projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Aquests últims mesos des del Centre de Ciència i Tecnologia Forestal de Catalunya (CTFC) han portat a terme diferents accions comunicatives pel foment i la promoció de la biomassa forestal en el marc del projecte BCN Smart Rural.
En total, han realitzat quatre càpsules breus, de 20 segons cadascuna i un vídeo que les engloba totes.
Les han dedicat a l'energia, ja que la biomassa forestal és una energia de proximitat i renovable ideal per generar calor; al bosc, atès que l'aprofitament de la biomassa forestal valoritza els nostres boscos i permet una gestió forestal sostenible; a la reducció de la petjada de carboni; als efectes en termes d'ocupació i economia local.
A partir de dilluns vinent, 28 de setembre i fins l'11 d'octubre, s'aniran emetent per TV3 i pel canal 324.
La primera emissió es farà el mateix dilluns a les 21;30h en el programa TN vespre i seguiran les emissions repartides de la següent manera:
A més, del 5 d'octubre al 20 de novembre, també es podran veure al programa Connecti.cat, de la Xarxa de Comunicació Local, de les 19 a les 20 h, a la llista de TV locals que podeu veure en aquest enllaç.
Aquestes accions s'han dut a terme en el marc del projecte BCN Smart Rural, que articula la seva estratègia en base a una economia verda i circular i de caràcter local, que aportarà̀ beneficis a nivell econòmic, social, ambiental i també al reequilibri territorial.
El projecte, del que som socis, ha estat cofinançat per la Diputació de Barcelona i el Fons Europeu de Desenvolupament Regional FEDER.
Podeu veure la notícia original al següent enllaç
El terme biomassa es refereix al conjunt de tota la matèria orgànica d'origen vegetal o animal, que inclou els materials que procedeixen de la transformació natural o artificial.
L'energia que es pot obtenir de la biomassa prové de la llum solar, la qual, gràcies al procés de fotosíntesi, és aprofitada per les plantes verdes i transformada en energia que queda acumulada a l'interior de les seves cèl·lules.
Aquesta energia pot ser traspassada per la cadena alimentària al regne animal.
L'energia acumulada a la biomassa pot ser alliberada sotmetent-la a diversos processos d'aprofitament energètic.
L'aprofitament de l'energia de la biomassa contribueix notablement a la millora i conservació del medi, ja que no té un impacte mediambiental significatiu, atès que el CO 2 que s'allibera a l'atmosfera durant la combustió ha estat prèviament captat pels vegetals durant el seu creixement; per tant, el balanç final és nul.
L'energia de la biomassa no és recomanable a les zones declarades de protecció especial de l'atmosfera ateses les emissions d'òxids de nitrogen (NO x ) i de partícules en suspensió de diàmetre inferior a 10 micres.
Aquestes zones estan incloses en el Pla d'actuació per a la millora de la qualitat de l'aire de la Generalitat de Catalunya.
Els diferents productes que es consideren dins del terme genèric de biomassa poden ser de tipus forestal, agrícola i del sector ramader.
Tammateix, la fracció orgànica dels residus industrials i municipals també es considera com a biomassa.
El procés de combustió de la biomassa llenyosa permet generar un fluid tèrmic (vapor, aigua calenta, oli tèrmic, etc) que possibilita un aprofitament directe i l'estalvi de combustibles fòssils derivats del petroli.
Així d'una manera directa, la combustió dels residus forestals i agrícoles poden ser una font energètica per a calefacció en l'àmbit domèstic, tant en instal·lacions individuals com col·lectives.
La combustió de la biomassa en una caldera permet generar vapor a alta pressió i temperatura, que s'expandeix en una turbina de vapor tot generant energia elèctrica.
També és possible la utilització de la biomassa en cogeneracions existents (amb motors alternatius, turbines de gas o turbines de vapor) a partir de les tecnologies de gasificació i piròlisi.
Actualment, els consumidors domèstics poden triar entre dues opcions de contractació elèctrica.
En funció de l'opció que es triï el preu per consum d'energia que es pagui serà diferent.
Modalitats de facturació que poden triar els consumidors:
Des de l'1 de juliol de 2018, segons l'Ordre ITC/3860/2007, les companyies distribuïdores han substituït els comptadors de les cases per nous equips digitals i telegestionats que permeten la discriminació horària.
Aquests nous comptadors indiquen el consum a cada hora, de manera que es realitza es pot realitzar una facturació horària a partir d'aquest consum hora a hora i del preu horari de l'energia en el mercat majorista d'electricitat.
Amb aquest canvi, s'obté un major con eixement de dades de consum per part del consumidor i de la companyia comercialitzadora i per tant es pot adaptar el perfil de consum en funció de les hores on el preu de l'energia és més barat.
Infografia de les modalitats de contractació
La bicicleta és un vehicle molt apte per a moure's per la ciutat i reduir significativament l'impacte del transport a l'àrea urbana.
Donada la necessitat de reduir l'actual ús intensiu dels combustible fòssils en el transport, cal plantejar com ha de ser la mobilitat urbana per tornar el protagonisme als desplaçaments a peu o en bicicleta.
En els darrers anys, la bicicleta s'està consolidant com una bona alternativa als desplaçaments quotidians amb altres mitjans de transport, i per això rep el suport municipal i és acollit pel ciutadà a moltes ciutats arreu del país.
Aquesta plantejament s'ha reforçat amb la implantació de sistemes de bicicletes públiques.
La bicicleta pública és una innovació que permet considerar una flota de bicicletes com a part del transport públic d'una ciutat, amb bases on deixar o recollir les bicicletes, carrils especialment preparats per a aquest tipus de vehicle, sistemes de pagament integrat, etc. Per implantar aquest sistema, caldrà doncs, un seguit de mesures de promoció i gestió de la bicicleta a la ciutat.
Cal tenir present que la bicicleta pública és una eina més per promoure l'ús d'aquest vehicle, però no és pas l'única eina.
La prioritat és la seguretat del ciclista en tots els seus àmbits.
Per tant, caldrà invertir en els carrils-bici segregats, les zones pacificades i controlades o preveure la quantitat necessària d'aparcaments segurs per satisfer la demanda dels ciclistes.
Només així creixerà l'ús de la bicicleta privada a la ciutat.
Gran part dels desplaçaments de les persones es fan a les ciutats, o tenen origen o final a les ciutats.
Ens desplacem per anar a treballar, a estudiar, per raons d'oci...
Els plans de mobilitat urbana preparen les ciutats i el seu radi d'influència per facilitar aquests desplaçaments i racionalitzar-los, vetllant també per a la qualitat de l'aire que respirem a les ciutats.
Degut a l'espectacular increment de la mobilitat de persones i mercaderies els darrers anys, el sector transport és el consumidor final d'energia més important a Catalunya des del 1996.
També és la principal font emissora de gasos contaminants a l'atmosfera.
Per tant, és prioritari mirar de reduir aquest consum.
El Pla de l'Energia i Canvi Climàtic de Catalunya 2012-2020 preveu la planificació de la mobilitat de les persones i de les mercaderies com un dels eixos bàsics de la seva política energètica.
La mobilitat és un àmbit estratègic per al desenvolupament del territori, a tal efecte l'any 2003 es va aprovar la Llei 9/2003 de 13 de juny la de mobilitat de Catalunya.
On s'estableix la obligatorietat de planificar la mobilitat donant prioritat als sistemes de transport públic i col·lectiu i a uns altres sistemes de transport de baix impacte, com ara els desplaçaments a peu, amb bicicleta o amb altres mitjans que no consumeixin combustibles fòssils.
La llei fa especial èmfasis en la mobilitat en l'àmbit local i en concret, obliga a tots els municipis de més de 50.000 habitants i els que són capital de comarca a realitzar un Pla de Mobilitat Urbana (PMU).
El consum energètic municipal presenta unes característiques específiques degut principalment a:
Per a coordinar les actuacions municipals en l'àmbit energètic es convenient designar un gestor energètic.
Aquest pot ser escollit entre un dels tècnics municipals.
Les principals funcions del gestor energètic serien les següents:
Tanmateix, el gestor energètic ha de disposar dels mitjans humans i materials de les diferents àrees de l'Ajuntament i comptar amb el recolzament d ́una comissió multidisplinària, la Comissió d'Energia, en la que participin els responsables de les diferents àrees implicades en les despeses energètiques (Hisenda, Serveis Tècnics, Medi Ambient, Cultura...).
Idealment hauria d'estar composada d'un president, el gestor energètic, els responsables dels centres de consum i el cap de comptabilitat i gestió ecònòmica.
Les tasques principals de la Comissió d'Energia serien:
Es consideren edificis de consum d'energia garebé zero aquells que tenen un nivell d'eficiència energètica molt alt.
La quantitat d'energia que necessiten que és molt baixa o gairebé zero, en aquests edificis s'hauria de cobrir, en molt àmplia mesura, per energia generada amb fonts renovables, incloent la que es genera al propi edifici (autoconsum) o la que es genera en l'entorn.
Cada estat membre ha transposat aquesta definició, i a Espanya un edifici de consum d'energia gairebé nul és aquell edifici, nou o existent, que compleix amb les exigències reglamentàries establertes en el Document Bàsic "DB HE Estalvi d'Energia" del Codi tècnic de la edificació, referent a la limitació de consum energètic per a edificis de nova construcció.
Aquesta definició està indicada al Reial Decret 732/2019, pel que es modifica el Codi tècnic de l'edificació, aprovat pel Reial Decret 314/2006, de 17 de març.
Els edificis de nova construcció han de ser edificis de consum d'energia gairebé zero a partir del 31 de desembre de 2020 i els edificis públics ho han de ser a partir del 31 de desembre de 2018.
A l'hora de dissenyar un edifici, s'han de tenir en compte i analitzar aspectes com la situació geogràfica i les condicions climàtiques de l'entorn de l'edifici, l'entorn proper, la disponibilitat de recursos i l'ús que es farà de l'edifici.
En quant al consum d'energia, aquest es defineix en funció de la relació entre la necessitat d'energia de l'edifici i el rendiment del mateix (instal·lacions i equips).
Per a reduir el consum energètic als edificis podem actuar amb les següents estratègies:
Segons la directiva 2018/844, "cada Estat membre establirà una estratègia a llarg termini per a donar suport a la renovació dels seus parcs nacionals d'edificis residencials i no residencials, tant públics com privats, transformant-los en parcs immobiliaris amb alta eficiència energètica i descarbonitzats abans de 2050, facilitant la transformació econòmicament rendible dels edificis existents en edificis de consum d'energia gairebé nul.
D'acord amb l'avaluació d'impacte de la Comissió, per complir de manera rendible les ambicions de la Unió en matèria d'eficiència energètica seria necessari realitzar la renovació a una taxa mitjana anual de el 3%.
A Catalunya, la certificació energètica és obligatòria a través del certificat que gestiona l'Institut Català d'Energia.
Aquest certificat és específic per energia i el seu objectiu és informar a la ciutadania del comportament energètic del seu edifici.
En els darrers anys però, s'està parlant cada vegada més de construcció ambiental, bioconstrucció, arquitectura bioclimàtica, construcció ecològica, eficiència energètica i altres conceptes relacionats amb energia, salut i sostenibilitat, i per això s'han creat altres certificats voluntaris que promouen aquests criteris en la construcció i la rehabilitació.
Els certificats voluntaris busquen l'equilibri en l'aplicació de mesures ambientals, econòmiques, socials i alhora donen prestigi i visibilitat al promotor.
Les certificacions voluntàries de sostenibilitat més conegudes són les que es poden trobar a continuació:
Entenem per climatització el control i gestió de la temperatura de casa nostre, tant si es tracta d'escalfar-la quan fa fred com refredar-la quan fa calor.
Tenint en compte els següents consells i informacions podrem optimitzar el consum energètic destinat a la climatització de la nostra llar.
L'agost de 2017, la Unió Europea va establir un nou reglament per a l'etiquetatge energètic d'equips i productes relacionats amb l'energia (reglament (UE) 2017/1369).
L'objectiu de la normativa és facilitar al consumidor la informació necessària sobre l'eficiència energètica del producte a través de l'etiqueta energètica, per ajudar-lo a prendre decisions a l'hora d'adquirir un producte que li permeti reduir el consum i la factura energètica.
La nova etiqueta energètica, que s'anirà implementant progressivament a partir de l'1 de març de 2021, mantindrà la seva gamma de colors actual, del verd fosc al vermell, i des de la lletra A (com la més eficient ) fins a la lletra G (com la menys eficient).
Com a principal novetat, la nova etiqueta eliminarà les actuals classificacions A +, A ++ i A +++, cosa que obligarà a fer un re-escalat de les actuals.
El nou etiquetatge energètic en els equips de climatització
Els productes de calefacció i aigua calenta sanitària, amb excepció dels que utilitzen combustibles sòlids, com ara la biomassa, hauran d'incorporar una l'etiqueta amb
informació sobre el consum d'energia i, quan correspongui, una altra amb informació complementària.
Per exemple, els equips de fins a una potència màxima de 70 kW hauran d'incorporar l'etiqueta energètica quan es posin a la venda, i una etiqueta de sistema (facilitada per l'instal·lador) on s'avaluï l'eficiència conjunta de l'aparell amb tots els elements addicionals que complementin la seva instal·lació, com en el cas de disposar de sistemes solars tèrmics, o la incorporació de termòstats, acumuladors d'aigua, etc.
La nova reglamentació sobre l'etiqueta energètica també estableix que, en el cas d'aquells productes que requereixin programes o microprogrames informàtics per al seu òptim funcionament, s'ofereixin actualitzacions d'aquests programaris als usuaris que els hagin adquirit.
Per regla general, les actualitzacions de programari estan dissenyades per millorar el rendiment del producte, però s'haurà de controlar que aquestes actualitzacions no repercuteixin negativament en l'eficiència energètica i els altres paràmetres que indiqui l'etiqueta del producte.
Si fos així, s'haurà d'informar d'aquests canvis i oferir a l'usuari l'opció d'acceptar o rebutjar l'actualització.
La normativa d'etiquetatge energètic és d'obligat compliment per a tots aquests tipus de productes que es comercialitzin i s'instal·lin en l'àmbit de la Unió Europea.
Durant bona part del dia, la llum del Sol ens il·lumina prou com per no haver d'encendre els llums i, de fet, és més recomanable per a la nostra vista que la llum artificial.
A l'hora d'il·luminar casa nostra, cal tenir en compte les necessitats de cada espai, ja que no totes les habitacions necessiten la mateixa llum, ni la necessiten durant el mateix temps, ni la necessiten amb la mateixa intensitat.
Només la cuina i el bany necessiten una lluminositat intensa.
Les estances on hi fem vida i els dormitoris, en canvi, poden disposar d'un enllumenat central eficient, i il·luminació localitzada allà on sigui necessari.
Sovint, hi ha prou amb una bombeta de poca potència i alt rendiment per a llegir o treballar.
L'eficàcia lluminosa d'una làmpada és la quantitat de llum emesa per unitat de potència elèctrica (W) consumida.
Es mesura en lúmens per Wat i permet compara l'eficiència d'unes fonts de llum respecte les altres.
Actualment, les bombetes led són les que ofereixen una eficàcia lluminosa més alta.
Els llums de baix consum són els petits tubs fluorescents que s'han adaptat a la mida, les formes i els suports de les bombetes; per això també es coneixen com a làmpades "compactes".
Els llums LED són bombetes de baix consum que tenen una despesa elèctrica inferior als fluorescents compactes i amb una durabilitat superior.
El seu major preu queda compensat per la seva durabilitat i eficiència.
El sistema de facturació elèctrica per a l s consumidors domèstics (subministraments inferiors a 10 kW) va ser modificat l'any 2014, introduint la possibil itat de que aquests consum idors poguessin disposar de preus de l'energia elèctrica segons els horari s en què es produeix el consum i indexats al preu del mercat elèctric majorista.
En aquest apartat expliquem els trets principals de les diferents modalitats de contractació di sponibles per als consumidors domèstics.
També trobareu una exp licació de la factura elèctrica, a més d'altres aspectes, com la compra d' energia 100% renovable o c onsells per estalviar energia.
L'energia geotèrmica és l'energia que s'obté mitjançant l'aprofitament de la calor interna de la Terra, que globalment es pot considerar contínua i inesgotable a escala humana.
Un jaciment geotèrmic és una zona del subsòl on el recurs geotèrmic és susceptible de ser aprofitat per l'home.
El jaciments geotèrmics es classifiquen d'acord amb el nivell energètic del recurs que contenen.
Es poden classificar de la següent manera:
Actualment, a Catalunya l'ús més estès de l'energia geotèrmica és l'aprofitament geotèrmic de molt baixa temperatura mitjançant bomba de calor per a la climatització d'edificis.
Es tracta d'una tecnologia eficient amb uns destacats estalvis energètics i amb l'avantatge de que les condicions geològiques per al seu aprofitament són poc exigents i es pot aprofitar el recurs a la pràctica totalitat del territori.
El rendiment d'aquestes bombes de calor és major que si s'intercanvia amb l'aire exterior.
Existeixen diferents sistemes d'aprofitament de l'energia geotèrmica de molt baixa temperatura, que es classifiquen en dues tipologies principals: sistemes oberts, on es capta aigua d'un aqüífer per al seu aprofitament, i sistemes tancats, on el fluid de les bombes de calor circula a través d'un circuit bescanviador tancat situat en el subsòl.
Segons com estiguin situats els bescanviadors en el subsòl podem distingir entre aprofitaments amb bescanviadors verticals o amb bescanviadors horitzontals.
Base de dades d'Instal·lacions de Geotèrmia Superficial de Catalunya, que ha elaborat l'ICGC amb la col·laboració de l'ICAEN
Al següent gràfic es mostra l'evolució dels preus de la biomassa a Catalunya els darrers anys:
La biomassa té històricament un preu molt més estable que els combustibles fòssils.
A l'inici de l'Estratègia de biomassa, el 2013, es partia de preus alts dels combustibles fòssils, els quals van disminuir fortament fins el 2016.
Des de llavors, van augmentant un altre cop.
Font: Estratègia per promoure l'aprofitament energètic de la biomassa forestal i agrícola
Els preus s'expressen en cèntims d'euro per kWh, ja que aquesta unitat de mesura facilita la comparació amb els combustibles fòssils.
L'hidrogen (H 2 ) no és pròpiament una forma d'energia primària sinó un compost químic que pot tenir usos energètics i que jugarà un paper estratègic en el nou model energètic.
Actualment, gairebé la totalitat de l'hidrogen s'obté a partir d'hidrocarburs, principalment mitjançant el procés de reformat amb gas natural.
L'hidrogen també es pot produir a partir de l'electròlisi de l'aigua, procés que necessita d'energia elèctrica.
Si aquesta energia elèctrica té un origen completament renovable, tal com planteja l'escenari futur de la transició energètica, l'hidrogen produït serà d'origen renovable.
L'hidrogen pot jugar un paper important en la gestionabilitat del sistema elèctric.
Algunes fonts energètiques renovables com l'eòlica o la solar (grans protagonistes en la transició energètica) no són gestionables, ja que produeixen energia elèctrica depenent de variables meteorològiques com la intensitat del vent o la radiació solar.
Això vol dir que no poden garantir la producció d'energia elèctrica en un determinat moment perquè alternen períodes d'alta i baixa producció en funció de les condicions climatològiques.
Amb l'ús cada cop més freqüent d'aquestes fonts energètiques renovables no gestionables seran necessaris sistemes d'emmagatzematge d'energia, com per exemple, el bombament hidroelèctric, les bateries electroquímiques o també l'hidrogen.
Els pics d'alta generació elèctrica de fonts renovables poden produir d'hidrogen, que es pot utilitzar directament, emmagatzemar-se en tanc o injectar-se en baixa proporció a la xarxa actual de gasoductes.
Aquest hidrogen produït en base a energies renovables també es podria fer servir per a finalitats tèrmiques a la indústria o per a la descarbonització de la mobilitat, especialment en aquells mitjans de transport que resulten tecnològicament més difícil d'electrificar, com el transport pesant per carretera, el transport marítim o l'aviació.
D'altra banda, l'hidrogen produït en períodes d'excés de producció elèctrica també es pot utilitzar, mitjançant piles d'hidrogen, per generar electricitat quan la producció provinent de fonts energètiques sigui escassa.
A més, una disminució dels costos de l'electricitat renovable estaria acompanyada d'una reducció també del cost de producció d'hidrogen.
Espai de participació restringit a empreses, institucions i entitats convidades per la seva expertesa en la matèria.
L'eficiència energètica és la capacitat d'utilitzar els aparells i equips de manera que compleixin la seva funció consumint la mínima quantitat d'energia possible.
En el cas dels electrodomèstics i aparells domèstics, l'eficiència energètica s'identifica gràcies a l'etiqueta energètica que informa al consumidor de manera útil i senzilla.
A la Unió Europea, l'etiqueta energètica no és obligatòria en tots els electrodomèstics però sí en alguns d'ells: frigorífics i congeladors, rentadores i assecadores, rentavaixelles, fonts de llum domèstiques, pantalles, forns elèctrics i aires condicionats.
Des del 2017, la Unió Europea establia un etiquetatge especial per als electrodomèstics per informar al consumidor sobre la seva eficiència energètica.
A finals del 2019 el Parlament Europeu va aprovar un canvi en la classificació d'etiquetatge d'eficiència energètica dels electrodomèstics que entrarà en vigor de manera progressiva a partir de l'1 de març de 2021.
Quan s'implementi aquesta nova classificació mediambiental, els electrodomèstics més eficients deixaran de ser A +++, per convertir-se en A. El canvi aprovat doncs modificarà la classificació amb estrelles dels darrers anys per deixar pas a una catalogació que va de la A a la G.
L'objectiu d'aquest canvi d'etiquetatge és oferir la informació sobre l'eficiència energètica dels aparells de manera més clara i comprensible per al consumidor.
S'havia comprovat que amb les etiquetes A +, A ++ i A +++, la motivació a comprar electrodomèstics més eficients era inferior a la que hi havia amb l'escala de la A a G atès que els consumidors estaven menys motivats a optar pels aparells d'eficiència energètica més alta.
La norma també estableix que les noves etiquetes seguiran el ritme de les millores tecnològiques en eficiència energètica.
Això suposa que seran revisades quan el 30% dels productes en el mercat comunitari rebin la màxima classificació (A) o quan el 50% es trobin entre les franges A i B, a fi d'assegurar la seva utilitat.
Què ens dirà la nova etiqueta energètica
La nova etiqueta energètica dels electrodomèstics no només informarà del seu consum elèctric, sinó que també aportarà dades sobre altres característiques dels aparells com l'aigua utilitzada per cicle de rentat o el soroll, entre d'altres.
A més, inclourà un codi QR que els usuaris podran escanejar per obtenir informació addicional sobre el producte.
Els electrodomèstics que hauran d'incloure de les noves etiquetes a partir del 2021 són les rentadores i assecadores, rentavaixelles, frigorífics i vinoteques, llums, pantalles electròniques i frigorífics comercials.
Etiquetes dels electrodomèstics