A les terres de l'antic comtat de Pallars Jussà, després de creuar el congost de Collegats, la Noguera Pallaresa perd la seva bravura muntanyenca i esdevé un riu tranquil i suau.
Les serres del Montsec van constituir durant els temps de la Catalunya comtal una barrera i una defensa.
A diferència dels altres comtats pirinencs, el de Pallars Jussà té una forta personalitat agrícola.
Aquesta feracitat, especialment visible a la conca de Tremp, va convertir aquestes terres en el primer objectiu de l'expansió dels senyors de les muntanyes, la base ideal per preparar la conquesta de les terres de Lleida.
Per fer una visita en un únic dia recomanem el castell de Mur.
Si el visitant disposa de més temps pot fer l'itinerari següent: partir del castell de Llordà, a Isona, que fou residència d'Arnau Mir de Tost, i continuar en direcció a Tremp, desprès d'haver visitat Santa Maria de Covet, i més enllà, fins al castell de Mur, al municipi de Castell de Mur.
Després cal seguir el curs de la Noguera Pallaresa cap al sud, i creuar el Montsec, per arribar fins a Àger, on es pot completar la ruta amb la visita al centre històric.
La història d'aquest territori està fortament marcada per la d'un personatge vassall del comte d'Urgell, Arnau Mir de Tost, responsable en gran mesura de l'expansió territorial del comtat.
Fill d'una família de castlans de Tost, Arnau Mir faria de la lluita a la frontera la seva empresa, en la qual aconseguiria fites més que remarcables.
El seu matrimoni amb Arsenda li va donar la possibilitat d'emprendre aquesta tasca, no només per raó dels recursos econòmics que li proporcionà, sinó pels vincles socials que li aportava el casament, i que Arnau Mir va saber aprofitar.
Amb la compra del castell de Llordà l'any 1033, va afermar el domini sobre la conca de Tremp, on adquiriria altres fortificacions importants com Orcau, Toló i Mur.
Assentat sobre aquestes possessions, Arnau Mir de Tost s'abocà vers un nou objectiu: els territoris andalusins del sud del Montsec.
Adés a les ordres de l'exèrcit comtal, adés amb les seves pròpies forces, va establir el seu domini sobre el nord de la Noguera amb les fortaleses de Montmagastre i Àger, que a partir d'aquest moment esdevindria vescomtat sota la seva titularitat.
A l'oest, sobrepassava el límit de la Noguera Ribagorçana i eixamplava el seu domini fins al riu Éssera.
Així, a la dècada de 1060, dominava les valls del Segre i les dues Nogueres, i fins i tot cobrava paries de les taifes de Lleida i Saragossa, la qual cosa estava normalment reservada a reis i comtes.
El 1064 tingué un paper destacat en la conquesta de Barbastre, primera ciutat important musulmana que va caure en mans d'un exèrcit feudal català.
Mort Ermengol III a la batalla, va exercir la regència del comtat d'Urgell juntament amb el vescomte de Castellbò.
Trobà la mort el 1072, mentre pelegrinava a Sant Jaume de Galícia.
A banda del seu paper capdavanter en la conquesta de la frontera, Arnau Mir de Tost va dur a terme una important activitat constructiva i va deixar un llegat patrimonial que avui distingeix aquest territori: els castells de Llordà, Mur i Lluçà, i també la col·legiata d'Àger, en són les obres més destacables.
El castell de Mur, enclavat en un indret certament espectacular, constitueix el punt de visita obligada d'aquesta etapa de la ruta.
Malgrat la sinuositat de l'accés, el visitant no se sentirà defraudat, ja que respon a l'esquema arquetípic dels castells defensius catalans.
Museu Comarcal de Ciències Naturals
El castell de Mur és el màxim exponent de l'arquitectura militar a Catalunya.
Representat en nombroses obres didàctiques i de divulgació històrica, s'utilitza d'exemple per il·lustrar la vida a la frontera.
S'assenta directament sobre la roca, adaptant-se a la forma del relleu.
El recinte té 31 m de longitud i la muralla, d'1 m d'amplada, té una altura que varia entre els 14 i els 18 m.
Per la seva arquitectura i el seu estat de conservació, constitueix un exemple excepcional d'arquitectura no religiosa del segle XI.
S'aixeca sobre una estructura rocosa triangular que a vegades és comparada amb un vaixell.
Al seu mur exterior, continu i imponent, encara es poden veure alguns dels merlets que el coronaven.
L'interior contrasta amb aquesta majestuositat, ja que només s'han conservat alguns murs interns.
Les estructures de l'interior del castell eren de fusta i la torre de l'homenatge era de planta circular.
Col·legiata de Santa Maria de Mur
L'antiga canònica agustiniana de Santa Maria de Mur està situada a pocs metres del castell de Mur.
De fet, una muralla al voltant del castell i del monestir converteix el conjunt en una gran fortificació.
Va ser construïda a la segona meitat del segle XI pels comtes de Pallars, Ramon V i Valença, i fou consagrada l'any 1069 per Guillem Arnau, bisbe d'Urgell.
A l'interior encara s'hi poden trobar petites mostres de pintures i s'hi estan instal·lant reproduccions de les pintures originals conservades actualment al MNAC.
Col·legiata de Santa Maria de Mur (Pallars Jussà)
El castell de Llordà, la col·legiata d'Àger i Santa Maria de Covet són tres monuments extraordinaris malgrat ser poc coneguts.
A més a més d'estar magníficament conservats, són l'escenari ideal per resseguir les passes d'Arnau Mir de Tost.
Castell de Llordà (Isona i Conca Dellà)
Inspirat per les residències dels reis d'Aragó a Loarre i dels comtes de Barcelona, el castell de Llordà constitueix un dels millors exemples de palau feudal de l'alta edat mitjana d'arreu d'Europa.
Consta de tres recintes: el sobirà, on es troba la residència senyorial; el jussà, destinat a acollir tant la seva mainada com els serveis, i un tercer espai fora muralles, on es trobaven la canònica de Sant Sadurní i la població que s'aplegava al voltant d'aquestes edificacions.
Accés: Des de Tremp, cal agafar la carretera C-1412 en direcció a Artesa de Segre.
Pocs quilòmetres després de passar Isona, s'ha de prendre, a mà esquerra, la carretera que duu a Llordà i continuar fins al castell.
Església de Santa Maria de Covet (Isona i Conca Dellà)
Es tracta d'una de les esglésies més originals del romànic català del segle XII, amb planta de creu llatina, d'una sola nau coberta amb volta de canó apuntada, transsepte i tres absis que s'obren.
La façana principal té una de les escasses portades catalanes historiades, que trobarem orientada a ponent.
Té un rosetó i, a sota, un timpà esculpit amb escenes del Gènesi i arquivoltes sobre columnes.
A l'absis central s'hi ha situat una reproducció de la talla de fusta policromada de la Verge amb el Nen, l'original de la qual es troba al MNAC.
A la vila d'Àger, que ha guardat tot el seu encant medieval, el visitant trobarà la col·legiata de Sant Pere, aixecada per ordre d'Arnau Mir de Tost al segle XII, i l'església de Sant Vicenç, on es troba el sepulcre del noble.
Actualment la col·legiata i el castell són objecte de restauració, però Àger ofereix molt més: el visitant pot gaudir d'un passeig i de la visita a l'església parroquial, on hi ha la tomba i un sarcòfag hel·lenístic de factura sorprenent.