L'Alt Pirineu i Aran és l'àmbit territorial català amb més percentatge de SNU (99,2%) dins el seu territori i el que manté un major percentatge de SNU lliure d'edificació, molt per sobre de la mitjana catalana.
La distribució de les edificacions en SNU presenta una major concentració prop d'algunes de les poblacions més importants, com són Tremp, la Pobla de Segur, la Seu d'Urgell, Oliana i Puigcerdà.
A la Val d'Aran, a banda de Vielha, s'aprecia una certa densitat d'edificació des d'es Bòrdes fins eth Pònt de Rei, seguint la carretera N-230, paral·lela al curs de la Garona.
Aquest és l'àmbit territorial amb menys percentatge de superfície de SNU de Catalunya (78,1%), i el que ha estat objecte d'una major reducció de la superfície d'aquesta classe de sòl en valor absolut entre els anys 2011 i 2015.
El SNU més edificat es concentra al llarg de tot el litoral del Maresme, al sud-est del delta del Llobregat, entre Gavà, Viladecans i el Prat de Llobregat, i des d'aquí cap al nord, fins Sant Vicenç dels Horts i Molins de Rei, seguint el curs baix del riu i a l'est de Molins de Rei i Sant Feliu de Llobregat.
Al litoral meridional de l'àmbit la major densitat es localitza a l'oest de Vilanova i la Geltrú, mentre que a l'interior, a la depressió pre-litoral, els principals focus es troben a l'oest i nord-oest de Vilafranca del Penedès, i al Vallès, a l'àrea capitalitzada per Granollers, des de Caldes de Montbui a l'oest fins Sant Celoni a l'est, per sobre l'autopista AP-7.
El Camp de Tarragona, el menys extens dels àmbits territorials, té un dels percentatges més reduïts (91,2%), de superfície de SNU, i ha tingut creixement gran en nombre d'edificacions.
Els mapes mostren un distribució de les àrees de major concentració d'edificacions i superfície ocupada al voltant de dos focus principals, un a l'oest i nord-oest de Tarragona, centrat a la ciutat de Reus, i l'altre al voltant de Valls, ambdós connectats al llarg de la carretera C-14 que uneix les dues poblacions.
Altres espais de concentració, més secundaris, tenen el centre en altres capitals comarcals com Falset, Montblanc o el Vendrell.
Les Comarques Centrals tenen un percentatge de SNU dins el seu territori del 96,6%.
La major concentració de superfície de SNU ocupat es localitza sobretot al voltant de Manresa i, de manera més extensiva, a l'entorn de Vic, amb focus més secundaris centrats bàsicament en les altres capitals comarcals, Igualada, Berga i Solsona, i en algunes poblacions al llarg de les carreteres C-16 de Manresa a Berga i C-55 de Manresa a Solsona.
Altres indrets amb intensitat se situen en algunes zones de muntanya com al peu del Pedraforca amb grans masies o als contraforts de Montserrat, on algunes urbanitzacions han crescut en SNU.
El percentatge de SNU de les Comarques Gironines és del 94,0% del seu territori.
Tret de l'àrea pirinenca i altres zones muntanyoses, com les Guilleries, el Montseny o les Gavarres, on l'ocupació del SNU és menor, a la resta de territori s'aprecia certa dispersió que parteix de les principals poblacions i segueix els eixos de comunicació que les uneixen, com es pot veure en trams de l'AP-7, la C-65 de Girona a Llagostera, la C-66 entre Banyoles i Girona i de la Bisbal d'Empordà a Palafrugell, la C-31 que uneix els nuclis litorals i fins a Figueres, sobretot entre Sant Feliu de Guíxols i Palafrugell, o a la C-63 entre Anglès i les Planes d'Hostoles.
A la Garrotxa, els voltants d'Olot constitueixen un altre focus de SNU ocupat, de la mateixa manera que ho és Blanes a la costa meridional de la Selva.
Les Terres de l'Ebre integren el tercer àmbit funcional amb més percentatge de SNU (97,0).
És també un dels àmbits on millor s'aprecia la diferència d'intensitat entre el mapa d'edificacions i el de superfície ocupada per cada km2, la qual cosa porta a pensar en una ocupació del SNU caracteritzada en molts indrets per la presència de nombroses edificacions de reduïda extensió.
La major intensitat de l'ocupació del SNU s'observa molt clarament al voltant de Tortosa i al llarg de l'AP-7, des d'Amposta fins al sud-oest de l'Ametlla de Mar.
L'extrem més meridional de l'àmbit, entre Alcanar i les Cases d'Alcanar i al voltant d'Ulldecona, i l'entorn de Móra d'Ebre vers Benissanet, constitueixen dos focus secundaris.
Hi ha altres nodes menors, més dispersos, al voltant d'algunes poblacions, com Almatret, Flix, Ascó i Vinebre al nord del territori al llarg de la carretera C-12, Gandesa, Horta de Sant Joan a l'oest, o al voltant de Deltebre i Sant Jaume d'Enveja, al mig del delta.
Les Terres de Lleida és un dels àmbits de major extensió territorial de Catalunya, i ocupa el segon lloc en el percentatge de SNU (97,5%).
El SNU més ocupat té a Lleida el seu focus principal, tant en nombre d'edificacions com de superfície ocupada, que descriu un arc a la meitat occidental de la ciutat a partir del qual s'allarga la intensitat cap al nord, fins Alfarràs, seguint la carretera N-230, i cap al sud-oest, fins Alcarràs, a banda i banda de l' A-2.
Trobem alguns nuclis secundaris als voltants de Balaguer, Mollerussa o les Borges Blanques.
Es tracta d'un territori fonamentalment agrari, amb una forta presència d'instal·lacions agropecuàries de considerable extensió.