És una tradició de l'escola realitzar un viatge tècnic anual a explotacions agroecològiques inspiradores.
Es realitza amb tot l'alumnat del cicle formatiu acompanyat d'alguns professors.
El viatge tècnic permet conèixer de primera mà iniciatives i experiències productives i organitzatives interessants a l'entorn de l'agroecologia allunyades de Catalunya.
Al mateix temps ofereix un espai temps de cohesió del grup i d'aprenentatge informal.
Tot i que la pluja ha alterat una mica el programa, s'ha pogut fer la Visita a Cal Valls, a Vilanova de Bellpuig, empresa familiar, dedicada des de 1978 a la producció i elaboració de sucs i conserves vegetals de cultiu ecològic; visitar Lo Vilot, a Almacelles, elaboradors de cervesa artesana ecològica produïda amb ingredients de producció pròpia, que cultiven camps de cereals i llúpol propis.
També conèixer l'experiència de Riet Vell, a Amposta, entitat de promoció de l'agricultura ecològica de l'arròs, de la recuperació d'hàbitats naturals de zones humides, que realitzen una recerca aplicada per tal d'afavorir les espècies protegides, el manteniment de la qualitat ambiental i paisatgística, el desenvolupament rural i el turisme ecològic.
O visitar el Celler Cooperatiu de Gandesa, edifici emblemàtic d'estil modernista amb secció d'elaboració de vins i la del molí d'oli.
I hem conegut l'Escola Agrària de Gandesa, que des dels seus inicis ha esta fortament relacionada amb el món de la vinya i el vi, sense deixar de banda l'olivera i l'ametller, conreus típics de la comarca.
Hem d'agrair l'acollida i hospitalitat de la comunitat de l'Escola Agrària d'Amposta on hem estat estupendament allotjats.
L'alumnat de primer i segon del CFGM de Producció agroecològica ha realitzat una estada d'una setmana a l'Organic School de Kalo (Dinamarca).
És la primera vegada que tot l'alumnat del cicle formatiu es desplaça a l'estranger per cursar una unitat formativa sencera, en aquest cas la de porcicultura ecològica, especialitat en que el danesos són punters a nivell mundial.
A part de conèixer el sistema de producció porcina ecològica extensiva, del qual no hi ha exemples a Catalunya, l'estada els ha permès visitar diverses explotacions, de forma que el tradicional viatge tècnic anual de l'escola ha quedat refós en aquest desplaçament.
L'expedició de l'escola ha estat formada per 35 alumnes i els professors Raquel Servitja i Jaume Brustenga, a més de l'expert en porcicultura Ricard Carreras.
L'Organic School de Kalo, és una escola pública referent en el camp de l'agroecologia.
Ofereix un cicle formatiu dual, similar al que es planteja l'escola de Manresa, i té unes instal·lacions molt ben equipades, amb residència, menjador, zona esportiva i lúdica, a més d'una granja amb vaques de llet, gallines, conills i ovelles, 60 hectàrees de conreus extensius i altres terrenys amb horta i fruiters.
Pel que fa a la unitat formativa en porcí ecològic, les classes han estat impartides en castellà per una professora de l'escola danesa.
S'han tractat temes sobre el cicle de vida dels porcs en producció ecològica, el benestar i el comportament, la reproducció, la gestació i el part, l'alimentació, la salut i les malalties...
La formació al centre s'ha complementat amb visites a les granges de Troldgaard, dedicada al porcí i l'oví, i Korsmedergaard, especialitzada en producció de verdura, grans i gallines.
El temps lliure s'ha aprofitat per socialitzar amb l'alumnat de Kalo i realitzar alguna sortida cultural.
L'experiència ha estat molt ben valorada i hi ha la intenció de repetir-la.
Aquesta activitat ha rebut finançament del Programa Erasmus+ de la Unió Europea i de la Fundació BCN Formació Professional.
Buscant conèixer la producció de porc ibèric ecològic es van visitar dues finques a la Sierra de Aracena, on es produeix el pernil de Jabugo, denominació d'origen a la qual pertanyen.
L'Eduardo Donato és un català que va comprar la finca Dehesa Maladúa, on ha recuperat la raça Manchado de Jabugo i on produeix els pernils més cars del món amb preus que superen els quatre mil euros per unitat.
L'altra finca de producció de pernil ecològic de Jabugo és una explotació familiar anomenada Montefrío, on els alumnes van poder veure com realitzen el cicle integral de producció de porc ecològic i els seus transformats a partir de vint verres productives.
Es van visitar tres finques més a l'Alentejo i l'Algarve, sud de Portugal, per a conèixer projectes socials i productius alternatius.
El Lugar de l'Olhar Feliz és un jardí botànic comestible, que col·labora amb altres projectes similars de zones climàtiques mediterrànies, com Califòrnia, Àfrica del Sud,...
Disposa de centenars de varietats locals i exòtiques de cítrics, magraners, garrofers, plantes crasses, aromàtiques i medicinals.
Tamera és un experiment social alternatiu on hi conviuen més de dues-centes persones, amb l'objectiu de treballar per la pau al món a través del canvi personal, la millora de les relacions interpersonals a través de l'amor lliure i la intermediació.
La Quinta Vale da Lama, és un projecte d'ecoturisme sostenible amb una gestió holística de l'aigua.
Porc ibèric en producció ecològica
La primera de les 4 explotacions visitades ha estat l'Azienda Agraria Mondeggi Bene Comune, on també ens hem allotjat les dues nits.
Es tracta d'una finca pública de 200 ha, autogestionada des del 2012 per una comunitat defensora del bé comú i la sobirania alimentària, "fattoria senza padroni" com recorda un dels seus lemes.
El principal cultiu és l'olivera, amb gairebé 10.000 peus.
També cultiven horta, safrà, fruiters i elaboren pa, cervesa i formatge amb la llet de les seves cabres, que venen de forma directa a famílies dels pobles veïns.
Un centenar d'aquestes famílies també tenen un acord per gestionar 35 oliveres cadascuna, amb la finalitat de produir-se l'oli pel consum anual.
Ara estan iniciant un nou projecte que permeti disposar a aquestes famílies d'un tros per cultivar horta i fruiters.
També s'ha visitat l'Azienda Bio Floriddia, on seleccionen i cultiven varietats antigues de cereals, molen el gra en molí de pedra i elaboren un gran nombre de pastes.
Formen part de la "Xarxa de llavors rurals" i proven de l'ordre d'un centenar de llavors anualment, de blat tou, blat dur, espelta i ordi, principalment.
Feta la tria, sembren a camp obert barreges de cereals ben adaptades a la zona i amb bones propietats per panificar o elaborar la pasta.
Aquesta barreja no permet obtenir una gran producció, de l'ordre de 1.800 a 2.000 kg/ha, però si molt constant i de gran qualitat.
El gra, un cop collit, és netejat amb diferents processos, que inclouen un separador òptic que elimina, mitjançant bufadors d'aire, les llavors que no responen al color predeterminat.
També produeixen llegums i panifiquen.
El 80% de la producció es ven al consumidor final.
La tercera finca visitada és el "Poggio di Camporbiano, a tocar de San Gimignano, de 130 ha de cereal, farratge, hort i fruiters, amb vaques cabres i abelles.
La gestiona una comunitat de 15 socis amb l'ajuda d'una dotzena de treballadors externs.
Es tracta d'una explotació intensiva, altament mecanitzada.
Es visualitza la finca com un organisme viu i es treballa per mantenir-lo globalment en equilibri, tancant cicles i limitant al màxim l'entrada de productes externs.
Realitzen venda directa, essent els seus productes estrella els derivats de la llet, amb més de 15 varietats de formatges i llet crua.
També elaboren pasta, conserves i mel, que ofereixen en una botiga situada a l'entrada de la finca.
El gran interval altitudinal de la finca, que comprèn dels 300 als 1.300 m, permet una gran varietat de productes.
A la part baixa es cultiven productes típics de la zona mediterrània, bàsicament d'horta, vinya i olivera.
A la part alta destaquen les patates, les mongetes les castanyes, fruits del bosc i altra fruita que utilitzen en les seves melmelades.
La característica d'aquesta explotació és la transformació que fan dels seus productes, mitjançant cocció i esterilització o pasteurització.
La producció està destinada majoritàriament a l'exportació, arribant a països com el Japó o Estats Units i, properament, als Emirats Àrabs Units.
El viatge ha permès a l'alumnat visualitzar experiències inspiradores i conèixer professionals i col·lectius agraris apassionats per la seva feina.
I a part, és clar, ha enfortit la cohesió del grup i el coneixement entre els seus membres, tot recorrent els idíl·lics paisatges tardorencs de la Toscana i algunes de les seves ciutats més emblemàtiques.
El viatge es va iniciar amb una visita a la cooperativa agrària Joaquín Costa de Binèfar, on es van exposar el maneig holístic d'una explotació ramadera ovina i la producció de blat de moro de consum humà no transgènic.
Seguidament l'empresa Guneko d'Olite va explicar la seva experiència en la producció d'ous ecològics en una granja autoconstruïda mitjançant tècniques de bioconstrucció.
A Navarra van conèixer dos projectes de comunitats, Arterra Bizimodu i Lakabe, on van estar allotjats, comunitats que desenvolupen projectes d'autogestió i sobirania alimentària i energètica.
En tornar es va fer una parada a Àger per visitar un exalumne de l'escola que fa deu anys que va iniciar la seva activitat ramadera extensiva ecològica.
Ha estat un viatge intens i enriquidor on s'han tractat temes complementaris a la formació agroecològica de gran interès per l'alumnat.
Sessió sobre autogestió i sobirania alimentària
Després de volar fins a Ginebra, el grup de l'Escola Agrària de Manresa es va desplaçar a la regió de Lausana, on va visitar la finca biodinàmica de Bois-Genoud, integrada a l'escola Steiner d'aquella localitat.
En aquesta finca la Mirjam Zarentonello produeix un ampli ventall d'hortalisses que distribueix essencialment al mercat de Lausana (dos cops a la setmana), i a la botiga i el restaurant de l'escola Steiner.
La particularitat de la finca és que inclou un petit ramat de vaques i un d'ovelles que, a més d'aportar fems per a la fertilització dels camps, permeten una àmplia rotació de cultius amb superfícies farratgeres, que afavoreix la fertilitat del sòl i el control de patògens i plagues.
Al final del dia el grup es va traslladar a la localitat d'Yverdon-les-Bains on es va allotjar en la cabana escolta de la Roselière, en un magnífic indret a la vora del llac de Neuchâtel.
Espai acollidor per a gran grups, on han pogut també cuinar i preparar-se amb bon humor els sopars i els esmorzars.
El segon dia del viatge va començar, sota una fina pluja, amb una visita a la finca La Sauvageraie d'en Frank Siffert.
En un esplèndid indret a la falda del Jura, sobre el llac de Neuchâtel, 12 ha on es cultiven ecològicament hortalisses, cereals, fruiters i vinya per a vi.
En Frank hi cria també abelles així com el porc llanut i l'ovella d'Engadina, dues races amenaçades, en col·laboració amb l'entitat Pro Specie Rara, fundació suïssa per a la diversitat vegetal i animal.
La passejada pel bosc va permetre al grup d'assistir a la trobada d'una tòfona per part del gos d'en Frank, una altra passió d'aquest agricultor polifacètic.
La següent visita els va dur a Cernier, típica localitat agrícola i industrial de la regió del Jura.
Aquí van visitar la granja de vaques lleteres ecològiques de la Danielle Rouiller, enginyera agrònoma i membre del comitè director de Bio-Suisse, l'organització nacional dels productors ecològics suïssos.
Després d'admirar les 60 vaques montbeliardes de la granja, van visitar la moderna formatgeria del poble, en què es transformen anualment dos milions de litres de llet, la meitat ecològica, procedents d'una vintena de ramats de la zona, en el conegut formatge de Gruyère.
L'última visita del dia va ser al centre biodinàmic de l'Aubier, a la petita localitat de Montezillon.
Després d'una breu introducció a les activitats d'aquest centre, que inclouen hoteleria, activitats formatives i un "ecobarri" amb nombroses estratègies d'estalvi energètic, aquí també van visitar la granja i la formatgeria.
En un plantejament diferent del precedent, hi transformen únicament la llet de les seves 24 vaques montbeliardes en un ampli ventall de productes: set formatges diferents, a més de llet fresca i pasteuritzada, iogurts i mató.
L'endemà, últim dia del viatge, el grup va tornar cap a Ginebra.
Als afores de la ciutat, al poble de Meinier, van visitar la finca de la Touvière, dedicada al cultiu ecològic de cereals, oleaginoses, patates, pomeres i vinya.
Hi van poder abordar les diferents estratègies productives en pomera ecològica, així com la importància del control del clivellat i dels talpons.
Totes les pomes no comercials s'aprofiten per produir un excel·lent suc de poma, com ho van poder comprovar els visitants...
Quant a les vendes, la Touvière distribueix a un mercat setmanal i a menjadors escolars i d'empresa, a més de tenir a la pròpia finca una botiga de lliure servei: no hi ha personal, els clients venen, pesen la compra i la paguen, tot basat en una absoluta confiança.
Una breu visita a la ciutat de Ginebra, inclosa la travessia del llac amb les Mouettes (les Gavines, transport públic lacustre), i la compra d'alguns records van precedir el trasllat a l'aeroport per al vol de retorn a casa.
Una experiència enriquidora, una convivència harmoniosa i la descoberta d'un món diferent però, al cap i a la fi, no tan estrany, són el que alumnes i professors de l'Escola Agrària de Manresa s'enduen a casa d'aquesta aventura.
Quatre professors i quaranta alumnes del cicle formatiu Producció Agroecològica han visitat el Departament francès del Tarn per realitzar el viatge tècnic anual i participar en la reunió de cloenda del projecte europeu Ecovoc, dins del programa Leonardo da Vinci.
Han pogut conèixer diferents tipus de produccions ramaderes ecològiques que hi ha a la zona, com ara la finca de Saint-Urcisse "La Vie Bio", que porten tres socis i on es produeixen 35000 pollastres ecològics i més de 620.000 ous ecològics a l'any.
També van poder veure a Puygouzon la finca dels tres germans Paulin, que porten 200 ha sense llaurar-les des de fa 30 anys i on produeixen vaques de llet, vaques de carn i porc ecològics.
Per acabar de complementar les diverses tipologies de producció ens va rebre la Karine Cluzel, una jove occitana que, juntament amb el seu marit, produeix llet ecològica d'ovella Lacaune (raça molt lletera originària justament d'aquesta zona) i la ven a la formatgeria de Viane on obtenen uns deliciosos formatges madurats en una cava que és un antic túnel del trenet que comunicava antigament els pobles d'aquella regió.
L'estètica d'aquesta cava de maduració és gran i els permet sobretot un estalvi enorme en consum elèctric.
Abans de tornar, els estudiants varen conèixer la finca hortofructícola de Les Fleurettes a Monberon, prop de Tolosa de Llenguadoc.
En aquesta finca hi ha una botiga de venda directa i treballen també amb cistelles que reparteixen per quatre diferents AMAP (Associacions per al Manteniment de l'Activitat Pagesa), una tipologia de cooperatives de consum ecològic que inclouen el pagès dins de l'associació.
Signen un compromís mutu per un any amb el pagès i prioritzen la compra de proximitat.