projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La desinfecció dels vehicles de transport d'animals constitueix una mesura eficaç per a la prevenció i la lluita contra les malalties infeccioses del bestiar.
Els desinfectants emprats en la desinfecció dels mitjans de transport d'animals es consideren plaguicides d'ús ramader, i el Reial decret 3349/1983, de 30 de novembre, pel qual s'aprova la Reglamentació tecnicosanitària per a la fabricació, la comercialització i la utilització de plaguicides, els defineix com a substàncies o ingredients actius destinats a fer inofensius, destruir o prevenir l'acció d'altres organismes nocius o indesitjables diferents dels que ataquen els vegetals.
El Decret 149/1997, de 10 de juny, regula el Registre oficial d'establiments i serveis plaguicides, en el qual s'hauran d'inscriure els locals o les instal·lacions destinats a l'aplicació de plaguicides, així com els serveis d'aplicació de plaguicides fitosanitaris i d'ús ramader, i entre els quals s'inclouen els centres de neteja i desinfecció de vehicles destinats al transport de bestiar.
La identificació i registre dels agents (productors, compradors i indústries), establiments i contenidors (tancs de refrigeració, cisternes i sitges) del sector lleter i el registre de moviments de la llet s'inscriuen al Registre general d'agents del sector làctic que agrupa les dades registrades per les comunitats autònomes.
El Reial Decret 217/2004, de 6 de febrer, pel qual es regula la identificació i registre dels agents, establiments i contenidors que participen en el sector lleter i el registre de moviments de la llet (BOE de 19.2.2004, núm. 43), estableix la creació d'un Registre general d'agents del sector làctic que agruparà les dades registrades pels òrgans competents de les comunitats autònomes.
El registre d'agents i contenidors de totes les comunitats autònomes s'integren en una base de dades, que s'anomena LETRAQ (Leche Trazabilidad Quality), i que resideix al web del Ministeri d'Agricultura.
El Reial Decret 1728/2007, que modifica el Reial Decret 217/2004, estableix la normativa bàsica de control que han de complir els operadors dels sector lleter.
El Reial Decret 752/2011, de 9 de juliol, estableix la normativa bàsica de control que han de complir els agents del sector de llet crua d'ovella i cabra.
Amb aquesta norma s'estèn a oví i cabrum de llet l'obligació establerta en el Reial Decret 1728/2007.
La Montse està compromesa amb la família i el territori.
Per això va decidir continuar el negoci que la família tenia a Anglesola.
És productora de pomes i amb el seu treball no només produeix fruita, i contribueix a l'alimentació, sinó que també col·labora en la gestió del territori i en la dinamització de l'economia de la zona.
Cada dia es lleva ben d'hora per organitzar la feina de l'empresa: s'encarrega de la part administrativa, de la logística...
La part que més li agrada és el contacte amb les persones, sobretot en èpoques de collita, quan a les explotacions hi ha més vida.
Però els baixos preus que perceben els pagesos és la part fosca de la professió.
"Els preus estan rebentats i això ens limita molt a poder fer les coses ben fetes".
Per a la Montse, no et paguen per les hores que fas sinó pel producte, pel preu que marca el mercat.
Per aquest motiu, veu el futur de la pagesia molt malament, tot i que té l'esperança que la situació millorarà.
La Montse és una ferma defensora de la pagesia i, malgrat que espera la jubilació i l'hora de descansar, vol pensar que de mica en mica s'anirà prenent consciència de la importància de mantenir viva aquesta professió.
A part de la pagesia, la Montse reivindica el paper rellevant que hi té la dona.
A la Catalunya rural, que és el 90% del territori, hi viuen actualment gairebé 1 milió de dones.
Es quantifica l'ocupació en el sector agrari en un 20% de dones davant d'un 80% d'homes.
I, en l'àmbit de la pesca, la dona representa encara no un 1%.
A Catalunya, hi ha 56.000 explotacions agràries i una tercera part són titularitat de dones.
La dona rural constitueix un eix estratègic per al desenvolupament rural, i la seva qualitat de vida té un impacte directe en la vertebració social del territori i de l'economia agrària.
És un dels reptes més importants de la igualtat d'oportunitats i, per aquest motiu, la Montse considera que les dones han de reivindicar el seu paper i la feina ben feta que fan i han fet.
"Hi ha dones pageses que hi són i fan molt bé la feina.
Per això, han de fer sentir la seva veu i reivindicar el seu lloc".
Coneixem la història del Gerard, productor de Corbins (Segrià)
A casa, són pagesos de tota la vida.
Ell va decidir continuar la tradició familiar i seguir amb l'ofici que l'avi va començar.
En Gerard és productor de pera, préssec i pomes a Corbins.
Tot i que reconeix que la feina és dura, com que li agrada i la sent, la fa amb passió i estima.
El contacte amb el camp, la sensació de llibertat, la incògnita de com anirà el dia són alguns dels al·licients de la professió.
Però treballar sota el sol també té els seus inconvenients, com ara la calor (i més ara, amb temperatures que poden arribar als 41o C) i les inclemències meteorològiques, que són capaces de malmetre tota una collita.
"Tot té el seu costat bo i el seu de dolent", afirma en Gerard.
La professió també requereix llevar-se ben d'hora per encarar una jornada llarga, sobretot en èpoques de collita.
"En llevo a les 6 del matí per preparar les coses per quan arriben els treballadors.
Durant el matí i fins al migdia, collim.
A la tarda, un cop descarregada la fruita del matí, ens hi tornem a posar.
Hi ha dies que has de fer torn de nit per acabar de rematar feines que no has pogut fer durant el dia".
"Hem d'aconseguir que socialment es conegui més la professió del pagès i se li tingui més estima".
La feina és sacrificada, segons en Gerard, no només per les condicions que exigeix el treball al camp, sinó també perquè mai no en saps el resultat.
"De vegades, fins que no ha passat un any, fins que no has venut la fruita, no en coneixes els resultats.
Treballes sense saber com acabarà el producte que estàs fent".
En Gerard té clar que a Catalunya es produeix producte de qualitat i que aquest fet s'ha de valorar.
"Tots els pagesos produïm un producte molt bo, amb molt bona qualitat.
Per això s'ha de consumir producte d'aquí, de proximitat, ja que així tothom hi surt guanyant: el consumidor perquè tindrà un producte excel·lent i els pagesos perquè ens podrem continuar guanyant la vida".
Per a en Gerard, que a més de productor és president del Consell Regulador de la Denominació d'Origen Protegida (DOP) Pera de Lleida, el futur passa per dos reptes.
D'una banda, tenir més cura del medi ambient.
"Els pagesos vivim de la natura i, per tant, hem de cuidar el medi ambient.
Cada vegada hi ha més tendència a anar cap a la producció ecològica; això és un bon pas, però cal ser conscients que hem de vetllar per a no malmetre més el medi.
És el repte que tenim més important a curt termini".
L'altra repte, segons en Gerard, és aconseguir que socialment es conegui més la professió del pagès i se li tingui més estima.
"El camí a recórrer és encara llarg".
Coneixem la història del Llorenç, agricultor de Malgrat de Mar
En Llorenç ha fet tota la vida de pagès.
Quan va acabar els estudis a l'escola, va començar a ajudar els pares al camp i ja s'hi va quedar.
Amb 63 anys a l'esquena i més de 40 anys conreant tomàquets, afirma que només sap estar-se al tros que té a Malgrat de Mar.
De fet, en Llorenç és dels que cada dia ha d'anar a treballar.
Tot i que els horaris han anat suavitzant-se i ja no són de sol a sol com antigament, són moltes les hores que calen de dedicació al camp.
De dilluns a divendres, en Llorenç treballa fins a les set de la tarda; dissabte al matí i diumenge també s'hi deixa caure, encara que només sigui per comprovar que tot està en ordre.
"No he fet mai més de 15 dies de vacances; de fet, només quan em vaig casar vaig deixar la feina durant 12 dies".
"L'edat no perdona i és evident que et canses més que quan ets jove, però tinc clar que treballaré fins que pugui", explica en Llorenç, perquè, tal com diu la dita, "la tomatera necesita una compañera".
A en Llorenç, tot el que no estigui relacionat amb la seva feina no li interessa.
Les converses sobre l'actualitat l'avorreixen i jugar a cartes no li agrada.
Ara bé, quan es troba un altre company de professió, es podria passar hores parlant del camp, dels tomàquets, de l'agricultura...
La seva feina és la seva passió.
"No he fet mai més de 15 dies de vacances; de fet, només quan em vaig casar vaig deixar la feina durant 12 dies"
Per això, li agrada tenir la seva explotació en les millors condicions.
Té obsessió per les males herbes i que tot estigui en ordre.
És feliç amb el que fa i per això no li importa passar-s'hi hores treballant.
La part fosca de la professió és el poc marge que guanya el pagès.
"No et paguen per les hores que fas sinó pel producte.
I, si hi ha anys amb una baixada dràstica dels preus, no guanyes pràcticament res.
Fa uns 5 anys, quan tenia tota la collita a punt per vendre, van baixar els preus del tomàquet i les pèrdues van ser molt grans.
Vam estar uns anys amb aquesta situació i va ser terrible".
"Per compensar la mala situació, vam començar a produir diferents varietats de tomàquet com ara cor de bou o monterosa.
Fa tres anys que ens hi dediquem i ens va força bé".
En Llorenç considera que la professió està mal valorada i la gent no és conscient de la feina que comporta produir un tomàquet.
"Per això, és una feina que t'ha d'agradar, ja que hi has d'anar cada dia.
Ets lliure perquè tu t'organitzes i fas a la teva manera, però sempre estàs lligat perquè el cicle de la natura no es pot programar".
Coneixem la història de l'Albert, pescador de Vilanova i la Geltrú (Garraf)
Quan la majoria de les persones inicien la jornada laboral, ell és a punt d'acabar-la.
A les 8 del matí, toca vendre el peix pescat a la llotja de Vilanova i la Geltrú.
L'Albert és patró d'una barca d'encerclament i per això la pesca es practica de nit.
Tot i que els seus horaris van a la inversa, li agrada tant la seva feina que no li importa viure la vida a un ritme diferent.
L'avi, el pare i el germà s'han dedicat a aquesta professió.
Un dels seus nebots ha seguit amb l'ofici.
Ell també ho va voler provar i la mar el va captivar.
"És una feina que no es regeix per la matemàtica, i, per tant, mai no saps com et sortirà.
Hi ha dies que ho passes malament perquè fa mal temps i això comporta complicacions i que pateixis per la tripulació; n'hi ha d'altres que no trobes peix... però també n'hi ha que tot funciona, pesques bé i pots gaudir de la mar".
"És una feina que no es regeix per la matemàtica i, per tant, mai no saps com et sortirà".
Patró barca d'encerclament Domingo
Potser la part que menys li agrada de la professió és la referida al preu que es paga pel peix.
"No es valora tot l'esforç que has de fer per pescar.
Si un dia una espècie va molt barata perquè n'hi ha molta quantitat, ho pots entendre.
Però si va barata perquè no te'n volen pagar més, és molt injust, ja que el valor que ells li donen no és el mateix que el que tu saps que té".
L'Albert explica que un pescador inverteix i perd moltes hores a la mar.
"Les nits se't fan molt llargues, sobretot si no trobes peix.
Hi ha dies que ja veus que no anirà bé, que no guanyaràs res.
Tot això no es té en compte a l'hora de fixar un preu".
L'Albert creu que la professió s'està acabant.
Els preus baixos, les hores que has d'invertir-hi, la perillositat quan hi ha mala mar... fan que no hi hagi relleu generacional.
"Fa 30 anys, a Vilanova hi havia 22 barques; ara en queden 7.
Abans, a la nit hi havia uns 200 pescadors que anaven a treballar en barques d'encerclament.
"Després dels nostres fills, ja no quedaran pescadors.
No sé com ho farem per menjar peix, però la professió està desapareixent".
Coneixem la història d'en Climent, pescador de l'Estartit (Baix Empordà)
Sense tenir camp vincle familiar relacionat amb la pesca, en Climent va decidir començar la seva aventura com a pescador ell tot sol.
La seva afició a pescar amb canya i el fet que treballa de bussejador professional, el van fer agafar aquesta segona feina per tal de tenir més contacte amb el mar.
En Climent pesca tota mena de peix amb tècniques d'arts menors.
Destaca, però, quan surt a la pesca del calamar, ja que no és igual a la resta.
Diferenciant-se dels altres pescadors, surt a la mar una hora abans que es pongui el Sol, arriba al calador i pesca durant tota la nit.
L'aventura de ser pescador va començar quan va comprar una barca a un amic seu.
Després va conèixer a l'anterior propietari de l'embarcació, que era un pescador jubilat, i aquest el va estar acompanyant durant molt de temps per tal d'ensenyar-li tot el que sabia.
"Jo començava des de zero i vaig tenir molta sort d'aquest home, ja que em va transmetre tot el coneixement i experiència que tenia sobre la feina".
L'amor i la passió que té a la mar és la raó principal per la qual segueix fent el que fa.
"A mi m'agrada tot de la feina, ja que si no m'agradés seria molt difícil que la fes".
Tot i així, creu que tot el que li transmet el mar és molt especial.
"Estar sol al mig del mar em provoca una sensació molt agradable".
Tot i això, ser pescador té coses dolentes, com les condicions meteorològiques adverses: "Quan fa mal temps i estic al mig del mar, em pregunto a mi mateix què hi faig aquí".
A més, un pescador ha d'estar pendent de la feina 24 hores al dia, ja que quan no hi ha feina al mar, n'hi ha a terra, amb tot el que fa al manteniment de les xarxes i la barca.
"A mi m'agrada tot de la feina, ja que si no m'agradés seria molt difícil que la fes."
La situació dels pescadors ha anat cada any a pitjor segons en Climent, però espera que aquest any sigui un punt de inflexió i que la tendència sigui que cada cop vagi millorant.
Per a en Climent, la solució per tal que els pescadors puguin viure del que fan és que vagin aprenent i provant noves tècniques de pesca: "L'aprenentatge és constant, has d'anar escoltant els altres pescadors per conèixer més coses.
Per exemple, jo aquest any provaré de pescar amb cadups per pescar pops".
I és que, segons en Climent, per no quedar-te estancat, t'has d'anar movent i reinventant.
Coneixem la història d'en Maurici, pescador de Cambrils (Baix Camp)
Prové d'una generació de pescadors.
El seu avi ja es dedicava a la pesca i ell ho va voler provar.
En Maurici és patró d'una embarcació amb un mariner.
La sensació de llibertat, el fet que sigui ell qui decideix, la incògnita de què passarà cada dia, no tenir una rutina marcada, és el que fa que a en Maurici la professió el captivi.
"Sempre hi ha alguna experiència nova i això fa que la rutina no se't mengi.
Totes les feines són sacrificades, però si t'agrada el que fas no ho veus tan negre.
Si treballes per treballar però sense que la professió et digui alguna cosa, es fa tot molt pesat i les hores es fan molt llargues".
De fet, en Maurici surt a pescar cap a les 7 del matí i al migdia torna a entrar al port.
Deixa la pesca del dia a la llotja i a les quatre de la tarda el ven.
Després té temps per estar amb la família o preparar material per a l'endemà, com ara cosir alguna xarxa.
En principi, els dissabtes no treballa i els diumenges al matí surt a tirar les xarxes per poder recollir-les l'endemà.
Com en tots els oficis, hi ha coses bones i dolentes.
El mal temps i les conseqüències que comporta sortir a la mar en aquestes condicions són un dels factors que fan que pescar sigui una feina dura.
A aquest fet, fa anys que se li ha de sumar el fet que la quantitat de peix que es troba ha minvat força, i que els preus que es paguen sovint són baixos.
A en Maurici li agradaria continuar vivint de la mar, però el fet que ara hi hagi menys quantitat de peix fa que sovint es replantegi el seu futur.
Coneixem l'Aran Reguant, agricultor de Bràfim, Alt Camp
Malgrat haver crescut a la gran ciutat, l'Aran, enginyer agrònom de professió, va decidir implicar-se en l'explotació agrícola de la família de la seva parella, la Mercè Casabona, a l'Alt Camp.
La feina al camp la compagina amb la seva activitat com a formador, que havia estat la seva principal dedicació, i passió, abans d'incorporar-se a l'agricultura.
L'explotació familiar es dedica a l'arboricultura mediterrània i produeix fruita seca i oli, que comercialitzen amb la seva marca, "Fruits del Gaià".
Fa 8 anys es va decidir apostar per aquests productes, es va iniciar la conversió a l'agricultura ecològica i, des d'ençà, la finca ha anat creixent en superfície i ha sofert molts canvis, un d'ells la incorporació de l'Aran al projecte.
L'agricultura li marca un dia a dia lligat a l'evolució dels cultius al llarg de les estacions.
D'aquesta feina, n'agraeix gaudir del treball a l'aire lliure i veure com creixen i evolucionen els arbres i els seus fruits: "Poder recollir els fruits al final de la campanya, és una alegria molt gran; quan alguna persona et diu que ha gaudit amb aquests fruits, una satisfacció".
Una de les principals preocupacions de l'Aran és la poca conscienciació que encara hi ha de la importància de consumir aliments amb valors: proximitat, temporada, respecte per l'entorn i responsabilitat social.
"Els consumidors han de ser conscients de tot el que hi ha darrere de cada aliment per comprendre quin és el seu valor real".
La fruita seca i l'oli, com la resta de mercats agrícoles i ramaders, estan sotmesos a reptes i incerteses importants: "Un dels aspectes més durs d'aquesta feina és dependre de factors externs a la nostra feina molt imprevisibles i incontrolables: si plou o no plou, si la producció d'ametlles de Califòrnia és alta o baixa...".
És per això que els projectes de futur passen, a més de consolidar el creixement que hi ha hagut, per apropar tant com sigui possible els productes als seus consumidors; la proximitat facilita una relació justa per a les dues parts: "Tot i que fa temps fem venda directa, el que volem ara és concentrar tant com es pugui el procés de producció i fer el màxim de coses nosaltres mateixos".
D'aquesta manera, es poden transmetre amb més facilitat els valors dels productes i, al reduir intermediaris, oferir aliments de qualitat a un preu just per a qui els produeix i qui els consumeix.
Nova campanya per posar en valor la qualitat dels productes alimentaris catalans
La campanya Ara toca productes catalans vol reconèixer l'alta qualitat dels productes alimentaris catalans però també valorar l'aportació que fan pagesos, ramaders i pescadors a l'economia del país i la seva contribució per millorar l'alimentació de les persones.
Es tracta d'una campanya de gran abast adreçada a tota la ciutadania però que interpel·la especialment el públic urbà, més allunyat, a priori, del món rural.
Es vol connectar aquests dos sectors socials, l'agrari i l'urbà, i fer-los veure que formen part del mateix projecte de societat i país.
L'espot i la imatge gràfica de la campanya s'han fet amb personatges reals, gent del sector, com la Glòria Juanals, una pagesa de Calonge (Baix Empordà) o la Cristina Pedret, ramadera de Móra d'Ebre (Ribera d'Ebre), totes dues integrants de l'Associació de Dones del Món Rural; Pedret, a més, és membre de l'Associació de Ramaders de Cabrum de Catalunya (ARCC).
El pescador és en Josep Antoni Cruz, de Palamós (Baix Empordà).
El Departament impulsa el Consell Català de l'Alimentació
La campanya està alineada amb els dos grans objectius que persegueix el Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació en aquesta legislatura.
El primer és posar en valor els aliments produïts a Catalunya i garantir que la població catalana tingui accés físic i econòmic a una alimentació sana, segura i de qualitat.
El segon, però no menys important, és garantir la cohesió territorial a través de l'impuls i el manteniment de l'activitat econòmica.
Amb l'objectiu d'assolir aquests dos reptes, el Departament ha impulsat la creació del Consell Català de l'Alimentació.
Es vol que sigui el Parlament de l'alimentació a Catalunya, un òrgan que reuneixi tots els actors implicats en el procés productiu i on s'han de concretar les bases per a una nova política alimentària de país i definir el Pacte Nacional per la Política Alimentària de Catalunya.
El Departament també vol incidir en la relació entre els consumidors i la gastronomia amb la creació del Canal aliments a la xarxa, amb l'objectiu que la ciutadania pugui informar-se sobre les tasques que desenvolupa el sector agroalimentari català i el desenvolupament del Pla de gastronomia de Catalunya, el qual ha de ser l'eina fonamental per definir el relat del sector agroalimentari català basat en tres eixos: productes, gastronomia i territori.
Una altra passa important vers la consecució dels objectius marcats és la recent aprovació de la Llei d'espais agraris que pretén, precisament, reconèixer el sòl agrari com a actiu estratègic.
La preservació i la protecció dels espais agraris és un factor clau per a la producció d'aliments.
L'anunci forma part del pla de xoc aprovat pel Govern per a la reactivació econòmica del sector marítim
Aquest pla inclou, per primera vegada, una subvenció de 750.000 euros adreçada als centres d'activitats marítimes
La consellera d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació ha presentat aquest matí, al Far de Sant Sebastià, una campanya digital per a promoure les activitats nàutiques durant la temporada turística, que s'emmarca en la campanya per a incentivar el turisme de proximitat "Catalunya és casa teva".
La campanya de foment per a promoure les activitats nàutiques es posa en marxa avui dilluns 6 de juliol i s'estendrà durant la primera quinzena de juliol en mitjans de comunicació digitals i xarxes socials.
Amb el lema, Benvinguts al mar de Catalunya, l'espot convida a gaudir de les activitats nàutiques durant aquests mesos d'estiu.
Aquest anunci s'emmarca en el conjunt de mesures urgents, valorades en 3,3M€, que el Govern va aprovar fa un mes amb l'objectiu de reactivar l'economia del sector marítim.
Aquestes mesures, ha explicat la consellera, "inclouen per primera vegada una subvenció adreçada als centres d'activitats marítimes, valorada en 750.000 euros".
I ha avançat que la convocatòria d'ajuts, que s'està preparant, està prevista per a finals de mes de juliol, per compensar les despeses de manteniment de les empreses i les tasques d'adequació a la situació de la COVID-19.
Teresa Jordà ha explicat que el sector marítimorecreatiu ha patit una paràlisi total des de l'esclat de la COVID-19 i a hores d'ara els pronòstics sobre la seva evolució són incerts, davant les greus afectacions al lleure i el turisme.
Davant d'aquesta situació, el departament d'Agricultura va aprovar una línia d'ajuts destinada als operadors del Centres d'Activitats Marítimes afectats per la davallada d'activitat a causa de la incidència de la COVID-19.
Aquesta tipologia d'ajut és la primera vegada que es convoca.
La convocatòria, adreçada a les empreses actives del Registre oficial de centres d'activitat marítima de Catalunya (centres nàutics, centres d'immersió i acadèmies nàutiques), estarà dotada amb 750.000 €, finançats íntegrament amb fons propis (línia no elegible pel FEMP).
Es preveu que doni lloc a 350 operacions.
En el decurs de l'acte, també s'ha informat el sector sobre una altra de les línies d'ajuts aprovades -són 5 en total-, que correspon a la guia i assessorament personalitzat a empreses per a la prevenció de riscos i millora de la seguretat en els centres davant la COVID-19 i altres aspectes rellevants, com la borsa de treball que s'està impulsant per garantir que els centres de busseig disposin de personal qualificat.
La consellera Jordà ha explicat que "des del departament, mitjançant l'Escola de Capacitació Nauticopesquera de la Direcció General de Pesca i Afers Marítims, s'està treballant per mantenir uns centres amb tots els requisits de qualitat i atenció a l' usuari".