basa en millores successives dels continguts ja estudiats,
Entendre que l'aprenentatge es basa en el treball propi i que els
materials elaborats per ell mateix són un suport indispensable per a la
consolidació dels aprenentatges presents i per al desenvolupament de les
Copsar les relacions entre les diverses parts de la
Incorporar al seu bagatge cultural el llenguatge matemàtic
i els procediments de raonament lògic que li són
1.2 Condició necessària i condició suficient.
recíproca, contrarecíproca i contrària.
2.2 Operacions amb conjunts (unió, intersecció,
2.6 Conjunt imatge i conjunt origen.
3.2 Combinació lineal de vectors.
3.4 Matriu d'una aplicació lineal.
4.1 Axiomàtica dels nombres reals (cos, ordre i
convergent, successió divergent i successió oscil·lant.
5.5 Suma de termes d'una progressió.
6.1 Límit d'una funció en un punt.
Límit d'una funció a l'infinit.
d'una funció contínua en un interval tancat.
6.5 Teorema fonamental del càlcul.
1.1 Ús de símbols matemàtics del llenguatge
1.3 Demostració per raonament deductiu directe, per
utilització de contraexemples, per reducció a l'absurd i per
2.1 Càlcul amb les operacions entre conjunts.
2.2 Càlcul de cardinals de conjunts.
2.4 Càlcul aproximat de les arrels d'una funció.
2.7 Càlcul de límits de successions i funcions.
2.8 Càlcul integral: com a límit de sumes de Riemann i
2.9 Càlcul d'àrees i volums aplicant mètodes
Representació gràfica de relacions i funcions.
3.1 Representació de relacions binàries: grafs i
3.2 Representació gràfica de funcions.
representació gràfica de la funció inversa d'una
funció i de funcions obtingudes com a resultat de composicions i
d'altres operacions amb funcions.
Preocupació per conèixer els objectius per assolir
i la finalitat amb la qual han estat programats.
Interès per relacionar coneixements adquirits amb els nous
i per passar de la intuïció a la consolidació conceptual i
Interès per justificar de manera rigorosa els fets
Preocupació per utilitzar correctament el llenguatge
lògic juntament amb la simbologia pròpia de cada camp de la
a un major grau d'abstracció, rigor i formalisme en la
Regularitat en la revisió dels coneixements adquirits amb
l'ajuda dels apunts de classe, de textos i, en general, dels recursos que
permetin una millor comprensió de la part teòrica de la
Seguir i reproduir amb rigor el procés demostratiu d'un
teorema, utilitzant amb correcció els símbols lògics i els
específics de la part de la matemàtica que s'estudia.
Ser conscient de la insuficiència d'algunes justificacions
(mètodes gràfics, inducció intuïtiva) per a
Valorar la importància que té la precisió en
l'ús del llenguatge per a la formulació de definicions i
l'enunciat de teoremes i, en conseqüència, per a la
verificació conceptual i l'argumentació en els processos
Utilitzar amb seguretat la calculadora científica de
butxaca i mostrar interès pel coneixement de programes
informàtics d'aplicacions matemàtiques.
Resoldre problemes de càlcul de cardinals de la
reunió i de la intersecció de dos o més conjunts, amb
l'ajut de diagrames i aplicant també el principi de dualitat.
Interpretar la classificació i jerarquització dels
elements d'un conjunt a partir de les relacions d'equivalència i
Reconèixer una relació d'equivalència donada
per extensió, comprensió o gràficament, i trobar el
Determinar l'existència d'elements notables (ínfim,
suprem, màxim i mínim) d'un subconjunt d'un conjunt ordenat
Utilitzar amb soltesa les regles de càlcul en un espai
Calcular les components d'un vector en una base donada.
Reconèixer la dependència o independència
lineal d'un conjunt donat de vectors i trobar, si n'hi ha, la relació de
Reconèixer un espai o subespai vectorial i trobar-ne, si
és possible, un conjunt generador i, en especial, una base.
Determinar si un vector pertany o no a un subespai donat i
estudiar la possible relació d'inclusió entre dos subespais.
Reconèixer una aplicació lineal i formar la matriu
a partir de les imatges dels vectors bàsics.
Operar amb aplicacions lineals expressades en forma matricial.
Calcular la imatge i l'antiimatge d'un vector per una
Calcular el nucli i la imatge d'una aplicació
Interpretar algunes transformacions geomètriques del pla
Classificar una successió segons criteris de monotonia,
Verificar-ho a partir de les definicions
Aplicar les definicions de continuïtat i derivabilitat a
l'estudi del comportament d'una funció en un punt.
Calcular límits de successions i funcions que contemplin
Representar la gràfica d'una funció real de
variable real a partir de la seva expressió algebraica, destacant-ne els
elements i les característiques principals.
determinar l'expressió d'una funció que verifiqui determinades
Determinar com afecten la seva gràfica diferents
transformacions sobre l'equació d'una funció donada
(homotècia, translació, valor absolut).
Separar les arrels d'una funció i trobar-ne valors
Resoldre problemes d'optimització d'una funció en
un interval tant si es dóna en extrems relatius com absoluts.
Calcular primitives de funcions per canvis de variable senzills,
i integrals definides que requereixin aquest procediment, determinant els
límits d'integració respecte a la nova variable.
Interpretar geomètricament, de manera intuïtiva, la
integral definida com a suma d'elements infinitesimals d'àrea, volum,
etc., i aplicar-ho al càlcul de volum de cossos de revolució.
En el estudis de batxillerat, l'alumnat que cursi la matèria d'audicions
musicals té una bona oportunitat de completar una visió del fet
musical que sigui globalitzadora i respectuosa amb la diversitat
geogràfica, cronològica, estilística i d'altres tipus, que
és avui el tret distintiu més evident del conjunt de
L'audició musical, sempre que sigui atenta, conscient, activa, reflexiva
i fonamentada en el coneixement del llenguatge de la música i del
context de cada un dels productes musicals, és la via més
habitual per assolir el coneixement de músiques gestades en contextos
Transcendint el que és estrictament el títol de la
matèria, que fa referència de manera concreta i explícita
a un únic contingut procedimental com és el de l'escolta,
l'accés al coneixement de música o músiques s'haurà
de fer també per mitjà de qualsevol altra tècnica de les
habituals en el nostre món: per mitjà de la lectura de
partitures, de l'assistència a concerts, fet normalment no considerat
dins de la casuística de l'audició, de vídeos, del
coneixement auditiu i visual dels instruments propis de cada estil, de la
lectura i comentari de textos, de la recerca bibliogràfica o d'altre
tipus, del coneixement adequat i la consulta de les fonts de
A l'etapa d'educació secundària obligatòria s'ha tractat
el fet musical d'una manera global.
Al batxillerat, els continguts musicals han
de configurar una cultura musical mínimament sòlida en
l'alumne/a, sigui quina sigui la modalitat de batxillerat que cursi.
per això que es considera important que l'ordenació dels
continguts treballats en aquesta matèria sigui de tipus
Aquesta ordenació s'hauria de fonamentar en un coneixement de la
música a la història, més que no pas en una
història de la música, és a dir, en la música com a
especial en la historicitat del fet musical, que fa que cada obra tingui molts
contextos diferents, aquells per als quals va ser creada i tots aquells que han
Aquesta matèria haurà de contribuir a la consecució dels
objectius generals del cicle des de diversos fronts.
l'assimilació a la vegada sensorial, sensible i intel·lectualitzada
de productes i fets musicals diversos, haurà de constituir una font
d'enriquiment cultural i de formació, especialment de la sensibilitat
A la vegada, l'alumne/a haurà d'aprendre a posar la
seva capacitat de comunicació verbal oral i escrita al servei d'un
llenguatge que no és verbal, amb les consegüents dificultats que
comporta aquesta absència d'isomorfisme.
Dins d'aquesta visió àmplia, caldrà posar especial
interès en els elements, moments o circumstàncies en què
el fet musical a Catalunya hagi tingut unes peculiaritats especials.
Aquesta recepció activa haurà de menar l'alumne/a a configurar el
respectuós i tolerant que condueixi a respectar el patrimoni musical
propi i aliè, sense que això exclogui la necessitat d'esdevenir
crític, aplicar criteris amplis i adequats a cada realitat musical i
cultural que s'estudia i desenvolupar la capacitat per captar els valors i els
continguts estètics, estilístics i comunicatius de l'obra
Aquesta matèria haurà de donar a l'alumnat la possibilitat
d'interrelacionar diversos productes, obres, fets i contextos musicals
possiblement ja coneguts anteriorment de manera esparsa.
que seran sobretot de caire cronològic, però també, a la
vegada, sociològic, geogràfic, estètic i
Constituiria una manca de coherència iniciar una
història de la música estructurada segons criteris tradicionals
que deixés descontextualitzats coneixements musicals que l'alumnat
aporta de la seva etapa anterior d'ensenyament.
model de batxillerat en el qual es troba aquesta matèria pretén
una certa especialització però, al mateix temps, segueix tenint
com a objectiu enriquir l'alumnat amb un bagatge cultural polivalent i
Tenir l'hàbit d'escoltar música de maneres i en
circumstàncies diverses, posant especial èmfasi a fer-ho en
silenci i de manera respectuosa, per configurar la cultura pròpia i el
Valorar la incidència de l'anàlisi, la
reflexió, la discussió i la recerca documental i aplicar-ho per
assolir una comprensió més adequada i global dels productes
musicals als quals s'accedeix per mitjà de l'audició, la
Mostrar un coneixement ampli i diferenciador de realitats
musicals diverses (segons pautes cronològiques, geogràfiques i
socials) que es fonamenti en un ús correcte de les categories de
les ciències socials i que enriqueixin les possibilitats de gaudi
Reconèixer auditivament i visual els trets
específics més genuïns de realitats i contextos musicals
Avançar en la capacitat de comprendre i gaudir amb un
nombre creixent de productes musicals, des del respecte i la visió
crítica de tot fet musical expressada amb argumentacions lògiques
La música com a fet cultural i social.
1.2 La música com a comunicació i reflex d'una
1.3 Categories de les ciències socials temporals,
geogràfiques, socials aplicades al fet musical.
1.4 La historicitat de la música i la música a la
La música en els seus diversos àmbits.
2.1 Principals àrees geogràfiques en relació
2.2 La música a les cultures no occidentals.
2.3 La música als àmbits populars de les societats
2.4 La divisió en períodes del fet musical a les
Els elements que configuren la música.
3.1 Diversitat i evolució de les formes i gèneres
musicals i de les tècniques compositives.
3.2 Evolució de la notació musical a les cultures
3.3 Els instruments musicals, les seves agrupacions i sonoritats en
relació amb diverses realitats musicals.
3.4 Els grans compositors i les obres més representatives.
3.5 Les grans escoles, estils i tendències musicals.
3.6 Els fets creatiu i interpretatiu i la seva evolució.
Percepció/recepció d'obres musicals per
mitjà de l'escolta i de la lectura de partitures.
1.1 Escolta d'obres i fragments musicals que meni a la
comprensió de l'obra en el seu context.
1.2 Escolta d'obres i fragments musicals en directe.
1.3 Escolta d'obres i fragments musicals seguint la lectura de la
Anàlisi d'obres i fragments musicals.
2.1 Anàlisi d'obres i fragments escoltats.
2.2 Anàlisi d'obres i fragments llegits en partitura.
2.3 Aplicació de les tècniques d'anàlisi
més adients a l'estil i/o a l'obra analitzada.
Ús de fonts per a l'obtenció i processament de la
informació referida al fet musical.
3.1 Ús selectiu de la discografia disponible.
3.2 Ús de la programació musical a l'abast.
3.3 Utilització de fonts primàries i
secundàries escrites, àudio, multimèdia (CD-ROM) i en
diversos tipus de suport paper (manuscrit o imprès), informàtic,
videogràfic que complementi i contextualitzi la informació que
3.4 Processament de la informació que procedeix de les fonts
documentals i relació crítica amb l'obra musical estudiada.
4.1 Ús del vocabulari específic de la
4.2 Elaboració i formulació dels trets principals de
les músiques treballades i de les relacions d'aquestes amb els seus
Valoració del coneixement de la música en el seu
Hàbit d'apropar-se a productes i fets musicals diversos
amb desig de gaudi, actitud receptiva, voluntat de comprensió i
Sistematització del treball propi.
Valoració de la diversitat de realitats musicoculturals i
consciència del relativisme dels valors musicals acceptats com a
Actitud respectuosa cap a fets i productes musicals diversos.
Practicar l'escolta de músiques diverses i incloure-la als
hàbits culturals i d'oci propis.
Practicar la recepció musical a través de
l'audició enregistrada o en directe, i de la lectura de partitures,
Aplicar els coneixements musicals i de contextualització
històrica, estilística, geogràfica i cultural a la
reflexió sobre l'obra musical escoltada.
Practicar la reflexió i la discussió tolerant i ben
argumentada per aprofundir en la comprensió de l'obra i del fet o
complementi la recepció de l'obra musical i en permeti el ple
Fer un ús adequat del vocabulari musical i aplicar-lo a la
interpretació i anàlisi de les obres i realitats musicals
Identificar auditivament i visualment els principals instruments
i agrupacions, i llurs sonoritats en relació amb els seus contextos i
les famílies a les quals pertanyen.
criteris d'anàlisi diversos i selectius.
Reconèixer un nombre significatiu d'obres i/o fragments
majoritàriament considerats punts culminants de la creació
Reconèixer les estructures en què es fonamenta una
música a la qual s'ha accedit per mitjà de l'escolta o de la
Reconèixer els principals trets de la músiques de
les grans cultures no occidentals, amb referència al seu passat i a
Ampliar el ventall de productes musicals que ens pot
proporcionar gaudi i enriquiment personal.
Aplicar la divisió en períodes més
freqüent de la música occidental en qualsevol producte musical
Mostrar una opinió crítica sobre la qualitat de la
creació musical estudiada i sobre la qualitat de la versió
Identificar els aspectes o moments de la música de
Catalunya en què aquesta mostra unes peculiaritats especials o un nivell
de qualitat excepcionals respecte al seu entorn immediat.
Mostrar coneixement dels elements més importants de la
música tradicional i popular a les societats occidentals.
Interpretar correctament l'actualitat musical que li és
propera, en la qual conviuen músiques provinents de contextos
històrics, geogràfics i socials molt diversos, a la llum dels
La finalitat d'aquesta matèria és ampliar els continguts
específics de biologia humana, donar una visió integrada i global
del cos humà i incidir en alguns aspectes relacionats amb
l'aplicació pràctica de la biologia a la vida quotidiana.
matèria és una continuació, ampliació i
aprofundiment dels continguts de la biologia humana presents a
l'educació secundària obligatòria.
Pel que fa als continguts de fets, conceptes i sistemes conceptuals, s'han
d'entendre d'una manera àmplia amb la finalitat d'establir un conjunt
equilibrat de coneixements a partir de la reconstrucció de sabers ja
adquirits per l'alumnat i ampliar i aprofundir en els nous.
desenvolupament dels fets és possible amb diferents estructuracions del
primer nivell de concreció proposat, adaptant els continguts als
coneixements previs de l'alumnat.
posició de l'ésser humà a la biosfera, els mètodes
i tècniques utilitzades en l'estudi de la morfoanatomia i la fisiologia,
amb clares referències a la tecnologia emprada i la descripció de
L'apropament a les anomalies, trastorns i les malalties s'han de fer d'una
manera sistemàtica i científica, evitant les visions
reduccionistes de la malaltia i de la salut i valorar els factors
històrics, socials, culturals, econòmics i altres que configuren
Pel que fa als procediments, cal remarcar la lectura i anàlisi
d'informació general i específica sobre biologia humana, la
lectura i interpretació de models i imatges anatòmiques en
diferents suports, l'ús d'estris i instruments
cientificotecnològics, l'observació sistemàtica i registre
de dades, la planificació i disseny d'experiències, i la
resolució de problemes tant qualitatius com quantitatius de diferent
Els continguts dels problemes --la seva
anàlisi i resolució-- s'han de relacionar no solament amb la
ciència sinó amb la seva aplicació a la vida quotidiana,
així com també s'han de plantejar debats científicament
fonamentats, formular hipòtesis i contrastar valors analitzant i
interpretant fets científics i quotidians.
En relació amb els valors, normes i actituds és important
detectar i analitzar les informacions i tòpics que d'una manera
més o menys constant estan presents en els mitjans de comunicació
sobre la vida humana en general i sobre les aplicacions
cientificotecnològiques que tot sovint s'apliquen per resoldre alguns
problemes de la nostra espècie.
articular-la en debats a l'entorn de la valoració crítica de
l'eutanàsia, eugenèsia, fecundació medicament assistida i
els recursos biotecnològics aplicats als éssers humans.
més a més, cal potenciar totes les actituds que ajuden a
conformar una valoració crítica rigorosa i degudament informada
Aquesta matèria també pretén facilitar la
incorporació a determinats estudis posteriors, com per exemple els
relacionats amb les ciències de la naturalesa i la salut, amb
l'educació física i els cicles formatius de grau superior de les
famílies de sanitat, activitats fisicoesportives i imatge personal.
Descriure la morfologia, anatomia i fisiologia dels diferents
teixits, òrgans, aparells i sistemes del cos humà, les seves
Analitzar i valorar els accidents, els trastorns, les malalties i
els comportaments més comuns, i els diferents factors de risc a les
societats industrials en el marc general del concepte de salut.
Descriure algunes de les metodologies i instruments d'ús
sanitari més comú i familiaritzar-se amb l'ús del material
de laboratori i algunes tècniques senzilles relacionades amb les
Analitzar els procediments més comuns d'algunes de les
pràctiques analítiques habituals i interpretar de manera senzilla
Identificar i valorar els comportaments preventius i
reconèixer les conductes de risc més habituals en el nostre
Debatre i valorar algunes pràctiques socials que els
avenços de la tecnologia fan possible com el control de la natalitat, la
reproducció assistida, l'eugenèsia i en general
l'aplicació dels avenços tecnològics als éssers
Realitzar experiències i recerques senzilles sobre alguns
fets, processos biològics referents al cos, amb la utilització
dels procediments propis de la investigació científica.
Situar l'ésser humà en el context de la biosfera i
valorar la diversitat humana com un fet biològic i cultural positiu.
1.1 Filogènia i ontogènia de l'ésser
Nivells d'organització: cèl·lula, teixits,
òrgans dels sentits, endocrí i immunològic.
Anomalies, trastorns i malalties més comunes
Mètodes, tècniques, tecnologies i recursos en
l'estudi de l'ésser humà i en la diagnosi i prevenció de
Ús del material i dels instruments bàsics de
laboratori i familiarització amb algunes tècniques emprades a les
Identificació, anàlisi i control de les variables
de determinats processos i pràctiques experimentals.
Verificació experimental de diferents dades
Utilització i interpretació de models i imatges
morfoanatòmiques, macroscòpiques i microscòpiques, amb
Elaboració, observació i interpretació de
Plantejament i resolució de problemes qualitatius i
quantitatius de biologia humana i relacionats amb les ciències de la
Classificació de les anomalies, trastorns i malalties en
funció de diferents paràmetres.
Lectura, interpretació i elaboració de quadres,
taules, gràfiques amb dades qualitatives i quantitatives sobre biologia
Selecció, lectura i interpretació de textos
relacionats amb la biologia humana i les ciències de la salut.
pràctiques socials que comporten riscos per a la salut.
Debats sobre determinades pràctiques socials i la seva
relació amb la ciència i la tecnologia, amb explicitació
de les raons a favor i en contra, els avantatges i inconvenients.
Realització d'enquestes i debats.
Elaboració, presentació i discussió
Expressió oral i escrita de qüestions i respostes
científiques utilitzant la terminologia adequada.
Preferència i actitud favorable davant les mesures
preventives i valoració crítica de les conductes de risc.
Valoració positiva de les pràctiques
Actitud crítica davant els avanços
tecnològics i la seva aplicació als éssers humans.
Curiositat per les raons biològiques i culturals de la
Rigor en el treball individual i col·lectiu, desenvolupat
Disposició a l'anàlisi reflexiva dels problemes
relacionats amb la biologia humana.
Valoració crítica de les representacions
simbòliques i esquemàtiques del cos humà.
Reconèixer les característiques diferencials de
l'espècie humana, situant-la filogenèticament en relació
amb altres grups taxonòmics propers.
Confeccionar taules a partir d'algunes característiques
morfològiques i fisiològiques per tal d'inferir-ne el concepte de
Associar els òrgans als diferents aparells i sistemes
explicitant-ne les funcions especifiques i analitzant-ne algunes disfuncions.
Descriure amb propietat (terminologia adient) alguns
trastorns, anomalies i malalties més freqüents a la nostra
Conèixer algunes mesures i tècniques preventives i
de diagnòstic relacionades amb el cervell, el cor, l'estómac, el
Explicar el cicle ovàric i hormonal, i interpretar en el
cicle menstrual els períodes de fertilitat i no fertilitat.
Caracteritzar els diferents mètodes emprats en el control
Manipular correctament el microscopi binocular per observar
preparacions microscòpiques temporals i permanents, i fer-ne mesures.
Dissecar alguns òrgans (d'animals a l'abast en el
mercat) per tal d'identificar la morfologia i estructura de cadascun
Dibuixar i enumerar les parts identificades.
tàctils i estudiar algunes característiques dels òrgans
Identificar en models anatòmics, sobre diferents formats,
teixits, òrgans, aparells i sistemes situant-los al cos humà.
Elaborar una taula de les malalties més freqüents de
transmissió sexual i altres malalties comunes de la nostra societat, i
Formular hipòtesis, identificar variables i extreure
conclusions dels canvis físics i químics que es produeixen en
diferents processos biològics a partir d'experiències senzilles i
anàlisi de taules, gràfics i altres.
Interpretar algunes dades --constants vitals-- obtingudes amb
l'ús del termòmetre, estetoscopi i aparell per mesurar la
tensió i també dades analítiques senzilles de la sang
humà sobre l'herència del sexe, grups sanguinis i altres
Buscar informació contrastada sobre comportaments
relacionats amb la bulímia i l'anorèxia, les
drogodependències (el tabaquisme i l'alcoholisme), els factors que
n'afavoreixen l'aparició i les conseqüències sobre la
Explicar alguns programes preventius que s'apliquen a la
pròpia comunitat, els objectius i activitats que s'hi realitzen,
població a què s'adreça a través d'informacions
sanitàries i enquestes, i els recursos sanitaris a l'abast.
Racionalitzar els hàbits nutricionals a través de
l'anàlisi de les pautes dietètiques pròpies i alienes.
Adquirir hàbits de salut, higiene i prevenció en
relació amb les conductes sexuals, alimentàries, esportives i de
repòs, i raonar sobre elles i sobre la conveniència
Analitzar i valorar la importància de les donacions de
Conèixer i valorar críticament els avanços
cientificotecnològics (biològics i mèdics) que
incideixen sobre els éssers humans.
Amb aquesta matèria es pretén treballar alguns dels elements de
la cultura tecnològica que facilitin a l'alumnat la comprensió
dels fonaments d'aquesta tecnologia present a molts àmbits de
l'activitat humana, en particular en el món de la indústria.
També s'ha d'evidenciar la relació de l'electrònica amb
els continguts d'altres matèries del batxillerat com
l'electrotècnia, la tecnologia industrial i la física, a fi de
facilitar una comprensió àmplia dels seus continguts.
Atesa la seva evolució, aquest camp de coneixement és cada vegada
més present en diferents àmbits específics, i també
matèria acompleixi la funció introduir l'alumnat en els
coneixements específics d'aquesta tecnologia i de preparar-lo pels
Els continguts relatius als conceptes i als procediments s'han de limitar als
elements introductoris més representatius, valorant el fet que es tracta
d'uns estudis de formació general no professionalitzadora.
Els continguts conceptuals estan distribuïts en quatre apartats, en els
quals, una vegada modulats, cal integrar els respectius procediments i valors
Els tres primers apartats mostren components, circuits i
instruments, dels quals l'alumnat ha de rebre una formació
El primer dels tres pretén fer una actualització
dels continguts bàsics dels circuits elèctrics de corrent
continu, de les unitats de mesura elèctriques i dels procediments de
Als apartats d'electrònica analògica i digital es tracten
els components i circuits específics d'aquestes tecnologies i és
caracteritzen els components a partir d'informacions tècniques; d'altra
banda, els components seleccionats són els més representatius
d'aquestes tecnologies, malgrat existir-ne una diversitat àmplia.
quart i últim apartat pretén donar una visió de conjunt,
tant pel que fa a la relació entre la tecnologia analògica i la
tecnologia digital, com pel que fa als diferents àmbits
d'aplicació, amb exemples relacionats amb l'aplicació de
l'electrònica, però incidint només en els aspectes
Al desenvolupament d'aquesta matèria, els aspectes procedimentals tenen
un pes important per facilitar, d'una banda, l'assimilació de conceptes
muntatge de circuits, l'ús de l'instrumental de laboratori, la
manipulació de components reals i la seva documentació han de
tenir una dimensió específica en el disseny de les activitats
Pel que fa a les actituds, s'ha de treballar tot allò que reforci i
ajudi a estructurar l'ordre en el treball, l'interès per la qualitat de
la feina i la valoració crítica de l'impacte de
l'electrònica en la tecnologia i la societat.
Així doncs, la finalitat d'aquesta matèria és introduir
l'alumnat a les aportacions de l'electrònica per a una millora en el
funcionament de les màquines, la regulació dels processos de
fabricació, el comandament i control de màquines-eina, el camp de
les mesures electròniques (voltímetres electrònics,
oscil·loscopis, etc.), i en la millora de la qualitat de vida.
Mostrar un coneixement adequat dels principals components
electrònics: símbols, característiques i circuits
Comprendre i utilitzar la terminologia, simbologia i instruments
i mètodes dels processos tecnològics elementals, d'acord amb la
normalització específica corresponent.
Realitzar el muntatge de circuits electrònics elementals a
Interpretar esquemes de circuits electrònics,
identificant-ne els blocs funcionals i els components i les connexions entre
Mesurar els paràmetres que caracteritzen el funcionament
Localitzar i interpretar informació tècnica de
Distingir les aplicacions electròniques de l'entorn
analògic i de l'entorn digital.
Analitzar circuits electrònics (analògics i
digitals) des del punt de vista funcional i elèctric, per
Situar l'electrònica dins el marc de la tecnologia, la
producció, les comunicacions, la ciència i en general de la
Interès per realitzat les tasques tant individuals com a
col·lectives amb responsabilitat, coherència i pulcritud.
Orígens, evolució i perspectives de la tecnologia
1.1 L'electrònica en el marc del desenvolupament social,
econòmic i tècnic del segle XX.
1.2 L'electrònica des del punt de vista de tractament del
2.3 El transistor: estructura i tipus de transistors.
2.6 Altres circuits integrats lineals: estabilitzadors de
tensió, amplificadors de potència i altres aplicacions
2.7 Instrumentació electrònica: polímetre,
oscil·loscopi, font d'alimentació, generador de senyal,
3.1 Estat actual de la electrònica digital.
3.2 Representació binària de la informació.
3.5 Circuits convertidors: analògic-digital i
3.6 Circuits i dispositius programables
Identificació de components electrònics (passius,
actius, integrats, analògics i digitals).
Recerca d'informació de components (catàlegs,
manuals, bases de dades, mesures) i determinació experimental de
les magnituds característiques més importants.
Representació de circuits emprant la simbologia
Muntatge de circuits a partir de l'esquema.
Realització de mesures i comprovació del
Realització de càlculs i ús de la
notació específica (equacions lògiques i
numèriques), identificació de les variables que intervenen en un
càlcul i homogeneïtzació de les unitats en els termes d'una
Organització, tractament i interpretació de les
Disseny d'un circuit simple a partir d'una necessitat i
verificació del seu funcionament.
Simulació de circuits per mitjà de programes
Anàlisi de l'impacte de l'electrònica en la
Valoració crítica de l'impacte dels productes
1.1 Valoració de les aportacions de l'electrònica a
l'avenç de la ciència i la tecnologia.
1.2 Valoració de les aportacions de l'electrònica en
1.3 Sensibilització pel que fa a les innovacions
1.4 Interès i actitud crítica quant a l'impacte social
Interès per la feina i la seva qualitat.
2.1 Actitud de treball sota les normes i convencions
tecnològiques internacionals establertes.
2.2 Respecte a les normes elementals de seguretat personal i
2.3 Interès personal per la cura dels instruments i les
2.4 Ús apropiat de la terminologia tècnica.
Interès per treballar amb ordre, estructuració i
3.1 Hàbit de desar els instruments i els components en el
3.2 Planificació i estructuració de les activitats que
3.3 Hàbit de col·laboració amb els membres d'un
equip de treball a l'hora de realitzar una tasca.
3.4 Valoració dels resultats del treball al llarg de
l'elaboració d'un projecte de grup o individual.
3.5 Hàbit de finalitzar les tasques en el temps convingut.
Distingir entre senyal elèctric constant i variable i
Reconèixer el període i la freqüència
Caracteritzar en un senyal sinusoïdal el valor
eficaç, el valor instantani, el valor màxim, el període i
Explicar les característiques dels materials
semiconductors usats a la fabricació de components electrònics.
Reconèixer les característiques de components
electrònics discrets i circuits integrats usats en aplicacions
electròniques analògiques i digitals: funcionament, simbologia i
Cercar informació tècnica sobre components i
Identificar els components electrònics discrets i
integrats a partir de la informació tècnica: encapsulats,
terminals, codi de colors, informació numèrica i/o
Emprar la simbologia adequada dels components analògics i
Interpretar esquemes de circuits electrònics
analògics i digitals, realitzant, si s'escau, càlculs senzills.
Realitzar muntatges de circuits electrònics
analògics i digitals senzills a partir de l'esquema i de la
planificació del muntatge sobre qualsevol dels següents suports:
Verificar el funcionament de circuits elèctrics muntats
mesurant les magnituds elèctriques, organitzant taules per a la
recollida de les dades i pel seu posterior tractament i anàlisi
Seleccionar correctament, en el generador de senyal, un senyal
elèctric periòdic amb la freqüència i tensió
Fer ús correcte d'instruments de mesura, com el
polímetre i l'oscil·loscopi, per mesurar les magnituds
Fer ús de programes informàtics per a
l'edició i la simulació de circuits.
Avaluar el funcionament d'un circuit contrastant el resultat
dels càlculs teòrics amb els valors resultants de
l'experimentació i/o de la simulació, identificant les possibles
Calcular circuits elementals amb díodes, transistors en
Interpretar l'esquema elèctric d'una font
d'alimentació amb estabilitzador integrat.
Reconèixer les característiques dels sistemes de
numeració decimal, binari i binari codificat decimal (BCD).
Realitzar la conversió d'un valor numèric de
binari a decimal i a l'inrevés.
Determinar un circuit digital i la seva equació
lògica a partir de la taula de la veritat.
Dissenyar circuits digitals elementals amb portes
Explicar les diferències entre les tecnologies de
construcció de circuits digitals.
Explicar el funcionament i les aplicacions dels sensors
d'ús més comú: temperatura, pressió, lluminositat,
Seleccionar el tipus adequat de sensor per la magnitud que s'ha
Descriure la composició d'un sistema d'adquisició
Participar i col·laborar en el treball d'equip.
Treballar amb autonomia, seguretat i responsabilitat en
Explicar amb perspectiva històrica les aportacions de
l'electrònica a la transformació dels diversos àmbits de
l'activitat humana, com en el treball, l'oci, la indústria, les
comunicacions, la investigació.
En acabar l'educació secundària obligatòria, les alumnes i
els alumnes ja han treballat amb els principals conceptes i procediments de
l'estadística descriptiva i els fonaments de la probabilitat, cosa que
els ha de permetre interpretar adequadament les informacions dels mitjans de
comunicació (on cada cop són més presents els
mètodes estadístics), analitzar-les amb esperit crític i,
Tanmateix, al costat d'aquesta presència al món quotidià,
cal adonar-se que els mètodes estadístics són utilitzats
en treballs científics ben diversos i, per tant, que apareixen inclosos
cada vegada amb més amplitud i profunditat en el currículum per a
la formació de professionals que pertanyen a sectors ben diversos.
Aquesta matèria ha de permetre que les alumnes i els alumnes que la
cursin assoleixin una visió global del món de
l'estadística, que els ajudarà a interpretar críticament
les informacions en què es fan servir mètodes estadístics,
tant als mitjans de comunicació com en el treball científic,
Per això caldrà revisar totes les
fases del treball estadístic, incloent-hi alguns aspectes
d'inferència i fer-ho de manera realista i lligada a la finalitat que
Aquesta finalitat no es podrà aconseguir de cap manera
sense un ús decidit de les eines informàtiques a l'abast.
La matèria d'estadística del batxillerat es fonamenta en la
presència de l'estadística dins de l'àrea de
matemàtiques, a l'educació secundària obligatòria.
Cal suposar que en són coneguts, doncs, els continguts: d'una banda, la
introducció als fenòmens aleatoris i el concepte de probabilitat
i el càlcul de probabilitats en situacions elementals i, de l'altra, una
àmplia visió dels elements de l'estadística descriptiva
L'edat del alumnes als quals s'adreça aquesta matèria
optativa permetrà actualitzar els continguts esmentats i renovar-los amb
Atenent totes aquestes consideracions, al primer nivell de concreció
s'adopta un punt de vista molt més estadístic que no
probabilístic, i s'hi aprofita de manera clara i decidida l'ús
dels ordinadors per a l'assoliment dels objectius que hauran de permetre
l'alumnat que cursi aquesta matèria aplicar els mètodes de
En aquest sentit, entre els procediments
s'inclou l'elaboració d'un treball estadístic en totes les seves
Aquesta matèria no s'ofereix al context de cap àrea
sinó que convé que assoleixi un caràcter
Aquest plantejament s'hauria de reflectir concretament a la
realització de l'estudi estadístic inclòs en aquest
Quant als continguts actitudinals, cal remarcar la valoració
crítica de la presència de l'estadística als diferents
camps i la seva importància als treballs científics.
Situar els conceptes, fets i procediments propis del treball
estadístic en el context del mètode científic i, en
concret, saber-los aplicar en altres matèries de l'etapa.
Fer ús d'un paquet estadístic d'ordinador com a
eina imprescindible per a les aplicacions actuals de l'estadística en
treballs científics i, combinant aquest programari amb un processador de
textos i gràfics, elaborar informes acurats.
concreció dels objectius, planificació adequada; recollida de
dades correcta; anàlisi i descripció de les dades recollides;
reconeixement d'un model donat per la teoria de probabilitats i, finalment,
elements d'inferència estadística que permetin extreure
conclusions de les dades recollides.
Emprar habitualment l'estadística com a element que
dóna consistència al treball científic, i fer palès
que ha incorporat a la seva expressió oral, escrita i gràfica els
continguts treballats en aquesta assignatura.
Valorar de manera crítica les informacions
estadístiques, ja sigui les que es poden trobar en els mitjans de
comunicació, ja sigui les conclusions dels treballs propis, sobretot pel
Les fases del treball estadístic.
1.1 Recollida i emmagatzemament de dades: utilitat de l'ordinador.
1.2 Anàlisi descriptiva de dades.
Estandardització o tipificació de dades.
1.3 Reconeixement d'un model: la llei normal i les seves
Finalitat del mostreig als problemes
1.5 Idea del que representa un contrast d'una hipòtesi.
Relació entre variables categòriques.
2.2 Taules creuades o de contingència.
marginals i distribució conjunta.
2.3 Perfils: perfil fila i perfil columna (distribucions de
freqüència per files o per columnes).
2.4 Gràfics per a l'estudi de la relació entre
2.5 Homogeneïtat o independència entre variables
categòriques i freqüències esperades sota aquesta
Relació entre una variable numèrica i una variable
Relació entre variables numèriques.
4.1 Visió intuïtiva de la relació entre variables
numèriques a partir de l'associació de valors.
4.2 Gràfic de dispersió o núvol de punts.
4.3 Covariància com a mesura de la dispersió
4.4 El coeficient de correlació lineal.
5.1 Variables aleatòries discretes.
matemàtica i desviació estàndard.
5.4 Aproximació de la distribució binomial
marge d'error en una predicció relativa a un experiment aleatori que
correspongui a una de les distribucions estudiades.
5.6 Idea intuïtiva de l'ajust d'una distribució
estadística mitjançant una distribució de probabilitat.
Ús d'un paquet estadístic d'ordinador.
1.1 Emmagatzemament i anàlisi de dades.
treball de l'ordinador amb el d'una calculadora de butxaca.
1.2 Elaboració de taules de freqüències i
interpretació de gràfics estadístics generats per un
1.3 Càlcul de paràmetres estadístics i
interpretació dels valors obtinguts.
1.4 Càlcul i interpretació de dades estandarditzades o
1.5 Pràctica dels procediments anteriors per al reconeixement
intuïtiu de l'ajust d'una distribució estadística en un
model teòric, en concret el que ve donat per la llei normal.
2.1 Elaboració i interpretació de taules creuades o
2.2 Comparació dels perfils fila o dels perfils columna i
elaboració de gràfics que permetin copsar intuïtivament la
relació entre variables a partir de l'associació de valors.
2.3 Estudi d'una taula de contingència construïda amb
dades corresponents a una mostra d'una població per tal d'introduir
intuïtivament els conceptes d'independència o homogeneïtat.
2.4 Aplicació del test de khi quadrat per a l'anàlisi
de taules de contingència i anàlisi de les sortides que
Interpretació dels gràfics que permeten fer visual
la relació entre una variable numèrica i una variable
4.1 Elaboració i anàlisi intuïtiva del diagrama
4.2 Anàlisi de cada variable per separat i anàlisi
4.3 Càlcul i interpretació de la covariància.
4.4 Càlcul i interpretació del coeficient de
Recerca d'una funció que permeti ajustar un núvol
de punts corresponent a un conjunt bivariant de dades.
5.1 Anàlisi sobre el núvol de punts de la
conveniència de l'ajust mitjançant una recta i, si escau, dibuix
5.2 Valoració numèrica de la conveniència de
l'ajust mitjançant una recta i, si escau, càlcul de la recta de
5.3 Aplicació de la recta de regressió per a la
Reconeixement dels diferents models de variable aleatòria
i aplicació de cadascun a les situacions pràctiques escaients.
6.1 Revisió dels mètodes de càlcul de
probabilitats ja treballats a l'ESO.
6.2 Càlcul de l'esperança matemàtica i la
desviació estàndard d'una variable aleatòria discreta.
6.3 Presentació de diverses variables aleatòries amb
6.4 Caracterització del model binomial i observació de
la influència que tenen els seus paràmetres, n i p, als
histogrames de probabilitat o funció de masses.
6.5 Càlcul de probabilitats al model binomial, per diferents
tècniques, segons la que sigui més escaient en cada cas.
6.6 Càlcul de l'interval que té una probabilitat
prefixada, en situacions que corresponen al model binomial; formulació
d'aquests problemes en termes del nivell de confiança i el risc
associats a una predicció i anàlisi de les longituds dels
6.7 Caracterització del model normal i observació de
la influència que els seus paràmetres tenen sobre els
gràfics de la funció de densitat.
6.8 Càlcul de probabilitats per a la distribució
6.9 Estandardització d'una variable, càlcul dels
percentils i anàlisi de l'histograma d'una distribució
estadística com a eines de recerca del model teòric adequat.
6.10 Reflexió sobre situacions reals que poden ser
modelitzades per una d'aquestes distribucions teòriques i anàlisi
intuïtiva de la bondat de l'ajust.
Elaboració d'un treball estadístic en totes les
Valoració de la importància de la presència
de l'estadística als mitjans de comunicació actuals i capacitat
d'anàlisi crítica d'aquesta presència, valorant-ne les
fonts i les tècniques emprades.
Valoració de la importància de l'ús dels
mètodes estadístics als treballs científics, tant pel que
fa a gràfics i taules, com pel que fa a la incorporació de nous
Incorporació del llenguatge i els mètodes
estadístics als treballs propis referits a d'altres àrees.
Valoració de la visió intuïtiva i
gràfica d'un problema per tal de decidir els procediments escaients en
un treball que incorpori els mètodes estadístics.
Consciència dels marges d'error amb què s'han de
presentar les conclusions dels estudis estadístics i de les precaucions
que calen segons la procedència o el tipus de les dades o també
quan es tracta de fer extrapolacions.
Consciència que cal una anàlisi acurada, a part
dels càlculs numèrics, abans d'establir causalitat en la
relació entre variables enfront de la influència de l'atzar o la
Presentació acurada dels treballs propis, amb respecte a
les normes de caràcter general establertes al centre i amb l'ús
d'un processador de textos que permeti incorporar amb agilitat taules i
Perseverança en la resolució de problemes
acompanyada d'un respecte a les normes de precisió i sistemàtica
que calen als treballs estadístics, en especial la recollida de dades i
Interès per conèixer quins objectius ha d'assolir
pel que respecta a aquesta matèria i a la seva relació amb
d'altres àrees i autovaloració dels grau dels seus
Emprar habitualment un programa d'ordinador per a
l'emmagatzemament de dades pròpies i l'aprofitament d'altres arxius de
Analitzar i interpretar críticament notícies dels
mitjans de comunicació que incorporin gràfics, taules o
prediccions lligades amb l'estadística.
Interpretar correctament els gràfics i taules de
l'estadística descriptiva o de l'anàlisi exploratòria de
dades que facilita l'ordinador i emprar el més adequat en cada
situació en el context dels treballs estadístics que es proposin
Ser conscient de la importància de resumir un conjunt de
dades numèriques amb pocs indicadors i emprar l'ordinador per calcular
els percentils i les altres mesures de posició i dispersió.
Comprendre que l'estandardització de dades i l'ús
de dades estandarditzades són elements que faciliten l'anàlisi
d'una distribució de dades estadístiques.
Mostrar coneixement dels procediments que cal aplicar per
analitzar intuïtivament l'ajust d'una distribució
estadística mitjançant el model normal i fer aquesta
anàlisi en exemples concrets amb l'ajut de l'ordinador.
relació entre variables estadístiques i ser conscient que, a part
d'observar una associació entre determinats valors de les variables, cal
una anàlisi ben acurada per a establir causalitat en aquesta
Elaborar taules de contingència amb claredat i
correcció i ben documentades, i interpretar les que presenti l'ordinador
i distingir amb claredat la distribució conjunta i les distribucions
Calcular els perfils fila i perfils columna (percentatges per
files o per columnes) d'una taula de contingència i entendre
què representen i com ajuden en l'estudi de la possible relació
Interpretar acuradament els gràfics que pugui donar
l'ordinador per visualitzar els perfils d'una distribució bivariant, en
especial els diagrames de barres múltiples (clustered o bé
Formular-se preguntes sobre les dades recollides en una taula de
contingència, en cas que aquestes dades corresponguin a una mostra de la
població en estudi, per tal de trobar respostes intuïtives que
puguin fer pensar en una no-independència entre les variables o
bé en una no-homogeneïtat en la distribució dels valors
Introduir el test de khi quadrat en el marc del treball
d'aplicació si es considera recomanable per a l'estudi plantejat.
Mostrar coneixement dels gràfics que permeten estudiar la
relació entre una variable numèrica i una variable
categòrica de classificació, amb especial insistència en
els diagrames de caixa (box plot) múltiples, elaborar-los i
interpretar els que ens pugui facilitar l'ordinador en exemples a l'abast.
Reconèixer de manera intuïtiva sobre el núvol
de punts i també a partir del càlcul del coeficient de
correlació les situacions en què és escaient l'ajust
Tenir una visió intuïtiva sobre el núvol de
punts de la recta d'ajust i fer-ne una estimació a ull i calcular els
coeficients de la recta de regressió per mínims quadrats.
Fer prediccions dels valors d'una variable a partir dels valors
coneguts d'una altra amb l'ús de la recta de regressió i ser
conscients de la prudència que cal manifestar a les extrapolacions.
explicativa i la variable de resposta quan es vol fer una predicció de
valors mitjançant la recta de regressió i conèixer les
precaucions que cal tenir segons l'origen i el tipus de les dades.
Analitzar exemples de variables aleatòries discretes a
partir de la revisió de les tècniques de càlcul de
probabilitat ja conegudes de l'etapa anterior.
Calcular l'esperança matemàtica o mitjana i la
desviació estàndard d'una variable aleatòria discreta i
interpretar els seus valors, relacionant-los amb el que es podria esperar que
succeís en moltes repeticions de l'experiència
Simular la generació de dades que tenen una
distribució de probabilitat coneguda amb l'ajut de l'ordinador o de les
Reconèixer l'oportunitat del model binomial, tenir
interès per a plantejar-se preguntes al voltant d'esdeveniments
aleatoris i calcular les probabilitats corresponents amb el mètode
més escaient en cada cas: amb un diagrama d'arbre; per la
fórmula; amb taules; mitjançant l'aproximació per la
distribució normal o amb l'ús de l'ordinador.
Reconèixer l'oportunitat del model normal i, llavors,
calcular les probabilitats corresponents, ja sigui amb taules i l'ajut del
procés d'estandardització, ja sigui amb l'ús de
Resoldre problemes relatius al càlcul de l'interval que
té una probabilitat prefixada, en experiències que corresponen al
model binomial o al model normal (interval de confiança),
conèixer els conceptes de nombre de proves, nivell de confiança,
risc i marge d'error associats a una predicció en una experiència
aleatòria i analitzar la seva influència sobre la longitud de
Introduir tècniques senzilles de mostreig i realitzar
estimacions de proporcions en el marc del treball d'aplicació si es
Actualment existeix una clara sensibilització i alhora una
preocupació per l'estètica, cosa que en bona part propicien els
mitjans de comunicació, en el sentit de tenir cura de l'aspecte, de
l'aparença de persones i objectes, i també de les formes,
comptant més el fet de saber estar que el de saber ser.
Què es vol dir quan hom es refereix a l'aspecte
estètic d'un lloc, d'un objecte, d'un artista?
construir un cos d'informació, un cos normatiu, de tal manera que
esdevingui una matèria que es pot ensenyar, una activitat educativa?
si fos així, ¿quina hauria de ser la seva finalitat al
currículum d'un alumne de batxillerat?
Sembla clar que és així, que cal com a mínim un
esforç d'aclariment conceptual que permeti ordenar i comprendre les
múltiples sensacions, informacions i valoracions que són presents
de manera continuada a la societat actual en relació a la bellesa, el
filosòfica ha d'endinsar-se en la complexitat del significat dels
Però cal que aquesta tasca, en aquest nivell de
secundària, vagi acompanyada de la presentació dels objectes, les
formes, les experiències, els noms.
ciència purament especulativa que acumula opinions històriques
Més aviat cal plantejar, presentar,
què és i què representa a la nostra societat el fenomen
D'altra banda, l'estètica moderna participa de les investigacions i
coneixements que han desenvolupat ciències humanes com l'antropologia,
la història de les diferents arts, la història general de la
cultura o la teoria de l'art. També participa de les aportacions de la
psicologia quan es tracta d'analitzar el procés de creació i
l'apreciació de l'art o els seus efectes emocionals sobre l'espectador.
Òbviament, a la matèria d'estètica cal tenir en compte
aquestes aportacions --i les seves interrelacions i conseqüències--
en aproximar-se als seus objectes tradicionals d'estudi: l'objecte
artístic, l'artista i l'espectador.
Finalment, a l'estètica moderna es tenen molt presents els aspectes de
valor i l'avaluació de l'obra d'art. Resulten més interessants
les funcions i els efectes de l'art, que no pas la formulació d'unes
Tanmateix, s'hi recull la preocupació de proveir de
coneixements i mètodes amb els quals ajudar a fer una avaluació
de l'obra d'art amb més informació i més
intel·ligent, és a dir, més entenedora.
batxillerat ha de facilitar als alumnes recursos perquè gaudeixin de la
bellesa i de l'art, i eines conceptuals perquè puguin expressar i
fonamentar sòlidament els seus judicis de valor.
La matèria d'estètica, doncs, ha de ser una reflexió
filosòfica sobre el sentiment de bellesa, el gust i l'art en general,
però també, i justament per les condicions que acabem d'esmentar,
ha de servir per fer més sensibles els estudiants davant les diferents
manifestacions artístiques, respectuosos pels creadors i procurar-los
les eines perquè esdevinguin millors contempladors.
Per aconseguir aquests objectius, el programa d'estètica ofereix un
recorregut que va des de la constatació del fenomen artístic a
l'actualitat fins a l'anàlisi de l'objecte artístic, copsant-ne
el significat, adonant-se dels seus valors sensorials, formals i vitals, i
desvetllant tant les condicions de la gènesi de l'obra d'art com els
efectes emocionals i intel·lectuals que esdevenen de la seva
L'art és un fenomen d'extraordinària
puixança a la societat actual; cal, doncs, que l' estètica
s'ocupi de les arts clàssiques, però també de les noves
arts sorgides durant el segle XX, així com dels fenòmens
artístics, dels quals se'n digui art o no, que en aquest moment
són tan presents a les nostres vides: disseny, publicitat o enginyeria.
En la mateixa línia, cal que a la matèria d'estètica es
tinguin en compte les aportacions d'algunes ciències socials en benefici
d'una interpretació més global de l'acte creador: l'artista
és l'artífex de les formes (inspiració, tècnica,
treball), però és també un subjecte traspassat pels
conflictes de la seva personalitat (imaginació, passió,
irracionalitat) i els condicionaments del seu temps (llibertat i
tradició, influència de la crítica d'art i dels mitjans de
comunicació, modes i tendències, mercat).
que quan s'aborda l'anàlisi del paper de l'espectador i dels seus
recursos davant l'obra d'art: al costat dels mecanismes perceptius estudiats
per la Gestalt, l'estètica ha de subratllar la importància de la
component subjectiva i les condicions socioculturals que mediatitzen
l'experiència i el judici estètic.
Paral·lelament a l'assignatura es fa la proposta de treballar amb
l'alumnat la descripció, interpretació i avaluació d'obres
d'art, subratllant la importància de l'ús rigorós del
llenguatge i de la necessitat d'argumentar els judicis de valor expressats.
es tracta només de promoure l'adequada aplicació del vocabulari
treballat a la matèria, sinó de posar els estudiants amb contacte
amb l'obra d'art perquè experimentin l'emoció estètica, la
verbalitzin, expressin la seva opinió i, de mica en mica, vagin
conformant el seu gust personal.
En definitiva, la matèria d'estètica al batxillerat ha de servir
per completar la formació de l'alumnat en els àmbits de la
cultura, l'art i el lleure, millorant-ne la capacitat natural per copsar els
valors estètics de l'entorn i de l'art, i ajudant-los a conformar els
seus gustos personals, un cop coneguts els gustos convencionals actuals, les
Apropar-se críticament a la producció
artística, relativitzant els principis a partir dels quals es
defineixen, classifiquen i valoren els objectes i activitats artístiques
Entendre el missatge artístic com a instrument de
comunicació que, per esdevenir significatiu, necessita de l'activitat
expressiva --creativa-- de l'artista, i de la contemplació activa
Descriure, analitzar, interpretar i avaluar obres d'art,
establint relacions dinàmiques entre alguns dels seus components.
Mostrar una actitud crítica davant la banalització
i alienació que, en determinats casos, promouen els mitjans de
comunicació pel que fa a l'activitat artística, formulant
criteris personals i comportaments subsegüents.
Destriar els components descriptius, interpretatius i valoratius
Reflexionar sobre els valors estètics presents en una obra
d'art o en un conjunt d'obres a fi de conformar el gust personal.
l'art a través de les potències cognoscitives: sensorials
--físiques--, emotives --psicològiques-- i intel·lectuals
El fenomen estètic: definició i abast.
1.1 Concepte i localització de l'art. Les funcions de l'art i
1.2 L'obra d'art com a element de comunicació.
mitjans de les diferents arts. La interpretació de l'art: contextualisme
Els comportaments davant el fet artístic.
2.1 Experiència perceptiva i experiència
la creació artística: llibertat i tradició.
La irrupció de l'art a la vida quotidiana.
3.1 L'entorn construït: arquitectura i urbanisme.
Decoració, vestuari i objectes de consum.
3.2 La presència de l'art als mitjans de
3.3 Museus, sales d'exposicions i concerts.
4.1 El llenguatge avaluador: definició, descripció,
4.2 El valor estètic: teories subjectivistes i objectivistes.
Valors formals, sensorials i vitals de l'obra d'art.
1.1 Lectura, anàlisi i esquematització de textos breus
de teoria o comentaris sobre qüestions relatives a la matèria.
1.5 Argumentació d'idees i opinions.
2.1 Ús de tècniques d'observació directa i
2.2 Ús correcte dels conceptes treballats a la
2.3 Contrast de la pròpia experiència com a
mitjà per comprendre l'obra d'art en general.
2.4 Formulació escrita o oral de la visió personal
2.5 Aplicació de models d'anàlisi i valoració
de l'expressió artística: formal, temàtica i
2.6 Maneig de documentació literària,
filmogràfica, etc. i interpretació escaient.
Actituds en relació amb un mateix.
1.2 Actitud activa i productiva, tant pel que fa a la
contemplació de l'art com a la reflexió i producció
d'idees i comentaris sobre l'experiència assolida.
1.3 Actitud favorable a la millora de la pròpia
expressió i comunicació d'idees.
1.4 Cultiu de la pròpia receptivitat.
2.1 Interès per participar en activitats de caire
2.2 Respecte per la producció artística en general.
2.3 Respecte pel patrimoni cultural i artístic.
2.4 Actitud comprensiva i empàtica per la producció
Actituds cap al treball i l'estudi.
3.1 Planificació i organització del treball.
3.2 Rigor en l'execució de les tasques encomanades.
3.3 Predisposició a la formulació d'objectius o
d'hipòtesi de treball abans d'iniciar qualsevol tasca d'anàlisi
i/o valoració d'obres visuals o plàstiques.
Caracteritzar l'estètica com a disciplina especulativa,
lligada d'una banda al procés perceptiu i, d'altra, a la
diferenciació i evolució cultural dels conceptes de gust, bellesa
Identificar la bellesa i altres qualitats estètiques
establir relacions entre els conceptes de gust, bellesa i art.
Distingir els conceptes de naturalesa i art. Classificar i
Aplicar criteris per diferenciar les belles arts de les arts
Discutir la validesa dels criteris definidors i classificadors
emprats a la llum de diferents actituds i teories entorn de la producció
artística desenvolupades en el decurs de la història.
Explicar l'art com a procés i com a sistema de relacions
entre l'artista, l'entorn social, l'obra generada i l'espectador.
Identificar els diferents llenguatges artístics i algun
Caracteritzar i debatre les tendències aïllacionistes
i contextualistes en la interpretació de l'art.
humà, com a creador i com a contemplador.
Identificar aspectes del procés creatiu, mecanismes de
creació i mètodes de treball que permeten apreciar el valor de
les obres d'art i el desenvolupament personal de l'artista.
Acostumar-se a la contemplació total, activa, superant la
visió passiva, d'obres d'art. Observar, analitzar, reflexionar, criticar
i valorar obres d'art utilitzant diversos criteris.
Identificar alguns dels components personals, socials i
culturals, que condicionen l'experiència i el judici estètic.
Respectar el treball creatiu dels altres i mostrar
predisposició al diàleg constructiu i a l'intercanvi
Reconèixer la presencia de l'art a la vida quotidiana i
analitzar algun dels seus àmbits operatius: fotografia, vídeo,
Valorar els avantatges i els inconvenients que suposa la
irrupció i popularització de l'art a la vida quotidiana, la
funció dels mitjans de comunicació i de les institucions en la
promoció i, de vegades, banalització del fet artístic, i
Prendre consciència dels diferents camps i potencials
llocs de treball que comporta la puixança de l'activitat
Analitzar textos que continguin opinions estètiques,
crítiques d'art o reflexions teòriques sobre l'art, identificant
tema, tesi i argumentació, judicis de finalitat i judicis de valor,
Qüestionar críticament la validesa dels judicis
Caracteritzar l'objectivisme i el subjectivisme en art.
Argumentar els judicis de valor propis, basant-se en criteris
Elaborar una crítica d'art tenint en compte el conjunt de
totes les interrelacions que poden establir-se en relació amb una obra.
Utilitzar amb propietat els conceptes bàsics treballats a
Durant l'etapa d'educació secundària obligatòria, el
treball de la veu, l'expressió vocal i el cant són elements han
estat elements bàsics en la formació musical dels alumnes.
Però és al batxillerat quan, a través de la matèria
d'expressió vocal, els alumnes poden avançar en el domini
expressiu de la veu tant en l'aspecte individual com col·lectiu.
Tanmateix, la matèria ha de combinar la declamació i la
interpretació musical --que constitueix un dels seus continguts
més importants-- amb el coneixement de tots els elements que hi
Cal aprofundir, doncs, en el repertori i el context en què
apareix, en l'aparell fonador i les seves característiques
Pel que fa al repertori, convé que tingui un grau de dificultat superior
al que s'ha treballat a l'etapa anterior i que provingui de contextos
estilístics, geogràfics i cronològics diversos.
repertori, però cal que es tinguin en compte els gustos i les
pretén que l'alumne/a s'expressi a través d'una part del seu cos
cal facilitar-li que pugui fer-ho de manera desinhibida i natural; i
això serà més fàcil si l'alumnat se sent motivat i
a gust amb el repertori que declama i canta.
Aquesta matèria pot esdevenir, també, un mitjà per
constituir la coral del centre i, en el cas que aquesta ja existeixi una font
d'alimentació que, al seu torn, col·labora a dinamitzar la vida
Cal que el professorat i l'alumnat d'expressió vocal s'adonin de les
implicacions de la pràctica del cant en l'assoliment d'actituds com el
respecte pels altres i la flexibilitat necessària en el marc d'un
treball col·lectiu, el silenci com a premissa per el treball, la
importància dels elements posturals, l'experiència d'una
activitat individual, i l'equilibri entre l'aportació personal i la
submissió a les indicacions del director/a.
Malgrat que els objectius i els continguts d'aquesta matèria tinguin una
orientació marcadament musical, al currículum d'expressió
vocal no es deixa de banda l'aplicació de la tècnica vocal a la
L'objectiu és aconseguir que els alumnes mostrin una
vocalització correcta i clara i un cert domini de les possibilitats
d'ajudar a llegir bé un text i a interpretar-lo.
d'aquests continguts no disminueix el caràcter essencialment musical de
la matèria, sinó que el reforça en un aspecte sovint
matèria, a més d'adreçar-se a l'alumnat amb interessos
musical, també ho fa cap als que se senten atrets pel món del
teatre, la locució o la docència.
Cal no oblidar, doncs, que la declamació i el cant, en qualsevol de les
seves manifestacions, és també un context idoni per aconseguir
una major confiança en la pròpia capacitat d'expressió,
una valoració positiva del patrimoni musical i un desenvolupament
harmònic de les capacitats físiques i psíquiques.
Aplicar els mecanismes que permeten una tècnica vocal
correcta, tant a la veu parlada com a la veu cantada.
Assolir resultats artísticament reeixits als diferents
diferents veus, d'acord amb el text i les indicacions del director.
Participar en la planificació i la realització
d'activitats de cant coral, valorant les aportacions pròpies i alienes,
mostrant una actitud flexible i de col·laboració, i assumint
responsabilitats en el desenvolupament de les tasques.
Reconèixer els valors de cooperació, solidaritat i
tolerància que es deriven de la pràctica del cant coral.
Valorar la pràctica del cant coral dins i fora del context
escolar com una font de gaudi i enriquiment musical pel que aporta de
coneixement de realitats musicals diferents i d'aprofundiment en el fet
Reconèixer el fet que el cant ha estat sempre
expressió d'una manera de sentir al llarg de la història de la
humanitat, en general, i del nostre poble en particular.
L'aparell fonador, les seves parts i les seves implicacions en el
Els mecanismes necessaris per a una bona tècnica vocal.
El fet coral, el cant col·lectiu i la interpretació
Signes bàsics de la direcció coral.
Impostació, recitat i declamació.
Aplicació dels mecanismes que permeten una tècnica
1.1 Manteniment d'una posició corporal correcta tant dret com
1.2 Respiració àmplia i correcta que permeti un
1.4 Identificació de les possibilitats, les limitacions i el
1.5 Aplicació automàtica d'aquesta tècnica
2.1 Aplicació de diferents formes d'aprenentatge del
repertori: la lectura, la repetició/imitació.
2.2 Fraseig adequat de l'obra que derivi d'un coneixement detallat
de les seves estructures, i interpretació d'acord amb l'estil propi de
2.3 Interpretació d'acord amb el text, especialment pel que
fa a la fonètica i a la semàntica.
2.4 Adaptació tímbrica i melòdica a la
2.5 Interpretació dels gestos de direcció.
2.6 Interpretació d'un repertori variat, a diferents veus,
amb acompanyament instrumental o sense.
2.7 Memorització d'una part del repertori.
2.8 Interpretació del repertori en públic amb les
condicions de concentració i posada en escena necessàries.
2.9 Participació activa, responsable, flexible i tolerant en
la presa de decisions referides als criteris d'interpretació.
2.10 Realització elemental dels gestos bàsics de la
2.11 Aplicació al comportament individual i grupal dels
mecanismes que regulen la interpretació en públic.
2.12 Escolta i visió comentades d'enregistraments vocals
2.13 Utilització de documentació bibliogràfica
i discogràfica que permeti millorar la interpretació.
Valoració del cant coral com a forma col·lectiva
d'expressió musical i vocal fortament arrelada a la nostra societat.
Consciència dels valors musicals presents al cant coral,
Valoració de com la possessió d'una tècnica
Gust musical/estètic aconseguit per mitjà de la
interpretació, l'escolta, la reflexió i el debat.
Esperit crític referit al repertori propi i a les seves
Valoració dels hàbits d'atenció,
autoexigència, solidaritat i tolerància com a imprescindibles per
a la consecució d'un resultat coral correcte.
Valoració de les possibilitats de gaudi que es troben al
cant coral i actitud oberta a aquestes possibilitats.
Valoració de la importància de la tècnica
vocal per tal d'assolir uns resultats corals correctes.
Valoració adequada de la tasca del director/a i
hàbit de seguir les seves indicacions amb atenció i esperit
Hàbit d'escolta crítica que permeti
l'adequació de la pròpia veu al conjunt, tant pel que fa al
Identificar els òrgans del propi cos que intervenen en
Emetre una veu de la manera més correcta possible aplicant
Aplicar a la veu parlada els continguts assimilats referits a la
Recitar, llegir o cantar amb una posició corporal
adequada, una respiració correcta, una bona emissió, una correcta
col·locació de la veu i una adequada utilització dels
Aplicar la concentració, ductilitat i disciplina
necessàries en el treball col·lectiu i en l'individual per
avançar en la millora de la qualitat interpretativa.
Practicar l'autoescolta i l'escolta del grup, combinada amb una
adequada aplicació de la tècnica vocal, per tal d'assolir una
Conèixer les característiques i l'entorn social que
configuren les obres treballades i els seus autors.
Mostrar una actitud adequada per a la pràctica coral.
Tenir l'hàbit de seguir les incidències del fet
Avançar en l'assimilació dels valors humans que
genera la pràctica del cant coral.
Cantar el repertori treballat, en les llengües
corresponents, atenent l'expressivitat del contingut del text i de la
pròpia música, i a la fonètica del text.
Gaudir amb el cant coral, la interpretació i
l'audició, i amb la lectura expressiva de textos diversos.
Valorar de manera positiva la necessitat del treball individual
en què es fonamenta la tasca comuna del cant coral.
Aprendre cançons del repertori coral a partir de la
lectura de partitures i de la repetició de models, sota la guia del
professor/a, o en petits grups, amb l'ajut de companys i companyes de classe
Interpretar de memòria una part important de les obres
Valorar la interpretació en públic com l'estadi
final d'un llarg i complex procés que va des del compositor fins al
públic receptor, passant per l'intèrpret, i posant en
pràctica tots els elements que hi intervenen: els estrictament musicals,
la disposició i el moviment a l'escenari, la postura corporal, la
indumentària, l'expressió corporal i facial.
Fer aportacions personals a la selecció de repertori i a
l'aplicació de criteris interpretatius que emanin del treball personal i
de la reflexió, que siguin ben fonamentades, i que s'exposin de manera
completar amb la suma d'aportacions individuals que s'han d'articular entre
Aquesta matèria s'adreça a l'alumnat interessat pel món
del treball i l'empresa i que tingui algun tipus de relació laboral
(treball esporàdic, temporal, familiar) o be perspectives
laboral en acabar el batxillerat o fins i tot durant el seu decurs, alternant
els estudis amb la feina (treball durant les vacances i/o festius, treball de
L'objectiu és capacitar l'alumnat perquè entengui
els fets que succeeixen al món del treball i actuï
eficaçment en funció dels seus interessos i necessitats, com a
professional que ocupa un lloc productiu i com a treballador/a que desenvolupa
una tasca en comú amb altres persones.
Els continguts de la matèria aborden diversos fets: incidència de
les condicions de treball en la vida del treballador/a, responsabilitats i
compromisos que s'adquireixen, relacions humanes que s'estableixen a la feina,
importància econòmica de l'empresa en el seu context.
això s'han seleccionat continguts relatius a quatre aspectes
a) Les condicions materials i organitzatives del treball, que afecten
b) Les condicions legals que serveixen de marc de referència dins
del qual es desenvolupa l'activitat laboral (legislació i relacions
c) La ubicació del treballador/a al si de l'empresa, les relacions
que estableix i el paper de l'empresa en l'economia de mercat (l'empresa:
d) Les formes d'accedir al món del treball i la necessitat de
decidir com posicionar-se en aquest món (transició al treball).
D'aquests quatre grups de continguts, els tres primers tenen un caràcter
més formatiu, mentre que l'últim és més
S'han de tenir en compte les diferències entre el món
acadèmic, en el qual l'alumnat fa anys que viu i ha desenvolupat
estratègies i actituds que li permeten actuar eficaçment, i el
món laboral, el qual en principi li és desconegut, i al qual
podrà accedir de manera natural si l'orientació rebuda i els
coneixements desenvolupats prèviament són més adients
perquè aquest accés no representi un trencament sinó una
És clar que al món laboral també
desenvoluparà les seves estratègies i actituds: aquesta
matèria ha de donar-li, doncs, les eines perquè pugui trobar i
desenvolupar aquestes estratègies i arribar a preveure determinades
situacions que trobarà en l'àmbit laboral.
A l'hora de desenvolupar els continguts d'aquesta matèria s'han de tenir
a) La temporalitat de moltes normes laborals.
b) La possibilitat de trobar aquestes normes i moltes altres dades a la
c) L'especificitat de les condicions de treball, diferent per a cada
d) Els canvis continus de les situacions econòmiques, tant locals
e) Els canvis a les relacions empresarials i els sistemes organitzatius.
Atès el caràcter d'ajut a l'alumnat que té aquesta
matèria, el seu aprenentatge s'haurà d'enfocar en el sentit
d'aconseguir que aquest assoleixi els continguts previstos, cerqui i trobi la
informació necessària, debati les conseqüències que
s'originen i prengui decisions en cada cas.
l'alumnat, a partir de la seva situació personal i aprofitant, si escau,
les estades en empreses, assoleixi una visió integral del que és
el món del treball dins l'entorn empresarial, i desenvolupi les
tècniques adequades per situar-se en aquest món.
possibilitats d'ocupació que se li presenten.
Desenvolupar eficaçment els diferents procediments
Incorporar-se al món laboral de manera harmònica,
Identificar el lloc que pot ocupar com a treballador/a dins
l'organització de l'empresa i les relacions professionals i humanes que
Reconèixer les funcions que l'empresa desenvolupa en el
tipus individual com col·lectives a l'empresa.
Interrelacionar de manera globalitzadora els diferents elements
que conflueixen en el món del treball: l'econòmic, el productiu,
les relacions humanes i socials, els compromisos, la salut i la seguretat.
Identificar les possibles actuacions que cal realitzar en cas de
Valorar els efectes que les condicions de treball poden produir
sobre la salut personal, col·lectiva i ambiental.
1.4 Treball d'assalariat/ada en una empresa o a
1.5 Autoocupació: autònom o empresari social.
1.6 Itineraris formatius/professionalitzadors.
2.4 Comunicació i relacions funcionals.
2.5 Formes jurídiques d'empresa.
Legislació i relacions laborals.
3.1 Administració i jurisdicció laborals.
3.3 Modalitats de contractes de treball.
3.4 Modificacions de la relació laboral.
3.5 Representació dels treballadors/es.
3.6 Relacions col·lectives: convenis i conflictes.
4.1 Seguretat, higiene i salut en el treball.
4.3 Factors de risc en el treball.
4.4 Tècniques de prevenció i protecció.
Localització i interpretació d'ofertes de
Recerca de dades empresarials (ocupació, formes
jurídiques) de les empreses de l'entorn.
Anàlisi de condicions laborals.
Localització de les fonts corresponents i
determinació de la normativa aplicable a una situació laboral.
Constatació del compliment de les normes que regulen les
Anàlisi i avaluació de les capacitats i dels
interessos personals relacionats amb el treball.
Tractament, anàlisi i interpretació de les dades
Identificació de situacions de risc, amb observació
dels elements que intervenen i mesura dels nivells de cadascun.
Recerca d'informació, dades i normativa sobre els riscos
Proposicions d'actuacions preventives i de protecció.
Aplicació de primers auxilis en cas d'accidents.
Compromís amb les obligacions associades al treball:
compliment de la normativa, participació en activitats
col·lectives, puntualitat en la realització dels treballs.
Tracte d'igualtat i no discriminatori en l'anàlisi i la
determinació de les condicions laborals.
Respecte per la salut, el medi ambient i la seguretat laboral.
Esperit crític constructiu en l'anàlisi de les
condicions de treball, tant laborals com de salut i en l'avaluació de
Interès i respecte envers els altres en l'obtenció
de dades i la interpretació de resultats.
Cura en la presentació i estructuració dels
Mentalitat emprenedora i creativa en l'aportació de
solucions i al projecte d'ocupació.
Argumentació de les conclusions dels treballs
Relacionar les diferents formes de treballar (treballador/a
autònom, empresari/ària social, treballador/a assalariat o
funcionari) amb les formes d'accedir al treball.
Avaluar les capacitats pròpies referides al treball:
responsabilitat, treball en equip, iniciativa, organització, tracte
humà segons els requeriments dels treballs.
Interpretar les ofertes de treball més usuals a partir
d'anuncis de diaris i de convocatòries d'oposicions.
Establir el seu itinerari formatiu/professionalitzador d'acord
amb els seus interessos i capacitats i en funció dels objectius
Respondre activament a les ofertes de treball mitjançant
carta, currículum, trucades telefòniques i entrevistes, seguint
eficaçment tot el procés de selecció de personal, des de
la localització de l'anunci fins l'entrevista final.
Oferir-se en el mercat de treball a través de les oficines
de col·locació, les iniciatives pròpies i les
Valorar la iniciativa i la mentalitat emprenedora en les
respostes a les ofertes de treball.
Identificar els efectes que les oscil·lacions dels mercats
tenen sobre la marxa i els resultats comercials, productius i econòmics
Identificar les àrees funcionals d'una empresa i les
Relacionar les diferents formes jurídiques d'empresa amb
la composició, limitació i responsabilitats dels socis i amb la
distribució del capital i els beneficis.
Interpretar la situació d'una empresa a partir de la
realització d'estudis de dades empresarials.
Respectar i valorar les opinions i arguments dels altres davant
Presentar acuradament els treballs i les conclusions resultants
dels estudis, les observacions i els treballs realitzats.
Identificar els drets, els deures i els procediments que es
Interpretar les condicions de treball contingudes al conveni
col·lectiu d'un sector o una empresa.
Relacionar les modalitats de contractació amb el tipus i
la finalitat dels diferents treballs
Relacionar les prestacions del règim general de la
Seguretat Social amb les condicions exigides per a tenir-hi dret, el temps de
durada i les quantitats econòmiques, si escau.
situacions específiques de treball a partir de la identificació
Identificar les situacions de risc derivades del treball,
analitzant les causes que les generen, classificant-les en els diversos grups
de risc (l'atmosfera física, l'atmosfera química, els
esforços i les positures, els derivats de l'organització del
treball i els específics originats per l'electricitat, els combustibles
i les màquines i eines) i determinant els danys que poden provocar
en les persones i en la col·lectivitat.
Identificar els mitjans de prevenció i protecció
que cal emprar a les situacions de risc, en funció de la naturalesa de
la situació i de l'abast personal i/o ambiental d'actuació del
Aplicar les mesures d'intervenció en cas d'accident,
d'acord amb la urgència que el cas requereix en relació amb les
La matèria optativa de geologia del batxillerat pretén donar un
pas endavant en relació amb els continguts geològics de
Com que es tracta d'una matèria
optativa per a qualsevol modalitat, es planteja com a autònoma pel que
fa a les matèries de la modalitat de ciències de la naturalesa i
En aquest sentit, l'optativitat s'ha d'entendre com una
possibilitat de complementar els coneixements bàsics necessaris per a la
formació de l'alumnat que s'orienta a estudis posteriors de tipus
científic i tecnològic, i també per a determinades
ciències socials, com la geografia.
Un dels objectius que es planteja la geologia com a ciència correspon al
coneixement de la història de la Terra, fet que ha portat els
geòlegs a reunir dades i més dades per poder fer models
Un altre dels objectius consisteix a adquirir un bon coneixement, a diferents
escales, de la geologia del planeta, que permeti un correcte desenvolupament de
les activitats que es realitzen a la seva superfície i més
És a dir, orientar, per tant, el conjunt de
dades geològiques recollides a fi de donar resposta a les demandes que
Així doncs, el problema que cal estudiar i valorar
dependrà de les activitats i realitzacions que el mateix ésser
humà es planteja, com per exemple la construcció d'embassaments i
carreteres, l'urbanisme, planificació de fonaments, etc. Aquests
exemples, redimensionats, il·lustren alguns dels problemes que es poden
plantejar, i aconseguir així que l'interès per aquesta
ciència sigui realment el que li correspon.
Cal, doncs, que aquesta matèria es desenvolupi a l'entorn d'aquests dos
objectius de fons, que corresponen a dues lectures molt diferents, però
mantenint només un nucli de coneixements que constitueix la base de la
geologia: l'estudi dels materials formadors de la Terra i del conjunt de
processos geològics actuants que els generen.
d'aquests coneixements la dóna el mapa geològic, com a recull
dels tipus de materials existents, amb les característiques d'estructura
Aquest mapa sintetitza la informació
geològica recollida d'un territori determinat, que serà l'eix
bàsic per a la realització de les dues finalitats proposades,
tant l'obtenció de la història geològica com la posterior
planificació de les activitats humanes en aquella zona.
que fa als continguts procedimentals i als conceptuals, l'objectiu és el
de la comprensió del mapa geològic com a síntesi dels
coneixements adquirits i com a eina per resoldre els problemes que es puguin
plantejar, tant de geologia històrica com de geologia aplicada.
també s'utilitza com a base per moltes altres disciplines que estudien,
treballen o planifiquen el medi, com per exemple, la biologia, les enginyeries,
l'arquitectura, i l'agronomia entre altres.
Comprendre els principals conceptes, fets, principis i teories
Utilitzar amb autonomia les tècniques i recursos de
l'observació geològica i saber formular hipòtesis i
interpretacions coherents amb les observacions.
Diferenciar i relacionar processos geològics i els seus
resultats a diferents escales i situacions.
Relacionar adequadament els coneixements de caire teòric i
pràctic amb la realitat geològica immediata.
Conèixer la història de la Terra a través
del temps i comprendre la dimensió del temps geològic.
Desenvolupar la capacitat de percepció tridimensional en
la interpretació de les estructures geològiques.
Conèixer els mètodes d'informació
gràfica més comuns en geologia: talls, mapes geològics i
altres formes gràfiques de representació, i també
utilitzar la terminologia geològica amb propietat.
1.2 Les variables temps i espai en geologia.
3.1 La taula i divisions del temps geològic.
3.3 Els grans trets de la vida a la història de la Terra.
Formació de les serralades de muntanyes.
4.1 Geometria de les deformacions a petita i mitjana escala.
4.2 Deformacions dels conjunt de l'escorça terrestre.
5.1 La columna estratigràfica i el tall geològic.
7.1 Geologia i obres públiques.
Relacionats amb el treball de camp.
1.1 Maneig de la brúixola i del mapa topogràfic en el
1.2 Descripció d'unitats i estructures geològiques a
nivell d'aflorament terrestre, a partir de l'observació directa.
1.3 Mesura de la direcció i el cabussament d'estrats i altres
plans d'interès, amb la brúixola i el clinòmetre.
1.4 Confecció d'esquemes geològics al camp com a
síntesi de les observacions realitzades.
1.5 Identificació d'unitats de relleu i d'unitats
geològiques al paisatge i relació amb les representacions
1.6 Representar al mapa topogràfic al camp, algunes
característiques geològiques: contactes litològics,
direcció i cabussament d'estrats, entre altres.
1.7 Mesura i descripció de sèries
Relacionats amb la representació gràfica
2.1 Confecció de columnes estratigràfiques a partir de
2.2 Utilització de blocs de diagrames per entendre el pas de
2.3 Identificació de la simbologia del mapa
2.4 Interpretació de mapes i talls geològics
Ordenació dels esdeveniments geològics
Relacionats amb el treball de laboratori.
3.1 Ús del microscopi petrogràfic i de les seves
possibilitats per a diferenciació de roques i minerals.
3.2 Utilització de lupes binoculars per a la separació
Relacionats amb la comunicació de la informació.
Valoració positiva de l'observació com a base per a
Disposició a la meticulositat i exactitud en la
realització de mesures tant de camp com de laboratori i rigor en la
Atenció en la utilització de la terminologia
geològica distingint el seu ús científic del
Valoració del mapa geològic com a eina per a la
interpretació de la història geològica i de la
resolució de qüestions relacionades amb la geologia aplicada.
Interès per la interpretació dels fenòmens
geològics de l'entorn immediat.
Interpretar adequadament el cicle geològic i les variables
Relacionar els processos geològics externs amb els tipus
de sediments i també identificar i delimitar els principals ambients
sedimentaris existents a la superfície de la Terra.
Relacionar els processos geològics amb les estructures de
deformació i amb la formació de les serralades de muntanyes.
Caracteritzar i valorar les diferents temptatives per a la mesura
Conèixer la taula i les divisions del temps
geològic fins el nivell de sèrie/època.
Conèixer els grans trets de la història de la vida
Ordenar la informació d'un aflorament geològic, a
partir de les observacions directes al camp, encaminada a resoldre la
història geològica puntual o local.
Interpretar i valorar la informació continguda al mapa i
Localitzar als mapes geològics de Catalunya, a diferents
escales, els tipus de materials (litologia i edat) i estructures
Reconèixer els grans trets de l'evolució
geològica de Catalunya i les unitats actuals de relleu.
Analitzar la incidència dels agents geològics en
geològic com a patrimoni cultural.
Dominar el vocabulari geològic bàsic i fer-lo
Reconèixer per observació i interpretació
les característiques geològiques de l'entorn immediat.
Al currículum de coneixement del medi social i cultural a l'etapa
d'educació primària i el de ciències socials a la
secundària obligatòria s'inclouen i es preveuen aprenentatges de
coneixements bàsics de la història de Catalunya.
s'inclou una història com a matèria comuna que estudia una
visió contemporània d'Espanya i de Catalunya on s'emfasitza el
Aquest ensenyament es completa amb la matèria
denominada història del món contemporani, inclosa a la modalitat
d'humanitats i ciències socials, la qual abasta el segle XIX i XX en el
Així doncs, pel que fa a l'estudi de la
història al batxillerat, la divisió en períodes se centra
d'una manera especial a l'àmbit contemporani.
La matèria optativa d'història de Catalunya permet aprofundir als
coneixements bàsics obtinguts a les etapes anteriors; consolidar les
eines intel·lectuals amb la pràctica adequada dels procediments
derivats del mètode de la disciplina; i accedir de manera sòlida
a les dimensions del temps llarg --temps històrics que són fora
de la memòria quotidiana però que es troben al fons de les
explicacions més profundes obtingudes per la disciplina
històrica--, que ajuden a entendre algunes de les realitats
econòmiques, socials, polítiques, artístiques i
ideològiques de les persones que viuen a la Catalunya d'avui.
Així, d'una banda, els aspectes bàsics de les etapes anteriors i
l'oferta de continguts contemporanis comuns del batxillerat; d'altra banda, la
virtualitat educativa d'un estudi del temps llarg amb una metodologia
més profunda; i també la voluntat explícita de contribuir
a l'explicació de l'entorn nacional d'una manera una mica més
densa, pròpia de l'etapa postobligatòria, on l'alumnat ha d'haver
arribat clarament al cicle evolutiu de les operacions formals, justifiquen
l'oferta de dos crèdits optatius, els quals caldrà que se centrin
en l'edat mitjana i l'edat moderna, denominades així seguint les
convencions clàssiques de la historiografia.
pretén de manera indefugible que l'alumnat que triï aquesta
opció hagi d'estudiar tota una llista per ordre cronològic amb la
mateixa i regular intensitat des de l'aparició del feudalisme fins al
Tal i com s'ha dissenyat aquesta matèria, són
diversos els temaris possibles i els punts d'èmfasi que el professorat
pot escollir a l'hora de portar a la pràctica la seva programació
a fi d'assolir els objectius terminals que es proposen.
Aplicar a fonts diversificades, de caràcter primari i
secundari, sobre la història medieval i moderna de Catalunya, alguns
dels procediments derivats dels mètodes de la disciplina
històrica, de tal manera que pugui localitzar, identificar, recollir i
sistematitzar informacions diverses i comunicar-ne els resultats de manera
Explicar, situant-los adequadament al temps i l'espai, alguns
fets i esdeveniments rellevants de la història medieval i moderna de
Catalunya, valorant-ne la significació en el procés
històric i les repercussions en el present.
Interpretar alguns dels principals processos econòmics,
polítics, socials, ideològics i artístics de la Catalunya
medieval i moderna, tenint en consideració tant els antecedents
històrics com les relacions d'interdependència.
Relacionar fenòmens i factors diversos de la
història medieval i moderna de Catalunya, com ara les formes de vida
quotidiana, les idees socials dominants, les estructures de poder o els
instruments de producció i intercanvi.
Valorar el coneixement històric com a eina útil per
adoptar posicionaments i actituds crítiques personals, bo i argumentant
les pròpies idees sobre la societat i revisant-les a partir de les noves
informacions, corregint estereotips i prejudicis.
Formació i consolidació de la Catalunya feudal
1.1 La formació dels comtats catalans.
1.2 La feudalització de la Catalunya Vella: procés i
1.3 Conquesta i repoblació de la Catalunya Nova.
1.4 Senyors i pagesos: la vida quotidiana.
La cultura islàmica a Catalunya.
Expansió i crisi (segles XIII-XV).
2.1 L'expansió territorial: aspectes polítics i
2.2 Les institucions polítiques de l'Estat català:
2.3 La crisi de la Baixa Edat Mitjana.
2.4 La vida quotidiana a viles i ciutats.
Catalunya sota els Àustria (segles XVI i XVII)
3.1 Catalunya a l'imperi dels Àustria.
3.2 L'Estat català a l'època moderna.
3.4 Estudi d'una crisi: la Revolució de 1640 i la guerra dels
3.5 L'humanisme, l'art del Renaixement i del Barroc.
La pèrdua de l'estat i el creixement econòmic del
4.1 La guerra de Successió (1700-1716).
4.2 Els Decrets de Nova Planta i la fi de l'Estat català.
Conseqüències socials, econòmiques i culturals.
4.3 El creixement demogràfic, agrari, comercial i industrial
4.4 La vida quotidiana al camp i a les ciutats durant el segle
4.5 Cultura i art del segle XVIII.
Aplicació de la consciència temporal i del temps
1.1 Ús de la cronologia i codis per a la mesura del temps
1.2 Representació gràfica del temps històric
pel que fa a successions i simultaneïtats.
1.3 Identificació argumentada d'estructures o fets de
diferents durades (temps llarg, mitjà i curt) així com de
1.4 Identificació de les continuïtats i canvis a la
successió de diversos períodes o moments històrics.
1.5 Elaboració de quadres-resum de caire cronològic
sobre determinats aspectes i/o etapes històrics.
Obtenció d'informació històrica.
2.1 Utilització de fonts primàries i
secundàries de diversos tipus (textuals, materials, gràfiques,
cartogràfiques, numèriques) per a l'obtenció
2.2 Utilització de tècniques d'observació
directa (visites a museus, monuments, arxius, treballs de camp) i
indirecta (diapositives, vídeos) per a l'obtenció
2.3 Formulació i plantejament de preguntes o
Processament d'informació històrica.
3.1 Identificació, comentari, enumeració,
anàlisi, selecció, comparació, organització i
classificació de diversos fets històrics segons la seva
naturalesa (política, militar, social, econòmica,
3.2 Localització geogràfica de l'àmbit espacial
dels diversos fets històrics a través de l'ús de registres
3.3 Establiment de relacions entre diversos fets de naturalesa
3.5 Identificació de diverses relacions d'explicació
històrica de caràcter causal i intencional en funció de
3.6 Comprovació de preguntes prèvies o
3.7 Participació en diàlegs o debats sobre fets i
3.8 Resum de fets i explicacions aportats per diferents fonts
Aplicació i comunicació de la informació
4.1 Aplicació del vocabulari històric en informacions
rebudes prèviament o davant propostes de nova informació.
4.2 Interpretació de fonts textuals de naturalesa
4.3 Formulació de conceptualitzacions històriques
4.4 Elaboració i expressió de conceptualitzacions,
generalitzacions, explicacions i conclusions sobre fets de naturalesa
històrica mitjançant alguns dels registres gràfics,
estadístics, textuals, orals, cartogràfics, audiovisuals o
4.5 Formulació coherent de dues o més explicacions
d'uns mateixos esdeveniments històrics segons diferents teories
4.6 Realització de treballs senzills d'indagació amb
explicitació prèvia dels passos metodològics emprats.
4.7 Formulació de conclusions mitjançant diversos
Valoració de les pautes de conducta per a la
1.1 Actitud de tolerància i antidogmatisme.
1.2 Adopció d'una posició crítica a
través del coneixement històric.
1.3 Consciència de la complexitat i parcialitat de les
Interès per sistematitzar el treball propi.
2.1 Actitud favorable per l'ordre, el rigor i la
2.2 Preocupació per la correcta presentació i
Valoració positiva de la convivència cívica
3.1 Consciència dels drets i deures com a ciutadans.
3.2 Defensa dels drets, les llibertats i el patrimoni de la
3.3 Actitud de participació en les institucions
Respecte, solidaritat i cooperació.
4.1 Sensibilització davant les manifestacions
4.2 Respecte i apreciació pel llegat historicocultural del
4.3 Solidaritat i cooperació en els aspectes d'interès
comú i en els que beneficien la comunitat.
4.4 Valoració de l'obra cultural en el seu context.
4.5 Sensibilització del fet cultural històric a partir
de les visites a museus i monuments.
5.1 Consciència de pertànyer a una identitat
5.2 Consciència de les diversitats culturals i socials en el
5.3 Relativització de la pròpia cultura i
5.4 Valoració de les cultures foranes i les dels temps
5.5 Valoració negativa de qualsevol etnocentrisme.
Representar de manera simultània en alguna mena de
registre gràfic alguns dels principals esdeveniments polítics,
culturals i socioeconòmics de la història medieval i moderna de
Catalunya, i redactar un comentari explicatiu argumentant els criteris de
Realitzar un petit treball d'indagació, personalment o en
equip, preferentment d'història local o del patrimoni monumental
Analitzar a partir de diverses fonts primàries i
secundàries la formació dels comtats catalans, així com
les raons que permeten afirmar des de determinades perspectives
historiogràfiques la seva independència al final del primer
Identificar alguns aspectes de la vida rural i de les relacions
de propietat a partir de fonts primàries o secundàries,
utilitzant de manera correcta el vocabulari històric aplicable a aquesta
Explicar alguns trets rellevants de la vida i les aportacions de
musulmans, jueus i altres minories a Catalunya durant l'època medieval,
comentant algunes de les causes que van motivar la intolerància envers
Explicar, a partir d'un exemple concret (sigui d'una senyoria
laica o eclesiàstica), les característiques de la societat feudal
catalana, i descriure a grans trets alguns aspectes de la vida quotidiana dels
senyors (laics o eclesiàstics) i dels pagesos, amb una
atenció preferent a la vida quotidiana de les dones d'aquests grups
Comentar, a través de mapes històrics, i seguint de
l'expansió territorial de Catalunya al llarg de l'edat mitjana.
Descriure el funcionament de les principals institucions
polítiques medievals situant-les adequadament en el seu context
històric, mostrant-ne el caràcter oligàrquic, i explicar
el concepte pactisme, emprat pels juristes coetanis i pels historiadors per
definir les relacions de poder a la Catalunya medieval i moderna.
Analitzar a partir de fonts primàries o secundàries
el caràcter, les explicacions i les conseqüències de la
crisi demogràfica, social i política que va afectar Catalunya
Identificar alguns aspectes de la vida quotidiana a les ciutats
catalanes medievals, interpretant-los a partir de fonts primàries.
Comentar alguna obra artística romànica o
gòtica establint-ne els trets de l'estil, les continuïtats i canvis
i els símbols de la mentalitat o imaginari de l'època.
Diferenciar, a partir d'un mínim de dues fonts
secundàries contraposades, les interpretacions historiogràfiques
de la unió dinàstica de la Corona d'Aragó amb Castella com
a conseqüència del matrimoni de Ferran II d'Aragó amb Isabel
Identificar les continuïtats i canvis de l'economia i la
societat catalana, basant-se en algunes fonts primàries o
secundàries, al llarg dels segles XVI i XVII respecte de la Baixa Edat
Mitjana, fent referència específica a les formes de
resolució del conflicte remença i a les seves
conseqüències per al camp català.
Analitzar les continuïtats i canvis del govern de Catalunya
durant l'època dels Àustria respecte de l'etapa medieval.
Analitzar el fenomen del bandolerisme català a partir de
l'estudi d'un bandoler conegut i significatiu en la memòria
Elaborar un petit treball d'identificació, anàlisi
i interpretació del conflicte de la guerra dels Segadors a partir de
diverses fonts primàries i secundàries, comunicant els resultats
de manera ordenada pel que fa a les explicacions causals, fases, contradiccions
socials i polítiques i les seves conseqüències.
Identificar els fets històrics que han donat origen a
alguns dels símbols de la nacionalitat catalana.
Resumir les causes, fases i conseqüències de la
guerra de Successió a Catalunya, analitzant de manera específica
la pèrdua de la sobirania política i la importància de
l'aplicació dels Decrets de Nova Planta.
Analitzar a través de fonts primàries i
secundàries el procés de creixement econòmic català
al segle XVIII, fent referència a l'impacte que va tenir a la vida
quotidiana del camp i de les viles i ciutats.
Apreciar la validesa del mètode històric com a
eina d'anàlisi en l'època actual i ser rigorós en les
pròpies anàlisis de situacions històriques, rebutjant les
La tecnologia de la informació ha esdevingut un dels elements
bàsics de les societats modernes.
d'aquesta tecnologia i la seva introducció a la majoria de camps de
l'activitat humana han comportat canvis socioeconòmics i culturals
aquesta àmplia disciplina, i confirma l'aplicació de la
tecnologia de la informació en àrees de coneixements i de
professions cada vegada més grans.
és de dia en dia més propera a la vida quotidiana a través
del teletreball, la videoconferència, la telecompra, les autopistes de
la informació i el multimèdia interactiu, aquests últims
Aquests fets requereixen i aconsellen, doncs, incloure aquests canvis i
L'objectiu bàsic d'aquesta matèria és preparar
l'alumnat per a la comprensió i l'ús raonat i creatiu de la
informàtica, de manera que conegui els recursos a l'abast i pugui emprar
amb eficàcia les moltes possibilitats que aquesta tecnologia ofereix.
Els continguts de la matèria, els procediments de la qual s'han de
treballar amb particular atenció, han d'incloure nocions dels components
del maquinari i del programari que intervenen en un sistema informàtic,
com interactuen, quins són imprescindibles, quins són optatius,
què permeten fer i com estan connectats.
possible que es coneguin i se sàpiguen utilitzar les principals
aplicacions, com els processadors de textos, els gestors de bases de dades, els
fulls de càlcul, els programes de gràfics i altres.
mateix ha d'incloure les possibilitats que comporta la capacitat de
processament de dades de la informàtica amb la integració de les
tecnologies d'emmagatzemament massiu, de telecomunicació i de
Pel que fa als valors normes i actituds, ser un usuari crític implica
reflexionar sobre l'impacte de la tecnologia de la informació a la
La matèria d'informàtica pot tenir, entre d'altres, dues grans
funcions: d'una banda, per a l'alumnat que desconeix els continguts que s'hi
treballen, motivar-lo i introduir-lo a l'adquisició dels nous
continguts; i per a l'alumnat que coneix alguna o totes les parts, l'objectiu
reflexionar sobre les seves aplicacions.
matèria s'ofereixi al primer curs, per tal que l'alumnat pugui posar en
pràctica aquests aprenentatges en altres matèries, o bé
pugui escollir amb millor coneixement altres crèdits més
específics d'informàtica que es puguin presentar des del
En resum, aquesta matèria ha de contribuir a desenvolupar les capacitats
que ofereix la informàtica en el tractament de la informació; i
practicar un ampli ventall d'habilitats, com: recerca d'informació,
planificació, investigació, resolució de problemes,
comunicació, avaluació del treball individual i en equip; i ha de
promoure una actitud crítica sobre les implicacions socials de la
Obtenir, seleccionar, tractar i difondre informació
utilitzant les eines informàtiques.
Resoldre problemes i situacions diversos utilitzant diferents
Analitzar les estructures fonamentals d'un sistema
informàtic (aparells i processos) per comprendre el seu
funcionament i aplicar-lo d'una manera adequada al desenvolupament de les
Adquirir les bases conceptuals i procedimentals
necessàries per poder-se desenvolupar amb normalitat en una societat on
la tecnologia de la informació forma part de la infraestructura i dels
mètodes d'una gran varietat d'activitats econòmiques, socials i
Analitzar i valorar l'impacte social, ètic i
econòmic que implica l'ús de la tecnologia de la
Valorar críticament els canvis que comporten els
avenços tecnològics, com la simulació i la realitat
virtual, la interactivitat multimèdia i la comunicació
telemàtica, entre d'altres, als processos d'aprenentatge, als treballs
qualificats i als mètodes i àmbits de treball.
Assimilar els nous conceptes d'espai i de temps que porten
implícits l'ús de la telemàtica i del seus propers
avenços, els quals canviaran substancialment la visió i el
Mostrar una conducta ètica pel que fa a l'ús del
programari i de la informació, i treballar per a un ús
pacífic de les tecnologies de la informació i de respecte al medi
1.2 Integració de gràfics i imatges dins d'un text.
1.3 Digitalització i creació de gràfics i
2.5 Xarxes de comunicació internacionals.
Emmagatzemament i recerca de la informació.
3.2 Codificació de la informació.
3.3 Suport físic de la informació.
3.5 Tipus de bases de dades: relacionals i documentals.
3.6 Accés a bases de dades: CD-ROM i via telemàtica.
Multimèdia, integració dels diferents tipus
4.1 Tractament de la informació gràfica animada i
Tractament de la informació numèrica.
5.2 Aplicacions dels fulls de càlcul (simulació,
5.3 Representació gràfica de les dades.
5.4 Tipus de gràfics i parts d'un gràfic.
5.5 Altres aplicacions: paquets numèrics, estadístics
Maquinari d'un sistema informàtic.
6.7 Evolució històrica de la informàtica i
6.8 Anàlisi de les prestacions d'ordinadors i
Programari d'un sistema informàtic.
7.2 Conceptes bàsics d'algorísmica i d'estructures de
7.3 Llenguatges de programació.
7.4 Aplicacions generals i específiques.
7.5 Terminologia informàtica i de la tecnologia de la
Impacte social de la informàtica.
8.1 Introducció de l'eina informàtica a la societat.
8.2 Canvis professionals per a la incorporació de la
8.3 Noves professions que han nascut a causa de la
informàtica i de la tecnologia de la informació.
8.4 Privacitat i confidencialitat de la informació.
8.5 Informàtica i medi ambient.
Ús avançat d'un processador de textos.
1.1 Realització de les operacions necessàries per
modificar les característiques d'un caràcter, d'un
1.2 Realització d'operacions amb taules, tabuladors i
1.3 Integració d'imatges i gràfics en un document.
1.4 Creació i ús de plantilles.
1.5 Combinació de documents per fer etiquetes i documents
2.9 Connexió dels perifèrics elementals a
3.1 Realització de les operacions bàsiques a nivell
3.2 Realització de les operacions d'accés a diferents
Aplicació d'un gestor de bases de dades.
4.1 Creació, edició, manteniment, consulta,
ordenació, filtratge i impressió d'una base de dades.
4.2 Utilització de bases de dades relacionals.
4.3 Utilització de bases de dades documentals.
4.4 Utilització d'aplicacions multimèdia del tipus
Utilització d'un full de càlcul.
5.1 Creació, edició i impressió de fulls de
càlcul per resoldre problemes diversos.
5.2 Creació de gràfics per representar dades
5.3 Utilització de fulls de càlcul per a
6.1 Creació i modificació de gràfics a
través d'una aplicació gràfica.
Manteniment i instal·lació de programari.
7.1 Instal·lació de programari en un ordinador.
7.2 Eliminació de programari i de dades obsoletes.
7.3 Realització de còpies de seguretat i còpies
7.5 Utilització d'aplicacions que permeten la
manipulació de fitxers i de discos.
Actitud ètica en l'ús i la difusió de la
Utilització acurada del sistema informàtic.
Valoració de la influència que té la
utilització de la informàtica a la nostra societat.
Valoració dels canvis que provocarà
l'aplicació i generalització de les tecnologies de la
Presentació correcta i puntual de qualsevol document.
Adquisició d'una actitud d'investigació i de
curiositat quant a l'ús de programari nou o de noves versions.
Tolerància i generositat envers els seus companys i
interès per al treball en grup.
Interès per utilitzar correctament la terminologia
pròpia del món de la informàtica.
Manifestació d'una actitud d'autocrítica i
d'autoavaluació cap als treballs propis.
document de text amb taules, tabuladors, columnes i elements gràfics
Crear documents personalitzats i etiquetes.
Usar els diferents perifèrics: teclat, ratolí,
impressores, mòdem, escànner i unitats d'emmagatzemament amb
Descriure i accedir a diferents serveis telemàtics i
Crear, editar, actualitzar, consultar, ordenar, filtrar i
Fer recerca i consultar informació a partir de bases de
fulls de càlcul d'una complexitat equivalent al nivell matemàtic
Crear, editar, emmagatzemar, recuperar i imprimir gràfics
estadístics mitjançant un full de càlcul.
Emprar el programari bàsic d'usuari de serveis de xarxes
Realitzar les tasques elementals de manteniment i
d'instal·lació d'un sistema informàtic.
Utilitzar i descriure els elements físics i lògics
que intervenen en les xarxes d'àrea local.
Descriure i explicar la composició i funcionament d'un
Descriure els diferents tipus de programari d'un sistema
Descriure la composició i funcionament d'un sistema
Descriure i explicar els tipus, la codificació i els
suports físics de la informació.
Descriure i explicar correctament les aplicacions
informàtiques com ara processador de textos, gestor de bases de dades,
full de càlcul, programa de gràfics.
Escollir el sistema i l'aplicació informàtica
adequada per resoldre un problema, una tasca o un procés determinat.
Utilitzar amb normalitat i de manera acurada un sistema
Analitzar i valorar els canvis que provoca la utilització
de la tecnologia de la informació als diferents àmbits de la
Actuar amb responsabilitat en l'ús de la
Valorar amb esperit crític l'ús de la tecnologia
Valorar de manera positiva que l'ús de la tecnologia de
la informació serveixi per potenciar la pau i el respecte al medi
ambient, i permeti avançar en la millora de la salut i de les condicions
Aquesta matèria s'intitula literatura universal segons el costum
d'anomenar així els reculls que engloben un nombre important de
literatures diverses que s'estenen en el temps i en l'espai.
matèria constitueix una síntesi dels moments més
rellevants i dels principals autors de la literatura occidental, si bé
aquesta denominació seria restrictiva tenint en compte les
interrelacions globals que presenta el fenomen literari, tal com exposen les
L'estudi d'aquesta part de la literatura universal complementa l'aprenentatge
de les literatures autòctones i proporciona a l'alumnat una millor
comprensió del fet literari i, en general, de l'art i de la cultura.
Constitueix un mitjà perquè els alumnes descobreixin la riquesa i
complexitat de la tradició literària que els és més
propera, reconeguin relacions temàtiques, estilístiques i formals
entre literatures diferents, ampliïn la seva capacitat per apreciar
mentalitats que no són la pròpia i, en definitiva, estableixin
punts de contacte entre conceptes, creences, aspiracions i formes d'entendre el
món dels humans de diferents èpoques i indrets.
En efecte, essent la literatura (com la llengua) el resultat d'una
acumulació de tradicions, estudiar les arrels de la literatura
occidental permet a l'alumnat descobrir els orígens mitològics,
religiosos, històrics o llegendaris que, d'una manera o d'una altra, han
influït en els discursos literaris posteriors.
textos d'altres èpoques i països, i observar que hi ha
influències mútues que van més enllà de fronteres i
límits cronològics i ideològics, permet constatar la
humanitat com un tot, amb unes inquietuds i necessitats semblants, amb unes
visions tòpiques recurrents i amb unes capacitats fabuladores
Finalment, si tota literatura està connectada amb altres disciplines,
sobretot artístiques, històriques i filosòfiques, el
currículum d'aquesta matèria resulta apropiat especialment per
atendre les relacions culturals i aconseguir, així, una visió
més global del saber i de la cultura.
El currículum de la matèria, a través dels autors i els
cultures hel·lènica i romana amb els seus epígons, que
s'endinsen, després del despertar de la civilització
romànica, en el miratge de la modernitat; acostar-se a l'època de
les revolucions i l'afaiçonament de la sensibilitat romàntica;
resseguir l'evolució pendular que va des dels postulats realistes fins
al simbolisme, el postsimbolisme i el trencament avantguardista; constatar el
sotrac de les guerres mundials i la irrupció del tema de la
condició humana i la literatura existencialista, etc.
Aquest recorregut, a més de servir als alumnes per interpretar les
manifestacions artístiques i imbuir-se'n la sensibilitat, per afermar la
consciència històrica i aprofundir l'esperit crític,
permet estructurar totes les nocions i experiències literàries
que els estudiants hagin tingut fins al moment, en dues direccions: d'una
banda, constatant les influències d'altres literatures en les
autòctones; de l'altra, constatant l'aportació d'aquestes al
En el terreny dels valors i les actituds, aquesta matèria ha de
contribuir a desenvolupar en l'alumnat la pròpia personalitat, estimular
la seva maduració intel·lectual i humana, ampliar el seu camp
d'experiència, millorar el seu procés de socialització i
la consciència de pertinença a diversos grups socials, alhora que
els empeny a perfeccionar la qualitat expressiva i formal dels seus
Llegir, analitzar, interpretar i valorar obres i textos de
Comentar i contextualitzar obres i autors/es de la literatura
Destacar l'aportació d'un autor/a en el marc de la
Concretar la interrelació entre els autors/es
representatius de cada època mostrant-ne la singularitat
Crear diferents textos a partir dels models literaris llegits i
Utilitzar fonts bibliogràfiques per a l'estudi d'obres de
Fer treballs de recerca sobre autors/es i obres de la literatura
Relacionar les aportacions de literatura catalana i literatura
1.2 Èpica i teatre de la Grècia clàssica:
2.2 De la poesia trobadoresca al prerenaixement italià:
3.3 Il·lustració i preromanticisme: Voltaire, Schiller,
4.2 La novel·la francesa: Stendhal, Balzac, Zola, Flaubert.
4.3 La novel·la russa: Puixkin, Tolstoi, Dostoievski.
4.4 La novel·la anglosaxona: Dickens, E. Brontë, H.
5.2 La novel·la: Proust, Kafka, Joyce, T. Mann, Faulkner, V.
5.4 Relació de la literatura amb els mitjans de
Lectura mental d'obres literàries i elocució
Comprensió, interpretació i comentari de textos
literaris: contextualització d'autor i obra, estructura, anàlisi
retòrica i estilística, tema i subtemes, símbols
Lectura d'obres íntegres i realització d'un treball
que inclogui: un resum, una reflexió sobre els nuclis de sentit a partir
de l'establiment del tema i dels subtemes, una anàlisi dels personatges
i una consideració de l'estil i els símbols de l'obra.
Utilització de diferents fonts bibliogràfiques.
Explicació dels contextos culturals de les obres
Síntesi conceptual mitjançant l'elaboració
Comprensió i valoració de les idees
estètiques dels moviments literaris i reconeixement d'aquestes en textos
Valoració de l'aportació de cada autor a
l'expressió literària occidental.
Observació de l'evolució dels tòpics i els
mites als textos i les obres seleccionats.
Producció de textos breus a partir de models literaris.
Correcció dels textos propis d'acord amb les normes
ortogràfiques, morfològiques i sintàctiques i
Apropament al concepte de traducció, tenint en compte les
versions al català i al castellà de grans obres de la literatura
universal, confrontant-les amb el text original quan convingui.
Respecte a les diversitats de pobles i les seves cultures i
Comprensió de les aportacions universals de persones i
Sensibilitat per la lectura literària.
Millora en la dimensió comprensiva del llenguatge
Participació en l'elaboració d'idees i
Atenció al diàleg entre l'originalitat i la
tradició, el local i l'universal.
occidental, les seves línies evolutives, i contextualitzar-hi les
Extreure informació de llibres, enciclopèdies i
altres fonts documentals, especialment en biblioteques.
Valorar críticament l'elaboració d'un missatge
universal a partir de la diversitat cultural i idiomàtica.
Relacionar el text i el context dels principals escriptors de la
Recitar i llegir textos amb una bona prosòdia.
Exposar oralment un tema literari amb un esquema previ.
Analitzar els principals recursos estilístics de les obres
i dels textos literaris treballats.
Analitzar els elements essencials que caracteritzen els
Analitzar els temes i els tòpics dels textos i les obres
literàries i relacionar-los amb la tradició.
Comentar i valorar els textos i les obres analitzats.
Crear textos amb intenció literària a partir de
Redactar textos amb claredat, coherència, cohesió,
adequació i correcció lingüística.
Adoptar una actitud crítica sobre els continguts
ideològics de les obres literàries llegides.
Valorar la lectura d'obres literàries com a mitjà
Ser tolerant i crític amb els missatges dels altres i
En aquesta matèria es proposa als alumnes de batxillerat un treball de
reflexió i aprofundiment en el llenguatge, la lògica i la
metodologia, entesos com a instruments del pensament i l'acció racional.
En efecte, si el procés educatiu ha de ser capaç de generar
processos (bé sigui de coneixement, de decisió o d'acció),
l'activitat educativa quedarà legitimada si aconsegueix desenvolupar en
aquí on el domini del llenguatge, la lògica i la metodologia
troben la seva millor justificació: amb aquestes eines és
possible de reduir l'espai discontinu i plural de l'experiència a
estructures de coneixement i fonamentar en bones raons les accions que es
En conseqüència, també és previsible que
l'alumne familiaritzat amb aquestes eines millori les seves condicions naturals
d'expressió, raonament i ordenació de l'experiència.
El programa de lògica i metodologia pot començar amb una
reflexió sobre les relacions entre el llenguatge i la realitat, i el
llenguatge i el pensament, mostrant com, a més de ser un recurs per a la
comunicació intersubjectiva, el llenguatge reprodueix la realitat i la
sotmet a la seva pròpia organització.
de les paraules com a símbols comporta un treball sobre el significat
(sentit i referència, ús) i la definició
(designació, denotació, modalitats de definició, problemes
Es poden abordar també algunes qüestions sobre les
possibilitats i funcions del llenguatge, subratllant els usos enunciatiu i
argumentatiu, a la vegada que s'insisteix en la necessitat d'aconseguir una
El bloc de continguts dedicats a la lògica pot servir com a eix
vertebrador de la matèria: tant la comunicació ordinària
entre els humans com l'activitat explicativa de la ciència necessiten
d'un llenguatge precís, articulat de manera rigorosa, i que impedeixi
treballar simultàniament els criteris per determinar la veritat/falsedat
dels enunciats, la correcció/incorrecció de les argumentacions
deductives i les relacions de probabilitat entre la veritat de les premisses i
la veritat de la conclusió en els arguments inductius.
orientació evita de traslladar als alumnes una versió abstracta i
descontextualitzada de la lògica.
(vocabulari, operadors, regles de formació i transformació de
fórmules), així com la pràctica d'inferències o el
reconeixement de fal·làcies deductives, poden treballar-se
conjuntament amb la modalitat de raonament deductiu o bé fer-se a part,
L'apartat dedicat específicament a la metodologia vol apropar
críticament l'alumnat als mètodes d'investigació
positiva la planificació d'estratègies i l'actuació
programa de l'assignatura inclou una reflexió sobre les possibilitats i
els límits dels diferents enfocaments metodològics que utilitzen
els científics a l'hora de contrastar hipòtesis; i d'una altra,
dóna prioritat als continguts procedimentals indispensables per
solucionar problemes, i a les actituds que afavoreixen la trobada de
En definitiva, amb la matèria de lògica i metodologia s'aspira a
desenvolupar les capacitats de l'alumnat per comprendre i integrar
experiències, i per prendre decisions i actuar de manera progressivament
El seu potencial formatiu és, doncs, molt ampli, i, en la
mesura que proporciona estratègies cognitives que tenen aplicació
en qualsevol àmbit del coneixement i de l'acció, aquesta
matèria pot donar resposta als interessos i necessitats d'alumnes ben
diferents i completar el currículum de qualsevol modalitat i itinerari
Expressar amb claredat i precisió el pensament propi, en
forma oral i escrita i ordenar-les de manera intel·ligible i lògica
Identificar l'ambigüitat i vaguetat del llenguatge ordinari
i fer explícits els supòsits i pressupòsits des dels quals
s'informa o s'argumenta al llenguatge quotidià.
Analitzar l'estructura lògica d'enunciats i
argumentacions, identificant fal·làcies i fonamentacions
errònies, tant del pensament propi com del pensament d'altri.
Aplicar els models de raonament deductiu i inductiu a la millora
de la pròpia capacitat natural de raonar.
Identificar i analitzar problemes, així com
reconèixer els passos metodològics més adients per
Aplicar l'instrumental lògic i metodològic a
l'anàlisi, la construcció i l'avaluació d'informacions,
argumentacions, i processos deductius, inductius i hipoteticodeductius, tant
Fer una valoració positiva de la planificació
d'estratègies i l'actuació metòdica a l'hora de solucionar
problemes, siguin d'ordre pràctic o teòric.
Reconèixer els propis errors, i estar ben predisposat a
començar de bell nou, quan el procés planificat d'antuvi no ha
conduït a assolir els resultats previstos.
Apreciar la importància de l'expressió clara i del
raonament correcte com a instruments de millora de la capacitat comunicativa.
Tenir una actitud cauta davant els diferents usos del
llenguatge, sabent que, com a instrument, el llenguatge tant pot servir-nos per
descriure la realitat com per conduir-nos a confusions conceptuals que
1.1.1 Les paraules, representació simbòlica del
1.1.2 Llenguatge i metallenguatge.
1.2 L'ús de les paraules i de les oracions.
1.2.1 La qüestió del significat.
1.3 El discurs enunciatiu i el discurs argumentatiu.
3.1.2 La confirmació parcial d'hipòtesis.
3.1.3 Demostració i comprovació.
3.2 Lògica de la confirmació i de la refutació
3.2.2 Verificació i refutació d'hipòtesis.
3.3 Mètode científic i pensament creatiu.
Procediments per millorar la claredat i precisió del
1.1 Anàlisi del llenguatge natural.
Procediments per millorar la capacitat de raonar.
2.1 Anàlisi de l'estructura lògica d'argumentacions.
2.2 Formulació raonada d'opinions pròpies i alienes.
2.4 Identificació de fal·làcies.
Procediments per millorar la capacitat d'actuar amb
3.1 Identificació i delimitació de problemes.
3.2 Disseny d'estratègies de solució.
3.3 Reconeixement dels passos metodològics
característics d'un procés d'investigació
1.1 En relació amb l'expressió i argumentació
1.2 En relació amb els resultats de l'activitat cognoscitiva
2.1 En l'expressió i argumentació de les
2.2 En l'anàlisi de les expressions alienes.
3.1 A l'anàlisi i avaluació de discursos informatius i
argumentatius, i de processos deductius i d'investigació inductiva,
4.1 Actitud oberta a modificar les pròpies conviccions.
4.2 Consciència que l'expressió clara, el rigor
argumentatiu i l'objectivitat constitueixen un fre als prejudicis i una via
oberta a la racionalitat i a la tolerància.
Analitzar les relacions entre realitat, pensament i llenguatge, i
identificar les principals interpretacions teòriques sobre el
Identificar usos vagues i ambigus de paraules i oracions.
Enumerar, caracteritzar i distingir les principals funcions del
Distingir entre llenguatge objecte i metallenguatge, ús i
menció, sentit i referència, i designació i
Identificar incorreccions sintàctiques, paradoxes,
prejudicis, expressions desfiguradores i usos valoratius i manipuladors del
Definir conceptes fent servir diferents modalitats de
Analitzar definicions i determinar-ne la correcció o
esforçar-se per aconseguir una expressió clara del pensament
Distingir entre enunciats i d'altres expressions, entre enunciats
simples i compostos, i entre enunciats universals, existencials i singulars.
amb l'aplicació de taules de veritat.
Explicar l'estructura lògica característica
d'arguments deductius i inductius.
veritat/probabilitat entre les premisses i la conclusió dels diferents
Identificar fal·làcies formals i no formals.
Demostrar la correcció o incorrecció d'arguments
deductius mitjançant proves de conseqüència, proves
d'independència, diagrames de Venn i/o proves de deducció
bàsiques d'inferència d'un càlcul deductiu.
Exposar amb precisió i rigor argumentatiu idees
Seleccionar i analitzar la informació continguda als
enunciats, gràfics o imatges on es planteja un problema.
informació d'un problema en esquemes i organigrames.
Construir estratègies, seqüències d'accions i
decisions, plans d'actuació i processos per solucionar problemes.
Elaborar guions de treball, establint fonts d'informació i
Mantenir una actitud oberta a la col·laboració i al
treball en equip davant la resolució de problemes complexos.
Simular un procés d'investigació
científica: formular explicacions provisionals davant d'interrogants,
fenòmens o fets que semblin, d'entrada, inexplicables i treure les
conseqüències que se'n derivin; establir analogies i
desenvolupar-les; formular generalitzacions acceptables a partir d'un nombre
finit d'observacions; destacar els fets rellevants que confirmen o desconfirmen
una hipòtesi; revisar hipòtesis i formular-ne d'altres que siguin
alternatives a les proposades inicialment.
Habituar-se a l'ús d'instrumental lògic i
metodològic a l'hora d'analitzar discursos informatius i argumentatius i
d'avaluar processos deductius o d'investigació inductiva.
Ser constant en el treball i presentar amb cura les tasques
L'interès dels adolescents per aconseguir una millor comprensió
d'ells mateixos i de les relacions socials en què estan immersos fa de
la psicologia una matèria especialment apropiada per ser introduïda
psicologia hauria de contribuir a desenvolupar en l'alumnat el coneixement dels
processos psicològics propis, de les relacions interpersonals, de les
diferències i diversitat individuals i de la influència dels
factors biològics, socials i culturals al comportament humà.
La psicologia és, també, una ciència, amb un objecte
d'estudi propi, una metodologia específica i un conjunt de resultats
Com a tal, la psicologia té una
doble vessant, teòrica i pràctica.
s'encarreguen d'investigar problemes generals relacionats amb la conducta
humana i el psiquisme, altres els apliquen a la pràctica (àmbits
clínic, educatiu i laboral, fonamentalment).
matèria de psicologia hauria d'introduir i orientar els alumnes en un
nou camp del saber i fer-los coneixedors de la utilitat i aplicació
d'aquest cos de coneixements en la societat.
Amb aquesta matèria, doncs, es pretén que l'alumnat adquireixi
coneixements sobre el comportament humà en general i sobre el seu propi
comportament, així com també sobre la dimensió
En aquest sentit, l'alumne que hagi cursat
aquesta matèria assolirà un major rigor i objectivitat en
l'anàlisi de la conducta humana, i una actitud crítica
capaç de fer front a les trivialitzacions i excessos que a aquest
respecte promouen els mitjans de comunicació moltes vegades.
aconseguir aquests objectius, el currículum de psicologia proposa
estudiar les interaccions entre herència genètica, medi i
desenvolupament humà; l'estructura i principals activitats del
psiquisme, les dimensions individual i social del comportament i la
reflexió sobre la psicologia com a ciència.
Des del punt de vista procedimental, la matèria proposa
l'aplicació de procediments de caire general a l'àmbit de la
psicologia, alhora que promou la realització d'activitats senzilles
d'investigació psicològica, com poden ser la utilització
de tècniques simples d'obtenció d'informació, la
realització d'experiments senzills o l'elaboració de protocols
Pel que fa als valors, normes i actituds, aquesta matèria fomenta entre
els alumnes l'autoconeixement, el sentit crític davant les
interpretacions del comportament humà, la comprensió i
flexibilitat en relació amb conductes diferents de la pròpia i la
valoració negativa d'actituds discriminatòries.
Finalment, i tenint en compte els elements apuntats, cal destacar la
incidència positiva que pot tenir aquesta matèria en la
maduració personal dels adolescents, immersos, com estan, en la
construcció de la pròpia imatge i en l'assumpció dels
Cal destacar, també, l'interès de
l'assignatura per promoure entre l'alumnat les pautes de comportament i estils
de vida que afavoreixen un desenvolupament físic i psíquic
harmoniós i saludable, així com els altres comportaments que
milloren el control de la pròpia conducta i les pautes de relació
En darrer terme, l'ensenyament de la psicologia ha de servir
perquè l'alumnat s'adoni que el comportament humà és
susceptible de diferents interpretacions, estimulant d'aquesta manera la
tolerància i la presa de posicions racionals i flexibles.
La dinàmica de la classe de psicologia hauria de basar-se en un
enfocament pràctic i interactiu, que integrés, dins del possible,
possibilitarà, no només una més fàcil
recepció i seguiment de la matèria, sinó, segurament, una
més eficaç i positiva influència en l'autoconeixement, el
creixement i la maduració personal, intel·lectual i afectiva del
Caracteritzar la dimensió teòrica i pràctica
de la psicologia, assenyalant-ne els trets més importants i les
limitacions, relacionant-la amb les altres ciències i camps del saber.
Assolir el coneixement dels principis i formulacions
bàsiques de la psicologia, i aplicar-los a l'explicació de
fenòmens relatius al comportament humà individual i
Reconèixer les correlacions biològiques,
psicològiques, socials i culturals del comportament humà, i
entendre com aquests factors són les condicions que fan possible
al llenguatge quotidià i usar-les amb rigor.
Analitzar i valorar el comportament propi i aliè des de
les aportacions de la psicologia.
Rebutjar els intents de manipulació o dirigisme del
comportament per part de persones, grups o institucions, i especialment dels
que se serveixen dels mitjans de comunicació de masses per persuadir els
Valorar de manera positiva la independència de criteri, la
coherència i la racionalitat en l'elecció d'objectius vitals i en
la presa de decisions orientades a l'acció.
L'explicació psicològica del comportament
1.1 Definició de la psicologia.
1.2 Mètodes de treball i camps d'aplicació de la
Bases biològiques del comportament humà.
2.3 Herència, medi i desenvolupament.
3.4 Llenguatge, intel·ligència i creativitat.
4.2 Diferències individuals: mesura i significat.
5.2 Relacions interpersonals i conflicte.
5.3 Els grups i la psicologia social.
Localització i selecció de fonts
d'informació adequades per a la realització de treballs escrits i
Lectura, anàlisi, resum i esquematització de
Utilització de tècniques simples d'obtenció
Ús correcte de la terminologia psicològica a les
exposicions orals i els treballs escrits.
Descripció i anàlisi en termes psicològics
d'algun aspecte de la realitat propera a l'alumne.
alienes i opinions pròpies en l'entorn de la psicologia.
Realització d'experiments senzills.
Confecció de protocols d'observació i
Elaboració de treballs d'investigació relacionats
amb algun apartat del currículum.
Interès per descobrir els fonaments i les correlacions del
Valoració crítica de les aportacions de la
Presa de posició davant un ús incorrecte dels
Consciència de la necessitat de ser rigorosos en
l'observació i la interpretació dels comportaments humans.
Valoració positiva de la diversitat humana.
Valoració negativa d'actituds discriminatòries.
Adopció d'actituds obertes davant la confrontació
Explicar els trets característics de la psicologia, les
seves finalitats, mètodes de treball i camps d'aplicació.
Relacionar la psicologia amb les altres ciències i camps
Caracteritzar les aportacions d'algunes escoles
Distingir les contribucions de la psicologia d'altres
contribucions no científiques en l'explicació del comportament.
Explicar les principals estructures biològiques implicades
Situar l'ésser humà al context evolutiu i distingir
Descriure el models de funcionament dels principals processos
Explicar el dinamisme de la personalitat i la vida afectiva de
Contextualitzar i relativitzar el resultat de les
tècniques d'anàlisi en psicologia.
Reconèixer les influències socioculturals en el
comportament i valorar-ne la importància.
Identificar alguns mecanismes bàsics del comportament
Mostrar actituds de tolerància i comprensió davant
Realitzar treballs utilitzant les referències
Exposar oralment i per escrit anàlisis i opinions sobre
Usar amb propietat la terminologia treballada a
Dissenyar activitats de recollida d'informació
empírica escollint el tipus més adient d'instruments per a la
Realitzar experiments simples relacionats amb alguns processos
configuració de la imatge i el coneixement de l'ésser
Ser conscient que l'anàlisi i la valoració dels
comportaments propis i aliens ha de ser rigorosa.
Des de l'àrea de religió catòlica, amb aquesta
matèria es vol fer una ampliació dels coneixements d'un dels
aspectes importants a les religions: la simbologia.
la religió no pot obviar la simbologia, ja que el símbol
constitueix el llenguatge propi de les religions.
matèria és una ampliació d'alguns aspectes ja estudiats a
l'ESO o bé al currículum comú de religió de
batxillerat, per bé que també la podrien cursar alumnes que mai
no hagin rebut ensenyaments d'aquesta matèria, ja que el tema que es
proposa estudiar forma part també de la realitat en què viu
L'alumnat de batxillerat es troba madurativament en un bon moment per afrontar
aquesta matèria que l'aproparà a coneixements culturals i
religiosos molt diversos, i que li farà entendre un bon nombre de
símbols que formen part del seu entorn i de la seva cultura.
que suposa l'estudi i la comprensió de la simbologia és positiu
per a l'alumnat d'aquesta edat, ja que demana constantment introduir-se a fons
en una realitat determinada per esbrinar les connotacions dels símbols
que hi són presents, i a la vegada, allunyar-se'n per copsar el seu
L'aparició d'un símbol indica un procés
conceptual que porta a situar-se en un món concret i que té les
arrels a la pròpia realitat, que és portadora de significat.
L'organització dels continguts conceptuals cal entendre-la d'una manera
Es parteix d'un emmarcament de la simbologia que és molt
Aquest marc general del tema podria ser impartit des d'altres
Després es concreta en la simbologia religiosa una de les
expressions més significatives de l'ús dels símbols:
l'expressió i vehiculització del desig transcendent de
D'aquest tema, és bàsic estudiar la
base simbòlica comuna de les religions, els símbols a la
Bíblia, i els símbols a la vida de l'Església: la
litúrgia, l'art religiós i la religiositat popular.
Pel que fa als procediments, cal donar claus a l'alumnat per arribar a la
interpretació de símbols, per això es parteix de la seva
realitat més propera, de la seva vida quotidiana i dels mitjans de
comunicació, per arribar a la identificació i
interpretació dels símbols religiosos.
treballarà l'observació i interpretació dels
símbols de l'art, i en especial de l'art religiós.
mateix, respectant els diversos graus de creativitat que tingui l'alumnat, es
fomentarà l'ús i la creació de símbols que els
serveixin per identificar el seu entorn.
En relació amb els valors, normes i actituds, cal despertar la
curiositat de l'alumnat per la simbologia, l'interès pel patrimoni
cultural que suposen els símbols i el respecte dels símbols
utilitzats en la pròpia tradició i en altres cultures.
Amb a questa matèria es pretén també facilitar la
comprensió d'alguns aspectes de la pròpia cultura, i especialment
d'alguns temes estudiats en altres disciplines, sobretot d'humanitats, com la
filosofia, la història, l'art o la literatura.
Aprofundir en la capacitat simbòlica de l'ésser
Entendre els símbols com a elements bàsics per a la
Reconèixer que el llenguatge simbòlic és el
nexe d'unió que ens permet copsar la producció cultural i
artística de diferents èpoques.
Descobrir la importància i la funció dels
símbols al llenguatge religiós.
Trobar criteris per interpretar iconogràficament els
Saber interpretar els principals símbols de les religions,
Interpretar els símbols de la pròpia
Utilitzar correctament vocabulari específic relacionat amb
Mostrar curiositat davant les expressions simbòliques
Valorar els símbols com a elements amb la capacitat
d'obrir i comunicar dimensions transcendents de la realitat.
Motivar la producció i l'ús del llenguatge
La comunicació, els llenguatges i els símbols.
1.1 La comunicació, els signes i el pensament.
1.2 El llenguatge simbòlic i els símbols.
Aportació a la simbologia des de diverses disciplines.
El llenguatge simbòlic a les religions.
3.1 Els símbols com a expressió del desig
3.2 El llenguatge simbòlic com a forma d'expressió
3.3 Els símbols a les principals religions.
3.4 Elements per a l'hermenèutica dels símbols
4.1 La Bíblia com a comunicació literària de
l'experiència religiosa d'un poble.
4.2 El llenguatge bíblic i la seva dimensió
4.3 Els símbols bíblics i els elements de la natura,
Els símbols al culte: la litúrgia.
5.1 La litúrgia com a celebració simbòlica i
5.2 Els sagraments i la seva simbologia.
Els símbols religiosos a l'art i a les expressions
6.1 La simbologia a l'art cristià.
6.2 Principals símbols en l'art d'altres religions.
6.3 Els símbols religiosos a les principals festes i
tradicions populars de Catalunya.
Detecció de símbols a la vida quotidiana.
Reconeixement de símbols a les diverses formes de
Identificació dels principals símbols presents als
Relació dels símbols amb els aspectes de la
realitat que hi ha al seus orígens.
Creació de símbols identificatius de les diferents
Comparació de símbols utilitzats en diferents
Explicació raonada dels elements comuns que el llenguatge
simbòlic expressa al llarg de la història.
Identificació i interpretació dels principals
símbols que apareixen al llenguatge religiós.
Lectura de textos i identificació dels símbols que
Anàlisi de símbols a les representacions
Interpretació d'alguns símbols de la iconografia
Reconeixement dels valors continguts en diverses expressions
Utilització de bibliografia especialitzada.
Realització de treballs escrits segons pautes de
Valoració crítica de les expressions
Interès pels continguts religiosos que inspiren algunes
Valoració positiva del patrimoni artístic i
cultural de caràcter religiós i interès per la seva
Respecte davant el llenguatge simbòlic de comunitats
Tendència a sentir-se arrelat críticament i
Respecte pels símbols entesos com a element d'obertura al
Admiració per la creativitat que suposa la invenció
Identificar els principals símbols presents a l'entorn de
Reconèixer els símbols a les diverses formes de
comunicació humana, especialment en la comunicació oral, escrita
Crear i utilitzar símbols identificatius de les diferents
Enunciar els principals símbols utilitzats als mitjans de
Descriure i comparar alguns símbols utilitzats en
Associar alguns símbols amb els elements de la realitat
Explicar per què els símbols són
bàsics per al llenguatge religiós.
Enumerar alguns dels principals símbols de les grans
identificar els símbols que hi són presents.
Interpretar els principals símbols de la iconografia
Analitzar els principals símbols utilitzats a la
Contextualitzar els principals símbols bíblics.
Conèixer i utilitzar bibliografia sobre la simbologia en
Planificar, realitzar i exposar treballs escrits sobre
simbologia religiosa seguint pautes de recerca i d'elaboració
Valorar críticament la realitat que s'expressa a
Trobar principis comuns en la capacitat simbòlica dels
éssers humans de diferents cultures i èpoques.
Respectar els símbols de la pròpia i d'altres
Mostrar interès i curiositat pels símbols com a
La matèria optativa de sociologia del batxillerat pretén ser una
introducció a l'anàlisi del medi social.
edat han de conèixer la societat en què viuen, ponderar-ne els
aspectes positius i negatius, i sobretot plantejar-se la possibilitat
d'intervenir-hi amb responsabilitat.
participació, però, han d'afermar-se en els conceptes que
permeten comprendre l'estructura i la dinàmica de les societats, i en
els procediments que fan possible d'analitzar-les críticament i amb
Des d'aquest punt de vista, el bagatge conceptual que
la matèria de sociologia aporta, la capacitat reflexiva que desvetlla,
els procediments que activa i les actituds que promou són l'engranatge
que ha de possibilitar en l'alumnat una major comprensió de la societat
on viu, i una resposta més conscient als reptes que li planteja la vida
Els continguts de la disciplina són simples i de caràcter
general, i responen més a un nivell introductori que no pas
Tanmateix, en aquesta matèria no es poden passar per
alt ni els terrenys on opera la investigació sociològica actual,
ni les dificultats epistemològiques d'una ciència que aspira, en
darrer terme, a establir teories i explicacions científiques sobre la
Els continguts conceptuals de la matèria es distribueixen en quatre
apartats, el primer dels quals situa la sociologia en relació amb les
altres ciències socials, presenta els seus conceptes bàsics i
descriu la metodologia d'investigació sociològica, el seu
instrumental d'anàlisi i les tècniques que utilitza per
El segon planteja el tema de les relacions entre l'individu
i la societat, i les correlacions entre el procés de
socialització i la cultura existent.
dels grups socials i les institucions en la regulació del comportament
individual i col·lectiu i en el manteniment de l'ordre social.
un cop definit el marc general d'interacció, proposa l'estudi de la
dinàmica social, destacant les desigualtats socials i
econòmiques, i les seves implicacions socials i polítiques, com a
un dels efectes permanents i de major abast d'aquesta dinàmica.
acabar, i un cop detectada la desigualtat com a font de tensions i impulsora de
canvis, l'apartat quart aborda les relacions entre els conflictes i els canvis
Sobre aquest aspecte, s'introdueixen també les formes de
resolució de conflictes i es planteja la recerca dels exemples oportuns
Mitjançant els procediments es pretén familiaritzar l'alumne/a
amb algunes de les tècniques de treball i de representació de
Amb el treball de les actituds és
pretén desvetllar i reforçar principis i valors que són a
la base de la formació del ciutadà en una societat
democràtica: l'acceptació del pluralisme cultural, social i
polític, la sensibilitat per les desigualtats, el respecte a la
diferència i la tolerància de la diversitat.
Pel que fa a l'enfocament didàctic de la disciplina, i atès el
seu caràcter introductori, cal insistir en una bona i suficient
articulació teòrica i pràctica de cada apartat.
S'intentarà, doncs, sempre que sigui possible, partir de la realitat que
ja coneix l'alumnat abans de passar a analitzar fenòmens socials
més complexos i/o allunyats, contextualitzant els continguts de la
matèria sempre que sigui possible.
sociològic dels fenòmens socials es basa en la
interrelació i interconnexió de múltiples factors
(demogràfics, econòmics, polítics, ideològics,
etc.), caldrà molt especialment fer una tasca de preparació i de
etc.) per coordinar, completar i diferenciar els aspectes essencials.
Finalment, cal destacar el valor formatiu de la sociologia que, a més
d'oferir una visió panoràmica dels camps on treballa la
ciència sociològica i possibilitar la reflexió
crítica i rigorosa dels esdeveniments socials, pretén afavorir la
participació conscient de l'alumnat en la seva pròpia realitat
En aquest sentit, la matèria aporta un bagatge que implica
l'alumne/a no només per la via intel·lectual, sinó
també per la via de les actituds.
Delimitar l'àmbit propi de la sociologia i les relacions
amb les altres ciències socials.
Utilitzar amb correcció la terminologia treballada a
l'assignatura a l'hora d'analitzar i interpretar fets i documents de caire
Analitzar, amb rigor de mètode, els fets i esdeveniments
socials sotmesos al seu coneixement i estudi.
Identificar i avaluar críticament els diversos factors que
Reconèixer l'existència del procés de
socialització i identificar els principals agents socialitzadors.
Identificar les desigualtats socials, en particular les existents
a la Catalunya actual, i reflexionar sobre les seves causes i
Acceptar l'existència del conflicte i del canvi social com
Participar conscientment en la realitat social a la qual
1.1 Objecte d'estudi de les ciències socials.
1.2 Àmbit de treball de la sociologia, conceptes
bàsics i metodologia de treball.
2.1 La dimensió social de l'ésser humà.
Els grups i les categories socials.
2.2 La regulació del comportament.
3.1 Població i estructura social.
Transformació de l'estructura social del nostre
3.2 Tipologia de les desigualtats socials.
Principals desigualtats socials a la Catalunya actual.
4.1 Causes i tipus de conflictes socials.
4.2 El canvi social: causes, formes i repercussió en el
4.3 Conflictes i canvis socials a la Catalunya d'avui, en
Ús correcte dels conceptes bàsics de la
matèria i aplicació a l'anàlisi i comentari de textos
breus de teoria o de divulgació sociològica.
Síntesi de lectures introductòries, textos de
divulgació i/o articles de premsa de temàtica
Realització i interpretació de gràfics i
quadres estadístics senzills que presentin informació o dades
Realització de treballs escrits --individualment i en
grup-- segons pautes, i d'algun treball d'investigació social sobre
Aplicació dels criteris de classificació de les
dades objecte d'estudi i ús dels suports matemàtics necessaris.
Consulta de fonts bibliogràfics i recerca de material de
Formulació d'opinions, fonamentades en una anàlisi
sociològica, davant determinades hipòtesis de treball.
Preparació i realització d'exposicions orals i
debats sobre temes i problemes d'índole social.
Valoració positiva de la sociologia i, en general, de les
ciències socials com a disciplines útils per a l'estudi i el
coneixement de la realitat social.
Reconeixement de la dimensió social i política dels
humans, especialment pel que fa a la seva vessant activa i productiva a
través de grups i institucions.
Acceptació del pluralisme cultural, social i
polític com a expressió d'una convivència en harmonia.
Actitud crítica en relació amb els mecanismes de
control social, en particular davant els que són fruit dels prejudicis i
Reconeixement del fet injust i antidemocràtic que suposa
l'existència de desigualtats i discriminacions socials greus a la
Rebuig dels anàlisis parcials, superficials o
Reconèixer la importància de la sociologia i, en
general, de les ciències socials per a l'anàlisi,
interpretació i comprensió de fets i esdeveniments socials.
Dominar els conceptes bàsics de la matèria i
de divulgació i/o articles de premsa de temàtica
Interpretar (i elaborar) gràfics i quadres
estadístics on apareguin dades sociològiques.
Realitzar treballs poc complexos d'investigació
sociològica amb la utilització del lèxic treballat a
classe i l'aplicació de la metodologia pròpia d'aquesta
Assolir una postura personal davant fets i esdeveniments socials
que hagin estat motiu de reflexió, controvèrsia o
investigació, i expressar-la de manera argumentada.
Preparar i participar en debats sobre temes d'índole
Exposar, oralment o per escrit, els treballs de recerca,
d'anàlisi o de síntesi, els estudis i/o comentaris realitzats i
Reconèixer el paper de la societat i de la cultura en la
construcció de la identitat personal i col·lectiva, i en la
dinàmica de l'actuació dels agents socials.
ètnica, lingüística, social, religiosa, ideològica,
etc. com a patrimoni de la humanitat.
Descriure l'actuació dels principals agents
socialitzadors i reguladors del comportament: família, comunitat,
Diferenciar els grups i les categories socials, i
reconèixer el seu possible caràcter discriminatori.
Analitzar diferents tipus d'estructures socials tenint en compte
les possibilitats de mobilitat social que ofereixen.
Resumir el procés de transformació de l'estructura
social catalana en els últims vint anys.
Identificar les principals formes de desigualtat social en la
societat actual, especialment a Catalunya.
Analitzar i valorar críticament el sexisme i el rol de la
Identificar el racisme i la xenofòbia com a
conseqüències socials i polítiques de la desigualtat
Reconèixer les implicacions socials del treball i
Identificar i explicar algunes conseqüències de la
desigualtat nord-sud i de la pobresa i marginació en el món
Reconèixer l'existència de conflictes a la
societat, analitzar-los i buscar-ne les causes i conseqüències.
Distingir entre conflictes polítics, laborals, moviments
socials, etc. i plantejar fórmules d'arbitratge i resolució.
Preferir l'aplicació de les solucions més
harmòniques i solidàries als conflictes socials.
Caracteritzar les nocions de canvi, desenvolupament i
progrés i aplicar-les a l'anàlisi i descripció d'alguns
fenòmens de dinàmica social, tant del nostre país com
solidària, a la realitat social, la seva estructura i canvis.
L'estada a l'empresa és una matèria optativa l'objectiu de la
qual es donar a conèixer a l'alumne la realitat del món laboral.
Aquesta matèria consisteix, bàsicament, en un període de
permanència i activitat de l'alumne en una empresa, entesa com a unitat
de producció, de distribució o de serveis.
l'alumne pren contacte amb un camp professional cap al qual se sent motivat i
pot, així, enfocar millor el seu projecte de futur, acadèmic i
L'estada a l'empresa té una funció
bàsicament orientadora i, per tant, no s'ha de confondre amb unes
pràctiques laborals o amb el preaprenentatge d'un ofici.
l'alumne la possibilitat de conèixer l'estructura organitzativa d'una
empresa, així com la gestió dels seus recursos humans, materials
Al mateix temps, li permet posar en pràctica un
seguit de procediments i d'actituds generals que són indispensables per
a la bona adaptació al món laboral (assistència,
puntualitat, curiositat, creativitat, afany de superació, capacitat de
L'alumne ha de cursar l'estada a l'empresa amb la intenció de viure de
empreses, o als departaments d'empreses, que tinguin relació amb els
continguts treballats a les matèries de batxillerat que es cursen, o
bé amb els àmbits i ocupacions en què l'alumne voldria,
posteriorment, exercir la seva tasca laboral.
empreses que ofereixin un ventall de possibilitats per realitzar activitats
(com per exemple, el contacte amb els diferents departaments, les entrevistes
amb diferents professionals de l'empresa, i l'observació i
col·laboració en activitats realitzades als diferents llocs de
A l'avaluació de l'estada a l'empresa caldrà que es tinguin en
compte, a més de la valoració feta pel professor/a que en fa el
seguiment, la valoració que faci l'empresa de la tasca realitzada per
Aquesta avaluació es reflectirà al quadern de
seguiment de l'estada a l'empresa.
A l'estada en l'empresa, l'alumne/a ha de ser capaç de:
Prendre contacte amb el món del treball i amb el seu
sistema de relacions socials i laborals, així com amb la gestió
Adaptar-se de manera responsable i participativa a les normes de
funcionament i a les situacions pròpies del centre de treball.
Adquirir informació complementària útil per
enfocar el projecte de futur acadèmic i professional propi.
Afrontar amb progressiva autonomia, organització i
iniciativa les tasques encomanades.
Desenvolupar i treballar les capacitats professionals per a les
quals l'alumne/a té predisposició i actitud positiva.
Al llarg del batxillerat, l'alumnat ha de consolidar les seves capacitats de
recerca i desenvolupar-ne de noves, aplicant-les a les diferents
Cal que els procediments lligats a la
recerca, el tractament de la informació obtinguda i l'exposició
de resultats siguin presents i s'exercitin a les diferents matèries del
Tanmateix, vista la importància que té el
desenvolupament d'aquestes capacitats i el seu interès didàctic,
s'ha establert que al currículum de cada alumne ha de figurar la
realització d'un treball de recerca, amb una equivalència
El treball de recerca al batxillerat és un terreny en el qual
l'estudiant pot aplicar els seus aprenentatges, és un mitjà per
aprendre, fonamentalment per desenvolupar capacitats generals per a la recerca,
l'argumentació i l'expressió, i també és un recurs,
en definitiva, per a l'avaluació de l'alumnat.
El treball de recerca consisteix en un conjunt d'activitats estructurades i
orientades de cara a la investigació que realitza cada alumne/a en un
àmbit que ell mateix ha escollit i acotat en part.
casos implica la realització d'activitats de camp (enquestes,
experiments, muntatges, visites, etc.) i no només activitats de
L'objectiu del treball és que l'alumnat
posi en marxa determinats procediments, i que ho faci en àmbits que
poden ser diferents d'aquells on els va adquirir, aprofundint sobre algun tema
D'aquesta manera, l'alumnat es prepararà per
adaptar-se a situacions semblants de la seva vida acadèmica o
professional posterior en les quals hagi d'aplicar diferents procediments, fer
transferència de coneixements d'un camp a un altre i mostrar
El treball de recerca pot estar emmarcat dins d'una matèria o pot ser
El centre docent fixarà al seu projecte curricular els criteris generals
que determinaran el disseny dels treballs de recerca que han de realitzar els
Aquests criteris inclouran els relatius a la planificació,
l'organització i l'avaluació dels treballs, i al seguiment i a
El treball de recerca té un caràcter individual, llevat dels
casos en què sigui necessari fer un treball de grup atesa la
dinàmica mateixa de la investigació.
excepcionals, quan es faci el seguiment del treball caldrà assegurar que
cadascun dels membres del grup assoleix els diversos objectius plantejats, i
també fer una avaluació individual de cada alumne/a.
Durant la realització del treball de recerca, l'alumne/a ha de ser
orientat sobre les tècniques habituals emprades en qualsevol recerca.
Cal, doncs, col·locar l'alumnat en situacions que li permetin:
Triar i acotar una àrea de recerca concreta.
Analitzar l'àrea acotada i distingir-hi els aspectes bàsics dels
Plantejar l'objectiu o objectius que es persegueixen amb la recerca.
Esquematitzar el procés de treball de recerca, planificar les accions
que caldrà emprendre per assolir els objectius previstos.
Cercar la informació adequada al tema triat en els seus diferents
Proposar explicacions provisionals o hipòtesis resolutives, si s'escau,
Plantejar estratègies de resolució.
Aplicar la metodologia i l'estratègia triada i recollir els resultats.
Processar aquests resultats i contrastar-los amb la informació de
Arribar a conclusions i argumentar-les.
Si l'estratègia de treball no ha funcionat i els resultats o les
conclusions són minses pel que fa al que s'esperava, ser capaç
d'explicar per què i articular una estratègia més
Plasmar per escrit el treball realitzat i també exposar-lo oralment en
públic, de manera ordenada i coherent.
L'alumne elaborarà un dossier escrit del treball realitzat, que
Introducció, a la qual s'explicitaran la justificació i el
procés de gestació del tema escollit.
Referència a les fonts d'informació (bibliografia, centres de
Avaluació del treball de recerca
L'orientació inicial a l'alumne sobre el treball de recerca ha
d'incloure la informació adequada sobre els criteris, el calendari i els
instruments establerts per a l'avaluació del treball.
Durant el seguiment cal fer una avaluació formativa, que implica que el
professor reculli dades sobre l'actuació de l'alumne/a durant el
procés de recerca i de realització del treball, i en faci la
valoració, amb la corresponent informació a l'alumne.
important la comunicació entre el professor i l'alumne, per tal que
aquest pugui reconduir la recerca o adequar els procediments utilitzats, si
Al seguiment del desenvolupament del treball, el professor tindrà en
Els procediments de recerca de la informació utilitzats, la seva
tipologia i la seva idoneïtat amb els objectius pretesos; si les fonts
són adequades i suficients, la seva diversitat i selecció, els
recursos emprats per a la seva recerca, el camí seguit per arribar-hi,
el tractament de la informació.
La creativitat, la capacitat de variar, canviar i aplicar recursos alternatius.
També la capacitat d'analitzar les dificultats i entrebancs
específics que poden aparèixer en el desenvolupament del treball,
i la capacitat de copsar i integrar els resultats que no s'esperen durant el
L'ús adequat dels recursos de la tecnologia de la informació.
La realització de les diverses fases i apartats prèviament
acotats del treball dins dels terminis establerts.
A l'avaluació final dels treballs de recerca és recomanable que
hi participin altres professors designats pels departaments didàctics, a
més del professor que n'ha fet el seguiment.
Per a l'avaluació final del treball caldrà tenir en compte no
només el producte final, és a dir el treball escrit i la
presentació oral, sinó també el seu desenvolupament,
és a dir l'avaluació feta durant el procés de
A l'avaluació es consideraran criteris comuns que fan referència
a capacitats generals, com per exemple:
Estructuració adequada del treball escrit de recerca
(introducció, descripció del treball dut a terme, resultats,
discussió, conclusions, bibliografia i altres recursos, annexos).
Ús adequat dels recursos gràfics.
Presentació oral: claredat, rellevància i organització del
contingut; ús adequat i efectiu de la veu i la gestualitat i altres
recursos (audiovisuals, tecnològics, etc.).
Ús adequat de la llengua, tant escrita com oral.
llenguatge i el vocabulari al tema estudiat.
Valoració crítica del treball propi.
Esforç, responsabilitat i constància en la realització de
les tasques proposades i planificades.
Capacitat d'organitzar la feina, planificació adequada a la recerca,
creativitat, iniciativa, grau d'autonomia adquirit en el desenvolupament del
Capacitat per resoldre els problemes que vagin sorgint.
Idoneïtat de les fonts d'informació i capacitat d'extreure dades
significatives per al desenvolupament del treball.
A més d'aquestes capacitats generals, cal avaluar certes capacitats
específiques pròpies de cada tipus de treball.
els departaments responsables proposaran els criteris d'avaluació
Càlcul de la qualificació final de batxillerat
Si a representa la qualificació del conjunt de les matèries
comunes, de modalitat i optatives, i b la qualificació del treball de
recerca, la qualificació final de batxillerat es calcula de la manera
Qualificació final de batxillerat=(0,9 · a) + (0,1 · b)
Per obtenir la qualificació del conjunt de les matèries comunes,
de modalitat i optatives (a), es farà la mitjana ponderada en
funció de la qualificació obtinguda (Qk) i del nombre de
crèdits assignats (Ck) a cadascuna d'aquestes matèries.
Qualificació del conjunt de les matèries comunes, de modalitat i
En cas que no hi hagi cap incidència especial (exempcions, modificacions
curriculars) el nombre total de crèdits d'aquestes matèries
(C1 +... + Cn) que cursen els alumnes és 56.
En el cas que l'alumne/a hagi fet algun canvi de matèria i/o de
modalitat, i tingui alguna matèria cursada només parcialment,
s'entendrà Ck com el nombre de crèdits que l'alumne/a ha cursat
realment de l'esmentada matèria.
Aquesta qualificació es consignarà amb una xifra decimal.
les centèsimes siguin iguals o superiors a 5, s'arrodonirà per
excés; quan les centèsimes siguin iguals o inferiors a 4,
Observacions: cal col·locar el logotip corresponent a la part superior
El del Departament d'Ensenyament, en el cas dels centres
dels quals és titular, i, en el cas dels centres el titular dels quals
no és el Departament, no s'hi podrà col·locar cap altre que
(Vegeu impressos al document PDF)