projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Consulteu com fer el seguiment del tràmit i com respondre requeriments rebuts per part de l'Administració
A l' EACAT (amb el NIF i la contrasenya del gestor del tràmit), si sou Administració o entitat pública catalana.
Heu d'anar a l'apartat Els meus tràmits.
Necessitareu, en tot cas, l'identificador del tràmit (ID del tràmit): un codi numèric de 7 números que es genera en el moment de l'enviament del formulari del tràmit.
Necessitareu, en tot cas, l'identificador del tràmit (ID del tràmit): un codi alfanumèric de 9 dígits que es genera en el moment de l'enviament del formulari del tràmit.
A banda d'aquest codi, cal saber el número d'expedient assignat per la unitat que ha tramitat el procediment (pot ser diferent segons l'aplicació informàtica de gestió).
La fitxa del tràmit especifica el format del número d'expedient i les especificitats en cada cas.
Per a més informació, podeu consultar l'apartat Com accedir i fer el seguiment dels meus tràmits a Suport a la tramitació de Tràmits gencat.
Consulteu els aspectes més importants sobre les formes d'identificació i signatura digital
Per tramitar pel canal telemàtic cal disposar d'un certificat digital vàlid o estar donat d'alta en el sistema idCAT Mòbil.
El certificat digital sempre s'accepta com a mitjà d'identificació i de signatura digital.
Pel contrari, l'idCAT Mòbil només el podreu utilitzar en determinats tràmits i només per a la identificació.
Us recomanem que consulteu quins són els certificats admesos així com la resta de condicions per tramitar en línia a Suport a la tramitació de Tràmits gencat.
Per a més informació, consulteu l'apartat Identificació digital de l'apartat de Suport a la tramitació de Tràmits gencat.
Consulteu quina és la versió mínima de l'Adobe Reader, com emplenar-los i com adjuntar arxius adjunts
Per emplenar correctament els formularis cal desar-los en format PDF a l'ordinador (amb el nom que vulgueu) i obrir-los amb l' Adobe Reader (versió 9.1 o superior).
També podeu consultar a l'apartat Configuració de l'Adobe Reader, formularis en pdf i documents adjunts i l'apartat Arxius adjunts de Suport a la tramitació de Tràmits gencat, o bé el document que trobareu al següent enllaç.
Aspectes importants que cal tenir en compte en fer la sol·licitud
Per últim, podeu consultar les recomanacions de seguretat de Suport a la tramitació de Tràmits gencat.
Entenem per tràmit les actuacions que ha de realitzar la persona interessada amb l'Administració per tal de sol·licitar o rebre un servei públic, el qual és un servei prestat de forma regular per l'Administració, directament o indirectament, per satisfer les necessitats i les expectatives dels ciutadans com a individus o com a col·lectivitat.
Normalment els tràmits s'associen a serveis administratius en què l'objectiu o producte resultant és un document o acte administratiu, la finalitat del qual és permetre l'exercici de drets, activitats o l'obtenció de prestacions econòmiques, entre altres.
La web gencat.cat ofereix un conjunt d'informació estructurada en forma de fitxes, a on trobareu tota la informació sobre quines modalitats de tràmit hi ha, la normativa i documentació relacionada i els canals de presentació.
Els tràmits es poden cercar per temes, perfils i tipus de tràmit.
També podeu consultar l'apartat Què cal fer si... a on es recullen tràmits relacionats per temàtiques o per fets vitals.
Cada tràmit té, com a mínim, una modalitat.
Les modalitats són les diferents actuacions que es refereixen a un mateix tràmit.
Poden referir-se a actuacions que s'han de realitzar d'una manera seqüencial en el temps o bé a diferents tipus d'actuació en funció de l'objectiu del tràmit.
Per exemple, les modalitats de les subvencions són: sol·licitar, aportar documentació i justificar la subvenció.
En canvi, per exemple, les modalitats d'una comunicació són: alta, modificació o baixa.
La modalitat o modalitats es troben a la part inferior de la pàgina principal del tràmit.
Per accedir a cadascuna d'elles, heu de clicar sobre l'enllaç del nom de la modalitat o sobre el botó Comença.
Al final de la mateixa pàgina trobareu altres tràmits relacionats.
La fitxa del tràmit estableix qui pot realitzar el tràmit i quines són les condicions per realitzar-lo.
Estableix l'obligatorietat de realitzar el tràmit pel canal electrònic, si és el cas, i altres canals disponibles per a la tramitació, si n'hi ha.
Un cop a la modalitat trobareu informació més específica, els passos que cal realitzar i els terminis, com efectuar el pagament, si és el cas, com consultar l'estat del tràmit i quina resposta cal esperar de l'administració.
A cada pas trobem els canals pels quals es pot enviar la documentació i rebre resposta de l'administració.
Al canal internet s'especifica quins són els mitjans d'identificació i signatura dels documents, així com de la tramesa de la documentació i l'accés a les notificacions electròniques i a la consulta de l'expedient.
Nursing Now és una campanya global de tres anys impulsada pel Consell Internacional de les Infermeres (CII) i de la Organització Mundial de la Salut (OMS).
Té per objectiu posicionar la professió infermera allà on ha d'estar i apoderar les infermeres per liderar els reptes de salut del segle XXI.
Vol impulsar, també, l'excel·lència i posar al centre les cures infermeres com a instruments per a la millora de la salut de la població i la disminució de les desigualtats.
El Departament de Salut va adherir-se, de manera explícita, a la campanya en un acte públic a Barcelona el febrer de 2019, on la consellera Alba Vergés va presentar els compromisos del Govern per promocionar l'aportació de les infermeres.
En el mateix acte es va presentar el grup Nursing Now Catalunya.
Aquest grup ha treballat durant aquests mesos per elaborar un document que concreta els objectius i les accions a aplicar en el sistema sanitari de Catalunya a partir d'ara per millorar la salut de la població i potenciar l'excel·lència de les cures infermeres.
Aquest document es pot consultar en català, castellà i anglès.
La Direcció General de Planificació en Salut, seguint les instruccions del propi Departament de Salut i com a mesura excepcional per contenir el Coronavirus SARS-CoV-2, ha pres la decisió de suspendre el treball de camp de l'Enquesta de Salut de Catalunya.
És a dir, que a partir del dissabte 14 de març no es farà cap enquesta a cap dels municipis seleccionats en aquesta onada.
Aquesta mesura no té prevista una data de finalització ja que restarem a l'espera de que la pandèmia estigui controlada.
Us recordem que cal que seguiu les indicacions, recomanacions i protocols que estableix el Departament de Salut pel que fa a la prevenció del virus i que podeu consultar a http://canalsalut.gencat.cat/coronavirus
Us agraïm la vostra col·laboració
Procediment per realitzar les proves diagnòstiques per a la detecció de la COVID-19 mitjançant laboratoris clínics i tot tipus de centres o serveis privats posats a disposició del sistema públic de salut de Catalunya.
Ja estan disponibles els tràmits per donar compliment a la RESOLUCIÓ SLT/936/2020, de 4 de maig, per la qual s'ordena el procediment per a la realització de proves diagnòstiques destinades a la detecció de la COVID-19 mitjançant laboratoris clínics i tot tipus de centres o serveis privats posats a disposició del sistema públic de salut de Catalunya.
Aquests tràmits s'han de realitzar exclusivament en electrònic.
La documentació aportada per un altre canal no es tindrà en compte a afectes de tramitació.
La sol·licitud d'autorització sanitària l'ha de presentar l'entitat, institució, empresa o organització que hagi de realitzar proves diagnòstiques per a la detecció de COVID 19 als seus treballadors mitjançant el Servei de Prevenció de Riscos Laborals (SPRL) que li dóna servei (propi o aliè).
Aquesta sol·licitud s'ha de presentar tant si la prova diagnòstica es fa amb tests ràpids pel mateix SPRL com si es practiquen proves serològiques o PCR amb la participació de laboratoris d'anàlisis clíniques.
Quan hi participi un laboratori d'anàlisis clíniques, la sol·licitud haurà d'anar acompanyada del Certificat del laboratori d'anàlisis clíniques en relació a la realització de proves diagnòstiques destinades a la detecció de la COVID 19.
Han de comunicar a la Direcció General d'Ordenació i Regulació Sanitària qualsevol adquisició de material diagnòstic, reactius, equipaments i subministraments de tota classe dirigits a desenvolupar activitat diagnòstica vinculada a la COVID 19 amb caràcter immediat a la seva recepció efectiva:
S'ha d'especificar el número, tipus i ús, d'acord amb allò previst per l'Ordre SND/344/2020, de 13 d'abril.
Aquesta comunicació per part dels agents obligats s'ha de fer amb ocasió de cada recepcionat dels productes.
Relació de les diferents activitats que organitzen les entitats per a coneixement de la població
7 d'octubre Webinar: "Estada a la UCI neonatal en temps de pandèmia: Les cures emocionals"
Jornada on line sobre ELA organitzada per l'Hospital Universitari de Bellvitge, l'Hospital del Mar i la Fundació Catalana de l'ELA Miquel Valls
És l'òrgan assessor que representa les entitats de pacients davant de l'Administració catalana i que permet donar veu als pacients.
A través d'aquest òrgan, les entitats adherides poden proposar aquelles iniciatives que considerin oportunes i també permet la participació en el procés d'elaboració de polítiques de salut.
Aquest òrgan, creat l'octubre de 2012, garanteix una informació fiable, concreta, transparent i directa entre l'Administració i els ciutadans, ja que suposa un canal d'informació, assessorament i participació.
El funcionament del Consell Consultiu de Pacients de Catalunya s'articula a través d'un plenari i d'una comissió permanent, amb funcions de preparació de les reunions del Consell i de coordinació dels consells tècnics.
En el marc d'aquest òrgan també es creen diversos consells tècnics que treballen en base a diverses patologies o aspectes concrets, que no són permanents en el temps, sinó que es dissolen quan perden la funció pel qual han estat constituïts.
Actualment existeixen 9 consells tècnics de treballen l'àmbit de:
Cap del Gabinet del conseller de Salut: Lluís Corral Ruiz
Persones de reconegut prestigi en l'àmbit sanitari: Enric Maria Valls i Colom i Miquel Vilardell i Tarrés
De la Direcció General de Regulació, Planificació i Recursos Sanitaris: Eulàlia Masach i Fatjó
En representació del Servei Català de la Salut: M. Jesús Labordena i Barceló
En representació del Comitè de Bioètica de Catalunya: Josep Maria Busquets i Font
En representació de l'Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya (AQuAS): César Velasco i Muñoz,
En representació del Servei d'Emergències Mèdiques, SA: Núria Torres i Esparza,
En representació de l'Acadèmia de Ciències Mèdiques i de la Salut de Catalunya i de Balears: Anna Forcada i Arcarons
En representació de les associacions d'entitats de pacients:
Formes part d'una entitat de pacients?
Tens algun dubte, alguna recomanació o alguna proposta?
Aquesta és la nostra bústia de suggeriments:
- Els exàmens de salut escolar als escolars de 4 anys o més que accedeixen per primer cop a l'escola (curs escolar P4).
- L'administració de vacunes als infants de sisè curs d'educació primària obligatòria i als escolars de segon curs d'educació obligatòria.
L'Agència de Salut Pública de Catalunya atorga una contraprestació econòmica als ajuntaments que desenvolupen aquest programa.
La diabetis tipus 1 (DM1) és, en el nostre àmbit, una de les malalties cròniques més freqüents en la infància i l'adolescència.
El Registre de diabetis de Catalunya, en funcionament des de l'any 1987, ens indica que, cada any, 120-140 persones menors de catorze anys presenten aquesta malaltia, de les quals 15-20 tenen menys de cinc anys en el moment del diagnòstic.
El diagnòstic d'una malaltia crònica en un infant sempre representarà un fort impacte psicològic per a la persona i l'entorn familiar, i té, a més, conseqüències socials gens menyspreables.
És a dir, aquest fet implica canvis en la vida de les persones afectades i, mentre són infants, també en les seves famílies.
S'ha de seguir una certa disciplina en els horaris d'alimentació.
Tenir cura en el tipus d'aliments o a l'hora de fer exercici i posar-se insulina són activitats certament compatibles amb una vida normal, però no sempre fàcils de dur a terme pels canvis que comporten; en qualsevol cas, cal temps per adaptar-s'hi.
L'escola és un dels àmbits més importants per als infants i adolescents, i és on passen la major part del dia.
Per tant, és convenient que el professorat estigui informat sobre la malaltia.
Això permetrà ajudar els nens i nenes a superar les possibles barreres i a evitar les discriminacions que hi pugui haver.
Els mestres han de saber què és la diabetis, quins són els símptomes d'una hipoglucèmia i la manera de resoldre-la.
També han de saber que, en ocasions, l'infant o el jove pot necessitar menjar o beure a deshora, durant la classe.
És important que ho pugui fer sense impediments ni protagonismes, al mateix temps que cal que els altres companys en sàpiguen els motius des del començament.
A més, pel fet de tenir diabetis, no ha de ser mai exclòs de les activitats que organitzi el centre, si no és que el metge responsable ho indica.
És important que l'infant s'integri bé a l'escola des del principi.
Com a antecedents, i per tal de facilitar aquesta integració, es disposa de material informatiu que en el seu dia, d'acord amb el Departament d'Educació, va elaborar l' Associació de Diabètics de Catalunya (ADC) i que es va distribuir als centres escolars: La diabetis a l'escola.
A més dels materials educatius, l'ADC ofereix sessions informatives o xerrades a les escoles, adreçades al personal docent i monitors de menjadors que conviuen amb els infants amb diabetis per tal que sàpiguen actuar de manera correcta, o també a les associacions de pares i mares.
El contingut de les sessions es dissenya a mida de les necessitats dels destinataris.
Les malalties infeccioses que es poden transmetre d'una persona a una altra per qualsevol mecanisme (malalties transmissibles) són freqüents en infants escolaritzats.
En general, quan els infants estiguin afectats per infeccions respiratòries lleus, no cal excloure'ls de l'escola.
A més, cal tenir en compte que la transmissió té lloc abans que apareguin els símptomes o a partir del contacte amb infants amb infeccions asimptomàtiques.
El risc de contagi es pot minimitzar seguint les normes higièniques habituals.
L'exclusió dels infants malalts de l'escola es recomana quan, potencialment, es poden reduir les probabilitats d'aparició de casos secundaris.
La Direcció General de Planificació i Recerca en Salut pot convalidar, als efectes de l'exercici de les pràctiques de tatuatge, micropigmentació i pírcing, aquests cursos de formació autoritzats en altres comunitats autònomes, sempre que els continguts d'aquests siguin equiparables.
A tal efecte, haureu d'emplenar la sol·licitud i enviar-la a la Direcció General d'Ordenació Professional i Regulació Sanitària, juntament amb la certificació del curs realitzat.
Una vegada finalitzat el curs de formació, els centres homologats hauran d'enviar a la Direcció General d'Ordenació Professional i Regulació Sanitària una plantilla d'Excel amb els alumnes del curs aprovats per poder-los introduir en el Registre de personal aplicador de les pràctiques de tatuatge, micropigmentació i pírcing, segons l'article 1.2 del Decret.
El nou Decret incorpora novetats respecte a la formació del personal aplicador.
El temari el trobareu a l'annex 3 apartat A del Decret.
Els professionals que acreditin haver realitzat els cursos de formació homologats per l'Institut d'Estudis de la Salut a l'empara de l'article 11 del Decret 28/2001, de 23 de gener, hauran de superar un mòdul d'ampliació homologat oficialment, les característiques del qual figuren a l'annex 3 apartat C d'aquest Decret i consta de deu hores, incloent les pràctiques i l'avaluació.
Els centres interessats a seguir impartint aquesta formació hauran de sol·licitar de nou l'homologació amb el formulari oficial.
Juntament amb la sol·licitud cal presentar un dossier en el què hi ha de constar:
Si el centre de formació està interessat en impartir el mòdul d'ampliació pot fer la sol·licitud en el mateix imprès, assenyalant la casella corresponent.
Juntament a la sol·licitud ha de presentar una memòria amb els mateixos continguts que en el cas anterior.
Per tant, a partir del dia 24 d'abril ja no es poden sol·licitar edicions del curs antic higienicosanitari.
Les persones en possessió del diploma o del certificat d'aquest curs tenen un termini de un any per realitzar el mòdul d'ampliació.
La legionel·losi és una malaltia d'origen ambiental causada per un bacteri anomenat Legionel·la.
Té dues possibles manifestacions: la febre de Pontiac, que és lleu i presenta símptomes semblants als de la grip, com ara dolor muscular, tos, mal de cap i nàusees, i la infecció pulmonar o malaltia dels legionaris, caracteritzada per pneumònia i febre alta que pot arribar a provocar la mort.
La legionel·losi no es transmet de persona a persona.
Es contrau en inhalar vapor d'aigua o aerosols (dispersió d'un líquid o un sòlid en l'aire o en un gas).
Els agents responsables són els bacteris del gènere Legionel·la del qual hi ha descrites unes 40 espècies i mes de 50 serogrups.
L'espècie que més vegades s'ha vist implicada com a causa de la malaltia és la Legionella pneumophila del serogrup 1, malgrat que totes les espècies i serogrups del gènere s'han de considerar patògens potencials.
Les instal·lacions que amb més freqüència estan contaminades amb Legionel·la i han estat identificades com a fonts d'infecció són els sistemes de distribució d'aigua sanitària, calenta i freda, i els equips de refredament d'aigua evaporatius, com les torres de refrigeració i els condensadors evaporatius.
Els titulars de les instal·lacions són responsables de dur a terme un manteniment adient a fi que no representin un risc per a la salut pública.
Les entitats i serveis amb domicili social a Catalunya que realitzen tractaments a tercers per a la prevenció i control de la legionel·losi han d'estar inscrites en el Registre oficial d'establiments i serveis plaguicides (ROESP) de la Comunitat Autònoma on estigui situat el seu domicili social.
D'altra banda, el personal que realitza les operacions de manteniment higienicosanitari en instal·lacions de risc de legionel·losi ha de tenir acreditada una capacitació.
Dins les mesures de prevenció del risc sanitari que suposa la contaminació pel bacteri denominat Legionel·la, la legislació també obliga les instal·lacions que tenen un alt risc de contaminació per dispersió de Legionel·la a sotmetre's a revisions periòdiques fetes per entitats autoritzades a aquest efecte.
A més del manual tècnic de piscines on s'ofereixen recomanacions per a una correcta gestió higienicosanitària de les piscines, en aquest apartat s'ofereix una altra documentació relacionada així com les disposicions legals més recents, que fan referència a aquest àmbit d'actuació.
El manual tècnic està dirigit fonamentalment als tècnics i tècniques municipals que han d'elaborar un informe sobre el projecte i fer el control sanitari de les piscines d'ús públic, i a les persones responsables, mantenidores i operaris/àries de piscines d'ús públic.
També pot ser una eina útil per als propietaris i mantenidors de les piscines d'ús privat.
Els conceptes de plaga i de control de plagues han anant evolucionant al llarg del temps paral·lelament al desenvolupament i als problemes de salut de la nostra societat, perquè les conseqüències que generava la presència d'organismes a prop de les persones al començament del segle XX eren molt diferents de les que originen actualment.
Per això, si bé abans l'objectiu principal dels tractaments contra plagues era l'eradicació total dels organismes nocius, des de fa uns anys aquesta finalitat s'ha anat substituint pel manteniment de les plagues en uns nivells acceptables des d'un punt de vista tant sanitari com econòmic i del benestar de les persones.
La definició més acceptada avui en dia del concepte de plaga és, doncs, la següent: un conjunt d'éssers vius que per la seva abundància i/o les seves característiques, poden ocasionar problemes sanitaris, molèsties, perjudicis o pèrdues econòmiques a les persones.
Aquesta definició està directament relacionada amb el concepte de llindar de tolerància, és a dir, el límit a partir del qual es pot considerar que, a causa de la seva densitat de població i dels problemes que genera, un conjunt d'organismes forma una plaga.
Els establiments d'ortopèdia, d'audiopròtesis i les seccions d'ortopèdia i acústica audiomètrica de les oficines de farmàcia necessiten l'autorització de funcionament del Departament de Salut, la qual és atorgada per resolució del director general o de la directora general de Regulació, Planificació i Recursos Sanitaris d'aquest Departament.
Segons l'article 40.7 de la Llei 11/2011 de seguretat alimentària i nutrició, es declara els centres escolars i escoles infantils espais lliures de publicitat, de manera que les promocions o campanyes que s'hi duguin a terme només podran tenir lloc quan les autoritats educatives, en coordinació amb les autoritats sanitàries, entenguin que l'activitat resulta beneficiosa als interessos dels menors.
Per tant, les campanyes de promoció alimentària, educació nutricional o promoció de l'esport o de l'activitat física han de tenir una autorització expressa del Departament d'Ensenyament per poder difondre's als centres educatius.
Criteris per avaluar les campanyes de promoció alimentària, educació nutricional o promoció de l'esport o activitat física en centes educatius.
Criteris per a l'autorització de campanyes de promoció alimentària, educació nutricional o promoció de l'esport o l'activitat física en escoles infantils i centres escolars, l'objectiu dels quals sigui promoure una alimentació saludable, fomentar l'activitat física i prevenir l'obesitat.
La creosota és el nom amb què es designa una varietat de productes tals com el quitrà mineral, la creosota de la fusta i de quitrà mineral i la brea d'hulla i els seus compostos volàtils.
Aquests productes provenen de tractaments a alta temperatura de la fusta de faig i altres espècies, del carbó mineral i de la reïna que s'obté de l'arbust de creosota.
La seva utilitat més important és la de protector de la fusta.
Aquest producte s'aplicava fa uns anys en el tractament de les travesses de les vies del tren, materials que s'han utilitzat molt com a elements de construcció i de decoració en parcs i jardins, tant d'ús públic com privat.
L'Ordre PRE/2666/2002, de 25 d'octubre de 2002, per la qual es modifica l'annex I del Reial decret 1406/1989, de 10 de novembre, va establir una sèrie de limitacions a la comercialització i l'ús de certes substàncies i preparats perillosos, entre els quals, la creosota.
Actualment aquesta restricció d'ús i comercialització de la creosota ha quedat incorporada en el Reglament (CE) núm. 1907/2006 relatiu al registre, l'avaluació, l'autorització i la restricció de les substàncies i preparats químics (REACH).
La normativa vigent estableix la prohibició, entre d'altres, d'utilitzar aquesta fusta tractada en terrenys de joc, parcs, jardins i instal·lacions recreatives i d'esbarjo a l'aire lliure en els quals existeixi el risc de contacte freqüent amb la pell.