Amb motiu del centenari del naixement de l'escriptora Teresa Pàmies, el Memorial Democràtic i l'Institut de les Lletres Catalanes organitzen un acte en homenatge a l'escriptora de Balaguer
Teresa Pàmies és una de les grans escriptores de la literatura catalana del segle XX i una de les més llegides.
Ha publicat novel·la, dietaris, cròniques, llibres de viatges i assaig.
Va néixer a Balaguer (La Noguera) un 8 d'octubre de l'any 1919, en una família pagesa i pobre (que com ella mateixa aclareix, no vol dir miserable).
Des de ben jove va ser introduïda pel seu pare, Tomàs Pàmies, en el comunisme.
I de la seva mare, Rosa Bertran, va rebre "influències divergents però complementàries", així sempre va reivindicar tant l'esperit rebel marxista del seu pare com la moral cristiana de la seva mare, exemple de laboriositat i bondat.
Una imatge evocada sovint en la infantesa de Pàmies és llegint versets pamfletaris damunt una taula del bar del poble, o bé, quan tenia deu anys, venent la revista La Batalla del Bloc Obrer i Camperol, del qual el seu pare n'era un dels dirigents locals.
Als 12 anys va acabar l'escola primària i va començar a treballar com aprenent de modista.
Als 16 anys va participar al famós míting de la Monumental de Barcelona juntament amb el president Lluís Companys i Federica Montseny entre altres militants.
Autodidacta, es va formar en el periodisme militant i als 18 anys dirigia el setmanari Juliol de la JSUC.
Quan va esclatar la guerra civil ella era la secretària general de l'Aliança Nacional de la Dona Jove dins de les Joventuts Socialistes Unificades de Catalunya.
Va defensar la ciutat, des de les trinxeres plaça de la Bonanova, el dia que va caure Barcelona per les tropes franquistes.
Tenia 20 anys quan es va haver d'exiliar.
El seu llarg exili comença a França, on va malviure en un camp de treball; va aconseguir fugir a la República Dominicana, a Cuba i finalment a Mèxic on s'hi va estar quatre anys, allí va poder fer estudis de periodisme a la Universitat Femenina.
Quan es va acabar la Segona Guerra Mundial torna a Europa; primer va fer una estada a Belgrad, Iugoslàvia, i després resideix a Txecoslovàquia, a la ciutat de Praga, on va ser redactora i locutora de les emissions en castellà i català de la ràdio de la ciutat.
Va tornar a Catalunya, amb tres dels seus fills, l'any 1971, gràcies al seu primer èxit: Testament a Praga, que va escriure amb les memòries del seu pare i amb el qual va guanyar el premi Josep Pla.
Amb més de 50 anys i ja a Barcelona va aconseguir viure dels seus llibres, juntament amb diferents tasques editorials, la traducció i el periodisme.
Sense deixar mai la militància, va participar activament en el moviment feminista des de la seva condició d'escriptora i conferenciant.
Amb llibres com el Maig de les dones, crònica de les primeres jornades feministes celebrades a la Universitat de Barcelona l'any 71; Mascles no masclistes i "Opinió de dona".
L'any 1984 va ser guardonada amb la Creu de Sant Jordi i, el 2001 amb el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes (va ser la segona dona en obtenir-lo després de Mercè Rodoreda) i el premi de periodisme Avui.
19.00 h Presentació i benvinguda a càrrec de Jordi Font, director del Memorial Democràtic i Oriol Ponsatí, director de la Institució de les Lletres Catalanes.
19.10 h Intervenció a càrrec de Tomàs Pàmies, fill gran de Teresa Pàmies
19.25 h Taula rodona Jordi Cornudella, editor; Mònica Planas, periodista; Olívia Gassol, professora de la UOC i especialista en literatura de l'època franquista.
Moderadora: Montse Barderi, comissària de l'Any Teresa Pàmies.
20.15 h Film sobre la Primavera de Praga, presentació a càrrec de Plàcid Garcia-Planas, periodista.
Introducció a càrrec de Jordi Font, director del Memorial Democràtic.
20.45 h Petit recital a càrrec de Rosa Cadafalch, tastet de Testament a Praga.
21.00 h Finalització de l'acte.
Memorial Democràtic i Institució de les Lletres Catalanes