projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
A Caen es va inaugurar el mes de juny de 2018 un canal d'onades per conèixer l'impacte de les tempestes marines sobre el litoral i les infraestructures costaneres.
Sense assolir les dimensions del que funciona a Delft, als Països Baixos (vegeu el Butlletí núm. 17 ), sí que és ara com ara el més gran de França.
El nou canal d'onades de Caen (Calvados, Normandia), instal·lat a l'École Supérieure d'Ingénieurs des Travaux de la Construction (ESITC), és el resultat de la col·laboració establerta entre aquesta escola, la Universitat de Caen-Normandia, l'Administració regional i el CEREMA (Centre d'Études et d'Expertise sur les Risques, l'Environnement, la Mobilité et l'Aménagement).
El canal té per finalitat la mesura de l'impacte de les tempestes marines sobre el litoral i les infraestructures costaneres, i és actualment una instal·lació única a França.
Segons els seus impulsors, el canal de l'ESITC permetrà simular les situacions reals a què possiblement hauran de fer front la costa i les infraestructures litorals (ports, carreteres o edificis residencials) en un escenari de pujada del nivell de les aigües i d'alteració generalitzada del clima com a conseqüència del canvi global en què ens trobem immersos.
El canal de l'ESITC fa 40 m de llarg i 1,2 m de fondària, i pot acollir fins a 50 m 3 d'aigua.
Les seves parets són de vidre reforçat i fan de 1,9 cm de gruix.
Tot plegat, permet simular alçades d'onada de fins a 15 m.
Mitjançant la reproducció a escala dels objectes la resistència dels quals interessa mesurar i dels seus entorns, és possible en principi produir en laboratori situacions reals que encara no han tingut lloc i deduir-ne el comportament de les costes i de les infraestructures que acullen en un escenari futur on, probablement, les tempestes marines seran més intenses que no coneixem ara.
El nou canal de Caen, tot i ser de mida intermèdia, és actualment el que ofereix millors prestacions a tot França: a París n'existeix un d'iguals dimensions, però es troba força envellit i no permet totes les simulacions que poden dur-se a terme al canal de l'ESITC; a la Universitat de Caen-Normandia, de la seva banda, n'hi ha un altre, però fa tot just 25 m de llargada i 50 cm de fondària, per la qual cosa les seves simulacions no assoleixen l'abast ni la precisió del canal de l'ESITC.
Aquest nou canal s'ha construït amb parets de vidre a fi que tothom que ho desitgi pugui veure'n el funcionament: els responsables de la instal·lació asseguren que a més de la funció de conscienciació pública, això permetrà mostrar als responsables polítics que hagin de gestionar la qüestió de les submersions marines els impactes reals de l'elevació del nivell del mar que pot acabar produint-se en els seus municipis.
El canal d'onades de l'ESITC-Caen ha tingut un cost de 300.000 euros i ha estat construït a Escòcia.
Podeu consultar més dades sobre el canal al gràfic de baix.
Adaptació dels ports al canvi climàtic, Adaptació, Vulnerabilitat territorial, Infraestructures en entorns sensibles, Sistemes de suport a la construcció d'infraestructures
El far de Rubjerg Knude, a Jutlàndia, al nord-oest de Dinamarca, va haver de ser desplaçat uns metres terra endins pel risc que acabés empassat pel mar a causa de l'erosió costanera.
Amb el canvi climàtic i el consegüent agreujament dels impactes marins a la costa, aquesta mena de pràctiques poden esdevenir freqüents, també en altres zones del món.
Rubjerg Knude és una zona dunar del nord de la península de Jutlàndia.
Des de 1900 s'hi troba el Rubjerg Knude Fyr (far), en un promontori de 60 m d'alçada.
Originàriament es trobava a uns 200 m de la línia de costa.
L'any 1968 el far va deixar de funcionar, quasi colgat per la sorra.
Des de sempre, a més, el far ha hagut de fer front a un altre problema: l'erosió del litoral, que retrocedeix aproximadament 1,5 m per any.
Amb aquest ritme es preveia que el far acabaria caient al mar cap a l'any 2023.
El Rubjerg Knude Fyr, aquí quasi colgat per la sorra, sempre ha atret visitants.
Segons la ministra de Medi Ambient del Govern danès, Lea Wermelin, el far és un "tresor nacional" de Dinamarca.
D'aquí els esforços per salvar-lo.
Atesa la popularitat del far com a atracció turística (amb més d'un quart de milió de visitants anuals) i com a símbol de la costa septentrional de Jutlàndia, va sorgir la idea de traslladar-lo terra endins.
Però amb una alçada de 23 m i un pes aproximat de 720 t, el trasllat de l'edifici, 80 m cap a l'interior, no seria fàcil.
Durant deu setmanes, una firma local d'enginyeria va dissenyar el dispositiu de trasllat, en la primera fase del qual calia alçar el far amb crics hidràulics i bigues fins dipositar-lo sobre unes guies per moure'l després a la seva posició final.
Els treballs d'esplanació i de muntatge de les guies, previs al trasllat (© Agence France Presse – AFP)
Les operacions de trasllat es van dur a terme el 22 d'octubre de 2019.
Van caldre treballs precisos de calibratge dels mecanismes hidràulics, i va ser necessari tenir en compte a més la naturalesa del terreny, sorrenc, que podia entorpir el rodament del far sobre les guies.
Per tot plegat, es va determinar una velocitat màxima teòrica de desplaçament de tot just 12 m/h (20 cm/min).
Malgrat tot, el trasllat de l'edifici va ser al capdavall una mica més fàcil que no es creia inicialment, atès que el pes estimat al començament, de 1.000 t, va resultar erroni.
D'aquesta manera, a les 15 h hora local, abans del previst, el trasllat es va poder donar per conclòs.
Actualment es treballa per reblir amb ciment l'àrea circumdant a la nova ubicació del far.
S'espera així poder garantir la integritat del monument durant almenys quaranta anys més.
El far, sobre les guies, començant a allunyar-se del caire del promontori (© Associated Press – AP)
Territoris sensibles, Gestió integrada del paisatge, Adaptació, Vulnerabilitat territorial, Infraestructures en entorns sensibles, Planificació estratègica d'àmbits territorials específics i en matèria ambiental, Impacte social
Direcció de projecte: Universitat de Saragossa
Període: setembre de 2016 – agost de 2019
El projecte CLIM'PY té com a objectiu el coneixement de l'evolució i de les tendències del clima del Pirineu en el context del canvi global.
La proposta dona continuïtat a l'Acció Clima del projecte OPCC-EFAA235/11, i se suporta en la cooperació establerta entre els principals organismes d'investigació.
Més informació: www.opcc-ctp.org
L'any 2017 s'ha presentat la versió inicial de la base de dades diària al Congrés de l'EMS ( European Meteorological Society ) a Dublín, al setembre de 2017:
Caracterització climàtica del Pirineu mitjançant la creació d'una base de dades climàtiques de qualitat i a resolució diària, i que inclogui les variables temperatura, precipitació i mantell nival.
Finalment el projecte també preveu la generació de projeccions climàtiques regionalitzades per a la posada en marxa de polítiques d'adaptació al canvi climàtic i identificar les activitats socioeconòmiques més vulnerables.
Temàtics de Medi ambient i sostenibilitat
Direcció de projecte: Agència Catalana de l'Aigua
Període: juliol de 2016 – juliol de 2019
L'objectiu del projecte és la millora de la gestió i la resposta d'emergència a fenòmens meteorològics i climàtics extrems, mitjançant el desenvolupament d'eines de suport a la coordinació en temps real de les operacions de resposta d'emergència, per fer front al desafiament dels fenòmens meteorològics i climàtics extrems.
El projecte està dotat amb 12M€ i té una classificació de 7 sobre 9 en el Technology readiness levels (TRL)
El primer taller del projecte va tenir lloc a Gènova a començament de setembre de 2016.
L'objectiu principal d'aquesta reunió va ser presentar el projecte a institucions externes que són membres del panell així com les indústries interessades i transmetre els dos principals objectius del projecte:
El 8 de novembre de 2016 va tenir lloc a Madrid la reunió del grup estatal d'inundacions, en què es va exposar a escala estatal la filosofia del projecte: Protecció Civil i costanera, i el Ministeri d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Medi ambient.
Per concloure, va tenir lloc la reunió del grups de gestió del risc de les inundacions en la qual es va presentar el projecte a les administracions locals.
Al llarg del 2017 destaquem les activitats següents:
Aquesta conferència va coincidir amb la divulgació del catàleg amb els diferents productes i algorismes en línia sobre riscos climàtics.
Els algoritmes són capaços de traduir les previsions meteorològiques en els impactes causats per fenòmens meteorològics i climàtics greus (inundacions, esllavissades de terra, tempestes severes, onades de calor i incendis, sequeres, inclosos els perills causats pel clima convectiu, vents i tempestes de neu).
El catàleg ofereix diversos exemples i inclou una descripció precisa de cada producte i algoritme, incloent-hi informació tècnica.
Accessible en línia mitjançant l'enllaç inclòs al menú principal del lloc web ANYWHERE
Destacar que al novembre de 2018 es realitzarà a Barcelona un workshop obert a tothom on es faran demostracions en temps real de les plataformes multirisc meteorològic i predicció d'impactes que s'estan utilitzant en mode de proves en els centres de protecció civil de Catalunya, Lugùria, Suissa i nord d'Europa.
Al llarg del 2018 destaquem les activitats següents:
L'Agència Europea del Medi Ambient (EEA) va publicar el passat mes de febrer un informe acompanyat d'un conjunt de mapes que il·lustren les possibles conseqüències de la crisi climàtica a Europa en l'horitzó de la fi del segle xxi.
Aquestes eines cartogràfiques són un recull elaborat a partir de diversos materials de l'EEA, i ara ja es poden consultar fàcilment en un sol lloc.
En un esforç per fer més accessible la informació que al llarg dels anys ha elaborat sobre la qüestió del canvi climàtic i les seves conseqüències, l'Agència Europea del Medi Ambient (EEA) ha publicat recentment un informe i un seguit d'instruments cartogràfics de fàcil consulta que permeten visualitzar, des d'un sol lloc web, les prospectives d'impacte del canvi climàtic al continent europeu.
Tant a l'informe com als mapes hi podreu accedir seguint els vincles adjunts.
Els fenòmens que es presenten a la nova eina de l'EEA són les sequeres, les variacions en els ingressos dels agricultors, la intensitat de les precipitacions, els incendis forestals, les inundacions costaneres i el nombre d'habitants de zones litorals exposats als riscos de l'elevació del nivell del mar.
Per a molts d'aquests fenòmens s'ofereixen prospectives en un escenari d'emissions de GEH altes (amb un increment associat de la temperatura global superior a 2 oC), i mitjanes o baixes (increment inferior a 2 oC).
Per a d'altres es mostra l'espectre de conseqüències esperables, en funció dels esforços d'adaptació realitzats prèviament, o d'estimacions comparatives a partir de dades històriques.
Donant per segur que tant en un escenari d'altes emissions com en un de baixes emissions els fenòmens adversos derivats del canvi climàtic seran més freqüents i intensos, l'EEA pretén proporcionar instruments que ajudin a l'adaptació específica de les diferents regions europees per fer-hi front i mirar de minimitzar, tant en un escenari com en l'altre, els impactes d'aquells fenòmens extrems en els ecosistemes, els sectors econòmics, i la salut i seguretat de la població.
Per a cada fenomen estudiat el web ofereix la bibliografia en què es basen les dades, els materials complementaris que es poden consultar, els mapes corresponents i llurs llegendes.
Es presenta també, cap al final del web, un estudi de casos concrets per a alguns dels fenòmens analitzats.
El monogràfic que il·lustra aquest fenomen se centra en la península Ibèrica.
El monogràfic d'aquest fenomen es fixa en el cas de l'Europa central.
El monogràfic d'aquest fenomen se centra en el cas d'Escandinàvia, on els resultats esperables són mixtos.
El monogràfic que il·lustra aquest fenomen se centra en Venècia.
El monogràfic que il·lustra aquest fenomen se centra en la regió de la Bretanya.
Prospecció de referència, Adaptació, Vulnerabilitat territorial, Regionalitzacions dels escenaris climàtics i dels escenaris hidrològics, Indicadors ambientals, Mecanismes de transferència del coneixement de la recerca i la innovació, Avaluació ambiental
Direcció del projecte: Institut Català del Sòl
Aquesta primera infraestructura ha estat dissenyada per subministrar energia al sincrotró Alba i a les empreses avançades que s'ubiquin al seu voltant amb nivells exemplars de qualitat i d'estalvi de recursos naturals; per aquest motiu, forma part del programa Polycity de suport a la innovació energètica (reducció del consum d'energia primària i de les emissions de CO 2 ) i ha estat parcialment subvencionada per la Unió Europea.
Aquest alt nivell d'ecoeficiència permet oferir a les activitats d'alt nivell tecnològic un servei de climatització de districte de gran qualitat i amb importants avantatges tècnics i econòmics, com ara uns preus molt competitius, que permeten als seus usuaris estalviar prop d'un 30% de la seva factura anual, o una gestió externalitzada i de titularitat privada, que els evita fer-se càrrec de la construcció i el manteniment de les instal·lacions de fred i calor i que els garanteix, alhora, un alt nivell de fiabilitat del servei.
En conjunt, aquesta central assoleix una reducció del consum d'energia primària i de les emissions de CO 2 propera al 35% respecte els sistemes energètics tradicionals.
Aquesta infraestructura està destinada a la producció eficient d'electricitat, fred i calor a partir de gas natural.
Per fer-ho, està dotada de motors de cogeneració d'alta eficiència, que proporcionen un subministrament elèctric de molt alta qualitat al sincrotró Alba i a la nova subestació de Cerdanyola.
Alhora, compta amb equips de darrera generació per a la producció d'aigua freda i calenta, que permeten utilitzar la calor residual que desprenen els motors elèctrics –que normalment es dissipa a l'atmosfera- per satisfer la demanda de climatització del sincrotró Alba i de les empreses i centres de coneixement que se situaran al seu entorn.
Servei: Direcció General de Polítiques Ambientals
Establiment de directrius per integrar criteris de mobilitat sostenible en el planejament urbanístic des de la perspectiva de l'avaluació ambiental.
Es tracta no només de l'establiment de directrius per a l'estandardització sinó de la integració de criteris de mobilitat sostenible en el planejament urbanístic des de la perspectiva de l'avaluació ambiental per contribuir a crear un model urbanístic diferent que, entre d'altres, minimitzi la despesa energètica.
És el primer cop que es fa a Catalunya.
Maximitzar les sinèrgies entre la mobilitat i el planejament des de la perspectiva de la sostenibilitat.
Permet integrar la mobilitat en la presa de decisió sobre el territori per tal d'introduir criteris de sostenibilitat.
És la primera vegada que es planteja establir unes directrius transversals per tal de planificar de manera integrada mobilitat i urbanisme a nivell de Catalunya.
Integració de criteris de mobilitat sostenible i planificació urbanística de manera que des de l'avaluació ambiental estratègica es puguin treballar conjuntament per tal de maximitzar els efectes socioambientals associats.
Servei: Direcció General de Polítiques Ambientals
Determinació amb el major detall possible els impactes que el canvi climàtic produirà o està produint als sistemes naturals i sectors socioeconòmics a Catalunya d'acord amb el millor estat de coneixement actualment disponible.
Identificació i impulsar mesures d'adaptació.
L'estratègia té objectius estratègics i objectius transversals.
Els estratègics són quatre: esdevenir menys vulnerables, reforç de la capacitat de resiliència, incorporació en la planificació i programació sectorials, i aprofitar l'adaptació com una eina de progrés.
Els objectius transversals s'agrupen en funció de tres tipologies, Normatiu, d'Oportunitat i d'Impuls a l'R+D+I i la transferència de coneixement.
La redacció d'aquesta estratègia s'ha fet amb personal propi de l'Oficina Catalana del Canvi Climàtic.
Aquesta acció té un efecte facilitador de R+D+I necessari per augmentar el coneixement necessari i reduir les incerteses.
La guia i la calculadora d'emissions de gasos amb efecte d'hivernacle constitueixen un nou bé ja que són dues eines per al càlcul d'emissions útils per a qualsevol tipus d'organització, empresa, ens públic, particular, etc. En concret, la guia proposa metodologies i factors d'emissió, i la calculadora és una eina Excel que permet calcular de forma directa les emissions de gasos amb efecte d'hivernacle a partir de diferents dades d'activitat.
Eines útils per al càlcul de la petjada de carboni d'organitzacions.
Les organitzacions adherides als acords voluntaris que ho fan mitjançant el procediment simplificat han d'utilitzar la calculadora, que és l'eina homologada.
Publicació del mix elèctric de l'any immediatament anterior.
L'Oficina Catalana del Canvi Climàtic és l'organisme que calcula i fa pública aquesta dada amb més immediatesa a tot l'estat espanyol.
Noves eines de càlcul d'emissions de gasos amb efecte hivernacle, les quals són les primeres eines a l'Estat que incorporen el mix elèctric de l'any immediatament anterior.
Servei: Servei Meteorològic de Catalunya
El projecte ZEFIR permetrà la recerca en el desenvolupament de la tecnologia necessària per instal·lar aerogeneradors lluny de la costa, en grans profunditats, per reduir l'impacte visual i aprofitar els vents marins més forts i regulars d'alta mar, que servirà com un laboratori per provar la nova tecnologia requereix en aquest camp pel que pot ser comercialitzat.
Aquesta iniciativa serà un dels més importants del seu tipus, i estimularà la col·laboració entre els principals centres de recerca, la indústria i les universitats.
Zefir es desenvoluparà en dues fases diferenciades:
L'objecte d'aquest projecte és mostrar la metodologia a emprar per l'empresa Soluciones d'Ingenieria Marítima Operacional, S.L. (SIMO) i el Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) per realitzar un estudi de la sensibilitat de las zones de estudi meteoceànic per a la localització de la FASE 1 del Zefir Test Station.
L'objectiu de ZEFIR és respondre a les necessitats socials i empresarials, i demostrar que es poden instal·lar aerogeneradors flotants a distàncies que es farien imperceptibles des de la costa.
La planta de proves internacional suposa una oportunitat única per a Catalunya per situar-se líder en el desenvolupament tecnològic d'aerogeneradors en aigües profundes, en parcs eòlics llunyans a la costa.
La primera construcció d'una estació de aerogeneradors al sud d'Europa representarà una bona oportunitat per iniciar el desplegament industrial d'una nova activitat econòmica en el territori.
Direcció del projecte/coordinació de l'activitat: Direcció General de Polítiques Ambientals
Nova metodologia per a l'establiment dels criteris que, des de l'OCCC i en base a la situació actual, es recomana l'acompliment en la compra d'electricitat verda per tal que contribueixi a la reducció d'emissions de gasos amb efecte d'hivernacle.
També inclou com considerar la compra d'electricitat verda en el marc del Programa d'acords voluntaris.
Des de l'Oficina Catalana del Canvi Climàtic considerem que incentivar la compra d'electricitat verda pot ajudar a promoure les energies renovables i, per tant, la mitigació del canvi climàtic.
Tanmateix, perquè la compra d'electricitat verda suposi una reducció de les emissions de GEH cal que la dita electricitat compleixi amb una sèrie de requisits.
Establir una metodologia per part de l'OCCC que homogeneïtzi els criteris a tenir en compte per part dels ciutadans i organitzacions a l'hora de comprar electricitat verda perquè suposi una reducció d'emissions de GEH.
També facilitar a les organitzacions adherides al programa d'acords voluntaris la manera d'incloure la compra d'electricitat verda com a mesura de reducció d'emissions i com fer el càlcul en l'inventari.
Criteris per a la compra d'electricitat verda com a mesura de reducció d'emissions.
Aquesta metodologia inclou com incorporar l'electricitat verda com a mesura de reducció d'emissions i com poder comptabilitzar com a zero les emissions provinents d'aquesta electricitat en l'inventari que cal presentar anualment.
Amb aquesta inclusió s'obre el ventall de mesures de reducció que poden plantejar les organitzacions adherides al programa d'acords tot i facilitant-los la metodologia concreta de com fer-ho.
Fonaments de la novetat: Acció pionera a Catalunya
Elaboració d'un tool box o caixa d'eines que pretén esclarir i sintetitzar quina és la informació científica més recent publicada sobre els impactes observats a les principals espècies arbòries davant de les amenaces més importants que es preveuen en el context del canvi climàtic: la sequera, les plagues i els incendis forestals.
S'han escollit les espècies més abundants a Catalunya segons el Mapa de Cobertes del Sòl de Catalunya.
Són les següents: Alzina, Alzina surera, Faig, Pi blanc, Pinassa, Pi negre, Pi pinyer, Pi roig i Roure.
La metodologia emprada consisteix en fer un buidatge el més exhaustiu possible de la bibliografia científica disponible fins a finals del 2012 i o bé mitjans del 2013 (segons cada cas).
Per cada espècie s'ha determinat quina és la data de la cerca, ja que el ritme de publicacions d'articles en revistes científiques és vertiginós i hi poden haver novetats contínuament.
S'ha dut a terme un procés de digestió de la informació científica i de traducció a un llenguatge no científic i entenedor en la mesura del possible.
Aquest treball ha permès identificar els buits d'informació d'aquells punts on, fins la data, no hi ha informació científica disponible.
La font del coneixement analitzada comprèn 528 referències publicades a revistes científiques.
Disposar d'eines que permetin dissenyar polítiques i accions preventives i correctives en la gestió forestal per encarar les amenaces i vulnerabilitats del canvi climàtic.
Creació d'unes fitxes per a cada un dels arbres analitzats que recullin tota la informació científica disponible que respon als tres impactes climàtics típics de la Mediterrània de forma entenedora pels diversos actors que hauran d'aplicar les mesures d'adaptació pertinents d'acord amb la informació recollida.
Tool box molt enfocat a l'usuari final que ha d'aplicar les mesures d'adaptació.
Temàtics de Medi ambient i sostenibilitat