projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Les processons de Dijous i Divendres Sant de Bossòst explicades per Ramon Violant i Simorra al 1949
Col·lecció fotografies de l'Arxiu.
Imatge de tots els personatges que participen a la Processó.
Col·lecció Fondacion Musèu Etnologic dera Val d'Aran
Concretament en l'apartat de les funcions i processons escriu sobre la celebració de la Passió i Mort de Crist a la Val d'Aran.
Violant explica que en Bossòst, Dijous Sant, a la tarda sortia una processó nomenada "dels encadenats", en la que les noies sortien vestides de blanc, amb corones i portant atributs religiosos.
Seguien els nois vestits de penitents i arrossegant llargues cadenes; després, el Natzarè, personificat en un noi, i darrere tots els veïns.
Aquesta mateixa processó sortia Divendres Sant, però augmentada per una cohort de soldats romans, "armats", amb el seu capità.
Actualment, en aquesta població es continua celebrant la processó de Divendres Sant, que és l'única que ha perdurat en Aran.
En altres poblacions de la Val d'Aran, com Vielha i Les, celebraven processons i tenien grops d'armats, com ho demostren algunes fotografies, però no hi ha cap referència sobre elles a l'obra de Violant.
En els fons patrimonials i en les col·leccions de postals i fotografies dipositades a l'Archiu Generau d'Aran es conserven diverses imatges que ens recorden com celebraven la Passió i Mort de Crist a la Val d'Aran.
Les imatges ja es poden consultar a través de l'opció Arxius en línia: cercador de fons i documents de la Xarxa d'Arxius Comarcals de Catalunya.
La processó és una de les més populars i tradicionals de la Ribera d'Ebre i es celebra el diumenge de resurrecció
L'any 2020, a causa de les circumstàncies extraordinàries que ens han tocat viure, hem hagut de suspendre moltes festes i activitats que formen part de la nostra vida quotidiana, les quals estan completament arrelades i consolidades dins el calendari festiu dels nostres pobles i comarques.
Per la circumstància que acabem d'exposar, des de l'Arxiu Comarcal de la Ribera d'Ebre (ACRE), us hem volgut traslladar –atès que aquest any no serà possible viure-la en primera persona- a una de les processons més tradicionals de la Ribera d'Ebre, la processó de l'Angelet de l'any 1970, vinculada a la població d'Ascó.
Aquest viatge en el temps que us proposem el portarem a terme a partir del fons del fotoperiodista Carmel Biarnés, gestionat per l'ACRE, del qual se'n poden consultar més de 25.000 fotografies en línia i més de 600 articles, que reflecteixen la realitat social, festiva i cultural de la Ribera d'Ebre, però també de les comarques veïnes, entre 1966 i principis dels anys vuitanta del segle XX.
La processó de l'Angelet, una de les festes patrimonials més destacades de la Ribera d'Ebre
La processó de l'Angelet és la representació de l'encontre entre Jesucrist i la Mare de Déu, després de la resurrecció de Jesucrist.
Es desenvolupa en el context de la Setmana Santa i la Pasqua, el matí del Diumenge de Pasqua o Diumenge de Resurrecció.
Durant l'escenificació, la presència de l'àngel és fonamental, i la població d'Ascó és de les poques poblacions de Catalunya en què l'àngel protagonitza aquesta representació.
L'origen històric de la representació que s'escenifica a Ascó no està determinat, però per fonts de la memòria oral se celebra almenys des de finals del segle XIX.
El significat originari de la representació estava en la instrucció dels fidels i l'explicació il·lustrativa dels episodis de la mort i resurrecció de Jesús i, concretament, l'anunci que fa l'àngel sobre la resurrecció.
Tradicionalment, la processó transcorria des de l'Ajuntament fins a l'església a través una llarga catifa blanca, on un nen del poble, menor de 7 anys, vestit d'àngel i amb una bandera blanca, caminava des del davant de la Mare de Déu fins a arribar davant la Custòdia del Santíssim.
Les nenes que havien celebrat la primera comunió durant l'any, el seguien, i finalment, els nois que s'havien confirmat duien a pes la imatge de la Verge Maria davant del Santíssim.
Finalment, els nens i nenes més petits del poble llançaven una pluja de pètals.
No cal dir, que la festa al llarg dels anys s'ha anat adaptant als nous temps i ha afegit o modificat nous elements, com per exemple que actualment la mare de déu ja no és transportada per nois que s'han confirmat.
-Accediu al reportatge fotogràfic de Carmel Biarnés sobre la processó de l'Angelet de 1970 http://ves.cat/es3q i a l'article que va publicar al Diario Español de Tarragona http://ves.cat/es3u
-Per a més informació sobre la processó podeu consultar el recurs creat per l'Observatori del Patrimoni Cultural i Immaterial de les Terres de l'Ebre http://ves.cat/es30
La seu actual de l'Arxiu Comarcal del Baix Empordà (ACBE) està situada en una nova zona urbanitzada, a cinc minuts del centre antic de la Bisbal d'Empordà, i al costat dels jutjats comarcals.
L'arxiu es va crear l'any 1982 i el 1984 es va inaugurar la seva primera seu, a l'ala sud del castell medieval de la capital baix-empordanesa.
El seu origen és el fons de l'Ajuntament de la Bisbal d'Empordà.
L'ACBE forma part de la Xarxa d'Arxius Comarcals del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.
Podeu trobar més informació al web de l'arxiu i al web de la Xarxa d'Arxius Comarcals (XAC).
Revista Cultural del Solsonès va aparèixer l'any 2001 editada per l'Arxiu Comarcal del Solsonès i el Centre d'Estudis Lacetans.
Des d'uns anys abans -1999- ja s'hi treballava per definir-ne l'estructura, el contingut i trobar els suports necessaris.
Es van estudiar altres revistes d'un caire semblant, recordant el precedent de la revista Cardener que havia editat el Centre d'Estudis dels Solsonès i l'Institut d'Estudis Locals de Cardona i que va assolir una gran qualitat.
En la presentació del primer número s'explicitaven els objectius fundacionals de la revista i escrvíem [...] amb la voluntat de donar sortida i alhora potenciar la investigació cultural i interdisciplinària de la nostra comarca.
Aquests valors continuen encara ben vigents en l'actualitat.
La revista, prop de complir vint anys, ha esdevingut un referent imprescindible en l'estudi i la recerca -sobretot de la història però, també, d'altres disciplines de la nostra comarca.
Més de dues mil planes de recerca sobre la història, l'art o la natura del Solsonès han fet que la revista sigui un element essencial pel coneixement de la comarca.
Moltes persones, de forma altruïsta, han fet que s'hagi arribat fins aquí i fan que hi hagi la voluntat de continuar en aquesta dinàmica.
En l'actualitat, cada presentació de la revista esdevé un acte cultural i esperat i desitjat per molts solsonins.
Sempre sol estar relacionat amb un article de la revista i s'han fet actes molt diversos, com el portat a terme a la capella del Claustre en la presentació del catorzè número amb una actuació del Cor de Cambra Absis i la interpretació de tres peces: Regina caeli, No haya disfraces conmigo i Esta nit gloriosa; l'acte va comptar amb una nombrosa assistència que va superar el centenar de persones.
Aquests dies la revista, amb el suport de l'Institut Ramon Muntaner, ha fet un pas més amb la incorporació al RACO (Revistes Catalanes d'Accés Obert).
Aquest fet, conferirà una major projecció als diferents treballs científics de la publicació i a la mateixa revista.
Per consultar-la podeu accedir-hi a través de https://www.raco.cat/index.php/Oppidum
Per tal de complir les directrius establertes durant l'etapa de desconfinament, s'estableix el servei de consulta amb cita prèvia
Per tal de complir les directrius establertes durant l'etapa de desconfinament, s'estableix el servei de consulta amb cita prèvia a través del correu electrònic [EMAIL] i/o el telèfon 977 25 10 10.
L'usuari haurà de comunicar, mitjançant aquests canals, i amb un mínim de 24 hores d'antelació, la sol·licitud d'accés a la consulta presencial, tot indicant el nom, la data, l'hora i la durada aproximada de la visita.
Igualment, per facilitar la preparació de la consulta i en la mesura del possible, haurà de fer constar la documentació que vol consultar.
L'arxiu respondrà indicant el dia i hora en què pot efectuar la consulta.
Homenatge a la literatura i a la cultura catalana per Sant Jordi
Des del 1991, el Consell Comarcal del Ripollès, organitza el certamen literari escolar per homenatjar la figura de Joan Triadú amb els premis literaris infantils i juvenils Joan Triadú.
Es premien tres obres de prosa i tres de poesia de cinc categories amb noms de muntanyes de la comarca: tercer i quart d'educació primària conformen la categoria Taga, cinquè i sisè donen lloc a la Balandrau, primer i segon d'ESO configuren la Bastiments i, així fins a arribar al cim més alt del Ripollès, el Puigmal, correspon a tercer i quart d'ESO i al batxillerat.
Els participants del Centre d'educació especial Ramon Suriñach, s'engloben a la categoria Torreneules.
Tercer i quart d'educació primària
Des del 2017, el Consell Comarcal del Ripollès, organitza el lliurement dels premis d'una forma més solemne: la Gala literària del Ripollès.
Amb recitals literaris i actuacions musicals.
L'esdeveniment se celebra a l'església de Sant Pere de Ripoll pels voltants de la diada de Sant Jordi.
De moment s'ha ajornat la celebració de la gala literària del Ripollès que s'havia de celebrar el divendres 24 d'abril a les sis de la tarda a l'església de Sant Pere de Ripoll.
Joan Triadú va néixer a Ribes de Freser el 30 de juliol de 1921 i va morir a Barcelona el 30 de setembre de 2010.
Fou un escriptor, crític literari i pedagog català; activista cultural i resistent antifranquista.
Va participar en projectes culturals catalans del segle XX com la revista Serra d'Or, la revista Ariel, el diari Avui o Òmnium Cultural.
En la faceta de pedagog, fou director general de la Institució Cultural del CIC (entitat que creà l'Escola Thau Barcelona l'any 1963, i l'Escola Thau Sant Cugat, l'any 1996).
Dins de la seva extensa activitat com a promotor cultural destaquem que fou l'artífex de la transformació del Concurs de Poesia de Cantonigròs en les Festes Populars de Cultura Pompeu Fabra, que es desenvoluparen fins l'any 1993.
Les Festes Populars de Cultura Pompeu Fabra era una festa literària que s'organitzava arran de la celebració l'any 1968 de l'any Fabra, realitzades amb motiu del centenari del naixement de Pompeu Fabra i dins del XXV Concurs Parroquial de Poesia de Cantonigròs.
Per donar continuïtat a l'any Fabra sota una nova forma, el concurs es va transformar en un nou esdeveniment cultural itinerant per estendre l'esforç de recuperació de la llengua i la cultura catalanes a tots els Països Catalans.
Les primeres festes realitzades tingueren lloc a Ripoll l'any 1969.
L'any 2019 es va celebrar a Ripoll un acte cultural per commemorar el cinquantè aniversari de les Primeres Festes Populars de Cultura Pompeu Fabra.
L'any 1969 Joan Triadú va participar en les Primeres Festes Populars de Cultura Pompeu Fabra amb la conferència "Un any de Cultura", li presentà la conferència Josep Alsina.
Els consells esportius realitzen una important tasca organitzativa i coordinadora de l'esport i sovint són l'agent clau perquè determinats actes esportius es realitzin a la comarca.
L'any 1981 la Generalitat promou la creació dels consells comarcals d'esports que prenen com a model el programa dels Jocs Esportius Escolars, promoguts en bona mesura pels jesuïtes en els seus centres escolars.
Aquestes institucions neixen com un consorci que intenta aplegar tots els agents implicats en matèria d'esport, com són ara ajuntaments, escoles, federacions esportives, directius de clubs esportius i el mateix consell comarcal.
Val a dir que arreu de Catalunya n'hi ha uns 45.
En el cas de la Selva, aquest consell comarcal d'esport canvia el nom a Consell Esportiu de la Selva a l'entorn de l'any 1989.
La seva tasca principal és portar a terme programes que la Generalitat incentiva.
El gruix de les activitats esportives es porten a terme, bàsicament, fora d'horari escolar i en instal·lacions escolars o municipals.
D'altra banda, el Consell Esportiu de la Selva actua de dinamitzador o facilitador per a l'organització d'esdeveniments esportius i mira de mancomunar els escassos recursos de què disposa, sempre sota l'empara del Consell Comarcal, sobretot pel que fa a la compra de material i el lliurament de medalles i trofeus.
En el cas de la Selva, les primeres activitats portades a terme foren la promoció de campionats de cros i de BTT, però amb el temps s'ha diversificat la promoció de tota mena d'esport, com ara l'atletisme, el patinatge, la natació, el bàsquet, el futbol o el futbol sala, entre molts altres.
Imatges de diverses activitats esportives portades a terme pel Consell Esportiu de la Selva:
Aplecs, festes majors, balls, cançons, desfilades de carrosses, cerimònies religioses... la Comarcal de l'Alt Urgell ha estat històricament i encara ho és un territori festiu ple d'esdeveniments.
L'Arxiu Comarcal obre els seus fons per rememorar l'Aplec de Sant Antoni del Tossal, les carrosses d'Organyà i la celebració de les primeres comunions a través dels seus llibres.
Aplec de Sant Antoni del Tossal, l'any 1931 o 1932.
L'Arxiu Comarcal de l'Alt Urgell commemora el record viu de les festes populars a través d'un article sobre la festa de Sant Antoni del Tossal, un article de context i un conjunt de vídeos de les desaparegudes carrosses d'Organyà i una exposició de llibres de primera comunió.
Tot i que és un edifici de recent construcció inaugurat l'any 1931, l'aplec de l'ermita de Sant Antoni del Tossal ha esdevingut un tret distintiu d'una imatge icònica de la vista panoràmica del Cadí des de la Seu d'Urgell.
Des de l'any 1932 fins a l'actualitat, l'aplec s'ha anat realitzant amb regularitat amb l'assistència de paletes i constructors, que tenen Sant Antoni de Pàdua com a patró del seu ofici.
Un article d'en Lluís Obiols recorre la història de la construcció i reforma de l'ermita així com de la seva devoció al llarg dels seus 89 anys d'història a través de documentació custodiada per l'Arxiu Comarcal de l'Alt Urgell.
Les carrosses d'Organyà a través de la mirada de Sansegundo
Des dels inicis de la dècada dels 70 i fins ben entrat els anys 90 del segle passat, Organyà va ser l'escenari d'un esdeveniment que depassà els límits comarcals i que, fins i tot, formà part de grans esdeveniments com la inauguració dels Jocs Olímpics a la Seu d'Urgell l'any 1992: les Carrosses d'Organyà.
L'Arxiu Comarcal reviu la seva celebració a través de la contextualització realitzada per Marta Belmonte -ara per ara, la primera i màxima especialista en el seu estudi- a partir d'un conjunt de pel·lícules enregistrades per Josep Sansegundo que l'Arxiu custodia digitalment.
Es tracta d'una excepcional documentació inèdita integrada per 9 pel·lícules de 8 mm enregistrades entre 1975 i 1986 per Josep Maria Sansegundo.
Les primeres comunions des del record bibliogràfic de Mercedes Moliné
El mes de maig és el mes de bodes i primeres comunions, per la qual cosa l'Arxiu Comarcal de l'Alt Urgell rescata una exposició que va organitzar del 13 de desembre de 2013 al 14 de gener de 2014 sobre una extraordinària col·lecció de llibres de primera comunió de Mercedes Moliné integrada per 121 peces.
Ara, l'exposició es presenta en suport digital a través d'un document en pdf amb la informació somera de cada llibre així com d'un vídeo de suport.
Es tracta d'una festa popular, que es va portar a terme fins els anys 80 del segle XX, però que progressivament va anar perdent vigència
Autor Carmel Biarnés (Reportatge 41)
Les festes amb bous tenen una llarga tradició a Catalunya i, encara avui, són vigents a algunes comarques del sud de Catalunya.
No obstant això, tot i que s'havien celebrat a la totalitat de les Terres de l'Ebre, actualment han quedat concentrades, especialment, al Montsià i al Baix Ebre i, en menys mesura, en alguna població de la Terra Alta, comarques on, en ocasions, són el nucli central de la Festa Major.
A la Ribera d'Ebre les festivitats amb bous van anar perdent importància al llarg del segle XX, fins a desaparèixer de totes les poblacions als anys 80, tot i algun intent no reeixit de rescatar-les.
Per documentar l'ámbient d'aquestes festes us proposem consultar un reportatge fotogràfic, que situem als anys 70 del segle XX, del fotoperiodista Carmel Biarnés, en què retrata l'ambient festiu d'una tarda de bous a la seva població natal, Ascó.
Les fotografies ens mostren una tradicional plaça, que acostumava a ser una construcció efímera de fusta que es muntava per a la festa i es desmunten un cop acabada.
Al perímetre –i en moltes de les edificacions del voltant, inclosa l'església- s'hi congregava un nombrós públic assistent.
Accediu al reportatge a http://ves.cat/euaL
Centenari del naixement de Joan Fusté Rius, fundador de la Festa de la Bicicleta del Vendrell
Joan Fusté Rius en bicicleta al carrer dels Cafès.
Dècada dels anys 40 del segle XX.
Enguany, la 78a edició de la Festa de la Bicicleta del Vendrell no es podrà celebrar a causa de la pandèmia.
Aquesta festa popular, que omple els carrers de la vila d'esport i alegria, se celebra des de 1942 gràcies a la iniciativa del vendrellenc Joan Fusté i Rius (1920-1990), el qual va crear-la empès per la seva gran afició al ciclisme i inspirant-se en la festa de Sant Cristòfol.
L'edició del 2020 de la Festa de la Bicicleta hauria coincidit amb el centenari del naixement del seu fundador, en Jan Fusté, el qual va tenir la idea que, cada mes de maig, els vendrellencs i les vendrellenques, i fins i tot els comarcans, guarnissin les seves bicicletes amb flors.
Amb el temps, però, la creativitat dels participants va anar transformant les bicicletes en carrosses espectaculars.
El 1987, en Jan va deixar d'organitzar l'esdeveniment per motius de salut.
Aleshores, un grup de joves, engrescats per la iniciativa, va crear la Comissió Jan Fusté per tal de donar-li continuïtat, fins que el 2001 se'n va fer càrrec l'Ajuntament del Vendrell.
El 2013 la Comissió Jan Fusté va fer donació a l'Ajuntament del Vendrell del fons documental de la Festa de la Bicicleta, que inclou la documentació de Jan Fusté.
Des d'aleshores, aquest fons es troba dipositat a l'Arxiu Comarcal del Baix Penedès.
Davant la impossibilitat de dur a terme l'edició d'enguany i per tal de commemorar el centenari del naixement del seu fundador, us volem recordar que l'Arxiu Comarcal té digitalitzats els programes de la festa des de 1942 fins a 1989, que són consultables al Portal Arxius en línia del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya ( cliqueu aquí ).
Us convidem a viatjar en el temps a fi de conèixer com s'ha viscut aquesta festa al llarg de més de quatre dècades.
Així doncs, us oferim l'audiovisual La Festa de la Bicicleta del Vendrell des del seu orígens ( cliqueu aquí ), produït per RTV el Vendrell i l'ACBP.
S'havia de celebrar el 23 i 24 de maig de 2020
La colla de Gegants i Caperruts de Ripoll ha hagut de suspendre la festa de celebració dels 75 anys que tenien prevista pel cap de setmana del 23 i 24 de maig.
Amb aquesta petita notícia farem quatre apunts sobre la història d'aquest parell de personatges com són Guifré i Guinedell que ara feien 75 anys de vida gegantera.
A les nostres xarxes socials hem fet una petita sèrie dedicada a aquests personatges i a tot l'esforç que hi ha al darrera.
Tot esperant que ben aviat ens tornin a fer gaudir pels carrers de la nostra vila:
Els gegants de Ripoll, a la plaça de l'Ajuntament, el dia de la seva inauguració: s'observen uns nens a punt per ballar, 5 d'agost de 1945
Els gegants de Ripoll a la plaça de l'Ajuntament el dia de la seva inauguració, 1945
Portants dels gegants, components de la "Confraria dels Àngels de l'Hospital", pabordes i pabordesses durant la festa dels Àngels, 1948
Marià Font va tenir la idea de construir uns gegants per a la vila de Ripoll.
Marià Font, fou l'ànima de la secció teatral de l'Acadèmia Catòlica.
Després de la mort de la seva mort, l'Acadèmia, adoptarà el seu nom.
Paral·lelament fou el responsable del fons bibliogràfic i documental que havia recollit el Sr.
Eusebi Pujol va acceptar la proposta i ho proposa als companys del Consistori Municipal en sessió plenària del 4 d'abril de 1945.
En qüestió de quatre mesos es van construir a Casa Paquita.
El 5 d'agost de 1945 va ser la seva presentació i els seus primers portadors van ser el Sr.
Pere Puig Parés(director de l'Escola Municipal de Ripoll des del 1952 fins l'any 1959), va compondre per l'ocasió una marxa i un ballet, per a flabiol i tamborí.
En quins moments han sortit els gegants?
La festa dels Elois es celebra a Berga des de temps immemorial, era promoguda i organitzada pel gremi del elois, que aplegava, com arreu els oficis vinculats al foc i els traginers, a Berga a més acollia moltes altres professions, que no tenien prou entitat per formar un gremi propi.
Així la festa dels Elois va esdevenir una de les més importants de la població.
Com arreu la celebració es feia per Sant Joan, però una remodelació del 1962 va canviar la data per motius pràctics: no interferir ni amb la festa pròpia de Sant Joan, ni els anys en que les dates ho propiciaven, amb la Patum, avui se celebra el diumenge sobre de Sant Jaume, al juliol.
Avui dia la rècula de cavalleries i genets s'aplega a la plaça de Santa Magdalena després d'un itinerari que s'inicia als afores de la ciutat.
En el seu itinerari s'atura davant el temple parroquial per a la benedicció, en tot el trajecte genets i cavalleria són mullats a dojo des de els balcons, amb galledes d'aigua.
Segueix un ofici a Sant Francesc, on el gremi havia tingut altar propi.
Als claustres del convent es celebra una boda típica de l'Alt Berguedà.
S'acaba tot a la plaça de Sant Joan, on els administradors, que són els mateixos que per Patum, i la parella que ha interpretat la boda ballen el "Ballet de Déu", amb una música molt característica.
La festa te prolegòmens el dia anterior.
El banderer dels Elois porta l'ensenya amb la creu de Borgonya, record dels berguedans que van participar a l'expedició de Carles V contra Tunísia.
Sardanes, passades amb cavalleria, en diferents èpoques s'havien fet curses, completen la festa, mantinguda amb tenacitat per l'ajuntament, el gremi aplegat en torn la família Cuberas amb la participació imprescindible de l'agrupació teatral La Farsa.
Imatges del fons Josep Deseuras i Vilanova, de l'Arxiu Comarcal del Berguedà