Encara que es donés el cas de què el reclamant fes una reducció de la informació reclamada respecte de la sol·licitada inicialment, aquesta reducció no és cap motiu d'inadmissió de la Reclamació, ni pot ser qualificat d'incongruència, perquè l'objecte reduït forma part del que és més ampli i el conté i si es fa la reducció en bona lògica és per facilitar a l'Administració la tasca de recopilació de la informació sol·licitada, i això en cap cas pot perjudicar la persona sol·licitant d'informació pública.
El dret d'accés a la informació pública té per objecte informació que es troba en poder de l'Administració (articles 2.b i c LTAIPBG), és a dir, informació preexistent a la sol·licitud; això comporta que les resolucions de la GAIP únicament tenen efectes jurídics amb caràcter executiu si la sol·licitud de la qual deriven tenia per objecte informació existent de forma efectiva quan va ser sol·licitada; per tant, aquesta Resolució difícilment pot manar l'ICS a què tingui un determinat comportament futur en ordre a facilitar informació determinada al sindicat reclamant; això no treu que sigui de suposar que l'ICS és un organisme públic obligat i compromès positivament al compliment de les seves obligacions en relació amb el dret d'accés a la informació pública, a més d'interessat en què el compliment d'aquestes obligacions li suposin els menors costos burocràtics possibles; en atenció d'aquests valors i compromisos, és fàcil que trobi la manera de proposar i facilitar en el futur al sindicat reclamant la informació sol·licitada indicada a l'antecedent 2 (informació que, com deu saber perfectament l'ICS, és únicament la pertinent i necessària per verificar que els nomenaments provisionals es fan tot aplicant escrupolosament les borses de treball) amb uns lapses temporals raonables, de manera que el sindicat indicat no es trobi en la necessitat d'anar presentant cada pocs dies o setmanes les mateixes sol·licituds, que l'ICS hauria de tramitar i resoldre favorablement o participar en les corresponents reclamacions davant la GAIP, el criteri de la qual ja ha quedat establert al fonament jurídic anterior.
La informació sol·licitada pel sindicat reclamant és informació pública, que pot ser sol·licitada per qualsevol.
I l'ICS està probablement obligat a facilitar-la, la demani qui la demani, sigui o no sindicat, formi o no formi part de la seva plantilla i encara que la demani des de l'altra punta del món; els compromisos de seguiment que hagi pogut subscriure l'ICS amb els sindicats que han signat el Pacte poden preveure els mecanismes de gestió i de seguiment de les borses de treball que considerin pertinents; ara bé, el que no poden fer de cap manera és patrimonialitzar a favor seu informació pública a la que legalment hi pot tenir accés qualsevol persona.
L'afectació en els drets i interessos de les persones afectades seria la mateixa que la inherent a la publicitat ordenada legalment del seu nomenament, perquè no es sol·licita cap altra informació d'elles que la dada d'haver estat nomenades; en aquestes circumstàncies, l'accés del sindicat reclamant a aquesta informació no els causa cap perjudici addicional al fet que ja s'hagi fet públic el seu nomenament, en compliment de les determinacions legals que així ho obliguen; en conseqüència, no sembla que estigui justificada en aquest cas l'aplicació de l'article 31 LTAIPBG.
Demora en el lliurament de la informació.
Número d'expedient de la Reclamació: 614/2019
Sentit de la Resolució: Estimació parcial i inadmissió parcial
Els antecedents posen de manifest que, de les dues parts de la sol·licitud d'informació de la que deriva la Reclamació, primera ja va ser satisfeta poc després de la presentació de la Reclamació.
Tot i això, el sindicat reclamant demana que de cara el futur se li faciliti (o es publiqui) la informació relativa a la primera part de la sol·licitud immediatament després de cada baremació.
No es pot atendre aquesta petició, perquè no forma part de la sol·licitud inicial (que només demana les llistes després de l'última baremació), de manera que un pronunciament de cara el futur, per a després de cada baremació, seria incongruent amb l'objecte de la sol·licitud.
Per tant, l'objecte de la Reclamació és el següent: la relació de nomenaments fets des de l'última baremació de persones que provenen de les borses de treball, tot identificant-les amb el seu nom i cognoms i les cinc darreres xifres del NIF, informació que el sindicat reclamant demana per a l'àmbit territorial de la Gerència territorial Catalunya Central de l'ICS i que vol que li sigui facilitada en format Excel i per correu corporatiu, així com que se li faciliti aquesta mateixa informació cada cop que es faci una nova baremació.
Per tant, aquestes són les pretensions sobre les quals s'ha de pronunciar aquesta Resolució.
L'ICS, que havia interpretat que la sol·licitud abastava tot l'àmbit territorial de Catalunya i tots els nomenaments fets des de la seva creació, i que per aquest motiu hauria considerat que requeria una tasca extremadament complexa i feixuga d'elaboració i que per tant podia ser inadmesa per aquesta causa (article 29.1.b LTAIPBG), s'oposa a què els àmbits territorial i temporal de la sol·licitud siguin circumscrits al que indica el paràgraf anterior, amb l'argument que de fet es tractaria d'una sol·licitud diferent (més reduïda) a la presentada inicialment i sobre la qual s'havia pronunciat l'ICS i per tant demana que la GAIP la inadmeti per incongruència.
Aquesta pretensió ha de ser refusada, per dos motius.
En primer lloc, perquè la interpretació feta inicialment per l'ICS sobre l'abast territorial i temporal de la sol·licitud no és la que es dedueix raonablement dels termes en què ha estat formulada.
Perquè si la sol·licitud es fa a la Gerència Territorial de Catalunya Central, la interpretació raonable és que es vol informació d'aquest àmbit territorial, i no de tot Catalunya; i si en l'apartat anterior se sol·liciten dades relatives a l'última baremació, en el segon no hi ha cap indici de què es vulgui un àmbit temporal més llarg en el temps, i menys des del 1990.
A més, si l'ICS tenia dubtes sobre com calia interpretar la sol·licitud, el que havia de fer és aplicar l'article 28 LTAIPBG i requerir major concreció al sindicat reclamant.
La interpretació sobre els àmbits territorial i temporal de la sol·licitud més aviat sembla una interpretació interessada per intensificar els arguments per a la seva denegació, més que el reflex raonable dels termes de la sol·licitud.
En segon lloc, perquè encara que es donés el cas de què el reclamant fes una reducció de la informació reclamada respecte de la sol·licitada inicialment, aquesta reducció no és cap motiu d'inadmissió de la Reclamació, ni pot ser qualificat d'incongruència, perquè l'objecte reduït forma part del que és més ampli i que el conté i, si es fa la reducció, en bona lògica és per facilitar a l'Administració la tasca de recopilació de la informació sol·licitada, i això en cap cas pot perjudicar la persona sol·licitant d'informació pública.
La informació reclamada (la relació de nomenaments fets des de l'última baremació de persones que provenen de les borses de treball, tot identificant-les amb el seu nom i cognoms i les cinc darreres xifres del NIF) és sens dubte informació pública (atesa la definició feta d'aquest terme per l'article 2.b LTAIPBG, transcrit al fonament jurídic 1), ja que necessàriament ha d'estar en poder de l'Administració que ha fet els nomenaments i ha format les borses de treball.
En conseqüència, i en aplicació dels articles 18 i 20.1 LTAIPBG, qualsevol persona té dret a accedir-hi, sens perjudici dels límits que hi puguin concórrer.
La GAIP ja s'ha pronunciat amb anterioritat sobre el dret d'accés a aquesta mena d'informació (relació de persones, identificades pel seu nom i els darrers dígits del seu NIF, provinents d'una borsa de treball i que són contractades o nomenades amb caràcter interí), també per part d'un sindicat.
És el cas de la Resolució 95/2017, sobre les reclamacions (acumulades) 509/2016 i 510/2016; en la tramitació d'aquestes reclamacions es va invocar el límit de la protecció de dades personals (la qual cosa no s'ha fet en l'actual), amb la conseqüent aplicació de l'article 42.8 LTAIPBG, que requereix un informe de l'Autoritat catalana de protecció de dades personals (APDCAT), que formula, entre altres, les conclusions següents: la normativa de protecció de dades de caràcter personal no impedeix l'accés dels representants dels treballadors... a la identitat de les persones que ocupen o han ocupat un lloc de treball a la Diputació...
El fonament jurídic 3 de la Resolució de la GAIP 95/2017 fa les següents consideracions, plenament aplicables a aquest cas:
Com aquesta Comissió ha assenyalat en nombroses ocasions (entre altres, a les Resolucions de les Reclamacions 28/2015 i 51/2016), un principi bàsic del règim jurídic dels empleats públics és el de publicitat dels seus nomenaments, publicitat que es justifica tant per les funcions públiques que exerceixen, com pel fet que siguin retribuïts a càrrec dels pressupostos públics, i que ve imposada tant per la normativa de funció pública, com per la de transparència.... (article 9.1.e LTAIPBG).
Aquest principi de publicitat garantit per la legislació vigent comporta que el sindicat reclamant hagi de poder accedir a la identitat de les persones que han estat nomenades per ocupar un lloc de treball a la Diputació de Barcelona, encara que sigui per un o diversos lapses breus de temps.
Com assenyala l'APDCAT, la finalitat esgrimida pel sindicat de controlar la correcta aplicació de les borses de treball justifica també que pugui accedir a la informació demanada sobre la durada dels nomenaments respectius i sobre el fet que la persona en qüestió formi part o no d'alguna de les borses de treball actives de la Diputació, informació que és idònia, necessària i proporcionada per tal d'exercir aquell control....
A la vista de tot l'anterior, i partint de la base que, com afirma el sindicat, resulta imprescindible que s'usi un mateix tipus d'identificació per referir-se a les persones que formen part de les borses i que són finalment nomenades, cal que la Diputació de Barcelona [torni a] lliurar al sindicat la informació següent: - La relació de les borses de treball sol·licitades, de manera paseudoanonimitzada, on les diverses persones apareguin identificades amb les cinc darreres xifres del seu DNI i no pas amb el seu nom i cognoms (informació que en aquest cas ja s'ha facilitat, tot atenent la primera part de la sol·licitud). – La relació de nomenaments de persones provinents de les borses de treball, on les diverses persones apareguin identificades amb el seu nom i cognoms i amb les cinc darreres xifres del seu DNI.
L'aplicació d'aquest criteri al cas que ens ocupa, que és pràcticament idèntic al que va donar lloc a la Resolució 95/2017, comporta declarar el dret del sindicat reclamant a la informació sol·licitada sobre la relació de nomenaments fets des de l'última baremació de persones que provenen de les borses de treball, tot identificant-les amb el seu nom i cognoms i les cinc darreres xifres del NIF, en l'àmbit de la Gerència Territorial de la Catalunya Central de l'ICS.
El sindicat reclamant demana rebre la informació relativa a la segona part de la sol·licitud, que s'acaba d'indicar, cada cop que es faci una nova baremació i que li sigui lliurada en format Excel i per correu corporatiu.
Per la seva banda, l'ICS argumenta que els nomenaments són independents de les baremacions i que si el que pretén el sindicat reclamant és l'actualització de les llistes després de cada nomenament, això és virtualment impossible, perquè de nomenaments n'hi ha diàriament.
El dret d'accés a la informació pública té per objecte informació que es troba en poder de l'Administració (articles 2.b i c LTAIPBG), és a dir, informació preexistent a la sol·licitud.
Això comporta que les resolucions de la GAIP únicament tenen efectes jurídics amb caràcter executiu si la sol·licitud de la qual deriven tenia per objecte informació existent de forma efectiva quan va ser sol·licitada.
Per tant, aquesta Resolució difícilment pot manar l'ICS a què tingui un determinat comportament futur en ordre a facilitar informació determinada al sindicat reclamant.
Això no impedeix que sigui de suposar que l'ICS és un organisme públic obligat i compromès positivament al compliment de les seves obligacions en relació amb el dret d'accés a la informació pública, a més d'interessat en què el compliment d'aquestes obligacions li suposin els menors costos burocràtics possibles.
En atenció d'aquests valors i compromisos, és fàcil que trobi la manera de proposar i facilitar en el futur al sindicat reclamant la informació sol·licitada indicada a l'antecedent 2 (informació que, com deu saber perfectament l'ICS, és únicament la pertinent i necessària per verificar que els nomenaments provisionals es fan tot aplicant escrupolosament les borses de treball) amb uns lapses temporals raonables, de manera que el sindicat reclamant no es trobi en la necessitat d'anar presentant cada pocs dies o setmanes les mateixes sol·licituds, que l'ICS hauria de tramitar i resoldre favorablement o participar en les corresponents reclamacions davant la GAIP, el criteri de la qual ja ha quedat establert al fonament jurídic anterior.
Finalment, i en relació amb el format en què cal facilitar la informació sol·licitada, ha de ser en el sol·licitat (Excel i per correu corporatiu), llevat que concorri alguna de les circumstàncies previstes per l'article 36 LTAIPBG que justifiqui un canvi de format.
L'ICS ha argumentat que la informació sol·licitada afectaria un Pacte i una Mesa Sectorial de Negociació amb altres sindicats i el seu dret de llibertat sindical.
A partir d'aquestes valoracions, la GAIP ha traslladat la reclamació als dos sindicats signants de l'Acord sobre la borsa de treball i un d'ells (UGT) ha formulat al·legacions, referides als antecedents.
Ni les consideracions de l'ICS ni les al·legacions d'UGT concreten ni justifiquen en què la sol·licitud del sindicat reclamant afecta la llibertat sindical dels sindicats que han signat el Pacte sobre les borses de treball.
Per tant, aquesta suposada afectació s'ha de considerar inexistent.
Les al·legacions d'UGT argumenten que aquesta informació no ha de ser objecte de publicitat activa en aplicació dels articles 8 i 9 LTAIPBG i que, per tant, es tracta d'informació a la qual el sindicat reclamant no tindria dret al no formar part de la Mesa Sectorial de Negociació.
Enfront d'aquestes al·legacions cal dir que, en primer lloc, el fet que una informació, com és el cas de la sol·licitada, no hagi de ser objecte de publicitat activa, no impedeix que sigui informació pública (ho és tota la que està en poder de l'Administració) i, per tant, susceptible de ser objecte del dret d'accés a la informació pública, llevat que concorrin límits legals que justifiquin denegar-la, que no és el cas.
I en segon lloc, que el dret d'accés a la informació pública no està condicionat a formar part de cap Mesa Sectorial de Negociació, perquè és un dret universal que ostenta, en el nostre ordenament jurídic, qualsevol persona jurídica i qualsevol persona física major de 16 anys.
La informació sol·licitada pel sindicat reclamant és informació pública, que pot ser sol·licitada per qualsevol i l'ICS està probablement obligat a facilitar-la, la demani qui la demani, sigui o no sindicat, formi o no formi part de la seva plantilla i encara que la demani des de l'altra punta del món.
Els compromisos de seguiment que hagi pogut subscriure l'ICS amb els sindicats que han signat el Pacte poden preveure els mecanismes de gestió i de seguiment de les borses de treball que considerin pertinents; ara bé, el que no poden fer de cap manera és patrimonialitzar a favor seu informació pública a la qual legalment pot tenir accés qualsevol persona.
Per una altra banda, si, com afirmen les al·legacions d'UGT, el sindicat reclamant forma part de la Junta de Personal i a través d'aquest òrgan pot tenir accés a la informació sol·licitada amb periodicitat mensual, llavors l'ICS podria valorar la possibilitat d'aplicar el que preveu l'article 36.2.b LTAIPBG i facilitar-li l'accés a la informació sol·licitada mitjançant el lliurament que li correspongui en tant que membre de la Junta de Personal.
Naturalment, amb el benentès que d'aquesta manera se li dóna efectivament accés a tota la informació sol·licitada.
Les consideracions de l'ICS referides per l'antecedent 10 manifesten que la sol·licitud d'informació afecta els drets de les persones inscrites a les Borses, motiu pel qual haurien de ser consultades.
D'entrada, més que a les persones inscrites a les llistes (de les quals en cap moment no es demana la identitat), com a molt es podria considerar que la sol·licitud pot afectar les persones nomenades o contractades.
Per una altra banda, l'afectació en els drets i interessos de les persones afectades seria la mateixa que la inherent a la publicitat ordenada legalment del seu nomenament, perquè no es sol·licita cap altra informació d'elles que la dada d'haver estat nomenades.
En aquestes circumstàncies, l'accés del sindicat reclamant a aquesta informació no els causa cap perjudici addicional al fet que ja s'hagi fet públic el seu nomenament, en compliment de les determinacions legals que així ho obliguen.
En conseqüència, no sembla que estigui justificada en aquest cas l'aplicació de l'article 31 LTAIPBG.
A més, si l'ICS creu que per difondre aquesta informació cal consultar les persones de les llistes, és de suposar que ja ho haurà fet abans de lliurar-la als sindicats signants del Pacte i a la Junta de Personal, ja que les consideracions que poden dur-lo a dictaminar la necessitat de fer la consulta ara són les mateixes que haurien de dur-lo a consultar-los en relació amb l'accés dels altres sindicats i organismes indicats, i si ja els ha consultat en relació amb ells, és sobrer reiterar la consulta en relació amb una divulgació similar.
En atenció a les consideracions anteriors, és procedent concloure que la consulta a les persones de la Borsa o a les nomenades és innecessària.
L'article 34.3 LTAIPBG estableix que si la resolució és estimatòria de la sol·licitud i hi ha hagut oposició de tercers, l'accés a la informació només es pot fer efectiu una vegada ha transcorregut el termini per a interposar recurs contenciós administratiu sense que s'hagi formalitzat o, en cas que s'hagi presentat aquest recurs, si no s'ha acompanyat de petició de mesures cautelars de suspensió o s'ha resolt aquest incident mantenint l'executivitat de l'acte administratiu.
L'article 34.2 RGAIP estén aquesta necessitat de demora en el lliurament de la informació a les resolucions de la GAIP.
No sembla que calgui aplicar aquestes disposicions al cas que ens ocupa.
A les al·legacions d'UGT no es formula cap oposició expressa a què es lliuri al sindicat reclamant la informació sol·licitada.
UGT fa un seguit de consideracions jurídiques, que han estat valorades al fonament jurídic 5, i conclou el següent: "per tot l'exposat creiem que s'ha de denegar l'accés a la informació demanada".
És a dir, no s'oposa a què es faciliti, sinó que es limita a manifestar una opinió jurídica, en el sentit que és procedent denegar la informació.
Per tant, escau lliurar la informació sol·licitada dins del termini assenyalat per la Resolució, sense necessitat d'aplicar la demora prevista pels articles 34.3 LTAIPBG i 34.2 RGAIP.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 19 de desembre de 2019, resol per unanimitat: