Consells per a obtenir un bon canvi monetari sense que ho noti la butxaca
Canviar euros per divises estrangeres sembla fàcil, però convé seguir uns quants consells per a no perdre-hi diners innecessàriament.
La millor solució és fer un càlcul aproximat de quant necessitarem per al viatge i canviar les divises a l'entitat bancària habitual.
Una equivocació freqüent és portar dòlars quan anem, per exemple, a l'Amèrica del Sud i a Àsia, especialment a ciutats i centres turístics on l'euro es canvia normalment.
Al final, cal transformar-los en moneda local i això vol dir tornar a pagar comissió.
Per a evitar aquestes errades, te n'has d'informar per endavant als consolats o a les entitats bancàries.
En general, ofereixen tarifes de canvi aproximades a la cotització del mercat internacional de divises.
Pel que fa a la comissió, n'hi ha que cobren una quantitat fixa, independentment de l'import canviat.
Per això, viatgeu una colla, podeu ajuntar els diners i fer un sol canvi, per pagar la comissió només una vegada.
D'una altra banda, en cas que et sobrin divises i vulguis recuperar-les en euros, tingues en compte que algunes entitats bancàries te les retornaran pel mateix valor que et van costar, sempre que presentis l'imprès de la primera operació.
Cal saber ben bé la diferència entre el preu de compra de la nostra divisa i el de venda, i també quina comissió es cobra.
Alguns establiments fan publicitat enganyosa per atreure clients: exhibeixen un gran cartell amb les tarifes aplicades, sense dir que és el preu de venda, molt més alt que no el de compra.
En alguns altres cartells només hi ha una comissió de canvi molt baixa, però només l'apliquen al canvi d'una quantitat molt petita.
També hi ha cases que ofereixen total transparència.
Si la quantitat que vols canviar és gran, val més que negociïs per aconseguir tarifes més avantatjoses que les indicades a la publicitat de l'establiment.
Val la pena de fixar-se en els tipus de canvi que ofereixen.
Les oficines de correus d'alguns països donen canvis molt rendibles, per sobre dels bancs, i una comissió fixa insignificant.
A Noruega i Suècia, per exemple, no hi ha diferències amb els bancs.
Com a regla general, val més canviar a les sales d'espera, quan ja hem sortit de la zona internacional.
No és sobrer de fer un tomb pels llocs de canvi, perquè no és gens estrany que els més propers a la sortida de passatgers apliquin tarifes més desfavorables.
Els aeroports no ofereixen pas els canvis més rendibles; per això val més canviar-hi només la quantitat necessària per a agafar un taxi i fer les despeses immediates.
Cal pagar-hi amb la moneda local, perquè amb una divisa estrangera no surt a compte.
Solen aplicar un canvi molt desfavorable al client, amb una comissió alta, i la devolució sol ésser en moneda del país.
Si no tens moneda local, val més que paguis amb targeta de crèdit, perquè la comissió anirà a càrrec de l'establiment.
Tot i que són més segurs -perquè, en cas de pèrdua o robatori, pots recuperar els diners-, no sempre són avantatjosos.
Hi ha països on no els accepten i n'hi ha on és difícil o car de canviar-los.
De manera que, abans de viatjar amb xecs de viatges, informa't bé si et convenen o no.
L'ús de les targetes de crèdit és molt còmode i funcional.
Abans de partir n'has de comprovar la data de caducitat i el límit de crèdit, i esbrinar si seran acceptades al país de destinació.
Tot i que l'ús de targetes de crèdit s'ha estès molt, sàpigues que als països en desenvolupament només les podràs fer servir en unes quantes grans ciutats o centres turístics.
Pots emprar targetes a les botigues i locals de serveis (restaurants, hotels, etc.), amb l'avantatge que la comissió es carregarà a l'establiment.
També les pots usar per treure diners d'un banc, per bé que la comissió que solen aplicar és força alta.
Si has d'operar amb un caixer automàtic en viatjar pel teu país, procura anar a les sucursals de la teva entitat bancària; així no pagaràs cap comissió.
Si perds la targeta o te la roben, truca al telèfon d'assistència per cancel·lar-la i demanar-ne una de nova.
Per tant, és convenient d'anotar aquest telèfon en algun lloc diferent d'allà on portis normalment els diners o les targetes de crèdit.
Tot i que fer canvis al carrer és temptador, convé pensar-s'ho bé.
A molts llocs és delicte i, sovint, els qui ofereixen aquest servei donen moneda falsa o escamotegen els bitllets.
Cal tenir en compte que alguns països penalitzen l'exportació d'una determinada quantitat de moneda oficial i alguns altres exigeixen un rebut oficial de l'establiment bancari per canviar-la per una que es cotitzi al mercat de divises.