I. Aquest Dictamen té per objecte el Projecte de decret pel qual es regulen els fulls oficials de queixa, reclamació i denúncia en les relacions de consum.
El decret projectat consta d'un preàmbul, tretze articles, una disposició transitòria, una disposició derogatòria, una disposició final i un annex.
El preàmbul s'obre amb una referència al marc competencial i a la llei que habilita l'aprovació d'aquest reglament i que és desplegada per aquest; a continuació, s'ocupa d'indicar les finalitats que es pretenen amb aquesta nova regulació dels fulls de queixa, reclamació i denúncia en les relacions de consum.
Les finalitats són les següents: adaptar la regulació reglamentària a la Llei 22/2010, del Codi de consum de Catalunya; establir un procediment harmonitzat, sistemàtic i senzill, a fi que els consumidors puguin formular fàcilment les queixes, reclamacions o denúncies; realitzar una millora tècnica de les definicions dels conceptes de queixa, reclamació i denúncia; tenir en compte les modalitats de relació de consum en les quals no hi ha presència física simultània de la persona consumidora i l'empresari, i, finalment, ampliar l'àmbit d'aplicació del decret a totes aquelles activitats empresarials o professionals subjectes al règim de col·legiació, llevat d'aquelles que siguin exercides per fedataris públics o pel personal que exerceixi potestats públiques sempre que sigui retribuït mitjançant aranzel.
A la part dispositiva del Projecte, l'article 1 estableix, en l'apartat 1, que l'objecte del decret és regular els fulls de queixa, reclamació i denúncia en les relacions de consum i regular els aspectes procedimentals relatius a la tramitació; a continuació, els apartats 2 i 3 fixen l'àmbit d'aplicació i les activitats excloses.
L'article 2 defineix els conceptes de queixa, reclamació, denúncia i organisme habilitat.
L'article 3 s'ocupa de la composició dels fulls i de la seva disponibilitat en català, castellà, anglès (quan escaigui) i, a la Val d'Aran, també en occità.
L'article 4 estableix la prohibició de fulls no oficials.
L'article 5 regula la sol·licitud i lliurament dels fulls a l'empresari.
L'article 6 disposa que els establiments han de donar publicitat de l'existència de fulls.
L'article 7 s'ocupa de la disponibilitat d'aquests per part de la persona consumidora en les diferents relacions de consum (a l'establiment, fora d'aquest, a distància o mitjançant màquines automàtiques).
L'article 8 inicia les referències a la tramitació i estableix les dades mínimes del full que ha d'emplenar la persona consumidora que efectua la queixa, reclamació o denúncia.
L'article 9 es dedica a la tramitació dels fulls.
L'article 10 regula l'admissió a tràmit de la queixa, reclamació o denúncia per l'organisme habilitat, preveu un termini d'esmena si es constata que falten dades rellevants, i assenyala que, si el full no va dirigit a l'organisme habilitat competent en funció de la pretensió formulada, l'òrgan receptor haurà de trametre l'escrit a qui sigui competent per raó de la matèria.
L'article 11 tanca les referències a la tramitació i estableix les actuacions de l'organisme habilitat competent segons es tracti d'una queixa, una reclamació o una denúncia.
L'article 12 preveu que els organismes habilitats han de facilitar a l'Agència Catalana del Consum un informe anual de la gestió dels fulls oficials.
L'article 13 regula les infraccions i sancions i estableix que l'incompliment d'aquest decret té la consideració d'infracció administrativa, que se sancionarà de conformitat amb el Codi de consum de Catalunya o les altres normes sectorials que ho prevegin.
En la disposició transitòria s'estableix el termini de sis mesos per a l'adaptació a la nova normativa per part dels establiments o prestadors que d'acord amb el Decret 70/2003 no havien de disposar de fulls oficials.
La disposició derogatòria deroga expressament el Decret 70/2003.
Finalment, la disposició final autoritza el conseller competent en matèria de consum a modificar el model que figura en l'annex del Decret.
Finalment, l'annex conté el model de fulls oficials de queixa, reclamació i denúncia redactat en català, castellà i anglès, i està integrat per tres exemplars: un per a la persona consumidora, un altre per a l'organisme habilitat i un tercer per a l'empresari.
El model va acompanyat d'unes instruccions en les quals s'indica què és el full, què s'ha de fer un cop emplenat, com s'ha de tramitar i quina actuació durà a terme l'organisme habilitat.
El Projecte de decret sobre el qual s'informa desplega la Llei 22/2010, de 20 de juliol, del Codi de consum de Catalunya.
El Decret 70/2003, que es projecta derogar, fou objecte de dictamen d'aquesta Comissió Jurídica Assessora en el Dictamen 1/2003.
La Generalitat de Catalunya és competent per a regular la matèria objecte del projecte de decret sobre el qual es dictamina.
Atès el contingut del Projecte que ara s'analitza, que s'ha descrit en el fonament jurídic I, el títol competencial que fonamenta aquesta disposició normativa és el relatiu al consum.
D'acord amb l'article 123 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, correspon a la Generalitat la competència exclusiva en matèria de consum, que inclou, en tot cas, segons estableix la lletra a) del citat article de l'Estatut, la defensa dels drets dels consumidors i els usuaris, proclamats en l'article 28 de la norma estatutària, i l'establiment i aplicació dels procediments administratius de queixa i reclamació.
D'altra banda, l'article 39.1 de la Llei 13/2008, del president de la Generalitat i del Govern, estableix que correspon al Govern la titularitat de la potestat reglamentària en l'exercici de les competències de la Generalitat.
És el Govern qui l'exerceix com a tal en tots aquells supòsits en què no estigui atribuïda específicament al president de la Generalitat o als consellers (art. 26.e) de la Llei).
A aquesta habilitació genèrica que fan l'Estatut d'autonomia i la Llei 13/2008 s'ha d'afegir la que conté la Llei 22/2010, que, en l'article 211-14, estableix que tots els empresaris han de disposar de fulls de reclamació o denúncia de la manera que s'estableixi per reglament.
V. L'expedient està integrat pels documents i les actuacions que s'indiquen en els antecedents d'aquest Dictamen.
La tramitació de la disposició s'ha d'analitzar des de les exigències procedimentals que estableix el títol IV de la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya.
D'acord amb el que preveia l'article 61.1 de la Llei 26/2010 en el moment d'iniciar el procediment d'elaboració del Projecte, la tramitació es va iniciar per resolució del conseller del Departament d'Empresa i Ocupació i ha estat impulsada per la Direcció de l'Agència Catalana de Consum.
L'expedient, d'acord amb el que estableix l'article 63 de la Llei 26/2010, està indexat, numerat i ordenat, i els documents que l'integren estan datats; tanmateix, alguns dels documents que s'hi incorporen no han estat signats pels òrgans emissors.
Aquesta Comissió Jurídica Assessora ha de recordar el manament contingut en l'article 63.2 de la Llei 26/2010, que ordena que els documents que integren l'expedient han d'estar signats pels òrgans competents per a la seva emissió.
En coherència amb el que estableix la llei, aquesta deficiència s'ha d'esmenar.
En compliment del que disposa l'article 64 de la Llei 26/2010, s'han incorporat a l'expedient tant la memòria general com la memòria d'avaluació de l'impacte de les mesures proposades.
Ambdues memòries -les versions originàries de les quals han estat actualitzades al llarg de la tramitació- inclouen formalment els continguts que requereixen, respectivament, els apartats 1 i 2 de l'article 64 de la Llei.
No obstant això, s'ha de destacar que a la memòria general no es justifica prou la inclusió, dintre de l'àmbit d'aplicació del Projecte sobre el qual es dictamina, de les activitats professionals subjectes al règim de col·legiació, qüestió que constitueix un dels aspectes més innovadors i rellevants del Projecte, ni es troba cap justificació en l'expedient en relació amb les exclusions que inclou l'article 1.3 i que no estan previstes en el decret vigent, ni es concreten en cap moment de la memòria les activitats que queden excloses per disposar de normativa específica en matèria de fulls de queixa, reclamació o denúncia.
A aquests efectes, aquesta Comissió Jurídica Assessora ha de reiterar la rellevància de la justificació i motivació de les opcions normatives que es projecten, com a instruments que evitin que les opcions adoptades puguin ser qualificades d'arbitràries.
En aquest sentit, es constata que la jurisprudència és progressivament més exigent en la necessitat de justificar les opcions que, en aplicació de l'àmplia discrecionalitat que caracteritza l'exercici de la potestat reglamentària, adopti el Govern.
Tot i que en l'expedient es trobin referències justificatives de les opcions adoptades, particularment en les notes de resposta a les observacions que es plantegen al text, és necessari completar la memòria i incloure-hi la justificació de les opcions que es projecten.
En allò que afecta la memòria d'avaluació de l'impacte, aquesta Comissió Jurídica Assessora ha de destacar que conté una valoració precisa dels efectes pressupostaris, econòmics i socials de la disposició que es projecta, i també una valoració, identificació, quantificació i justificació de les càrregues administratives per a les empreses, de manera que l'anàlisi d'impacte presta una atenció particular als professionals col·legiats que es vol incorporar a l'àmbit d'aplicació d'aquest Decret.
No obstant això, no s'avalua, malgrat l'observació de l'Oficina de Govern i del fet que constitueix un dels continguts de la memòria d'avaluació normativa que recull la lletra c) de l'article 64.3 de la Llei 26/2010, la incidència del Projecte sobre els ciutadans.
Seria aconsellable incorporar aquesta valoració per tal de donar a la memòria, com pretén la llei, una visió completa dels efectes que es poden derivar de la norma.
El Projecte ha estat posat en coneixement dels diferents departaments del Govern, seguint allò que estableix l'article 66 de la Llei 26/2010.
En aquest tràmit han presentat observacions el Gabinet Jurídic de la Generalitat, l'Oficina de Govern, el Departament de Territori i Sostenibilitat, el Departament de Benestar Social i Família i el Departament de Justícia.
Consta en l'expedient la valoració de cadascuna de les observacions presentades, i en la nota de l'Agència Catalana de Consum s'indiquen les raons que han dut a rebutjar-les o acceptar-les.
Les observacions de major rellevància són plantejades pel Departament de Justícia, i afecten la pretesa extensió de l'àmbit d'aplicació del Decret als professionals liberals que desenvolupen una activitat, per a l'exercici de la qual es requereixi la col·legiació prèvia en el col·legi professional corresponent.
Aquests professionals queden exclosos expressament de l'aplicació del vigent Decret 70/2003.
Han intervingut en l'emissió d'informes: a) la Direcció General de Pressupostos, l'informe favorable de la qual constata que l'aprovació de la disposició implica unes despeses (quantificades en 16.000 euros corresponents a l'edició dels fulls de reclamació) que es poden assumir amb càrrec a les disponibilitats pressupostàries de l'Agència Catalana de Consum; b) l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades, que fa consideracions que són valorades, i totes elles preses en consideració.
A conseqüència d'aquesta observació, s'inclou en l'article 11 del Projecte una referència a l'article 5.1 de la Llei de protecció de dades personals; c) la Comissió de Govern Local de Catalunya que, en la sessió de 17 de setembre de 2012, informà favorablement sobre el Projecte.
Aquest acord s'adoptà per consens, i en l'acta d'aquesta sessió consta que la Federació de Municipis de Catalunya formulà dues observacions referides al servei públic de consum dels municipis, que són valorades i preses en consideració; d) el Consell de Treball Econòmic i Social de Catalunya, que en el Dictamen 15/2012 fa deu observacions al Projecte, totes elles eminentment formals, que són valorades i sis d'elles acceptades i incorporades al text del Projecte.
En compliment del que disposa l'article 68 de la Llei 26/2010, el Projecte s'ha sotmès a tràmit d'informació pública durant un termini de quinze dies hàbils.
Igualment, d'acord amb l'article 67 d'aquesta Llei, s'ha sotmès a audiència de les entitats que es relacionen en l'antecedent 12 d'aquest Dictamen.
Es tracta d'entitats que representen els consumidors, els municipis, els consells de col·legis professionals, els mateixos col·legis professionals i entitats empresarials.
Hi han presentat observacions les entitats enumerades en l'antecedent 13 d'aquest Dictamen, totes elles valorades per l'Agència de Consum de Catalunya, que n'ha justificat, una per una, l'acceptació o el rebuig.
Els col·legis professionals són els ens que presenten en els tràmits participatius dels interessats les observacions de major entitat substantiva, les quals tindran gran incidència en la modificació de la primera versió del Projecte i en la fixació del contingut del text que se sotmet a dictamen d'aquesta Comissió.
També figura la certificació que, en la sessió del Consell Tècnic de la Generalitat de 16 d'octubre de 2012, ha quedat vista la iniciativa d'aquest Projecte de decret, amb caràcter previ a la sol·licitud de dictamen de la Comissió Jurídica Assessora.
El contingut del Projecte sotmès a dictamen incorpora, com una de les innovacions més destacades, l'extensió del seu àmbit d'aplicació a les activitats que presten els professionals col·legiats.
A diferència d'allò que estableix el vigent Decret 70/2003, que exclou de la seva aplicació els professionals liberals que portin a terme una activitat per a l'exercici de la qual sigui necessària la col·legiació prèvia en un col·legi professional legalment reconegut (article 1.2), la norma que es projecta inclou en el sistema de reclamació tots els professionals que prestin serveis als consumidors, llevat dels fedataris públics i del personal que exerceixi potestats públiques sempre que sigui retribuït mitjançant aranzel.
La inclusió dels professionals col·legiats en l'àmbit d'aplicació del decret s'ha d'analitzar singularment, ja que podria plantejar problemes de legalitat en la mesura que la inclusió dels professionals esmentats en el règim comú de fulls de reclamació que es projecta no respectés el règim especial dels col·legis professionals, configurat tant per la Llei estatal 2/1974, de col·legis professionals, com per la Llei catalana 7/2006, d'exercici de les professions titulades i dels col·legis professionals.
A) El procediment d'elaboració del Projecte deixa constància que la finalitat que es persegueix amb aquesta nova regulació dels fulls de reclamació és incloure en el seu àmbit d'aplicació els professionals col·legiats.
Aquesta inclusió es feia sense reconèixer cap especialitat en el model de fulls ni cap atribució específica als col·legis professionals en la tramitació de les reclamacions.
El professional col·legiat s'integrava en la categoria d'empresari de l'article 112-2.d) del Codi de consum de Catalunya i, sense que consti que s'hagués ponderat la incidència en aquesta matèria de la legislació sobre col·legis professionals, el professional esmentat quedava subjecte al decret que el Govern de la Generalitat ha d'aprovar en desplegament de l'article 211-14 del Codi de consum.
A l'empara de les observacions formulades pel Departament de Justícia i pels col·legis professionals, es modificà el contingut del Projecte.
La nova redacció, que és la que se sotmet a dictamen d'aquesta Comissió Jurídica Assessora, desenvolupa un sistema de reclamacions que, en allò que afecta els col·legis professionals, té aquestes dues característiques: a) estableix un model comú de fulls oficials de reclamació que s'estén, sense cap singularitat, als col·legis professionals; i b) atribueix a aquests la competència per a la tramitació de les queixes, reclamacions i denúncies que afectin els seus col·legiats.
La valoració d'aquestes dues característiques obliga a fer referència a la legislació sobre col·legis professionals.
B) La Llei estatal 25/2009, coneguda com a llei òmnibus, introdueix a la Llei 2/1974 un conjunt de modificacions dirigides a incorporar a la normativa bàsica dels col·legis professionals un sistema específic de garanties dels drets dels consumidors i usuaris dels serveis que presten els col·legiats.
El punt de partida de l'articulació d'aquest sistema és l'establiment de la protecció dels interessos dels consumidors com una de les finalitats essencials dels col·legis professionals (article 1.3).
En connexió amb aquesta finalitat, s'atribueix als col·legis professionals: exercir totes les funcions que redundin en benefici de la protecció dels interessos dels consumidors i usuaris dels serveis dels seus col·legiats (art. 5.a)); ordenar l'activitat professional d'aquests, vetllant per l'ètica i la dignitat professional i pel respecte degut als drets dels particulars, i exercir la facultat disciplinària en l'ordre professional i col·legial (article 5.i)).
A això cal afegir la creació necessària per part dels col·legis professionals d'un servei d'atenció als consumidors, que necessàriament ha de tramitar i resoldre totes les queixes i reclamacions referides a l'activitat col·legial o professional que presenti qualsevol consumidor que hagi contractat els serveis dels professionals, així com per associacions i organitzacions de consumidors en representació o defensa dels seus interessos (article 12.2).
Així mateix, en regular la finestreta única, s'estableix l'obligació de donar informació als consumidors sobre les vies de reclamació i els recursos (article 10.2.c)).
El Decret legislatiu 3/2010, l'entrada en vigor del qual és posterior a la del Codi de consum de Catalunya, introdueix a la Llei catalana 7/2006, de col·legis professionals, un sistema específic de garanties dels drets dels consumidors.
Aquest sistema es basa en la configuració dels col·legis professionals com a corporacions de dret públic que canalitzen la gestió dels interessos públics vinculats a l'exercici d'una professió determinada, i que tenen com a finalitat essencial vetllar perquè l'actuació dels col·legiats respongui als interessos i a les necessitats de la societat en relació amb l'exercici professional de què es tracti, i especialment garantir el compliment de la bona pràctica i de les obligacions deontològiques de la professió, així com la protecció dels interessos de les persones usuàries i consumidores (articles 35 i 36.1).
Per al compliment d'aquestes finalitats, l'article 39 atribueix als col·legis professionals les funcions públiques següents: d'una banda, garantir que l'exercici professional s'adeqüi a la normativa, deontologia i bones pràctiques, i que es respectin els drets i els interessos de les persones destinatàries de l'actuació professional; d'una altra, vetllar pel compliment dels deures i de les obligacions dels col·legiats.
Per la seva part, l'article 40 estableix que, com a entitats de base associativa privada, els col·legis professionals exerceixen la funció de posar a disposició dels usuaris i consumidors destinataris dels serveis professionals, així com de les persones col·legiades, les vies de reclamació i queixes relatives a l'activitat col·legial o de les esmentades persones col·legiades; i també la funció d'intervenir en els conflictes professionals que es puguin donar entre persones col·legiades o entre aquestes i terceres persones, sempre que ho sol·licitin de comú acord les parts implicades.
L'article 40 bis, en regular la finestreta única, estableix que els col·legis han de garantir l'accés a la informació sobre les vies de reclamació i de recursos que es puguin interposar en cas de conflicte entre consumidors i usuaris, d'una banda, i un col·legiat o un col·legi professional, d'una altra.
Finalment, en allò que afecta la potestat disciplinària en relació amb les actuacions professionals dels col·legiats, l'article 15 atribueix als col·legis professionals i, si escau, als consells de col·legis professionals la competència per a sancionar els col·legiats.
C) Presentat el marc legislatiu que ordena la incidència dels col·legis professionals en la protecció dels interessos de les persones consumidores i usuàries dels serveis prestats pels col·legiats, cal valorar ara des d'aquesta normativa: 1) l'extensió del sistema de formulació de reclamacions als professionals col·legiats i 2) les atribucions dels col·legis en la tramitació de les queixes i reclamacions que afectin els seus col·legiats.
L'opció per la unificació del sistema de fulls de reclamació no només té recolzament directe en el Codi de consum de Catalunya, sinó que, a més, no és contrària a allò que estableix la legislació sobre col·legis professionals.
El Codi de consum, en l'article 111-2, equipara el professional col·legiat, a l'efecte de la relació de consum, amb la figura de l'empresari, i estableix en l'article 211-14 que els empresaris han de disposar de fulls de reclamació o denúncia en la forma que s'estableixi per reglament.
No consta en el Codi de consum el reconeixement de cap excepció o especialitat en relació amb els fulls dels professionals col·legiats.
A això s'ha d'afegir que la normativa col·legial no determina a qui correspon establir el model de fulls; en altres paraules: tot i que no ho impedeix, tampoc no atribueix aquesta facultat als col·legis professionals.
La normativa col·legial es limita, doncs, a fer la previsió que han d'existir els fulls, a determinar quines han de ser les vies per a presentar reclamacions, i a disposar que s'ha de garantir la informació sobre aquestes vies.
En conseqüència, i d'acord amb allò que estableix el Codi de consum, el Govern de la Generalitat pot establir el sistema comú de fulls oficials de queixa, reclamació i denúncia, i aquesta competència comporta que pugui imposar-se també a tots els empresaris, incloent aquí els professionals col·legiats, la prohibició d'ús de fulls no oficials, així com l'obligació de donar publicitat de l'existència dels fulls en tots els establiments on prestin serveis els professionals col·legiats.
A això cal afegir que el fet de no disposar de fulls oficials de reclamació, la manca d'anunci de la seva existència o el fet de negar-se o resistir-se a subministrar fulls oficials a les persones consumidores que ho sol·licitin, o subministrar aquestes fulls no oficials, constitueixen infraccions que poden ser sancionades d'acord amb el que estableixen els articles 331-4.m) i 331-6.g) del Codi de consum.
Sobre la tramitació de les queixes, reclamacions i denúncies, l'article 2.d) del Projecte sobre el qual es dictamina atribueix als col·legis professionals la caracterització funcional d'organismes habilitats per a tramitar tant les queixes i reclamacions com les denúncies que afectin els seus col·legiats.
Aquesta atribució competencial que fa el Projecte s'adapta plenament a allò que estableix la legislació sobre col·legis professionals.
Tant la llei estatal, que fa l'atribució d'una manera més directa i expressa, com la llei catalana contenen referències suficients (que anteriorment han estat citades) per poder afirmar que són els col·legis professionals els qui han de tramitar i resoldre els conflictes de naturalesa professional que es puguin plantejar entre els consumidors i usuaris i els seus col·legiats.
Després d'aquesta afirmació de la competència dels col·legis professionals en matèria de tramitació, l'articulat del Projecte conté una sèrie d'especificacions en relació amb la tramitació que s'han de matisar, amb la finalitat d'evitar que aquestes especificacions, relatives a la tramitació dels fulls (article 9), l'admissió a tràmit (article 10) i les actuacions de l'organisme habilitat (article 11), impedeixin que els col·legis professionals puguin incidir en la regulació d'aquests tràmits per a garantir que aquesta regulació sigui coherent amb les peculiaritats dels col·legis esmentats o provoquin un greu detriment de la competència sobre tramitació que amb caràcter general atribueix el mateix Decret als col·legis professionals.
Aquesta Comissió Jurídica Assessora considera que la garantia de la posició funcional dels col·legis professionals en aquests procediments es pot assolir modificant els efectes dels articles del Projecte que afecten la tramitació.
Aquesta modificació pot efectuar-se a través de dues vies:
a) La primera, que és la que d'una manera més nítida i intensa reforçaria les funcions dels col·legis professionals, es concretaria en la incorporació al Projecte d'un nou apartat en l'article dedicat a l'àmbit d'aplicació, a fi d'excloure els col·legis professionals de l'aplicació dels articles 9, 10 i 11 del Decret; o bé en la incorporació d'una disposició addicional que indiqués que aquests articles no seran aplicables directament a les queixes, reclamacions i denúncies que siguin tramitades pels col·legis professionals.
b) La segona via de modificació, que és la que aquesta Comissió considera que ofereix una concepció funcional més coherent i ajustada a allò que estableix el Codi de consum, sense vulnerar l'autonomia organitzativa col·legial, es concretaria a preveure una disposició addicional el contingut de la qual consistiria a reconèixer amb caràcter general als col·legis professionals les facultats per a adaptar les previsions sobre tramitació que conté el Decret a les seves peculiaritats organitzatives.
Aquesta Comissió considera que l'acceptació d'aquesta segona opció ha d'anar acompanyada de la introducció de modificacions en els apartats 3 i 4 de l'article 11.
Pel que fa a l'apartat 3, s'ha de matisar la preferència que s'estableix a favor d'utilitzar el procediment de mediació i d'arbitratge de consum, ja que aquesta previsió no s'ajusta a allò que sobre mediació i arbitratge estableix la legislació col·legial.
Així mateix, en el supòsit que s'opti per aquesta segona via de modificació, l'apartat 4 també s'hauria de revisar, perquè es reconegui la intervenció dels col·legis professionals en la tramitació de les denúncies que els afectin, en coherència amb allò que estableix el Projecte sobre el qual es dictamina en l'article 2.d).
Així mateix, seria convenient exposar en el preàmbul l'opció que s'adopti a l'efecte d'una major comprensió.
Amb la finalitat de millorar la redacció i la tècnica normativa, aquesta Comissió Jurídica Assessora planteja els suggeriments i les recomanacions següents:
La intervenció en el procediment d'un organisme amb rellevància estatutària com és l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades hauria d'incorporar-se en el penúltim paràgraf del preàmbul.
En relació amb aquest apartat cal fer dues recomanacions: en primer lloc, al començament, per tal de millorar la redacció i augmentar la claredat, es proposa que el precepte s'iniciï de la manera següent: "1.3.
Queden excloses de l'àmbit d'aplicació d'aquest decret les activitats desenvolupades per: [...]".
En segon lloc, per tal de millorar la tècnica legislativa, es recomana suprimir els asteriscs, que s'haurien de substituir per lletres minúscules.
La redacció guanyaria en precisió si substituís, al final del primer paràgraf, "a la d'àmbit de Catalunya" per "a l'Agència Catalana de Consum".
Amb la finalitat d'augmentar la precisió i afavorir la comprensió, es recomana substituir "la resposta de l'empresari o empresària, la tramesa a aquest/a sense que hagi respost" per "la resposta de l'empresari o empresària o, si escau, l'acreditació d'haver-li tramès el full de queixa, reclamació o denúncia, sense haver-ne obtingut resposta".
S'hauria d'especificar, en els termes que estableix l'apartat 1 de l'article 311-7 del Codi de consum de Catalunya, que el procediment s'ha d'iniciar d'ofici quan es tracti d'una denúncia "de la qual es derivin indicis d'infracció".
Aquesta Comissió Jurídica Assessora considera que és funció del reglament concretar les referències als articles de les lleis que tipifiquen les infraccions i sancions; qüestió que és especialment rellevant en aquest cas, ja que poden incidir en l'exercici de la potestat sancionadora tant les administracions territorials com els col·legis professionals i la relació entre la potestat sancionadora d'aquelles administracions i la disciplinària d'aquests col·legis requereix una major clarificació.
A aquests efectes i en garantia de la seguretat jurídica, s'haurien d'especificar amb més concreció els articles del Codi de consum que recullen les infraccions i sancions, i al mateix temps també concretar la resta de normes sectorials a les quals es vol fer referència.
En el mateix article 13, finalment, on es diu "d'acord amb l'activitat de desenvolupa" hauria de dir "d'acord amb l'activitat que desenvolupa".
Un cop valorades les observacions efectuades en els fonaments jurídics V, VI i VII, es pot elevar al Govern de la Generalitat el Projecte de decret pel qual es regulen els fulls oficials de queixa, reclamació i denúncia en les relacions de consum.