Resolució 82/2018, de 25 d'abril
Viatges de l'Alcalde a càrrec de l'Ajuntament.
La informació sobre viatges de l'Alcalde no només és informació pública, sinó que també hi ha un interès públic evident en poder accedir-hi, ja que la decisió de dur a terme els viatges oficials, inclosa la de les persones que hi han de participar, és una decisió essencialment discrecional de l'Alcaldia, pot ser significativa als efectes de la representació institucional de la ciutat i compromet recursos públics.
Hi ha, a més, una lògica malfiança ciutadana en relació amb els abusos que es poden cometre en aquesta qüestió, atesos alguns antecedents a bastament comentats als mitjans de comunicació en els darrers anys; totes aquestes consideracions posen en relleu el sòlid interès públic que avala l'accés a aquesta informació.
Les dades dels possibles acompanyants (personal de l'Ajuntament o persones externes) s'haurien de donar, ja que no són dades especialment sensibles i la ponderació requerida per l'article 24 LTAIPBG entre l'interès en protegir-les i l'interès públic en accedir-hi, en atenció a les consideracions fetes pel paràgraf anterior, s'hauria de resoldre a favor de l'accés, però prèviament a facilitar-les caldria donar audiència a les persones afectades, d'acord amb el previst per l'article 31 LTAIPBG; si no s'ha fet aquest tràmit, i per tal de no retardar més l'accés a una informació que, per diverses causes, es ve demorant massa temps, sembla raonable no facilitar la identitat i indicar la responsabilitat municipal o condició institucional, social, professional o de qualsevol altra índole per la qual cada acompanyant participa en el viatge i, si la persona reclamant en vol conèixer la identitat, que ho demani expressament a l'Ajuntament, el qual li la hauria de facilitar, després de donar audiència a la persona o persones afectades.
Si les raons per no donar la informació que manca facilitar a la persona reclamant, o part d'ella, són que és informació a mans d'empreses o altres entitats del sector públic local, llavors el que ha de fer l'Ajuntament, més que invocar una causa d'inadmissibilitat per aquest motiu, és derivar la sol·licitud a l'empresa o empreses o altres entitats del municipi que, al seu entendre, podrien disposar de part de la informació sol·licitada.
La GAIP ve sostenint que només poden ser tingudes en compte als efectes d'excusar el lliurament de la informació sol·licitada les causes d'inadmissibilitat si són invocades dins del termini d'un mes establert per l'article 33 LTAIPBG, ja que si ha vençut aquest termini, i s'ha produït silenci administratiu positiu, l'eventual concurrència de causes d'inadmissibilitat no enerva l'obligació municipal de facilitar la informació estimada presumptament per silenci administratiu positiu.
Número d'expedient de la Reclamació: 6/2018
- No hi consta si l'alcalde de Tarragona hi va anar sol o no.
- No hi consta cap documentació sobre els allotjaments on va pernoctar, el mitjà de transport utilitzat, els establiments on va fer els àpats i altres despeses associades als viatges.
- No hi consten la relació de persones que el van acompanyar a cada viatge i les factures de les despeses associades a aquestes persones durant els esmentats viatges (pernoctacions, àpats, etc)."
La informació sol·licitada indicada a l'antecedent 2 (viatges de l'alcalde, amb indicació de la seva durada, dels justificants, dels eventuals acompanyants i del cost generat per tots ells), en la mesura que cal entendre, d'acord amb els termes en els que ha estat demanada, que es tracta de viatges oficials i sufragats per l'Ajuntament (és a dir, en cap cas de viatges privats del titular de l'alcaldia), és informació pública, en el sentit que dona a aquest concepte l'article 2.b LTAIPBG (informació elaborada per l'Ajuntament i la que té en el seu poder), ja que aquests viatges o bé han deixat rastre en l'agenda de l'Alcalde, o bé, i en tot cas si han estat sufragats amb recursos municipals, han deixat rastre en la gestió econòmica de l'Ajuntament.
No només és informació pública, sinó que també hi ha un interès públic evident en poder accedir-hi, ja que la decisió de dur a terme els viatges oficials, inclosa la de les persones que hi han de participar, és una decisió essencialment discrecional de l'Alcaldia, pot ser significativa als efectes de la representació institucional de la ciutat o de les gestions municipals davant d'altres administracions o entitats i compromet recursos públics.
Hi ha, a més, una lògica malfiança ciutadana en relació amb els abusos que es poden cometre en aquesta qüestió, atesos alguns antecedents a bastament comentats als mitjans de comunicació en els darrers anys.
Totes aquestes consideracions posen en relleu el sòlid interès públic que avala l'accés a aquesta informació.
Tot i que l'Ajuntament no ho al·lega de forma expressa, la relació dels acompanyants inclou dades personals la difusió de les quals podria constituir un límit per al dret d'accés.
Si els acompanyants són altres membres de l'Ajuntament, la seva identitat ja és pública i, per tant, informar del fet que han acompanyat l'Alcalde en algun dels seus viatges no suposa divulgar informació que danyi les seves dades personals, de manera que es pot facilitar la seva identitat.
En la resta de casos, les dades dels altres possibles acompanyants (personal de l'Ajuntament o persones externes) s'han de donar, ja que no són dades especialment sensibles i la ponderació requerida per l'article 24 LTAIPBG entre l'interès en protegir-les i l'interès públic en accedir-hi, en atenció a les consideracions fetes pel paràgraf anterior, s'hauria de resoldre a favor de l'accés, però prèviament a facilitar-les caldria donar audiència a les persones afectades, d'acord amb el previst per l'article 31 LTAIPBG.
Si no s'ha fet aquest tràmit, i per tal de no retardar més l'accés a una informació que, per diverses causes, es ve demorant massa temps, sembla raonable en aquests casos no facilitar d'entrada la identitat dels acompanyants i indicar la seva responsabilitat municipal o condició institucional, social, professional o de qualsevol altra índole per la qual cada acompanyant participa en el viatge i, si la persona reclamant en vol conèixer la identitat, que ho demani expressament a l'Ajuntament, el qual li la hauria de facilitar, després de donar audiència a la persona o persones afectades.
A la vista dels antecedents, es pot deduir que l'Ajuntament només ha lliurat a la persona reclamant part de la informació sol·licitada i addueix que la resta és afectada per la causa d'inadmissibilitat de l'article 29.1.b LTAIPBG (informació que per a l'elaboració de la qual cal una tasca complexa d'elaboració o reelaboració).
També es pot deduir de la documentació aportada per les parts que una de les raons per no donar part de la informació és que seria relativa a viatges de l'Alcalde sufragats per empreses o entitats d'altra naturalesa de l'àmbit institucional del municipi o del seu sector públic, si bé no queda clar en els informes i al·legacions rebuts per la GAIP la vinculació entre aquest fet i l'existència de la causa d'inadmissibilitat al·legada.
Diverses resolucions de la GAIP coincideixen en assenyalar que, per ser tingudes en compte, les causes d'inadmissibilitat de l'article 29 LTAIPBG han de ser degudament acreditades i justificades en les circumstàncies concretes del cas en el que s'invoquen, i que no n'hi ha prou amb al·legar-les genèricament, com fa l'informe municipal indicat a l'antecedent 14.
L'Ajuntament no ha argumentat ni precisat quina part de la informació demanada és afectada per la causa d'inadmissibilitat invocada, ni perquè ho és, d'afectada.
A més, la GAIP també ve sostenint que només poden ser tingudes en compte als efectes d'excusar el lliurament de la informació sol·licitada les causes d'inadmissibilitat si són invocades dins del termini d'un mes establert per l'article 33 LTAIPBG, ja que si ha vençut aquest termini, i s'ha produït silenci administratiu positiu, l'eventual concurrència de causes d'inadmissibilitat no enerva l'obligació municipal de facilitar la informació estimada presumptament per silenci administratiu positiu.
Per una altra banda, si les raons per no donar la informació que manca facilitar a la persona reclamant, o part d'ella, són que és informació a mans d'empreses o altres entitats del sector públic local, llavors el que ha de fer l'Ajuntament, més que invocar una causa d'inadmissibilitat per aquest motiu, és derivar la sol·licitud a l'empresa o empreses o altres entitats del municipi que, al seu entendre, podrien disposar de part de la informació sol·licitada.
L'article 30.1 LTAIPBG estableix que "en el supòsit que la sol·licitud d'accés a la informació es dirigeixi a una entitat o òrgan administratiu que no disposi de la informació, aquest ha de derivar-la a l'entitat o l'òrgan que en disposi, si el coneix, o a l'oficina responsable de la informació pública que correspongui, en un termini de quinze dies naturals, i comunicar al sol·licitant a quin òrgan s'ha derivat la sol·licitud i les dades per contactar-hi".
Segons els antecedents, l'Ajuntament hauria justificat la denegació de part de la informació sol·licitada amb l'argument que estaria a mans d'empreses o altres entitats del seu àmbit institucional; si és aquest el cas, el que ha de fer, en comptes de denegar-li la informació, és derivar-les la sol·licitud, de conformitat amb els requisits establerts pel precepte que s'acaba de citar.
En conseqüència, cal requerir a l'Ajuntament que derivi la sol·licitud formulada per la persona reclamant a les empreses o entitats del seu sector públic institucional que cregui que poden tenir coneixement de les dades sol·licitades relatives a viatges de l'Alcalde, per tal que li la facilitin directament.
Cal fer algunes precisions sobre aquestes derivacions, als efectes de garantir el dret d'accés de la persona reclamant a la informació sol·licitada.
En primer lloc, s'ha d'entendre que les derivacions regulades per l'article 30.1 LTAIPBG, que són les que corresponen al cas que ens ocupa, comporten continuïtat del procediment iniciat amb la sol·licitud d'informació pública presentada per la persona reclamant, que no ha de presentar noves sol·licituds a cada una de les empreses o entitats afectades.
La conseqüència de la derivació és que la responsabilitat de facilitar la informació sol·licitada es trasllada, per efecte de la derivació, a l'òrgan o entitat derivat (o derivats, si n'hi ha més d'un).
L'Administració que deriva (en aquest cas, l'Ajuntament), a més de trametre la sol·licitud a cada una de les empreses o entitats derivades que poden tenir informació sol·licitada, ha d'informar-ne a la persona sol·licitant, indicant la data, el destinatari de la derivació i les dades de contacte.
Se suposa que les entitats derivades lliuraran directament la informació sol·licitada (i si no disposen d'aquesta informació, haurien d'indicar-ho expressament per escrit) a la persona reclamant i si no ho fan, aquesta pot reclamar respecte de cada una de les incomplidores davant de la GAIP.
Una altra qüestió rellevant que cal definir és el termini dins del qual les entitats derivades han de resoldre la sol·licitud, en allò que les afecta.
Amb caràcter general, i si no hi ha reclamació a la GAIP, la derivació de les sol·licituds afegeix quinze dies naturals al mes establert per l'article 33 LTAIPBG per resoldre les sol·licituds d'informació pública, de manera que el termini per resoldre la sol·licitud per cada una de les entitats derivades seria un mes i mig des de la presentació de la sol·licitud a l'Administració derivant.
En aquest cas, atès que aquesta derivació és requerida per una resolució de la GAIP, i tenint en compte la tasca de gestió de les derivacions que ha de fer l'Ajuntament i de cerca de la informació sol·licitada respectiva que hauran de fer les entitats derivades, el termini indicat d'un mes i mig comença a partir de la notificació d'aquesta resolució a l'Ajuntament.
Si escau, a més, les empreses o entitats concernides poden ampliar aquest termini en un màxim de quinze dies, en aplicació de l'article 31 LTAIPBG, si la informació inclou acompanyants als viatges de l'Alcalde que són personal de l'Ajuntament o persones externes a aquest, a qui cal donar audiència per les raons exposades al fonament jurídic anterior.
Finalment, i ateses les dificultats d'interpretació a què fan referència aquest i l'anterior fonament jurídic, cal que la derivació concreti degudament l'abast de la sol·licitud.
A aquests efectes, és convenient que la derivació contingui la sol·licitud d'informació presentada el 16 de novembre de 2017 per la persona reclamant, l'expedient generat per ella i una còpia d'aquesta Resolució de la GAIP.
L'escrit de derivació també ha d'indicar que la resolució o comunicació de dades (o indicació expressa que no disposen d'informació sol·licitada, si s'escau) de cada una de les empreses o entitats ha de ser tramesa directament a la persona reclamant, de qui s'han de facilitar les dades de contacte, i assenyalar el termini màxim de què disposen per notificar-les (un mes i mig a partir de la data de la notificació d'aquesta Resolució a l'Ajuntament, data que també cal indicar en el mateix escrit de derivació).