El Consell Català de Cogestió Marítima és l'organisme que durà a terme la governança de l'Estratègia Marítima de Catalunya
Des del mes de juny de 2018, Catalunya compta amb una Estratègia Marítima, una eina de país consensuada entre tots els departaments de la Generalitat que interpel·la el conjunt de la societat i posa les bases per a una política marítima pròpia.
L'estratègia marítima adoptada s'emmiralla en una iniciativa similar engegada recentment al Quebec i és el resultat del Programa d'acció marítima de la Generalitat, aprovat pel Govern el desembre de 2016, amb el propòsit de donar resposta als reptes de desenvolupar l'economia blava de manera sostenible i harmònica mitjançant una gestió integrada de les activitats sectorials que impacten sobre l'espai marítim català.
L'Estratègia té com a horitzó l'any 2030 i gira al voltant de quatre àmbits d'actuació:
Aquest full de ruta proposa un primer Pla Estratègic Multianual (2018-2021) amb un total de 89 línies estratègiques d'actuació concretes a desenvolupar pels diferents departaments de la Generalitat i altres actors.
El Consell Català de Cogestió Marítima és l'organisme que ha de dur a terme la governança de l'Estratègia Marítima de Catalunya seguint un esquema de cogestió, mitjançant un procés obert i continu de revisió i reajustament adaptatiu dels objectius i de les línies estratègiques d'actuació.
La política marítima de Catalunya té especial cura de la dimensió mediambiental i, per tant, de la sostenibilitat associada a la nova estratègia.
Aquesta inclou un fort èmfasi en la preservació dels ecosistemes marins per tal que aquests garanteixin la provisió de serveis a la societat en el sentit més ampli possible.
Catalunya compta també amb un Decret de governança de la pesca professional.
Aquest norma preveu que les pesqueres catalanes dins l'àmbit competencial de la Generalitat siguin gestionades per comitès de cogestió integrats per representants del sector, científics, Administració i societat civil (tercer sector ambiental), tots amb el mateix poder de codecisió.
En paral·lel, s'estableix un sistema innovador de gestió de l'esforç pesquer basat en la regulació dels dies de pesca anuals i es preveuen programes socioeconòmics específics per pesquera.
El nou model propi de Catalunya sobre gestió pesquera implica un canvi radical de plantejament en la gestió dels recursos marins.
Aposta per una gestió propera des de baix a l'escala del territori, que incorpora una gran flexibilitat i adaptabilitat (gestió bioeconòmica adaptativa).
La interacció constant entre científics, pescadors i món de la conservació és essencial per assegurar la sostenibilitat i eficàcia de les mesures.
Alhora, l'apoderament del sector fa que es responsabilitzi i faci seves les regles establertes, la qual cosa n'incentiva enormement el compliment, que sovint és assegurat pel sector mateix.
La intensificació dels usos que tenen lloc al medi marí fa necessària una gestió coordinada i integrada de les diferents activitats sectorials, tot preservant els nostres mars.
Un dels objectius de desenvolupament sostenible de Nacions Unides per al 2030 estableix la necessitat de "conservar i utilitzar de forma sostenible els oceans, els mars i els recursos marins per al desenvolupament sostenible".
La Comissió Europea va engegar el 2012 una iniciativa, la Comunicació sobre Creixement Blau, per tal de desenvolupar al màxim la potencialitat dels mars com a generadors de creixement i prosperitat.
Més recentment, ha vist la llum la iniciativa per al desenvolupament sostenible de l'economia blava a la Mediterrània occidental.
La primera avaluació del pes de l'economia blava a Europa duta a terme enguany per la Comissió Europea xifra en 566.200 milions d'euros el seu volum de negocis, tot generant vora 3,5 milions de llocs de treball.
Catalunya, malgrat ser una potència marítima mitjana de l'àmbit euromediterrani, no s'havia dotat fins ara dels elements que permeten vertebrar una veritable política marítima integrada adaptada a la realitat del país i a la mesura de les oportunitats actuals.