I. L'article 7 procediment d'autorització de la Llei 31/1991 de 13 de desembre d'ordenació farmacèutica de Catalunya estableix el següent:
a) A petició d'un o més farmacèutics.
b) A petició dels òrgans de govern de la comarca del municipi o dels municipis que puguin resultar-ne beneficiaris.
c) D'ofici pel Departament de Sanitat i Seguretat Social o pel col·legi oficial de farmacèutics corresponent.
S'ha de fixar per reglament un barem atenent a criteris professionals i acadèmics per als casos b) i c).
Si el procediment s'ha iniciat a instància d'un o més d'un farmacèutics tenen prioritat els que han presentat la primera sol·licitud".
Amb caràcter més general la disposició final de la mateixa llei autoritza el Govern de la Generalitat perquè dicti les normes de caràcter general i reglamentari necessàries per a desenvolupar i aplicar aquesta llei.
Aquestes normes legals donen cobertura legal explícita a l'aprovació d'aquest projecte de decret i la competència del Govern per dictar la disposició objecte d'aquest dictamen no ofereix doncs cap mena de problema.
El projecte de decret objecte de dictamen s'ajusta a les normes sobre l'elaboració de disposicions de caràcter general contingudes en el capítol 4 del títol 3 de la Llei 13/1989 de 14 de desembre d'organització procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya quant al fet que iniciada l'elaboració del projecte de decret pel centre directiu corresponent la proposta va acompanyada d'una memòria que expressa el marc normatiu en què el projecte s'insereix justifica l'oportunitat i l'adequació de les mesures proposades i fa referència a aquells criteris professionals i acadèmics que s'han considerat més adequats per al correcte exercici de l'activitat professional en una oficina de farmàcia.
Com l'aplicació del Decret no representa cap despesa pel Departament de Sanitat i Seguretat Social no s'adjunta l'estudi econòmic pròpiament previst a l'article 63.2 de l'esmentada Llei 13/1989 ni tampoc la taula de disposicions vigents sobre la mateixa matèria –inexistents en l'ordenament jurídic català–; l'omissió d'aquests documents es troba justificada en aquest cas.
S'ha d'observar que la proposta ha estat sotmesa a audiència de les entitats afectades: Sindicat de Farmacèutics Titulars de Catalunya Consell de Col·legis de Farmacèutics de Catalunya Federació d'Associacions Empresarials de Farmacèutics de Catalunya Associació Catalana de Farmacèutics d'Oficina No Empresaris i Reial Acadèmia de Farmàcia de Barcelona.
El Sindicat i la Federació d'Associacions han formulat al·legacions que han estat analitzades en l'informe del Servei Jurídic del Departament de Sanitat i Seguretat Social.
A més dels tràmits ressenyats és preceptiu el dictamen a l'efecte sol·licitat d'aquesta Comissió Jurídica Assessora (art. 3.1 del Decret legislatiu 1/1991 de 25 de març).
Les al·legacions formulades en el tràmit d'audiència –amb l'excepció d'aquelles que ja han estat recollides en l'última redacció del projecte de decret– aconsellen l'anàlisi d'alguns extrems.
Aquest anàlisi per raons òbvies no es pot estendre a la totalitat del barem contingut en l'annex encara que sí que comprèn el d'algun dels criteris generals en què s'ha basat la confecció d'aquest barem.
A. No hi ha cap raó –ni tan sols la d'evitar la inflació normativa al·legada– per a refondre en un sol text el Decret 40/1992 de 17 de febrer pel qual es va establir el procediment d'autorització de les oficines de farmàcia i el projecte de decret que s'examina; la qual cosa no obsta perquè es pugui considerar interessant que en publicacions del Departament de Sanitat i Seguretat Social o de les entitats afectades es reuneixin en un sol volum ambdues disposicions.
B. El Decret 40/1992 de 17 de febrer a l'estendre l'aplicació del barem al cas que no es pugui determinar quina de les sol·licituds presentades a instància d'un o més farmacèutics ha estat la primera (disposició addicional primera) no contradiu l'article 7.3 de la Llei sinó que per via complementària del text legal tracta de donar solució a una concreta situació que com afirma l'informe del Servei Jurídic del Departament es pot produir en aplicació de l'esmentat article de la llei.
Les alternatives de crear un registre únic per a tota Catalunya o de registres especials no semblen atendibles.
C. L'al·legació referent a la prioritat a favor del peticionari de més edat pel cas que es produís un empat en aplicar el barem no sembla acceptable si com es diu a l'informe del Servei Jurídic del Departament es considera pràcticament impossible que es doni aquest supòsit.
D. La Generalitat en matèria de la seva competència com és aquesta de fixació del barem no està obligada a seguir els criteris assenyalats anteriorment per una legislació d'origen estatal i pel contrari ha de mantenir les directrius que quant a distinció d'àrees bàsiques de salut i promoció de la formació continuada dels farmacèutics resulten de la Llei 31/1991.
E. Si com es diu en l'informe del Servei Jurídic del Departament es pretén afavorir els farmacèutics que encara no tenen instal·lada l'oficina de farmàcia no es considera adequada la proposta de les entitats al·legants de donar prioritat als farmacèutics titulars envers els farmacèutics regents substituts o adjunts.
F. El barem atén com requereix l'article 7 de la Llei 31/1991 a criteris professionals i acadèmics.
S'informa favorablement sobre el projecte de decret pel qual s'estableix el barem per a l'autorització de noves oficines de farmàcia.