I. Aquest Dictamen té per objecte el Projecte de decret de reestructuració de la Secretaria d'Habitatge, aprovació dels estatuts de l'Agència de l'Habitatge de Catalunya i creació de l'Observatori de l'Hàbitat i la Segregació Urbana.
El Projecte normatiu consta d'un preàmbul, 55 articles, agrupats en 2 capítols, 7 disposicions addicionals, dues de transitòries, una de derogatòria i una de final.
En el preàmbul es posa de manifest la finalitat plural de la norma, ja que, d'una banda, acompleix les previsions de la Llei 13/2009, de 22 de juliol, de l'Agència de l'Habitatge de Catalunya, respecte de canvis organitzatius en el Departament i aprovació dels estatus de l'Agència i, d'una altra, desplega la previsió de la Llei 18/2007, de 28 de desembre, de dret a l'habitatge pel que fa a la creació de l'Observatori esmentat.
El capítol primer regula, en els articles 1 a 5, la nova estructura de la Secretaria de l'Habitatge, i, en els articles 6 i 7, l'Observatori.
El capítol segon, estructurat en dues seccions, es refereix als estatus de l'Agència de l'Habitatge de Catalunya.
La primera secció, articles 8 a 46, en regula l'estructura orgànica; la segona, articles 47 a 55, n'ordena el funcionament.
Les 7 disposicions addicionals es refereixen a diverses qüestions: la perspectiva de gènere, adscripció d'unitats administratives, constitució del Consell d'Administració, fons patrimonial, dissolució d'ADIGSA, eliminació de l'àrea funcional i modificació del Decret 13/2010, del Pla per al dret a l'habitatge.
Les 2 disposicions transitòries es refereixen a l'adscripció del personal laboral i funcional.
El dictamen s'ha sol·licitat pel tràmit d'urgència, amb expressa justificació d'aquesta.
La Comissió Jurídica Assessora és competent per a emetre el dictamen preceptiu respecte dels projectes de reglament que es dictin per a desplegar les lleis o el dret comunitari i llurs modificacions, segons disposa l'article 8.2.b) de la Llei 5/2005, de 2 de maig, com ara és el cas, en què el Projecte en qüestió es dicta en desplegament de la Llei 18/2007, de 28 de desembre, del dret a l'habitatge i de la Llei 13/2009, de 22 de juliol, de l'Agència de l'Habitatge de Catalunya.
En l'examen de casos com el present, en què es dictamina sobre un Projecte reglamentari, és doctrina reiterada d'aquesta Comissió que l'abast de l'actuació comporta l'estudi de la competència de la Generalitat de Catalunya; l'habilitació del Govern per a dictar la norma de què es tracta; la comprovació que s'hagin seguit els tràmits procedimentals previstos en la llei per a l'elaboració, i, especialment, l'anàlisi de la legalitat del text normatiu.
Tot això, sens perjudici que també es puguin formular suggeriments sobre deficiències eventuals que calgui evitar o sobre possibles millores que calgui introduir en el Projecte.
La norma examinada versa sobre la matèria d'habitatge.
En aquest àmbit correspon a la Generalitat, d'acord amb l'article 137.1 de l'Estatut, la competència exclusiva en matèria d'habitatge.
També hi incideix la competència exclusiva en matèria d'organització de l'Administració autonòmica prevista per l'article 150.
La disposició addicional setena de la Llei 18/2007 preveu que el Govern ha de crear l'Observatori de l'Hàbitat i de la Segregació Urbana.
La disposició transitòria primera de la Llei 13/2009 remet al desplegament reglamentari determinar els canvis orgànics que comporta la creació de l'Agència i l'assumpció per aquesta de les funcions.
La disposició final primera de la mateixa llei preveu que el Govern ha d'aprovar els estatuts de l'Agència; la disposició addicional setena de la Llei 18/2007 remet al Govern la creació de l'Observatori.
Així, doncs, existeix habilitació suficient del Govern per a dictar la norma reglamentària projectada.
V. S'estudia en aquest fonament si en l'elaboració i tramitació del Projecte de decret s'han respectat les previsions de l'ordenament.
S'han de contrastar les actuacions fetes amb les determinacions per a l'elaboració de disposicions generals que disposen els articles 63 i següents de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat, modificada per la Llei 4/2001, de 9 d'abril.
S'examina, en primer lloc, si s'han acomplert els requeriments relatius a la documentació.
L'article 63.2 de la Llei 13/1989 disposa que la memòria justificativa que ha de constar en un expedient de disposició general ha d'indicar el marc normatiu en què la s'insereix proposta, justificar l'oportunitat i l'adequació de les mesures proposades a les finalitats perseguides, valorar la perspectiva d'igualtat de gènere i fer referència a les consultes efectuades i altres dades d'interès.
La memòria justificativa, que ha estat actualitzada en el curs de la tramitació, respon al requeriment del precepte esmentat.
S'ha incorporat també una llista de disposicions afectades i una taula de vigències, tal com exigeix la Llei 13/1989.
En l'expedient consta un document que respon, considerat globalment, a les exigències de l'article 63.2 de la Llei 13/1989, sobre la necessitat d'un estudi en termes de cost-benefici 'en termes concisos', a més dels costos pressupostaris previsibles si escau.
S'examina a continuació, la tramitació del Projecte.
S'ha efectuat el tràmit de consulta interdepartamental.
Però no es reflecteix suficientment en l'expedient.
També s'ha sol·licitat l'informe d'impacte de gènere, que l'11 de maig de 2010 ha emès l'Institut Català de les Dones.
El Projecte ha estat objecte d'informe per la Direcció General de Modernització de l'Administració (sis vegades), per la Direcció General de la Funció Pública (dues vegades), per la Comissió Tècnica de la Funció Pública i pel Consell Assessor de l'Habitatge.
El Projecte normatiu es va sotmetre a audiència d'interessats i a informació pública per termini de 10 dies, aspecte que es considerarà a part.
Les al·legacions presentades han estat valorades d'una manera expressa i singular.
El Projecte ha estat objecte d'un informe jurídic final per part de l'Assessoria Jurídica del Departament de Medi Ambient i Habitatge, amb la signatura de l'advocat de la Generalitat.
Finalment, el Projecte normatiu va ser inclòs en l'ordre del dia del Consell Tècnic en la sessió de 15 de juny de 2010, però no consta l'acta que doni compte del parer d'aquest òrgan.
S'ha d'incorporar una certificació de la Secretaria del Govern en què consti el parer favorable d'aquest Consell.
És una observació de caràcter essencial.
Com s'ha assenyalat, el Projecte normatiu va ser exposat al públic per un termini de 10 dies.
D'acord amb la Llei 13/1989 'article 64' es pot entendre que l'exposició al públic d'un projecte normatiu de caire estrictament organitzatiu, com és el que és objecte d'aquest dictamen, no és preceptiva.
D'altra banda, l'esmentada norma no estableix la durada del termini d'exposició.
Ara bé, la Llei 13/2008, de 14 de desembre, de la Presidència de la Generalitat i del Govern, en relació amb els avantprojectes de llei, disposa que la informació pública no pot ser inferior a 15 dies hàbils, excloent els dissabtes (article 36.4 i disposició addicional segona).
Però, com s'ha dit, aquesta regulació es refereix a la iniciativa legislativa del Govern i és una referència que només podria aplicar-se analògicament.
Si s'examina, a l'efecte d'aplicació supletòria, la legislació estatal, l'article 24.1.c), segon paràgraf, de la Llei 50/1997, de 27 de novembre, del Govern estableix el termini de 15 dies, en regular els tràmits de participació en el procediment d'elaboració dels reglaments, si bé admet que el tràmit pot ser escurçat fins al mínim de 7 dies hàbils quan es donin raons motivades que ho justifiquin.
La no-preceptivitat del tràmit, en els supòsits organitzatius, segons la legislació catalana, i la previsió d'escurçament en el dret supletori poden donar suport a l'actuació realitzada sempre que es justifiqui expressament l'escurçament, cosa que s'ha fet adduint raons d'urgència, lligades indirectament a la crisi econòmica, si bé s'ha fet amb posterioritat al tràmit, mitjançant un escrit de la Secretaria d'Habitatge de 27 de juliol de 2010.
Naturalment, exigències de regularitat en la tramitació marcaven que la justificació anés acompanyada de la decisió d'exposar al públic el Projecte.
Es tracta, però, d'una incorrecció que s'ha esmenat.
El marc normatiu específic del Projecte de decret està integrat en primer lloc per la Llei 18/2007, la disposició addicional setena de la qual preveu que el Govern estableixi un Observatori de l'Hàbitat i de la Segregació Urbana, que precisament és creat pel Projecte.
La incidència esmentada és més general atesa la seva condició de norma reguladora del sector de l'habitatge i incideix 'en general, per via de remissions' en diversos aspectes, en particular en matèria sancionadora.
Ara bé, d'una manera especial, la norma que d'una manera àmplia és objecte de desplegament és la Llei 13/2009, que va crear l'Agència de l'Habitatge de Catalunya.
El Projecte recull les seves remissions pel que fa a la reestructuració del Departament de l'Administració de la Generalitat al qual s'adscriu l'Agència i al text dels estatuts de la mateixa Agència.
L'article 1 de la Llei crea l'Agència com a entitat de dret públic.
L'article 9 precisa que l'Agència sotmet la seva activitat en les relacions externes a les normes de dret civil, mercantil i laboral, llevat dels actes i funcions que impliquen l'exercici de les potestats públiques i de les relacions relatives a l'adscripció que resten sotmeses al dret públic; exercici que queda encomanat en exclusiva als funcionaris adscrits a l'Agència.
L'Agència queda sotmesa al seu ordenament específic i a la normativa reguladora de l'empresa pública catalana.
Per tant, formen part també del marc normatiu específic de l'Agència el Decret legislatiu 2/2002, de 24 de desembre, de l'Estatut de l'empresa pública catalana i el Decret legislatiu 3/2002, de 24 de desembre, de finances públiques de Catalunya.
A més, pel fet que gestiona béns públics, forma part del marc específic el Text refós de la Llei de patrimoni de la Generalitat, aprovat pel Decret legislatiu 1/2002, de 24 de desembre.
En fi, respecte del vessant de la contractació és d'aplicació la Llei 30/2007, de 30 d'octubre, de contractes del sector públic.
En aquest sentit, s'ha de tenir en compte que l'article 15 de la Llei 13/2009 preveu que l'Agència té la condició de mitjà propi i de servei tècnic de la Generalitat, condició regulada en l'article 24.6 de la Llei 30/2007.
La Llei 13/2009 defineix a l'article 3 les funcions de l'Agència i dedica el capítol III 'articles 4 a 8' a la seva organització, preceptes que constitueixen el nucli que desplega el Projecte normatiu sobre el qual s'informa, ja que incorpora, d'acord amb la disposició final primera de la Llei 13/2009, els estatuts de l'Agència.
L'article 10 regula el règim sancionador, amb remissions a la Llei 18/2007, i amb previsió d'òrgan sancionador.
L'article 11 regula la impugnació d'actes administratius i les reclamacions prèvies a la via civil i laboral.
L'article 12 recull la dualitat de règims del personal, amb la regla general de relacions de dret laboral, llevat dels llocs de treball 'que, amb relació a la naturalesa de llur contingut, i especialment si comporten l'exercici de potestats públiques, restin reservats al personal funcionari públic'.
El capítol V regula les relacions d'adscripció i els següents la gestió pressupostària.
Cal assenyalar, a l'últim, que l'article 20 reserva a la Llei la dissolució de l'Agència.
En les disposicions addicionals i transitòries es contenen principalment regles sobre els diversos aspectes d'adscripció, traspàs o successió de mitjans des del departament de l'Administració autonòmica, i la prevista extinció d'ADIGSA (Administració, Promoció i Gestió, SA).
En aquest marc normatiu específic, i en el més global de l'ordenament concernit genèricament, se situa l'exercici de la potestat reglamentària.
Aquest ha de suposar el desplegament i complement de les previsions de la Llei, sense infringir-la ni desfigurar-la, però tampoc amb la realització d'una simple reproducció dels preceptes legals.
Hi ha, per tant, un espai d'innovació, tot i que subordinada a les normes legals que es despleguen i a la totalitat de l'ordenament jurídic.
És, des d'aquestes coordenades i des d'aquest marc, que cal examinar la legalitat del Projecte sotmès a consideració.
Abans d'iniciar l'examen dels diversos preceptes, es consideraran alguns aspectes de tècnica normativa.
En primer lloc, crida l'atenció la tramitació com a únic projecte normatiu d'una regulació que conté parts que naturalment semblen abocades a projectes independents.
Aquesta és un qüestió que s'ha plantejat en el curs de la tramitació, si bé s'ha continuat amb un text conjunt.
Semblaria lògic que la reestructuració de la Secretaria d'Habitatge i, si es vol, la creació i regulació de l'Observatori, que hi estava integrat, fossin objecte d'un projecte normatiu, i els estatuts de l'Agència d'un altre projecte, encara que, com és obvi, estan relacionats i hi ha, en part, una certa semblança organitzativa.
El mateix contingut minuciós de la regulació d'aspectes de l'Observatori aconsella un rang normatiu inferior, com s'advertirà, per alguns temes.
En segon lloc, seria recomanable extreure del cos de l'articulat els estatuts de l'Agència.
La sistemàtica seguida porta que l'article primer dels estatuts sigui l'article 8.
Dit d'una altra manera, els estatuts de l'Agència, que constitueixen un cos normatiu propi, s'estenen de l'article 8 al 55, però els manca els set primers articles.
És una solució rara, que indueix a confusió.
A fi de resoldre aquesta estranya configuració normativa es recomana constituir amb el text dels estatuts un annex, i en el text de l'articulat del Decret, i com a article únic del capítol segon, preveure un precepte mitjançant el qual simplement s'aprovaria el text dels estatuts, que acompanyarien el Decret com a annex.
Naturalment, s'haurien de tornar a numerar els articles dels estatuts.
En relació amb aspectes més puntuals de caràcter formal s'ha d'insistir en les recomanacions que ja consten en l'expedient sobre la innecessarietat d'identificar, llevat de la primera vegada, amb el nom complet les lleis, o la conveniència, en general, de les remissions genèriques a la legislació o normativa, en lloc de fer-ho a disposicions concretes i precises, que poden variar en el temps.
A continuació es considera el text del Projecte de decret.
Pel que fa al preàmbul, es constata que en el paràgraf segon es reprodueix, entre cometes, el segon paràgraf del preàmbul de la Llei 13/2009.
Ara bé, la reproducció no és exacta i el redactor del Projecte sembla adoptar el paper de corrector lingüístic.
Si es vol reproduir una part del preàmbul de la Llei, cosa discutible, s'ha de fer amb exactitud, encara que no se'n comparteixi la qualitat estilística.
S'hauria de revisar també la redacció de l'últim incís d'aquest paràgraf segon.
En el paràgraf quart s'hauria d'identificar completament ADIGSA.
D'altra banda, en al·ludir a l'organització mixta del personal, fóra aconsellable afegir una referència a les peculiaritats derivades de l'exercici de potestats públiques i completar, així, l'habitual referència a l'operativitat i eficàcia.
En el paràgraf sisè s'haurien d'identificar els estatuts com a estatuts de l'Agència.
En el paràgraf vuitè la utilització del terme 'sectors' no s'adiu a les aplicacions que es fan.
Es recomana utilitzar una altra expressió.
En el paràgraf desè, en exposar la sistemàtica de la norma, convindria al·ludir que en el capítol primer es regula també l'Observatori.
És estrany que un contingut esmentat en la denominació de la norma, no aparegui, en canvi, en explicar-ne el contingut sistemàtic.
S'hauria de revisar la redacció del paràgraf tretzè.
En el paràgraf quinzè s'hauria d'al·ludir també a la Llei 18/2007, que és la que va preveure l'Observatori.
Els articles 1 a 5 regulen la reestructuració de la Secretaria d'Habitatge.
En l'article 1.4 es preveu que l'Agència de l'Habitatge de Catalunya s'adscriu al Departament de Medi Ambient i Habitatge mitjançant la Secretaria d'Habitatge.
Atesa la variabilitat dels departaments i de l'assignació de funcions seria millor referir-se, com fan els apartats 4 i 5 del mateix article, al departament competent en matèria d'habitatge o al departament que tingui assignades les competències en matèria d'habitatge.
En l'apartat 1 de l'esmentat article desapareix, respecte de la regulació del Decret 53/2007, de 6 de març, com a funció de la Secretaria (lletra b), la planificació, direcció, coordinació i seguiment de les 'polítiques de sostenibilitat', sense que es pugui entendre inclosa en altres enunciats.
És, de totes maneres, una opció legalment vàlida.
L'article 3 regula el Servei d'Estudis i Documentació d'Habitatge, entre les funcions del qual hi ha (lletra e) 'coordinar el manteniment de la biblioteca i centre de documentació de la Secretaria d'Habitatge'.
Atès que l'article 6 regula l'Observatori de l'Hàbitat i la Segregació Urbana, al qual s'assigna la funció (lletra h) de 'constituir un fons bibliogràfic, un centre de documentació especialitzat i un banc de dades informatitzat en matèria d'habitatge', per a evitar duplicacions es recomana revisar les previsions i establir, si escau, una relació entre ambdós unitats que depenen de la mateixa Secretaria.
L'article 4 regula el Gabinet d'Auditoria i de Control Econòmic.
En la lletra i) se li assigna 'coordinar i gestionar amb la Intervenció delegada el procés d'auditoria de l'Agència'.
Aquesta formulació no encaixa del tot amb allò que preveu l'article 16 del Decret legislatiu 2/2002, on es disposa que les auditories de les entitats autònomes de la Generalitat es fan sota la direcció de la Intervenció general.
S'hauria de fer una salvetat expressa d'aquesta regulació i, en concret, de la direcció exclusiva de la Intervenció.
L'article 5 regula l'Àrea de Relacions amb els agents i institucions del sector de l'habitatge.
S'hauria de millorar la redacció de la lletra h), ja que el suport tècnic i la col·laboració s'atorguen a òrgans o persones, però no a productes, com és el Pla territorial sectorial d'habitatge.
Els articles 6 i 7 regulen l'Observatori de l'Hàbitat i la Segregació Urbana.
El primer precepte defineix l'Observatori, li assigna les funcions i estableix el nucli organitzatiu.
Ara bé, la creació és implícita, perquè es defineix, però no es fa expressament.
Es tipifica com a òrgan col·legiat i és instància de participació i col·laboració.
L'apartat 3 regula l'estructura organitzativa central.
A la lletra c) es preveu la integració de 'les persones representants de les Comissions de Recerca regulades a l'article següent'.
D'entrada, se suggereix suprimir l'explicació que segueix, que és més pròpia, si escau, de la definició de les comissions en l'article següent.
Ara bé, en l'article 6 es preveuen presidents de les comissions, però no representants, ni, per tant, la forma d'escollir-los.
Sembla clar que l'esmentada lletra c) hauria de referir-se als presidents de les comissions de recerca.
L'article 7, llarg i feixuc, regula aquestes comissions.
L'apartat 1 les enuncia i preveu que estiguin presidides per 'un representant del món universitari', però no es preveu ni el sistema de nomenament ni qui el duu a terme.
L'apartat 3 al·ludeix a la composició, basada en la sol·licitud d'entitats o organitzacions i l'admissió per part de la persona titular de la Secretaria d'Habitatge.
De la redacció es desprèn que les persones singulars no en poden formar part.
Caldria confirmar que aquest és l'objectiu pel que fa la composició.
L'apartat 2 regula amb caràcter general aquestes comissions, amb un contingut congruent amb la seva denominació.
Els apartats 4 a 7 regulen les funcions específiques de cada comissió.
Alguna de les regulacions previstes no s'adiu amb la comesa general de recerca (5.c)) i alguna se superposa amb les atribuïdes al Servei regulat a l'article 3.7.b).
El capítol segon 'articles 8 a 55' conté els estatuts de l'Agència.
Sobre la col·locació sistemàtica d'aquests estatuts en el Projecte normatiu sobre el qual s'informa, ja s'ha advertit abans el següent:
La secció primera 'articles 8 a 46- conté la regulació de l'estructura orgànica de l'Agència.
L'article 8 regula els òrgans de govern i l'estructura.
L'apartat 1 regula els òrgans de govern i els apartats 2 i 3 l'estructura i la forma de nomenament dels responsables de les diverses direccions i delegacions.
L'apartat 1, a part d'enunciar els òrgans de govern, en el segon paràgraf disposa el següent: 'Correspon al president o presidenta de l'Agència l'aprovació de les bases de convocatòries i les convocatòries de subvencions i prestacions previstes als Plans de dret a l'habitatge i instruments anàlegs.'
La correcció d'aquesta proposta s'ha d'examinar segons la Llei 13/2009, de creació de l'Agència, i del Decret legislatiu 3/2002, que va aprovar el Text refós de la Llei de finances públiques de Catalunya.
Aquest, en l'article 92.3, estableix que les bases reguladores per a la concessió d'ajuts s'han d'aprovar per ordre del conseller, llevat dels supòsits de les lletres b), c) i d) de l'article 93, en què la lletra c), que és la que aquí interessa, disposa que l'aprovació correspon als òrgans rectors de les entitats autònomes, 'd'acord amb el que estableixen les seves lleis de creació o normativa específica, sens perjudici de la possible delegació en els gerents o figures anàlogues'.
Sembla clar que la previsió de l'article 93 implica l'atribució de la facultat d'aprovar les esmentades bases reguladores als òrgans rectors, i que la remissió a la llei de creació o normativa específica és fa per a identificar l'òrgan concret al qual pertoca, interpretació que es veu confirmada per la immediata referència a la tècnica delegativa.
D'altra banda, l'article 3.1.a) de la Llei 13/2009 en definir les funcions de l'Agència li atribueix 'gestionar, executar, coordinar i difondre els ajuts que el departament competent en matèria d'habitatge encomana a l'Agència [...]'.
En el curs de la tramitació del Projecte normatiu s'han plantejat interrogants sobre si aquesta previsió implicaria una excepció a la previsió de l'article 93.c) de la Llei de finances públiques de manera que l'aprovació de les bases reguladores de subvencions no corresponia a un òrgan de govern de l'Agència sinó al conseller, segons la regla general de l'article 92 de la Llei de finances públiques.
Una anàlisi de l'enunciat de l'article 3.1.a) de la Llei 13/2009 permet indicar dues notes essencials: lliurament a l'Agència de l'administració dels ajuts; però no de tots, sinó d'aquells que expressament li encomani el conseller competent, el qual, lògicament, pot establir directrius pel que fa a les diferents bases reguladores.
Aquesta lectura troba suport, en primer lloc, en la previsió expressa de l'article 93, el qual, respecte de les entitats autònomes administratives 'lletra b)' o les altres 'lletra c)' assigna als presidents 'lletra b)' o als òrgans de govern de les entitats 'lletra c)' aquesta facultat.
En segon lloc, els principis que informen la regulació de l'Agència persegueixen una àmplia funcionalitat i autonomia.
Precisament, la previsió legal que la funció de l'Agència es limita als supòsits encomanats pel conseller confirma la interpretació àmplia de la previsió de gestió, perquè altrament cada decisió del departament d'aprovació de les bases activaria aquestes funcions de tramitació o concessió per a uns determinats ajuts.
També cal tenir en compte que aquesta se situa en un marc de relacions amb el departament d'adscripció regulat per un contracte-programa.
En fi, l'assignació de la funció a la Presidència 'en lloc, per exemple, del Consell d'Administració', atès que aquesta s'atribueix al titular de la Secretaria d'Habitatge, òrgan del departament d'adscripció, immediatament supeditat al conseller, permet assegurar el respecte de les directrius al·ludides.
En el marc d'aquest planejament, el segon paràgraf de l'article 8.1 és incomplet i caldria completar-lo amb una referència explícita que limités les facultats de la Presidència als supòsits encomanats pel conseller i d'acord amb els termes que, si escau, s'hagin establert.
Aquesta precisió és necessària, ja que, segons l'article 2.1 de la Llei 13/2009 l'Agència executa i gestiona les polítiques d'habitatge i executa les actuacions públiques, i precisament l'encàrrec és la via per a assegurar que les polítiques corresponen al Govern, i a l'Agència, l'execució d'aquelles.
Aquesta és una observació de caràcter essencial.
L'article 8.7 es refereix als serveis jurídics de l'Agència, regulació que també s'ha debatut en el curs de la tramitació.
Pel que fa a l'estructura, l'article 40 regula el Servei de Gestió Jurídica i els articles 41 i 42 la Secció de Recursos, Informes i el Servei de Procediments i Règim Disciplinari.
Aquest darrer, ateses les funcions que té, es pot assimilar a una unitat jurídica.
La disposició addicional tercera de la Llei 13/2009 disposa que l'Agència 's'ha de dotar amb serveis jurídics propis'.
Així mateix, cal tenir en compte que l'article 6 de la Llei 7/1996, de 5 de juliol, d'organització dels serveis jurídics de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, disposa que 'l'assessorament en dret i la representació i la defensa jurídiques dels organismes autònoms, de les entitats de dret públic i de les empreses públiques de la Generalitat són exercits pels advocats de la Generalitat, llevat que aquests organismes estiguin dotats de serveis jurídics propis, per disposició legal expressa o per decret del Govern'.
L'article 8.7 recull la previsió de la Llei 13/2009 i la relaciona amb el precepte que s'acaba de transcriure.
A continuació, adscriu els serveis jurídics directament a la Direcció de l'Agència i els considera integrats pels previstos en els estatuts, en els articles 40 a 42, 'així com per les altres unitats que pugui crear el Consell d'Administració en el posterior desenvolupament de l'estructura interna de l'Agència', la qual cosa pot comportar que, a diferència dels serveis previstos pels propis estatuts, el seu personal directiu estigui sotmès a règim laboral.
L'òrgan proponent ha de valorar la correcció i funcionalitat de permetre aquestes situacions.
I, en tot cas, aquestes addicions dels serveis jurídics hauran de respectar allò que disposa l'article 6.7.f) de la Llei 13/2009 i també les altres previsions aplicables, com el Decret 57/2002, de 19 de febrer, en particular, l'article 15.3, sobre la coordinació dels serveis propis amb el Gabinet Jurídic i els serveis del Departament.
Abans d'examinar l'estructura de l'Agència proposada en el Projecte convé recordar que la Llei 13/2009 va incloure certes precisions en la distribució de la potestat organitzativa.
En efecte, la disposició final primera disposa que correspon al Govern aprovar els estatuts de l'Agència, els quals han de regular les funcions en el marc establert per la llei 'inclosos els termes que disposa l'article 6.7.f' i establir l'estructura, funcionament i atribucions d'òrgans centrals i perifèrics.
L'esmentat article 6.7.f.), en regular les funcions del Consell d'Administració, li atribueix 'Aprovar l'estructura organitzativa de l'Agència, llevat la que regulin els estatuts de l'Agència i la relativa als òrgans o les unitats al capdavant dels quals hi hagi funcionaris, en què s'aplica el que disposa la Llei 13/1989 [...]'.
Cal recordar a més que, d'acord amb l'article 9.3, 'L'exercici de les funcions i potestats de caràcter públic correspon al personal funcionari adscrit a l'Agència [...], sens perjudici de la participació de personal tècnic no funcionari d'acord amb el que disposen les lleis i els estatuts de l'Agència.
El personal no funcionari no pot exercir, en cap cas, funcions o potestats de caràcter públic'.
Aquestes determinacions de la Llei donen lloc a un esquema considerablement complex, ja que a més, no són poques les funcions de l'Agència que impliquen l'exercici de potestats públiques i els efectius de l'Agència s'alimenten en part mitjançant l'adscripció de funcionaris dels serveis de la Secretaria d'Habitatge suprimits.
L'estructura s'articula, d'acord amb l'article 8.3 del Projecte, amb dependència directa del director de l'Agència, en quatre direccions, dos serveis (els d'ordre jurídic) i les delegacions territorials.
L'article 9 regula el nomenament i les funcions del director de l'Agència seguint allò previst per l'article 7 de la Llei i l'article 10.2 pel que fa a les facultats sancionadores.
S'afegeixen algunes precisions en l'enumeració de funcions que se situen en el marc propi del desplegament estatutari.
Per al règim de delegacions, es fa remissió a la legislació de procediment administratiu.
Els articles 10 i següents regulen la Direcció de Promoció de l'Habitatge Protegit, de la qual, segons l'article 11, depenen d'una Subdirecció general de Promoció de l'Habitatge Protegit i de Sòl Residencial, un Servei d'Avaluació i Qualificació de l'Habitatge Protegit i un Àrea de Coordinació de Procediments i Adjudicació d'Habitatges.
Aquesta estructura asimètrica és objecte de regulació en els articles 10 a 20.
L'article 21 crea la Direcció de Qualitat de l'Edificació o Rehabilitació de l'Habitatge, de la qual l'article 22 fa dependre quatre serveis.
Aquesta estructura està regulada en els articles 21 a 31.
L'article 32 crea la Direcció de Serveis Socials d'Habitatge, de la qual no depèn cap unitat.
L'article 33 estableix la Direcció de Serveis Centrals, de la qual depenen, segons l'article 34, l'Àrea de Coordinació Territorial i dos serveis.
Aquesta estructura està regulada en els articles 33 a 39.
Es fa referència als articles 40 a 42 en al·ludir als serveis jurídics.
L'article 43 preveu les delegacions territorials, de les quals depenen els serveis territorials respectius.
L'estructura territorial està regulada en els articles 43 a 46.
La previsió d'aquestes unitats i de les seves funcions estava prevista com a contingut necessari dels estatuts en la disposició final primera de la Llei.
D'acord amb la disposició addicional segona del Projecte de decret, totes les unitats administratives que integren l'estructura descrita procedeixen de la Secretaria d'Habitatge i s'adscriuen a l'Agència, llevat de la Direcció de Programes Socials d'Habitatge, prevista a l'article 32, de la Direcció de Serveis Centrals, a l'article 33, de la Secció de Gestió Pressupostària, a l'article 39, i les delegacions territorials, a l'article 43.
El nomenament dels directors sectorials o dels delegats territorials correspon al Consell d'Administració a proposta del director de l'Agència, sense que es precisin les condicions, estatus o règim jurídic d'aquells, ni es faci cap correlació amb els nivells d'organització previstos per la Llei 13/1989.
Atesa la limitació de l'article 6.7.f), per les conseqüències que se'n deriven, i la determinació de l'article 9.3 de la Llei 13/2009, s'haurien d'acotar les facultats de designació de l'article 8.4 amb una referència expressa a aquests preceptes i al seu contingut.
La secció segona del capítol segon regula el funcionament de l'Agència, aspecte que la disposició final primera de la Llei 13/2009 també remetia als estatuts.
L'article 47 preveu la possibilitat que el Consell d'Administració constitueixi comissions consultives o executives, amb la possibilitat de delegació temporal o permanent.
S'ha d'entendre que la delegació és de funcions, i això explicaria l'adjectivació com a 'executives' de les comissions.
Caldria revisar els límits que han d'acotar la delegació de funcions.
També se n'hauria de millorar la redacció.
L'article 48 regula els recursos econòmics de l'Agència, ja previstos per l'article 14 de la Llei 13/2009.
La regulació proposada recull la continguda a la llei amb algunes precisions.
Així, en la lletra b) de l'apartat 1 s'afirma el caràcter privat dels preus percebuts per serveis prestats en règim privat.
En la lletra e) s'al·ludeix expressament com a ingressos a les taxes relatives a l'habitatge, als imports de les sancions i als reintegraments dels ajuts.
En canvi, no es reprodueixen les referències de la Llei, en la lletra a), a aportacions de l'Administració de l'Estat o de la Unió Europea, que es poden entendre subsumides en els conceptes de la lletra d): subvencions, donacions i qualsevol altra aportació voluntària d'entitats públiques.
S'ha d'entendre que les no voluntàries es produirien per mitjà de l'Administració autonòmica.
L'article 49 regula el pressupost, la comptabilitat i el control econòmic i es correspon amb les previsions dels articles 18 i 19 de la Llei 13/2009 i de la normativa reguladora de les finances públiques i de l'empresa pública.
L'article 50 es refereix al patrimoni, en què es diferencia entre béns propis i adscrits.
S'hauria de considerar si, en l'apartat 2, en regular la compatibilitat i els registres dels béns, s'haurien de separar aquestes activitats segons la condició 'pròpia' o 'adscrita' dels béns.
L'article 51 regula el contracte programa, ja ordenat per l'article 16 de la Llei, i estableix que la durada sigui de 4 anys, precisió pròpia del desplegament reglamentari, com també ho és la prefiguració del contingut.
L'article 52 regula el Pla d'activitats anual, que concreta el Programa-contracte i ha d'aprovar el Consell d'Administració, funció no prevista en l'article 6 de la Llei, però perfectament integrable en la funció de seguiment d'aquell que té assignada, i el desplegament estatutari.
L'apartat 2 disposa que el Pla d'activitat anual ha de contenir la relació de llocs de treball corresponent al personal funcionari i laboral juntament amb la taula salarial.
Es preveu que s'informi l'òrgan de representació del personal sobre les modificacions que s'hi puguin produir.
La referència a la relació hauria de ser en plural, ja que han de fer-se relacions separades per al personal funcionari i per al personal i s'hauria d'esmentar la taula de retribucions i la taula salarial.
L'apartat 3 preveu que el contracte-programa i el Pla d'activitat anual 'en la part que afecti les condicions econòmiques i de treball de la plantilla i, en general, qualsevol aspecte d'ordre funcional o laboral segons la normativa laboral vigent, han de ser objecte de comunicació, consulta i negociació' amb la representació del personal.
S'hauria de revisar la redacció a fi d'acotar l'àmbit de negociació als aspectes estrictes de relació de treball, que és el que preveu la disposició transitòria tercera de la Llei 13/2009.
Una fórmula similar es conté en la disposició transitòria primera, en què la intervenció de la representació del personal via negociació se situa amb caràcter previ a l'adscripció 'sembla' dels treballadors d'ADIGSA.
S'ha d'entendre que no constitueix un obstacle per a la integració, ja que no es relaciona amb un acord sinó amb un procediment negociador que pot no arribar a acord.
L'article 53 regula la contractació de l'Agència d'acord amb allò previst a l'article 15 de la Llei 13/2009 i amb remissió expressa a la Llei 30/2007, també pel que fa a la seva condició de mitjà propi i de servei tècnic de l'Administració, reconeguda per la llei de creació de l'Agència.
Les precisions introduïdes se situen en el marc de l'exercici de la potestat reglamentària.
L'article 54 regula els àmbits de l'activitat de l'Agència 'que, en general, actua d'acord amb el dret privat', que estan sotmesos al dret públic.
Com l'article 9.2 de la Llei 13/2009, hi situa les relacions amb el departament de l'Administració al qual està adscrit, i hi detalla l'altre supòsit legalment enunciat, que és l'exercici de potestats públiques.
Encara que l'enunciat general del primer incís de la lletra c) i la precisió més genèrica de la lletra e) hi donen cobertura, seria útil que en la relació exemplificativa de la lletra c) s'esmentessin expressament la inspecció i les sancions.
Així mateix, seria convenient al·ludir als actes d'incentivació, ajut o subvenció.
Les altres incorporacions a l'àmbit subjecte al dret públic se situen en l'exercici de la potestat reglamentària.
L'article 55 regula l'adscripció de personal, i el seu contingut és més propi d'una disposició addicional o transitòria.
De fet, s'ha de considerar en relació amb les disposicions transitòries primera i segona.
La Llei 13/2009 regula en l'article 12 i en la disposició transitòria tercera les opcions en matèria de personal de l'Agència i el règim de transició.
L'opció és que el règim sigui laboral, llevat dels llocs de treball que impliquin l'exercici de potestats públiques, cosa que es reflecteix en la disposició transitòria segona i en el segon paràgraf de l'apartat 4 de l'article 55 de la proposta normativa sobre la qual s'informa, que preveu la progressiva amortització i reconversió de les places de personal funcionari, derivades de l'adscripció inicial, quan vagin quedant vacants.
El primer paràgraf de l'apartat 4 de l'article 55 reprodueix, quasi literalment, l'apartat 3 de la disposició transitòria tercera de la Llei.
El mateix passa amb l'apartat 3 del precepte proposat respecte de l'apartat 2 de la mateixa disposició.
L'apartat 1 de l'article 55 és una actualització de l'apartat 3 de la disposició de la Llei.
L'apartat 2 de l'article 55 es correspon amb l'apartat 1 de la disposició esmentada de la Llei amb precisions pròpies del desplegament reglamentari.
La disposició addicional primera conté objectius de perspectiva de gènere.
S'hauria de suprimir la referència a les dones.
La disposició addicional segona ja ha estat al·ludida.
La disposició addicional tercera estableix regles relatives a la constitució del Consell d'Administració de l'Agència.
S'hi troba a faltar una previsió sobre la instància que posa en marxa el procés i, si escau, un termini.
La disposició addicional quarta autoritza l'aportació al fons patrimonial de l'Agència de les accions representatives del capital d'ADIGSA 'seria millor utilitzar l'expressió 'titulars de les accions' i a la següent disposició s'autoritza l'Agència per a aprovar-ne la dissolució.
La disposició addicional sisena suprimeix una unitat administrativa de la Secretaria d'Habitatge.
S'hauria de completar amb la supressió de les direccions generals de Promoció de l'Habitatge i de Qualitat de l'Edificació i Rehabilitació de l'Habitatge, ja que, si bé es preveu l'adscripció de les unitats administratives, l'òrgan 'Direcció General' no coincideix amb les direccions de l'Agència.
La disposició addicional setena modifica la disposició addicional segona del Decret 13/2010, de 2 de febrer, per a acomodar-lo a l'article 8.1 dels estatuts de l'Agència.
Les disposicions transitòries ja han estat considerades.
La disposició derogatòria es refereix al Decret 53/2007, de 6 de març, relatiu a l'estructuració de la Secretaria d'Habitatge, previsió derogatòria que no planteja cap interrogant.
No es pot dir el mateix de l'altra norma esmentada, que és el Decret estatal 2178/1975, de 24 de juliol.
No es donen les identitats entre aquesta i la norma projectada per poder establir la derogació.
S'hauria de precisar que queda sense efecte aquella disposició estatal.
Seria millor, però, no incloure aquesta precisió en un precepte, sinó recollir-la en el preàmbul.
La disposició final preveu l'entrada en vigor del Decret per a l'endemà de la seva publicació.
La supressió de la vacatio legis ha estat justificada expressament.
La mateixa disposició estableix el moment de constitució de l'Agència en la primera reunió del Consell d'Administració, motiu addicional per perfeccionar la regulació de promoció del Consell que s'ha suggerit.
Una vegada considerades les observacions realitzades en el cos d'aquest Dictamen, de les quals tenen la condició d'essencials les relatives als articles 8.1, segon paràgraf, i 52.3 i a la disposició transitòria primera, es pot elevar al Govern el Projecte de decret de reestructuració de la Secretaria d'Habitatge, aprovació dels estatuts de l'Agència de l'Habitatge de Catalunya i creació de l'Observatori de l'Hàbitat i la Segregació Urbana.