projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Recull d'imatges que mostren el caràcter solemne i popular, alhora, de la festa del Corpus
Engalanant el carrer P. Lluís Rodes amb una decoració floral.
Col·lecció Maria Àngels Vila Perpiñà, ACSE.
La celebració del Corpus és una de les festes més arrelades a casa nostra.
Hi van associades diverses manifestacions religioses, culturals i socials.
A banda de la solemne celebració litúrgica a l'església, són especialment recordades les processons amb el rector portant la custòdia sota el pal·li i, segons el cas, acompanyat per guàrdies d'honor o per feligresos destacats a banda i banda, a més de la gentada que solia seguir aquesta processó.
Contribuïa a l'embelliment de la processó els carrers i altars engalanats, cosa que permetia notables manifestacions artístiques amb el material efímer dels pètals de les flors, una pràctica, val a dir, en què tothom podia col·laborar, d'una manera o altra.
Aquest dia era especial també perquè sovint s'esqueien les primeres comunions de la mainada.
Processó del Corpus sortint de l'església parroquial de Santa Coloma de Farners.
Processó del Corpus al carrer de Sant Sebastià, passant pel davant de l'ermita dedicada al sant.
Processó del Corpus al carrer Francesc Camprodon.
L'exposició fa un viatge, a través del temps, per rememorar unes de les festes més importants que es celebren a Catalunya
Un grup de persones fan una catifa de flors al carrer de la Paraireria de Banyoles.
Arxiu Comarcal, fons del Consell Comarcal, 16910
L'Arxiu Comarcal ofereix l'exposició virtual "La festivitat del Corpus" per sumar-se a la commemoració dels 700 anys del Corpus a Catalunya i per recordar l'alegria, i l'esplendor, que es vivia al Pla de l'Estany durant aquesta festivitat.
La festa del Corpus o d'"el cos de Crist", des d'època medieval, ha estat una de les festes religioses més importants de Catalunya.
Enguany es celebren els 700 anys de la festa del Corpus més antiga de Catalunya, la de Barcelona, i els 566 anys de la festa del Corpus més ben conservada i més reconeguda, la Patum de Berga.
Actualment, al Pla de l'Estany, només es celebra el Corpus al poble de Vilavenut, però fins fa 50 anys aquesta festivitat era tota una explosió d'alegria i de color que adornava amb catifes de flors totes les places, i els carrers, de la nostra comarca.
Us convidem a visitar l'exposició "La festivitat del Corpus" tot desitjant que en gaudiu molt.
En aquest capítol, l'Arxiu Comarcal del Garraf vol fer la seva aportació a la festivitat de Corpus a la nostra comarca, amb l'objectiu de fer difusió del patimoni que conservem relacionat amb aquesta festivitat religiosa que es celebra aquests dies arreu de la nostra geografia.
Us enllacem un video amb imatges de la processó de Corpus de 1953 pels carrers més cèntrics de Vilanova amb la presència d'autoritats eclesiàstiques i polítiques del moment i amb l'assistència dels feligresos de totes les parròquies locals.
També amb les catifes de flors del carrer Comerç i Caputxins.
L'any 1953 foren portadors del principal pendó els senyors Juan Soler Bultó, acompanyat d'Agustín Soler Sans i Isidre Puig Aguilar.
Les fotografies són de les famoses catifes del Corpus de Sitges que tenen una llarga tradició i són conegudes arreu del país.
Són imatges en moviment i fotografies del fons Jordi Ferret que conservem a l'Arxiu Comarcal del Garraf.
Compartim amb vosaltres aquest valuós patrimoni.
Enguany es commemoren els 700 anys del Corpus de Barcelona i durant el mes de juny, la Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural procedirà a inscriure la festa del Corpus de Barcelona al Catàleg del Patrimoni Festiu de Catalunya, posant de relleu, la seva història de set segles i els elements festius més destacats, l'Ou com Balla i la processó de Corpus.
A Casa nostra aquesta festivitat també es celebrà de lluny, ja que la primera referència del Corpus a Tàrrega és del 1438.
I la festa tenia elements festius i folklòrics propis.
Durant el segle XV la celebració es feia a la desapareguda capella del Corpus Christi, aixecada per la nissaga dels Ardèvol, al costat del Palau dels Marquesos de la Floresta.
En aquesta població, tal i com passa en moltes altres poblacions catalanes, el bestiari i els gegants tenen el seu origen en el Corpus.
D'aquesta manera, el 1600 es va construir el Gegant del Corpus o de la Ciutat i, el 1610, el Drac.
A partir de finals de segle XIX tres barris de la ciutat competien per veure qui guarnia millor els seus carrers durant el corpus: el barri de la Mercè, el Carme i el Carrer Major.
Aquesta competitivitat va durar fins als anys setanta del segle XX.
La processó del reliquiari, el guarniment de carrers, les catifes de flors, la participació dels nenes i nenes que havien fet aquella primavera la primera comunió, les vetlles...Tot un seguit de rituals religiosos, empeltats de revetlles i festa popular de benvinguda al bon temps.
Aquest any que la pandèmia de la COVID-19 farà que la celebració del Corpus d'enguany sigui diferent, us proposem una petita píndola audiovisual per reviure aquesta tradició.
Coincidint amb la Setmana Internacional dels Arxius, us oferim una retrospectiva en imatges de la dècada de 1940 a 1960.
Grup de joves fent una catifa floral de Corpus Christi al Mercadal de Balaguer a la dècada de 1950.
Amb motiu de la Setmana Internacional dels Arxius 2020, des de l'Arxiu Comarcal de la Noguera ens sumem al projecte, impulsat per la Xarxa d'Arxius Comarcals de Catalunya, " Catalunya des dels arxius.
Esdeveniments i festes digitals".
A través d'aquesta inicativa, podreu reviure moltes de les festes i esdeveniments que enguany no podem gaudir presencialment a causa de les circumstàncies tant excepcionals que ens toca viure.
A partir de les imatges que conservem a l'Arxiu, us proposem l'exposició en línia titulada La festivitat de Corpus a Balaguer, que permetrà recordar, als més grans, i conèixer, als més joves, com era la tradicional festivitat del Corpus Christi a la ciutat.
Solemnitat, devoció, lírica i flors... l'Arxiu Comarcal de l'Alt Urgell mostra una pinzellada del Corpus al llarg dels darrers 60 anys d'història.
Processó de Corpus amb els nens i nenes de primera comunió al carrer Major d'Oliana sobre la tradicional catifa floral.
El Corpus ha estat i és una de les festivitats religioses de l'Església Catòlica més solemnes, devotes i multitudinàries del calendari litúrgic destinada a la veneració de l'Eucaristia.
Instaurada al segle XIII pel papa Urbà IV i estesa a tota la cristiandat a inicis del XIV, la seva celebració ha estat objecte de múltiples manifestacions: omnipresents processons; catifes de flors; desfilades de nens i nenes de primera comunió; una profusa ornamentació de finestres i balcons; instal·lació d'altars al pas del recorregut processional de la Custòdia; actes profans i lúdics de teatre, foc i llum conservats encara a la Patum de Berga.... la festa religiosa ha harmonitzat al llarg de la seva història la devoció i el fervor religiós amb la festa i la participació popular.
L'Arxiu Comarcal de l'Alt Urgell recull diferents escenes de la celebració del Corpus a l'Alt Urgell: des de les solemnes, esplendoroses i multitudinàries processons de Corpus durant les etapes més vigoroses del nacionalcatolicisme en què el Santíssim Sagrament era passejat processionalment sota pal·li en el si d'una litúrgia magnificent, passant per la participació popular mitjançant l'elaboració de delicats mosaics florals a través de carrers i places fins a petites processons rurals a ermites o manifestacions líriques d'escriptors.
Il·lustren aquestes manifestacions imatges de la celebració del Corpus a la Seu d'Urgell a la dècada dels anys 40 del segle passat; les catifes de flors a Oliana; un testimoni poètic del record de la festa a Organyà i una petita processó a l'ermita de Sant Serni de la Salsa.
Celebració del Corpus a Marçà, 1961.
En el marc del projecte d'Esdeveniments Digitals que ofereix la Xarxa d'Arxius Comarcals de Catalunya, l'Arxiu Comarcal del Priorat us aporta una selecció de material relacionat amb la festivitat del Corpus a la comarca.
En primer lloc, us presentem una petita selecció de fotografies que formen part del Fons Baltasar Vendrell Verges, ingressat a l'Arxiu Comarcal del Priorat durant el 2019 i que actualment es troba en fase de tractament arxivístic.
Baltasar Vendrell va fotografiar tot tipus d'esdeveniments i festivitats de la seva població, Marçà, però també de tot el Priorat, posant especial atenció a les tasques agrícoles, el paisatge i les manifestacions populars i polítiques de tota la comarca.
L'Arxiu Comarcal del Priorat està treballant en la classificació i inventari de la totalitat del fons per posar-lo a disposició de tots els usuaris.
Mentrestant, en l'apartat d'Enllaços destacats, podeu veure aquesta selecció de fotografies sobre la celebració del Corpus de l'any 1973 a Marçà.
Per una altra banda, al cercador de premsa digital de la Xarxa d'Arxius de Catalunya podeu consultar diversos articles que fan referència a la celebració d'aquesta festivitat a la comarca en diverses capçaleres.
La referència més antiga la trobem en un exemplar de 1885 de l' Eco del Priorato, pàgina 6, amb una breu notícia sobre la celebració.
Al periòdic quinzenal Priorat hi apareixen diversos articles.
En el número 37, de 6 de juliol de 1930, hi trobareu publicats una petita creació literària dedicada al Corpus, un article d'opinió i una breu notícia en l'apartat de la Informació local sobre la celebració a Falset, Bellmunt i Els Guiamets.
Sembla ser, a partir d'aquests testimonis, que la festivitat havia perdut força durant aquella època.
Finalment, us recomanem també la lectura de l'article de Salvador Estrem i Fa a la revista El llamp, titulat Juny i publicat l'any 1932, on l'escriptor, poeta i periodista parla de la festivitat del Corpus des d'una perspectiva més personal i poètica, relacionant la festivitat religiosa amb l'època de l'any i el context de les collites.
Les nenes i els nens de Vielha celebren la Primera Comunió
Comunió dels nens i nenes de Vielha l'any 1935 a Vielha.
A la capital de la Val d'Aran, Vielha, les nenes i els nens celebren el sagrament de la comunió el dia de Corpus Christi, festivitat del Sagrat Cor de Jesús.
Aquest dia es combrega per primera vegada durant una Eucaristia.
Antigament les nenes i els nens combregaven a l'edat d'11 o 12 anys, més a partir de l'any 1910 ho fan quan tenen uns vuit anys.
Per a poder fer la Primera Comunió els mainatges es preparaven durant un any anant cada dia a catequesi.
Aquest dia era molt esperat pels infants, que eren acompanyats pels seus familiars.
En els pobles més petits era costum, que els acompanyés la mestra o el mestre del poble.
El vestit de comunió de les nenes era un vestit blanc llarg i els nens un pantaló i una jaqueta.
Als anys seixanta del segle XX, l'església va voler unificar la indumentària de tots els nens i les nenes, per a evitar diferències socials entre ells, i es va establir l'ús per a tots d'una túnica blanca.
Aquesta unificació es va allargar fins als anys vuitanta, quan torna a ser lliure l'elecció del vestuari.
Nens vestits de Primera Comunió.
Informació extreta del llibre "Aran.
En els fons patrimonials i en les col·leccions de postals i fotografies dipositades a l'Archiu Generau d'Aran es conserven diverses imatges de nenes i nens el dia de la Primera Comunió.
Les imatges ja es poden consultar a través de l'opció Arxius en línia: cercador de fons i documents de la Xarxa d'Arxius Comarcals de Catalunya.
Cercant al XAC premsa, en concret a la publicació El Llamp, sempre acabes trobant quelcom d'interessant
Cercant al XAC premsa, en concret a la publicació El Llamp, sempre acabes trobant quelcom d'interessant.
Com que el proper 11 de juny és el dia del Corpus Christi (la data del Corpus és el dijous després del Diumenge de la Santíssima Trinitat i ve de comptar just 60 dies després del Diumenge de Pasqua) hem volgut cercar alguna notícia de la Comarca de la Terra Alta que hi estigués relacionada.
En vam trobar varies d'interessants, us convidem a que les busqueu vosaltres mateixos només cal que cliqueu AQUÍ.
Us oferim aquesta que ens ha semblat, pel to que utilitza, d'allò més divertida.
Es tracta d'una exposició virtual que fa un recorregut per una de les festivitats més tradicionals i concorregudes de la comarca, la Festa de Corpus de Tivissa
Corpus al carrer ample, de Tivissa.
L'Arxiu Comarcal de la Ribera d'Ebre (ACRE) us proposa, en el marc del projecte 'Catalunya des dels arxius.
Esdeveniments i festes populars digitals', impulsat per la Xarxa d'Arxius Comarcals de Catalunya, l'exposició en línia 'La festa de Corpus de Tivissa.
Catifes de flors i processons', que fa un recorregut per una de les festivitats més arrelades a la població de la Ribera d'Ebre.
Una de les expressions més típiques de la festivitat de Corpus són les catifes de flors, manifestació molt habitual antigament en diverses poblacions catalanes, que en algunes viles, com en el cas de Tivissa, encara perviuen, tot i que amb molta menys intensitat.
Les catifes de flors (també conegudes com enramades) eren gairebé obres d'art naturals i la seva confecció representava una important mobilització de veïns i veïnes que anaven a l'entorn natural tivissà per recollir la matèria prima i, perquè no dir-ho, també implicaven una competició entre carrers per fer la composició més lluïda.
En aquesta exposició us presentem algunes imatges de fotògrafs amb una gran sensibilitat, com per exemple Joan Cuxart i Vives, que ens mostra la Festa de Corpus de primers dels anys 50, impregnada d'una gran religiositat, però també del morenc Enric Borràs i Cot, que capturà algunes estampes del Corpus de primers dels 70, quan la festa traspassà l'àmbit local i atragué més visitants.
D'altra banda, a l'exposició també hi trobareu altres visions del Corpus tivissà, com per exemple la que Josep Callau i Nogues plasmà l'any 1924 a través de la seva poesia, o les pel·lícules que durant els anys 70 del segle XX enregistrà Josep Pentinat Margalef, que ens mostren la gran mobilització veïnal que representava la festa durant aquest període.
Esperem que l'exposició, que podeu consultar al següent enllaç, us agradi.
És una festa que es celebra el dijous següent a l'octava de Pentecosta
Processó de Corpus encapçalada per nenes de la Primera Comunió al seu pas per la plaça Gran, 1943.
El dijous 11 de juny d'enguany es celebra la festivitat de Corpus.
Una festa de l'església catòlica, destinada a venerar l'eucaristia.
El Corpus és una festa mòbil dins el calendari litúrgic ja que es celebra el dijous següent a l'octava de Pentecosta.
L'element principal i comú a les diferents festes de Corpus que es celebraven a les poblacions catalanes anys enrere era la processó, com l'element religiós i social més destacat de la celebració.
Hem seleccionat un seguit d'imatges dedicades a la processó on hi podrem trobar la desfilada triomfal del Santíssim Sagrament pels carrers i places de pobles i ciutats.
Aquest era l'acte social d'importància cabdal, que a la vila Ripoll, tenia com a punt neuràlgic la plaça del monestir.
La devoció i el fervor religiós assegurava l'èxit de la processó i pel què podrem veure la participació de la població era majoritària.
A la fulla Dominical, en data del 26 de maig de 1907 hem localitzat un breu resum de la història de la Festa del Corpus Christi.
Una festa amb orígens medievals i amb la processó com a element destacat i més solemne.
Però la celebració de la processó no era l'únic element de la festivitat del Corpus, també s'organitzaven els entremesos, les bullícies, l'acte de l'ou com balla o la decoració amb catifes de flors.
Les catifes de flors a enramades, eren elements habituals a moltes poblacions catalanes.
Unes obres d'art naturals, belles, però efímers.
Amb l'arribada del bon temps els més menuts celebren la seva primera comunió
Grup de nenes d'Avinyonet de Puigventós el dia de la primera comunió, 1945 aprox.
El 'Corpus Christi' (en llatí 'cos de Crist') o simplement Corpus és una festa de l'església catòlica destinada a venerar l'eucaristia.
És una diada mòbil dins del calendari litúrgic que la situa el dijous següent a l'octava de Pentecosta.
Estem a un mes, juntament amb el maig, on sempre a les parròquies s'han celebrat les primeres comunions dels més petits.
Després del baptisme, és el moment en què la mainada s'integra a la comunitat cristiana de manera més plena.
El llaç de seda blanca que, a vegades portava cosides les lletres JHS, representava la puresa immaculada en què es rebia el sagrament per primera vegada.
La fotografia aportada capta la primera comunió d'un grupet de nenes d'Avinyonet de Puigventós cap a l'any 1945 on surten, d'esquerra a dreta, Juanita Punsí, Elvira Portas, Rosa Illa, Juanita Suñer, Lourdes Sibecas, Maria Terradas i Carme Urquijo.
Projecte "Catalunya des dels arxius: Esdeveniments i festes populars digitals" (4)
Muntatge de l'exposició Imatges al castell, any 2006.
L'Arxiu Comarcal del Baix Empordà (ACBE) va organitzar una exposició sobre fotògrafs i fotografia al castell de la Bisbal d'Empordà entre el 24 de novembre i el 31 de desembre de 2006.
Es titulava Imatges al castell.
Per una part, es tractava d'una mostra per difondre les imatges que conservava l'ACBE en diferents fons i col·leccions.
Així, en dues sales del castell medieval, s'exposaren imatges de fotògrafs i d'estudis fotogràfics que havien treballat a la Bisbal des de finals del segle XIX fins a mitjans del segle XX i s'explicaren els diversos usos i funcions que han tingut les imatges al llarg del temps.
Per una altre part, es feia un recorregut per la història dels procediments i tècniques fotogràfiques més comunes i es mostraven les degradacions que poden patir les imatges per la seva pròpia naturalesa i el pas del temps.
Aquesta temàtica ocupava una tercera sala del castell.
Amb motiu de l'exposició es va editar la Guia de fons amb imatges i col·leccions fotogràfiques de l'Arxiu Comarcal del Baix Empordà.
Aquesta publicació pretenia ser un instrument de consulta per a investigadors i usuaris en general, i era un primer pas en el procés de millora de les descripcions de les unitats documentals de cada fons.
Aquesta exposició no va anar acompanyada d'un catàleg i per tant no ha quedat constància del recull d'imatges i del treball realitzat.
Per aquest motiu hem decidit digitalitzar els continguts de la mostra i donar-li una nova vida.
Exposició organitzada al 2014 per l'Arxiu Comarcal del Garraf gràcies als fons fotogràfics que conserva dels vilanovins Ramir Horro, Jordi Mas i Joan i Ramon Bellmunt.
Esports nàutics practicats al port de Vilanova en els inicis del turisme
Anys enrere, el costum dels vilanovins de gaudir de la platja i del seu passeig marítim era escàs.
Llevat de quan se celebrava la festivitat marinera de sant Pere, això de "baixar a mar" no era habitual.
Serà a partir de mitjans del segle passat, quan la ciutat aniria descobrint l'atractiu d'un mar i unes platges, ideals per a banyistes i especialment per a la mainada.
Arriben els primers estiuejants d'altres poblacions de l'interior del país (Manresa, Igualada, Vilafranca...), molts dels quals acabarien arrelant a la ciutat.
Les platges s'inunden de cotxes i banyistes.
Obren nous i entranyables establiment turístics com restaurants, hotels i bars.
S'organitza el Dia del Turista i l'elecció de Miss Sirena.
Però Vilanova i la Geltrú seguia apostant principalment pel sector industrial i comercial de la ciutat, de llarga tradició des del XIX.
Fins els nostres dies, la combinació entre industria i turisme no ha sigut gens fàcil.
La nefasta construcció d'unes naus industrials al bell mig del passeig Marítim els anys 70 n'és un clar exemple.
Però el creixement del turisme era imparable.
Principalment de caire familiar, de l'interior del país i, com a estrangers, especialment els francesos.
Tot plegat, gràcies a la tenacitat d'uns emprenedors que van creure en el futur d'aquest sector com a font de progrés i activitat econòmica.
De tot aquest capítol de la història de Vilanova i la Geltrú en parla aquesta exposició.
Organitzada per l'Arxiu Comarcal del Garraf gràcies als fons fotogràfics que conserva dels vilanovins Ramir Horro, Jordi Mas i els germans Joan i Ramon Bellmunt.
Catalunya des dels Arxius de la XAC.
Va néixer a cal Benabella, a la casa, ja desapareguda, de la plaça del bisbe Badia d'Isona (Pallars Jussà),
La prematura mort del seu pare (el mateix any) va obligar la seva mare a tancar la sastreria que tenia la família i a traslladar-se a Barcelona buscant oportunitats per tirar endavant.
Els anys de la infància es varen repartir entre hiverns a ciutat i estius a Isona.
Això va fer que tota la vida mantingués el seu arrelament a la vila, cosa que també va transmetre als fills.
Va tenir l'oportunitat de ser escolaritzat a l'Escola del Mar, projecte pedagògic innovador engegat per la Generalitat Republicana i dirigit pel pedagog Pere Vergés.
Aquesta realitat docent el va marcar profundament tota la vida.
La guerra civil el va agafar a l'edat de 17 anys i amb 19 li va tocar anar al front, mobilitzat per l'exèrcit de la República.
Acabada la guerra, i com tants joves de la seva generació, va passar primer pel camp de concentració i després per l'obligat servei militar a l'exèrcit de Franco.
El 1947 es va casar amb Maria Burgos amb qui va tenir tres fills.
Va ser en aquestes dates i per raons casuals quan va adquirir interès i afició per la fotografia.
En aquella època la fotografia no era tan popular com ara: llavors es considerava un art.
La seva vinculació, com a soci, a l'Agrupació Fotogràfica de Catalunya li va permetre conèixer tècniques i practicar amb altres fotògrafs amateurs dels més punters, en aquell moment, de la ciutat.
En Josep era tan curós en aquesta afició, que no només es limitava a prendre les instantànies sinó que, a més, revelava ell mateix els negatius i feia les còpies en un improvisat laboratori fotogràfic a casa seva.
Els estius eren per a ell una verdadera alliberació perquè podia passar les vacances a Isona que era el lloc on realment se sentia arrelat.
Fruit de tot això és aquesta col·lecció de fotografies fetes entre el 1949 i el 1967 on ens ha deixat una interessant mostra de paisatges, monuments, edificis, persones i costums.
En Josep tenia una personalitat original (extravagant per als qui no el coneixien bé) la qual li va fer perdre l'afició a la fotografia quan aquesta es va convertir en un article de consum.
A partir dels anys 70 es va limitar a fer fotos en color (cosa que mai no havia fet) especialment als seus néts i les portava al revelat automàtic en una de les conegudes cadenes del sector.
La fotografia digital el va agafar massa tard.
Jordi Durany i Albert Prats; Imatges d'una vida.
Josep Durany; Centre d'Estudis d'Isona i Conca Dellà i Bresca Editorial, 2019.
Enllaç per veure l'àlbum de fotografies
L'exposició ressegueix 30 anys d'història de l'Exposició de Flors de Banyoles
Claustre de l'antic monestir de Sant Esteve durant el Concurs Exposició de Flors de Banyoles i Comarca.
Arxiu Comarcal, fons de l'Arxiu Comarcal, 19
L'Arxiu Comarcal del Pla de l'Estany us convida a l'exposició virtual "De l'Escola al Monestir.
És una exposició que recorre, mitjançant fotografies, la història de l'Exposició de Flors de Banyoles des dels seus inicis, l'any 1977, a l'Escola Verge del Remei, fins a l'any 2007 amb la tradicional exposició al Monestir de Sant Esteve.
Enguany l'Exposició de Flors tindrà un format molt més reduït.
L'Ajuntament de Banyoles promou un concurs per tal que es decorin balcons, portes i finestres; l'Associació Banyoles Comerç i Turisme omplirà de flors i colors alguns dels carrers del Barri Vell; i l'Arxiu Comarcal ofereix l'exposició virtual "De l'Escola al Monestir.
Aquesta exposició va ser oferta l'estiu de l'any 2008 a l'Arxiu Comarcal.
En aquella ocasió es van mostrar fotografies, cartells i fulletons que il·lustraven la història del certamen floral.
Ara, s'ha fet una tria de les 50 fotografies que il·lustren millor els inicis, evolució i esplendor de l'Exposició de Flors per tal que tothom en pugui gaudir des de casa.