Durant la primera meitat del segle XX s'avança poc en l'elaboració del cadastre urbà; es realitzen només treballs de conservació i millora de la informació existent, però no serà fins l'aprovació de la LLei del Sòl, any 1956, quan s'avança en l'execució del cadastre urbà, mitjançant el control gràfic.
L'elaboració del Cadastre urbà als anys 60 del segle XX coincideix amb el creixement de la gran propietat, l'especulació urbanística i el Primer "Plan de Desarrollo" (1962-1965).
Tot això queda reflectit a la llei de la Reforma Tributària de 1966, que es determinant per l'elaboració d'aquesta reforma.
Els expedients d'implantació cadastral tenen un gran valor informatiu; estan formats per una carpeta que conté la informació de l'immoble i recull les dades del propietari.
Un altre document reflecteix les dades sobre identificació i valoració i un tercer document descriu físicament la finca, adjuntant un petit plànol i una fotografia.
Títol: Expedient d'implantació cadastral
L'aplicació de la Contribució d'Immobles, Cultius i Ramaderia, implantada arran de la Reforma Fiscal de 1845, generà una ingent documentació fiscal entre la qual hi figuren els amillaraments.
El sistema d'amillaraments consistia en el repartiment de les quotes entre províncies, municipis i propietaris.
El Ministeri d'Hisenda, per llei, repartia la part corresponent d'aquest impost a cada província.
Les Administracions d'Hisenda amb l'aprovació de les Diputacions provincials ho repartien entre els Ajuntaments; les Juntes Pericials, dins l'àmbit local, s'ocupaven del repartiment deles quotes entre els propietaris.
Les imperfeccions del sistema eren l'ocultació i el frau a partir de les declaracions jurades dels propietaris i la falta de verificació de la riquesa declarada.
El concepte jurídic d'amillarament queda recollit a la legislació d'aquest període, però també engloba un concepte documental que és utilitzat en diferents èpoques.
Títol: Apèndix a l'amillarament
Apèndix a l'amillarament del terme municipal de Canyelles
La demanda o expressió legal del conflicte laboral és una queixa a títol personal d'un treballador que es decideix a denunciar al seu patró, ja sigui en l'aplicaió incorrecta dels reglaments que estableixen les condicions laborals mínimes ( salaris, vancances, horaris, sancions) o bé en l'incompliment de la legislació social ( acomiadaments involuntaris, indemnitzacions per accidents de treball, jubilació, afiliació a la Seguretat Social, subsidi d'orfandat i viduïtat i altres prestacions socials).
Títol: Expedient de reclamació de quantitat
Expedient de reclamació de quantitat
Juntament a la Confederació Nacional de Sindicats (CNS), el falangisme va crear les Obres Sindicals per tal de respondre a les competències assistencials de l'Organització Sindical Espanyola, junt a les laborals, administratives i econòmiques.
Creades entre els anys 1939-42 i integrades a la Vicesecretaria Nacional, l'Obra Sindical "Educación y Descanso" tenia la funció de promoure i realitzar activitats artístiques, culturals i esportives per als treballadors enquadrats en els grups d'empresa.
Per dur a terme aquestes activitats es disposava de centres culturals, instal·lacions esportives, residències i ciutats residència.
Activitats que s'extenien a grups de teatre, conjunts corals, dances, viatges i competicions esportives.
Els campionats esportius, les demostracions gimnàstiques i folclòriques culminaven anualment el dia 1 de maig a Madrid, a l'estadi Santiago Bernabéu, amb assitència del cap d'Estat.
Cartell de l'Exposició Col·lectiva de Pintura i Fotografia.
La Contribució Industrial va ser un dels pilars de la Hisenda Pública fins ben entrat el segle XX.
Aquest fons permet analitzar el llistat de contribuents industrials, comercials i professionals subjectes a la contribució industrial, especificant la tarifa, professió, art o ofici per la qual tributen anualment al Tresor Públic.
La introducció de la contribució d'utilitats va reduir l'activitat de la contribució industrial que fins llavors en gravaba els beneficis.
Aquest nou impost juntament a una disposició de 1957, la qual relega la contribució industrial a les petites empreses, i l'apogeu de l'impost sobre la renda (personal i societats) fa que a partir dels anys 60 la contribució industrial passi a ser un impost censal, per activitat industrial enlloc d'un impost fonamental.
Títol: Registre d'altes a la Contribució Industrial i Comerç
Llibre de contribució industrial de Sant Martí de Provençals