La proposta de Pla de gestió del districte de conca fluvial de Catalunya s'elabora per tal de donar compliment al mandat que estableixen els articles 18, 20 i 21 del Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya, aprovat pel Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre; els articles 40 a 43 del Text refós de la Llei d'aigües, aprovat per Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juliol; els articles 2, 12 i següents del Reglament de la planificació hidrològica, aprovat pel Decret 380/2006, de 10 d'octubre; i els articles 4 i següents del Reglament de la planificació hidrològica estatal, aprovat pel Reial decret 907/2007, de 6 de juliol.
Les disposicions esmentades incorporen a l'ordenament estatal i autonòmic la Directiva 2000/60/CE del Parlament Europeu i del Consell, de 23 d'octubre de 2000, per la qual s'estableix un marc comunitari d'actuació en l'àmbit de la política d'aigües.
Tots aquests preceptes estableixen el deure de les autoritats competents en cada àmbit d'elaborar i donar compliment a una planificació del cicle de l'aigua amb objecte d'assolir els objectius ambientals que estableix l'article 4 de la Directiva 2000/60/CE i que es poden resumir com l'assoliment d'un bon estat de les masses d'aigua.
El sistema de planificació que estableix la Directiva el presideix el pla de gestió de la demarcació hidrogràfica, que integra i aglutina el contingut de la resta d'instruments de la planificació hidrològica, que són el Programa de seguiment i control, el Programa de mesures i els plans i programes de gestió específics.
La regulació del contingut del Pla de gestió del districte de conca fluvial de Catalunya és la que figura a l'annex 7 de la Directiva 2000/60/CE, a l'article 13 del Reglament de la planificació hidrològica de Catalunya i a l'article 42 del Text refós de la Llei d'aigües.
El pla de gestió del districte de conca es configura a la vigent normativa sectorial comunitària, estatal i autonòmica com l'instrument essencial per assolir els objectius que proclama l'article 19 del Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya.
En concret, el Pla de gestió del districte de conca hidrogràfica o fluvial de Catalunya, de conformitat amb l'article 13 del Reglament de la planificació hidrològica català, consta d'una diagnosi de la situació i de les principals pressions que incideixen sobre les masses d'aigua del districte de conca, elaborada a partir dels estudis previs i dels resultats obtinguts de l'aplicació de les previsions del Programa de seguiment i control, un resum de l'anàlisi econòmica de l'aigua, un resum de les mesures que conté el Programa de mesures, un registre dels plans i programes de gestió específics, un resum de les mesures d'informació pública i de consulta adoptades, una llista de les autoritats competents i una referència als punts de contacte i dels procediments per obtenir informació sobre això.
El procediment específic d'elaboració i d'aprovació del Pla de gestió del districte de conca hidrogràfica o fluvial de Catalunya és el que preveu el Reglament de la planificació hidrològica català.
L'article 15.5 d'aquest Reglament de la planificació hidrològica estableix que correspon al Govern l'aprovació mitjançant un decret del Pla de gestió del districte de conca hidrogràfica o fluvial de Catalunya, en exercici de la competència exclusiva que estableix l'article 117.1.b) de l'Estatut d'autonomia de Catalunya.
Per tant, en compliment del mandat que estableixen els esmentats articles 18, 20 i 21 del Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya, i 40 a 43 del Text refós de la Llei d'aigües;
Atès l'informe preceptiu i determinant del Ministeri de Medi Ambient, i Medi Rural i Marí que preveu l'article 15.4 del Reglament de la planificació hidrològica, a proposta del conseller de Medi Ambient i Habitatge,
S'aprova el Pla de gestió del districte de conca fluvial de Catalunya les determinacions normatives del qual figuren a l'annex 1 d'aquest Decret, sense perjudici de les actuacions que correspongui dur a terme a l'Administració general de l'Estat.
El contingut íntegre del Pla de gestió del districte de conca fluvial de Catalunya, conformat pels documents que es detallen a l'annex 2, es pot consultar a la pàgina web del Departament de Medi Ambient i Habitatge.
—1 Es deixa sense aplicació a Catalunya el Pla hidrològic de les conques internes de Catalunya, aprovat pel Reial decret 1664/1998, de 24 de juliol, pel qual s'aproven els plans hidrològics de conca.
—2 S'afegeix un paràgraf a l'apartat 2 de l'article 2 del Decret 31/2009, de 24 de febrer, pel qual es delimita l'àmbit territorial del districte de conca hidrogràfica o fluvial de Catalunya i es modifica el Reglament de la planificació hidrològica, aprovat pel Decret 380/2006, de 10 d'octubre, amb el contingut següent:
"Les masses d'aigua subterrània identificades amb els números 29, 30 i 31 de l'apartat a) de l'annex formen part de la unitat hidrogeològica compartida Baix Ebre-Montsià i, en conseqüència, els és aplicable la vigent regulació d'aquest tipus d'aqüífers."
Determinacions normatives del Pla de gestió del districte de conca fluvial de Catalunya
1.1 El Pla de gestió del districte de conca hidrogràfica o fluvial de Catalunya és l'instrument de la planificació hidrològica que estableix les accions i les mesures necessàries per assolir els objectius de la planificació hidrològica del districte de conca fluvial de Catalunya i concreta per a les diverses masses d'aigua els objectius ambientals que defineixen l'article 92 bis del Text refós de la Llei d'aigües, aprovat pel Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juliol, i l'article 19 del Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya, aprovat pel Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre.
1.2 Aquest Pla es formula de conformitat amb el que estableix el Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya, així com el Reglament de la planificació hidrològica, aprovat pel Decret legislatiu 380/2006, de 10 d'octubre.
2.1 El contingut del Pla de gestió és el que estableixen l'article 42 del Text refós de la Llei d'aigües, l'article 13 del Reglament de la planificació hidrològica, aprovat pel Decret 380/2006, de 10 d'octubre, i l'article 4 del Reglament de la planificació hidrològica, aprovat pel Reial decret 907/2007, de 6 de juliol.
2.2 En els termes que estableix l'article 24 del Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya, el Pla de gestió es complementa amb els plans i programes següents:
a) Programa de sanejament d'aigües residuals industrials (PSARI), aprovat per l'Acord del Govern d'1 d'agost de 2003, pel que fa als principis bàsics de gestió.
b) Programa de sanejament d'aigües residuals urbanes de 2005, aprovat per l'Acord del Govern de 20 de juny de 2006.
c) Pla sectorial de cabals de manteniment, aprovat per l'Acord del Govern de 4 de juliol de 2006.
d) Altres plans i programes de gestió específics que s'aprovin.
2.3 L'Agència Catalana de l'Aigua pot aprovar normes d'explotació i instruccions tècniques per al correcte assoliment dels objectius de la planificació.
Aigües continentals: totes les aigües estancades o corrents de la superfície del sòl i totes les aigües subterrànies situades cap a terra des de la línia que serveix de base per mesurar l'amplada de les aigües territorials.
Aigües costaneres: les aigües superficials situades cap a terra des d'una línia la totalitat de punts de la qual es troba a una distància d'una milla nàutica mar endins des del punt més pròxim de la línia de base que serveix per mesurar l'amplada de les aigües territorials i que s'estenen, si escau, fins al límit exterior de les aigües de transició.
Aigües de transició: masses d'aigua superficial properes a la desembocadura dels rius que són parcialment salines com a conseqüència de la seva proximitat a les aigües costaneres, però que reben una notable influència de fluxos d'aigua dolça.
Aigües subterrànies: totes les aigües que es troben sota la superfície del sòl a la zona de saturació i en contacte directe amb el sòl o el subsòl.
Aigües superficials: aigües continentals i les costaneres associades, excepte les subterrànies.
Aqüicultura: conjunt d'activitats i tècniques de cultiu d'espècies aquàtiques.
Aqüífer: una o més capes subterrànies de roca o d'altres estrats geològics que tenen la suficient porositat i permeabilitat per permetre ja sigui un flux significatiu d'aigües subterrànies o l'extracció de quantitats significatives d'aigües subterrànies.
Bon estat de les aigües subterrànies: l'estat assolit per una massa d'aigua subterrània quan tant el seu estat quantitatiu com el seu estat químic són, almenys, bons.
Bon estat ecològic: l'estat d'una massa d'aigua superficial els indicadors de qualitat biològics de la qual mostren valors baixos de distorsió causada per l'activitat humana, i que es desvien només lleugerament dels valors normalment associats a condicions inalterades en el tipus de massa corresponent.
Els indicadors hidromorfològics són coherents amb la consecució d'aquests valors i els indicadors fisicoquímics són dins els rangs dels valors que garanteixen el funcionament de l'ecosistema específic del tipus i la consecució dels valors dels indicadors biològics especificats anteriorment.
A més, les concentracions de contaminants no superen les normes establertes.
Bon estat quantitatiu de les aigües subterrànies: el nivell piezomètric de la massa d'aigua tal que la taxa mitjana d'extracció no supera els recursos i reserves disponibles d'aigües subterrànies en cicles plurianuals.
Bon estat químic de les aigües subterrànies: l'estat químic assolit per una massa d'aigua subterrània que no presenta alteració en relació amb la que tindria en estat d'equilibri geoquímic amb el medi geològic que la conté, i que, ni per salinització ni altres intrusions, supera les normes de qualitat aplicables, no dóna lloc a afeccions de l'estat ecològic o qualitat química de les aigües superficials associades, ni difereix significativament de l'estat de referència.
Bon estat químic de les aigües superficials: l'estat químic necessari per assolir els objectius mediambientals per a les aigües superficials, de manera que les concentracions de contaminants no superin les normes de qualitat mediambientals que estableix la vigent normativa.
Bon potencial ecològic: l'estat assolit per una massa d'aigua superficial quan tant el seu potencial ecològic com el seu estat químic són, almenys, bons.
Cabal de manteniment: és el valor de cabal o flux d'aigua que circula per una massa d'aigua permanent o temporal, i que contribueix a aconseguir el bon estat en el cas de les masses d'aigua naturals, o bon potencial ecològic en el cas de les masses d'aigua molt modificades o artificials.
Aquest cabal ha de permetre la vida piscícola que de manera natural habita o podria habitar la massa d'aigua, i també el sosteniment de la vegetació de ribera associada.
Conca hidrogràfica: la zona terrestre a partir de la qual tot l'escolament superficial flueix a través d'una sèrie de corrents, rius i, eventualment, llacs, fins al mar per una única desembocadura, estuari o delta, i les aigües subterrànies i costaneres associades.
Connectivitat fluvial: qualitat del medi fluvial i dels espais associats (ribes, riberes i zones humides adjacents) que, a més del cabal circulant, permet el moviment i la dispersió dels organismes, així com el manteniment dels processos ecològics i dels fluxos que els caracteritzen (aigua, matèria, sediments, gens, etc.).
Connector fluvial: tipus específic d'infraestructura o acció que es duu a terme a l'entorn d'un espai fluvial, i que permet o millora la connectivitat fluvial.
Demanda d'aigua: volum d'aigua, en quantitat i qualitat, que les persones usuàries estan disposades a adquirir per satisfer un determinat objectiu de producció o consum.
Aquest volum serà funció de factors com el preu dels serveis, el nivell de renda, el tipus d'activitat, la tecnologia o d'altres.
Espai fluvial: la zona ocupada per la llera pública i els terrenys de titularitat privada o pública que l'envolten i que integren el corredor biològic associat al riu, la vegetació de ribera i la zona inundable.
A efectes de la delimitació de l'espai fluvial i la determinació consegüent dels usos admesos en cada zona pel planejament urbanístic, s'entén per:
a) Zona fluvial: la part de la zona inundable que inclou la llera del riu i les seves riberes, i que la planificació d'espais fluvials delimita a partir de l'avinguda per al període de retorn de 10 anys, tenint en compte els requeriments hidràulics, morfològics i ambientals i respectant la seva continuïtat.
b) Zona de sistema hídric: la part de la zona inundable que la planificació d'espais fluvials delimita a partir de l'avinguda per al període de retorn de 100 anys, tenint en compte els requeriments hidràulics, morfològics i ambientals i respectant la seva continuïtat.
c) Zona inundable: la constituïda per la llera dels rius i rieres i per les franges de terreny vinculades a la preservació del règim de corrents i de les planes d'inundació per episodis extraordinaris, delimitada d'acord amb l'avinguda per al període de retorn de 500 anys.
Espècie exòtica/espècie al·lòctona: una espècie, subespècie o taxó de jerarquia inferior que ha estat introduït fora de la seva àrea de distribució natural, passada o present.
Inclou qualsevol de les seves parts: gàmetes, llavors, ous o propàguls capaços de sobreviure i, conseqüentment, reproduir-se.
Aquesta definició comprèn espècies que han estat introduïdes en una regió o conca diferents dins del mateix país, també conegudes com a espècies translocades.
Igualment inclou espècies que han vist afavorida la dispersió, fora de la seva àrea de distribució natural, a causa de la construcció d'infraestructures.
Espècie exòtica invasora: una espècie exòtica que, en ser introduïda i dispersar-se a l'ecosistema, esdevé un agent de canvi, i amenaça la diversitat biològica i/o genera impactes ambientals o socioeconòmics.
Estat de les aigües subterrànies: l'expressió general de l'estat d'una massa d'aigua subterrània, determinat pel pitjor valor del seu estat quantitatiu i del seu estat químic.
Estat de les aigües superficials: l'expressió general de l'estat d'una massa d'aigua superficial, determinat pel pitjor valor del seu estat ecològic i del seu estat químic.
Estat quantitatiu de les aigües subterrànies: una expressió del grau en què afecten una massa d'aigua subterrània les extraccions o detraccions.
Llac/estany: una massa natural d'aigua superficial estancada.
Mal estat quantitatiu de les aigües subterrànies: l'estat quantitatiu assolit per una massa d'aigua subterrània, inferior a l'objectiu establert.
Mal estat químic de les aigües subterrànies: l'estat qualitatiu assolit per una massa d'aigua subterrània, inferior a l'objectiu establert.
Massa d'aigua artificial: una massa d'aigua superficial creada per l'activitat humana.
Massa d'aigua molt modificada: una massa d'aigua superficial que, com a conseqüència d'alteracions físiques produïdes per l'activitat humana, ha experimentat un canvi substancial en la seva naturalesa, designada com a tal per l'administració competent de conformitat amb el que estableix la legislació.
Massa d'aigua subterrània: un volum clarament diferenciat d'aigües subterrànies en un aqüífer o aqüífers.
Massa d'aigua superficial: una part diferenciada i significativa d'aigua superficial, com un llac, un embassament, una zona humida, un corrent, riu o canal, part d'un corrent, riu o canal, unes aigües de transició o un tram d'aigües costeres.
Màxim potencial ecològic: l'estat d'una massa d'aigua molt modificada o artificial els indicadors de qualitat biològica pertinents de la qual reflecteixen, en la mesura que sigui possible, els corresponents al tipus de massa d'aigua superficial més estretament comparable, ateses les condicions físiques resultants de les característiques artificials o molt modificades de la massa d'aigua.
Molt bon estat ecològic: l'estat d'una massa d'aigua superficial els indicadors de qualitat biològics de la qual mostren valors normalment associats al tipus de massa en condicions inalterades de referència, o una lleugera desviació sobre aquesta.
A més, no hi ha alteracions antropogèniques dels valors dels indicadors hidromorfològics i fisicoquímics corresponents al tipus de massa d'aigua superficial, o hi ha alteracions de molt escassa importància.
Perímetre de protecció de captacions: contorn que delimita una superfície a l'entorn d'un punt o punts de captació d'aigües subterrànies que són explotades per a usos d'abastament de la població, domèstics o similars, determinada en funció de les característiques de la captació i de l'aqüífer, dins de la qual s'estableixen limitacions a les activitats a dur-hi a terme amb l'objecte d'impedir l'alteració de la qualitat i quantitat de les aigües.
Plans de mesures mínimes: estudis tècnics de detall que, tenint present el conjunt del sistema de sanejament-medi, defineixen les bones pràctiques i actuacions bàsiques per tal de maximitzar el transport de cabals cap a les estacions de depuració d'aigües residuals i reduir l'impacte de les descàrregues dels sistemes de sanejament en temps de pluja.
Plans directors integrals de sanejament: estudis tècnics de detall que, tenint present el conjunt del sistema de sanejament-medi, defineixen i pressuposten les actuacions per reduir l'impacte de les descàrregues dels sistemes de sanejament en temps de pluja.
Aquests estudis es basen en la modelització de la xarxa de sanejament i dels medis receptors, i preveuen una diagnosi de l'estat actual i una prognosi dels resultats esperats amb les actuacions planificades.
Potencial ecològic: una expressió de la qualitat de l'estructura de les masses d'aigua molt modificades i artificials associades a les aigües superficials.
Té en compte el funcionament del sistema comparat amb una de les categories de masses d'aigua superficials definides que més se li assembli, i la naturalesa fisicoquímica de l'aigua i els sediments, les característiques del flux de l'aigua i l'estructura física de la massa d'aigua, centrant-se en la condició dels elements biològics de l'ecosistema.
Pressió significativa: pressió que supera un llindar definit a partir del qual es pot posar en risc el compliment dels objectius mediambientals en una massa d'aigua.
Recàrrega d'aqüífers: concepte que engloba totes les entrades d'aigua als aqüífers, i que pot referir-se a la recàrrega natural, sense cap influència antròpica; induïda, si s'incrementa o s'afavoreix de manera indirecta; i artificial o programada, quan es realitza de manera intencionada per tal d'assolir un objectiu concret.
Aquesta última s'anomena gestió de la recàrrega d'aqüífers.
Recursos disponibles d'aigua subterrània: valor mitjà interanual de la taxa de recàrrega total de la massa d'aigua subterrània, menys les descàrregues naturals en les quals es considerarà el flux interanual requerit per aconseguir els objectius d'estat ecològic de les masses d'aigua superficial associada, per evitar qualsevol disminució significativa a l'estat ecològic de les masses d'aigua esmentades, i qualsevol afecció significativa als ecosistemes terrestres associats.
Riu: massa d'aigua continental que flueix de forma contínua o discontínua en la seva major part sobre la superfície del sòl, però que pot fluir sota terra en part del seu curs.
Serveis relacionats amb l'aigua: totes les activitats relacionades amb la gestió de les aigües que possibiliten la seva utilització, com ara l'extracció, la dessalinització, l'emmagatzematge, la conducció, la regeneració, el tractament i la distribució d'aigües superficials o subterrànies, i també la recollida i la depuració d'aigües residuals, que aboquen posteriorment a les aigües superficials.
Igualment, s'entén per serveis les activitats derivades de la protecció de persones i béns enfront les inundacions.
Subconca: zona terrestre a partir de la qual tota l'escorrentia superficial flueix a través d'una sèrie de corrents, rius, i eventualment llacs, cap a un punt particular d'un curs d'aigua que, generalment, és un llac o una confluència.
Usos domèstics: els usos particulars que es corresponen amb l'ús de l'aigua per a sanitaris, per a dutxes, per a cuina i menjador, per a rentades de roba i de vaixelles, per a neteges, regatge de parcs i jardins, refrigeració i condicionaments domiciliaris sense activitat industrial, i amb altres usos de l'aigua que es puguin considerar consums inherents o propis de l'activitat humana no industrial, ni comercial, ni agrícola, ni ramadera.
Usos municipals: usos associats a la demanda urbana gestionada per l'administració local per a la prestació correcta dels serveis públics de la seva competència, com ara l'alimentació de fonts públiques, neteja de carrers i regatge de parcs, jardins i camps esportius públics.
Zona de barreja: àrea dins d'una massa d'aigua que és propera a punts de descàrrega de substàncies prioritàries o perilloses.
Zona de salvaguarda: delimitació provisional d'una àrea de protecció especial en l'entorn d'una captació d'abastament d'aigua de consum humà que no tingui perímetre de protecció per tal de preservar la quantitat i la qualitat de les aigües subterrànies.
Àmbit territorial i masses d'aigua
4.1 L'àmbit territorial del districte de conca hidrogràfica o fluvial de Catalunya, objecte del present Pla de gestió, és el que delimita el Decret 31/2009, de 24 de febrer.
Formen part del districte les conques i subconques que drenen les aigües superficials cap als rius Muga, Fluvià, Ter, Daró, Tordera, Besòs, Llobregat, Foix, Gaià, Francolí i Riudecanyes, i les de totes les rieres costaneres entre la frontera amb França i la conca del riu Sénia, incloses les conques del barranc de Sant Pere, al nord de la conca de l'Ebre, i les conques de les rieres del Montsià, situades entre les parts baixes de les conques de l'Ebre i de la Sènia.
4.2 També formen part del districte de conca hidrogràfica o fluvial de Catalunya les masses d'aigua subterrànies i costaneres que es detallen a l'annex del Decret esmentat.
4.3 Les mesures que conté aquest Pla que es refereixen a la determinació de la política d'abastament domiciliari i de sanejament, així com les relatives a la intervenció administrativa dels abocaments i de gestió del medi, són aplicables a tot el territori de Catalunya.
5.1 Es defineixen un total de 347 masses d'aigua superficial, de les quals 248 pertanyen a la categoria de riu, 13 a embassaments (rius molt modificats), 28 a estanys (inclouen 27 zones humides), 25 a aigües de transició i 33 a aigües costaneres.
5.2 De la totalitat de les masses d'aigua superficial, 78 es consideren molt modificades, i 69 corresponen a rius, 1 a estanys, 3 a aigües de transició i 5 a aigües costaneres.
No s'identifica cap massa d'aigua artificial en l'àmbit del present Pla.
5.3 La relació d'aquestes masses d'aigua, les condicions de referència per a la determinació del seu estat i la metodologia emprada per a la seva caracterització es recullen als annexos 1, Masses d'aigua naturals, i 2, Masses d'aigua molt modificades.
6.1 Es delimiten 39 masses d'aigua subterrànies associades al districte de conca fluvial de Catalunya, tres de les quals formen part de la unitat hidrogeològica compartida del Baix Ebre-Montsià.
6.2 La relació d'aquestes masses d'aigua, la metodologia emprada per a la seva caracterització i els resultats de la seva caracterització addicional es recullen a l'annex 3, així com a la llista d'aqüífers inclosos al districte de conca fluvial de Catalunya.
D'acord amb el que disposa a l'article 12.3 del Reglament de planificació hidrològica, aprovat pel Decret 380/2006, de 10 d'octubre, es designen les zones o sistemes de gestió següents:
a) Sistema de la Muga, configurat per la conca hidrogràfica de la Muga i les petites conques litorals veïnes: rieres del cap de Creus, la Mugueta o rec Madral i el rec Sirvent.
b) Sistema del Fluvià, configurat per la conca hidrogràfica del riu Fluvià.
c) Sistema Ter-Llobregat, format per les conques dels rius Ter, Daró, Llobregat, la Tordera, el Besòs i el Foix i les seves rieres litorals.
d) Sistema sud, format per les conques dels rius Gaià, Francolí i Riudecanyes, i també per les rieres litorals tarragonines i de les Terres de l'Ebre.
8.1 Són zones i masses d'aigua de protecció especial les que figuren a l'annex 15, on es fa esment de la norma sectorial o instrument de declaració i de les mesures de protecció i les restriccions d'ús que els són aplicables.
8.2 Les zones i masses d'aigua de protecció especial es classifiquen en:
a) Zones dins les masses d'aigua en les que es realitzen captacions d'aigua destinada a consum humà amb un volum d'extracció superior a 10 m 3 /dia o que s'usen per a subministrament de més de 50 persones.
b) Zones dins les masses d'aigua que es pretenen destinar a la captació d'aigua per al consum humà amb un volum d'extracció superior a 10 m 3 /dia o per al subministrament de més de 50 persones.
c) Zones dins les masses d'aigua destinades a la protecció d'espècies aquàtiques significatives des del punt de vista econòmic.
d) Masses d'aigua destinades a l'ús recreatiu, incloses les zones declarades aigües de bany.
e) Zones vulnerables segons la Directiva 91/676/CEE del Consell, de 12 de desembre de 1991, relativa a la protecció de les aigües contra la contaminació produïda per nitrats utilitzats en l'agricultura.
f) Zones sensibles segons la Directiva 91/271/CEE del Consell, de 21 de maig de 1991, sobre el tractament de les aigües residuals urbanes.
g) Zones designades per a la protecció d'hàbitats o espècies.
i) Zones incloses dins els perímetres de protecció d'aigües minerals i termals.
j) Zones de protecció especial en masses d'aigua subterrània.
8.3 En les reserves naturals fluvials que es detallen a l'annex 15.6 no s'admet, amb caràcter general, la realització de cap activitat que pugui comportar el seu deteriorament, sense perjudici de la resta de restriccions específiques que estableixin les normes i els instruments que els són aplicables.
Qualsevol nova activitat o infraestructura, o ampliació de les existents, que es pretengui efectuar en una reserva natural fluvial exigeix l'informe preceptiu de l'Agència Catalana de l'Aigua.
8.4 Als efectes de valorar la pressió significativa sobre els trams fluvials definits com a reserves naturals fluvials, no es consideren pressions significatives l'abastament destinat a l'ús urbà ni els altres usos i activitats antròpiques que siguin compatibles amb el molt bon estat ecològic i bon estat químic de la reserva.
8.5 L'aplicació del règim de protecció especial que preveu l'apartat 2.i) d'aquest article s'efectuarà sense perjudici del règim aplicable a les aigües minerals i termals que preveu la normativa sectorial.
Els objectius de la planificació hidrològica es concreten en:
a) Objectius generals, que s'indiquen als articles 11, 12 i 13, i que es despleguen i concreten a l'annex 16 i a l'apèndix 16.A.1: masses d'aigua superficial (naturals i molt modificades) i masses d'aigua subterrània.
Aquests objectius generals es tindran en compte en l'autorització de noves activitats o en la seva modificació, i en la concessió de nous usos sobre el domini públic hidràulic o les seves modificacions, per evitar malmetre l'assoliment del bon estat o bon potencial de les masses d'aigua.
Per a l'assoliment dels objectius generals de les masses d'aigua, on actualment aquests no s'assoleixen, dins del present Pla es determinen les masses d'aigua en les quals es demanen pròrrogues degudament justificades, que ajornen l'assoliment dels objectius generals més enllà dels terminis del present Pla, i fins i tot, si finalment es demostra la impossibilitat d'assolir-los, la reducció d'aquests objectius en futures revisions del Pla.
b) Objectius específics que preveuen les pròrrogues abans indicades i que es concreten a l'article 14.
Objectius generals per a les masses d'aigua superficials naturals
10.1 L'objectiu ambiental que s'ha d'assolir per a les masses d'aigua superficials naturals és el bon estat (bon estat químic i bon estat ecològic), llevat que aquestes masses d'aigua tinguin un nivell superior de qualitat, en el qual cas s'aplicarà el principi de no-deteriorament.
Aquest objectiu es concreta per a cada massa a l'annex 16.1.1.
10.2 Els indicadors de qualitat que han de permetre valorar l'assoliment de l'objectiu ambiental per a cada categoria de massa d'aigua superficial natural s'estableixen a l'annex 16.1.1.
Objectius generals per a les masses d'aigua superficials molt modificades
11.1 Les masses d'aigua superficial molt modificades han d'assolir el bon estat químic i el bon potencial ecològic.
Aquests objectius es concreten per a cada massa a l'annex 16.1.2.
11.2 Els indicadors de qualitat per a cada categoria de massa d'aigua superficial molt modificada s'expliciten a l'annex 16.1.2.
Objectius generals per a les masses d'aigua subterrània
12.1 L'objectiu general per a les masses d'aigua subterrània és el bon estat, determinat a partir de l'assoliment del bon estat químic i del bon estat quantitatiu, en els termes que indica l'annex 16.1.3.
12.2 Els indicadors de qualitat s'expliciten a l'annex 16.1.3.
Els objectius ambientals de les zones protegides s'expliciten a l'annex 16.1.4 i les taules adjuntes.
Els paràmetres de control s'indiquen al capítol 6 d'aquest Pla.
14.1 Els objectius d'aquest Pla es detallen a l'apèndix 16.A.1 de l'annex 16.
Aquests objectius inclouen els objectius generals per a les masses d'aigua, excepte per a les masses d'aigua respecte a les quals es demanen pròrrogues per complir-los.
14.2 Els objectius ambientals que estableixen els articles precedents han de ser assolits abans del 22 de desembre de 2015.
No obstant això, de conformitat amb el que estableix la vigent normativa, es preveu la pròrroga d'aquest termini a posteriors edicions del Pla quant a les masses d'aigua següents:
a) Masses d'aigua on les actuacions necessàries per resoldre les mancances en el sanejament no estan previstes a l'escenari de planificació 2009-2015 (21 masses d'aigua de rius i 2 d'aigües costaneres).
b) Masses d'aigua que tenen poca capacitat de dilució dels abocaments d'aigües depurades que reben (47 masses d'aigua de rius i 3 d'aigües subterrànies).
c) Masses d'aigua afectades per contaminació d'origen industrial (6 masses d'aigua de rius i 6 d'aigües subterrànies).
d) Masses d'aigua que reben descàrregues dels sistemes de sanejament en temps de pluja (27 masses d'aigua de rius).
e) Masses d'aigua afectades per contaminació difusa d'origen agrari (39 masses d'aigua de rius, 12 d'estanys, 3 d'aigües de transició i 14 d'aigües subterrànies).
f) Masses d'aigua amb alteracions hidromorfològiques (1 massa d'aigües de riu, 10 d'estanys i 8 d'aigües de transició).
g) Masses d'aigua afectades per contaminació associada a la presència d'un gran port (2 masses d'aigua costaneres).
h) Masses d'aigua sobre les quals no es té encara el coneixement tècnic suficient per identificar tots els factors que incideixen en el seu deteriorament (15 masses d'aigua de rius, 4 d'estanys, 5 d'aigües de transició, 14 d'aigües costaneres i 1 d'aigües subterrànies).
i) Masses d'aigua les condicions de les quals requereixen més temps per assolir els objectius establerts (1 massa d'aigües costaneres i 17 d'aigües subterrànies).
j) Masses d'aigua afectades per la contaminació associada a la presència de runams salins (10 masses d'aigua de rius i 1 d'aigües subterrànies).
14.3 Les masses d'aigua que indica l'apartat anterior i els motius que justifiquen la pròrroga prevista es concreten, per a cada cas, a l'annex 16.2.
Es designen zones de barreja l'entorn immediat dels punts d'abocament amb presència de substàncies prioritàries o perilloses, i es delimita com a tal zona de barreja i per a cada punt d'abocament en aigües costaneres un cercle amb centre al punt d'abocament i amb un radi mínim de 50 metres.
En el cas dels rius, la zona de barreja comprèn els 50 metres de llera situats aigües avall del punt d'abocament.
16.1 Es pot admetre el deteriorament temporal de l'estat de les masses d'aigua quan sigui a causa de la concurrència de causes naturals o de força major, que siguin excepcionals i no s'hagin pogut preveure raonablement, com ara:
Accidents en indústries, centrals nuclears, infraestructures de sanejament i altres instal·lacions.
Accidents en dipòsits d'emmagatzematge de residus i de productes industrials.
f) Altres supòsits com els atemptats terroristes.
16.2 Les condicions que s'han de donar per tal de poder declarar que les circumstàncies del deteriorament són imprevistes o excepcionals s'especifiquen al capítol 7.4 del present Pla.
16.3 Les mesures que s'han d'adoptar quan concorrin aquestes circumstàncies excepcionals són les que defineix el dit capítol 7.4.
17.1 Durant el període de vigència del Pla es poden admetre noves modificacions de les característiques de les masses d'aigua encara suposin que no s'assoleixen els objectius ambientals, sempre que s'adoptin les mesures factibles per pal·liar els efectes adversos en l'estat d'aquestes masses i que les modificacions es justifiquin en motius d'interès públic superior com a beneficis per a la salut pública, el manteniment de la seguretat humana o el desenvolupament sostenible, que no es puguin assolir per altres mitjans que constitueixin una opció ambiental significativament millor per motius de viabilitat tècnica o despeses desproporcionades.
17.2 Les modificacions a què es refereix el punt anterior poden derivar de les tipologies d'activitats següents:
a) Activitats d'implantació directa al riu:
Infraestructures de regulació per aprofitament de l'aigua.
Infraestructures per a la prevenció d'inundacions.
b) Desenvolupament econòmic i social:
Infraestructures de producció d'energia.
c) Creació de xarxes i activitats estratègiques:
Xarxes viàries i ferroviàries: carreteres, ferrocarrils, tren d'alta velocitat, etc.
Xarxes de serveis: energia elèctrica, aigua, telecomunicacions, etc.
e) Altres activitats de rellevància anàloga.
Règim ordinari dels cabals de manteniment
18.1 El règim de cabals de manteniment per a condicions de normalitat hidrològica és el que determina el Pla sectorial de cabals de manteniment.
18.2 L'efectiva implantació del règim de cabals de manteniment en les concessions preexistents es realitzarà de manera progressiva, mitjançant la redacció i l'aprovació dels plans zonals i l'actuació administrativa corresponent.
18.3 L'aprovació dels plans zonals s'ha de completar abans de la fi de l'any 2015.
Control del règim de cabals de manteniment
Les persones titulars de concessions en les que s'estableixi l'obligació de respectar un cabal de manteniment han d'instal·lar en les seves captacions sistemes de control per garantir el seu compliment a requeriment de l'Agència Catalana de l'Aigua.
Així mateix, han de garantir el correcte manteniment dels sistemes i facilitar l'accés a la inspecció competent per al control corresponent.
Les infraestructures que dificultin la mobilitat de les espècies aqüícoles i el compliment del seu cicle biològic s'han d'adaptar adequadament per tal de millorar la connectivitat fluvial.
En el cas que s'instal·lin connectors fluvials, la totalitat o part del cabal de manteniment s'alliberarà a través d'aquests connectors fluvials.
L'Agència Catalana de l'Aigua estableix mitjançant el desenvolupament del Programa de mesures els criteris de prioritat en l'actuació d'implantació i requeriments dels connectors fluvials.
Als efectes del present Pla es consideren els usos de l'aigua següents:
a) Abastament de població: inclou els usos domèstics dels/de les particulars, dels serveis terciaris i de les indústries de baix consum que s'abasten de xarxes municipals i els usos municipals.
b) Usos agraris: inclou els usos destinats a la satisfacció de les necessitats agronòmiques dels cultius i la ramaderia.
d) Usos industrials: inclou l'ús de l'aigua en les activitats i els processos de producció industrial en general que no estiguin connectades a la xarxa municipal, i les de gran consum que hi estan connectades, així com les instal·lacions de força motriu.
e) Usos industrials per a la producció d'energia hidroelèctrica.
f) Usos recreatius: inclou els usos que tenen per finalitat principal la satisfacció dels requeriments d'oci.
g) Usos ambientals: inclou els usos que tenen per finalitat la recàrrega d'aqüífers quan aquesta recàrrega es fa amb entrada d'aigua de manera artificial o programada amb la intenció de regenerar recursos i a la implantació o recuperació de zones humides o aiguamolls.
21.2 L'estimació i prognosi dels usos de l'aigua es recullen a l'annex 11.
22.1 La dotació màxima per a l'abastament de població és d'entre 170 i 260 litres/persona/dia, tenint en compte la població equivalent de l'àmbit, de manera que es comptabilitza la part estacional.
La dotació concreta es fixa cas per cas en funció de factors com la tipologia dels habitatges, les infraestructures existents o la planificació urbanística.
22.2 La demanda d'abastament de la població es considera satisfeta en un any determinat quan s'acompleixin simultàniament els criteris següents:
a) Que cap mes de l'any el dèficit superi el 5 % de la demanda mensual.
22.3 Una demanda d'abastament a població es considera correctament satisfeta quan el 100 % dels anys de tota la sèrie avaluada estan correctament servits.
23.1 Les dotacions agrícoles es determinen mitjançant un balanç hídric que té en compte el tipus de cultiu, la sèrie climàtica (meteorologia i evapotranspiració) més representativa de l'àrea (emprant les dades del Servei Meteorològic de Catalunya), l'eficiència de reg i les característiques dels sòls.
També es tindrà en consideració el que estableixin per a cada àmbit els organismes o les entitats de recerca d'activitats agronòmiques, com ara l'Institut de Recerca i Tecnologia Agroalimentàries.
23.2 Amb caràcter general i a manca de dades específiques que acreditin valors diferents, les dotacions ramaderes que s'han d'adoptar són les que indica l'annex 11 d'aquest Pla de gestió.
23.3 Es considera que una demanda agrària s'ha servit correctament en un any determinat quan es compleixen simultàniament els dos criteris següents:
a) En cap mes de l'any el dèficit supera el 10% de la demanda mensual.
23.4 A efectes de les anàlisis de la disponibilitat dels recursos en aquest Pla de gestió i amb caràcter general, una demanda agrària es considera correctament satisfeta quan el 65% dels anys de tota la sèrie avaluada està correctament servit, i a més cap any presenta un dèficit anual superior al 50% de la seva demanda anual.
A efectes de l'atorgament de concessions, aquestes referències es podran particularitzar en funció, per exemple, de la font d'aigua considerada, amb valors que poden oscil·lar entre el 65 i el 90% de garantia anual.
24.1 En polígons de nova construcció es parteix d'una dotació orientativa de 30 m 3 /ha/dia (neta) en indústria global i 10 m 3 /ha/dia (neta) en indústria logística si no es té informació desglossada.
En cas de conèixer l'activitat, es valora la necessitat en funció de la previsió de producció i de la relació entre ús de l'aigua/producte acabat.
En casos de regularitzacions de captacions actives, es tindrà en compte l'evolució dins el consum d'aigua de l'empresa en els anys anteriors i les previsions de creixement i d'implantació de mesures d'estalvi.
24.2 La garantia de la demanda industrial, estigui connectada a la xarxa urbana o no n'estigui, no serà superior a la que estableixen els apartats 2 i 3 de l'article 22.
25.1 Amb caràcter general, en l'atorgament de concessions, l'ordre de preferència d'usos de l'aigua és el següent:
Usos agraris i industrials (no inclosos en el punt 3).
25.2 En l'àmbit del sistema Ter-Llobregat, definit a l'article 7.c), l'ordre de preferència d'usos de l'aigua és el següent:
Ordre de preferència d'aprofitaments
26.1 Dins un mateix ús es consideren preferents els aprofitaments de més utilitat pública o general, i també els que introdueixen millores tècniques que comportin menys consum d'aigua i, entre els del mateix tipus, els que siguin més favorables per a l'estat de les masses d'aigua.
Pel que fa al reg de cultius, tenen preferència els que implementen bones pràctiques agrícoles per a la prevenció de la contaminació difusa i sistemes que millorin l'eficiència del reg.
26.2 Respecte a les concessions per a la reutilització d'aigües regenerades, amb caràcter general i a reserva de les especificitats establertes en relació amb determinades zones o masses d'aigua, s'estableixen les prioritats següents:
Actuacions d'interès general amb millora de la disponibilitat en sistemes deficitaris.
Actuacions d'interès general de caràcter ambiental derivades de la Directiva 2000/60/CE.
Balanç, assignació i reserva de recursos
27.1 Les actuacions de millora de la disponibilitat i garantia del recurs s'han d'orientar principalment a garantir la demanda per a abastament de poblacions i els cabals de manteniment.
27.2 Cal garantir la reserva d'una fracció dels recursos de fonts pròpies dels municipis connectats a xarxes supramunicipals perquè siguin explotats en situacions excepcionals de sequera, amb evitació de la sobrecàrrega de les xarxes en alta.
Amb caràcter general, a la prognosi de demandes d'aquests municipis, els creixements futurs s'assignen a aquestes xarxes, i es limiten als municipis aïllats els creixements d'extraccions subterrànies.
27.3 El Pla no preveu l'abandonament de cap font de recurs per motius d'afecció a la seva qualitat.
27.4 En el cas de reutilitzacions de cabals regenerats, es prioritzaran els possibles aprofitaments en funció que els cabals que es deslliurin siguin tan fàcilment aprofitables com es pugui per als usos urbans.
27.5 Amb caràcter general i un cop garantida la demanda per a abastament de població, els recursos derivats d'una gestió més eficient de l'aigua s'han d'assignar al règim de cabals de manteniment i, si escau, a millorar les garanties de les demandes consolidades.
27.6 S'estableixen consignes d'explotació als embassaments dels sistemes regulats i als principals aqüífers per a preservar la garantia de l'abastament de població quan aquests competeixen amb altres usos.
Aquests abastaments per a la població de referència, a garantir, correspondran a la fracció que ja descompta els consums sumptuaris de l'aigua.
28.1 Les eines d'anàlisi utilitzades i els models de simulació adoptats en cada cas per a l'assignació dels recursos disponibles a les demandes considerades s'expliciten a l'apartat 4.4 del Pla de gestió i a l'annex 13.
28.2 L'horitzó considerat en la planificació correspon a l'any 2015.
L'any 2027 s'adopta com a segon horitzó de referència per a l'avaluació de possibles tendències a més llarg termini, amb menys detall d'anàlisi.
Foment de l'estalvi i l'eficiència en els usos urbans de l'aigua
29.1 Plans directors del servei d'abastament: el pla director del servei d'abastament municipal és una eina essencial per garantir el correcte desenvolupament tècnic i econòmic de les xarxes d'abastament municipal.
Ha de contenir, com a mínim, la descripció de les infraestructures existents, la diagnosi de l'estat actual del servei d'abastament i de la demanda futura, una proposta d'actuacions que s'han de realitzar (infraestructures, control de consums, sectorització, etc.) per a la millora de l'eficiència del servei i el calendari d'aplicació previst, un estudi de costos del servei i de noves inversions, i una proposta d'estructura tarifaria per a l'autofinançament del cost del servei.
Els municipis han de redactar i aprovar un pla director del servei abans de 2015, que serà sol·licitat per l'Agència Catalana de l'Aigua en la informació del planejament urbanístic general dels municipis, així com en sol·licituds de subvenció d'obres d'abastament en alta.
29.2 Plans de gestió de la demanda: a fi d'optar a subvencions per a la realització de campanyes d'estalvi d'aigua, els municipis amb més de 20.000 habitants han de redactar i aprovar un pla de gestió de la demanda abans de 2015, que els permeti actuar de manera planificada en relació amb l'estalvi d'aigua, i definir uns objectius concrets de reducció del consum d'aigua potable en l'àmbit urbà.
29.3 L'Agència Catalana de l'Aigua ha de tenir en compte, en l'atorgament de subvencions, l'eficiència dels serveis d'abastament.
Amb aquests efectes, es consideren acceptables els rendiments següents, calculats tenint en compte exclusivament els cabals efectivament enregistrats (sense estimacions):
a) Municipis amb menys de 2.000 habitants de població de dret, rendiment major del 70%.
b) Municipis entre 2.000 i 10.000 habitants de població de dret, rendiment major del 75%.
c) Municipis amb més de 10.000 habitants de població de dret, rendiment major del 80%.
L'acreditació de rendiments inferiors s'ha de justificar mitjançant el càlcul de pèrdues inevitables, tal i com estableix l'International Water Association, o mitjançant altres metodologies habitualment acceptades.
L'Agència ha de tenir en compte, en l'atorgament de subvencions, l'existència d'ordenances municipals adreçades a l'estalvi d'aigua.
En especial, si comporten l'obligació que els nous habitatges que tinguin jardí particular i/o comunitari amb superfície de zona verda superior als 200 m 2 hagin de tenir un sistema que permeti realitzar el regatge preferentment mitjançant l'ús d'aigües pluvials i/o grises.
El sistema està configurat per la conca hidrogràfica de la Muga i les petites conques litorals veïnes; rieres del Cap de Creus, la Mugueta o rec Madral i el rec Sirvent.
La superfície del sistema abasta uns 1.147 km 2, dels quals 758 km 2 corresponen a la conca de la Muga.
Aquest riu és regulat a la capçalera per l'embassament de Boadella, amb 62 hm 3 de capacitat i una conca d'aportació de 181 km 2.
L'any 2007, la població equivalent del sistema va ser de 138.932 habitants.
31.1 Els recursos disponibles es circumscriuen a les aportacions de la Muga, vist el difícil aprofitament de les aportacions de les rieres laterals.
L'aportació mitjana anual es xifra en 147 hm 3 /any, incloses les components superficials i subterrànies.
El 40% d'aquesta aportació és susceptible de regulació mitjançant l'embassament de Boadella.
31.2 Els recursos no convencionals de la Muga són els procedents de les aigües depurades de les estacions depuradores d'aigües residuals de Figueres, Roses i Empuriabrava-Castelló d'Empúries, i suposen 9,6 hm 3 /any.
31.3 Els requeriments ambientals, segons les disposicions del Pla sectorial de cabals de manteniment i en situacions de normalitat hidrològica, determinen el desembassament des de Boadella d'un cabal modulat mensualment de 11,3 hm 3 /any, tal com estableix el Pla sectorial de cabals de manteniment, a manca del que puguin determinar els corresponents plans zonals d'implantació de cabals de manteniment que s'aprovin per al sistema.
Aquests cabals ambientals suposen un volum global a tot el sistema, és a dir, a la desembocadura de la Muga, de 33,1 hm 3 /any.
32.1 La demanda abastada per les xarxes municipals és de 17,2 hm 3 /any, amb una previsió de 18,6 hm 3 per a l'any 2015 i de 21 hm 3 per a l'any 2027.
Actualment, el 38% d'aquesta demanda es satisfà amb aigües d'origen subterrani.
32.2 La demanda industrial abastada amb fonts pròpies és d'1 hm 3 /any, sense que es prevegin alteracions significatives en horitzons futurs.
32.3 La demanda agrària es xifra en 63,5 hm 3 /any, dels quals 1,5 hm 3 corresponen a la ramaderia i 62 a regatge agrícola.
La demanda per a usos recreatius és de 0,5 hm 3 /any, amb previsions d'increment fins als 0,9 hm 3 /any per als horitzons 2015 i 2027.
Es preveu l'aportació de recursos addicionals al sistema, a partir de les actuacions següents:
a) Millora de l'eficiència dels sistemes de regatge agrícola, on el potencial d'estalvi es valora entre 4 i 6 hm 3 respecte la situació actual.
b) Reutilització de l'efluent de l'estació de depuració d'aigües residuals de Figueres per a recàrrega i major explotació d'aigües subterrànies i suport al canal de la dreta amb els cabals regenerats, i augment del recurs fins a 4,8 hm 3 /any.
c) Reutilització de l'efluent de l'estació de depuració d'aigües residuals de Roses per a suport al canal de l'esquerra, fins a 2,6 hm 3 /any.
Els recursos addicionals que s'obtinguin de les actuacions previstes es destinaran prioritàriament a garantir l'abastament urbà actual i futur, al deslliurament de demandes per a la implantació del Pla sectorial de cabals de manteniment, i a la millora de les garanties dels usos existents.
No es consideren ampliacions significatives de la superfície de regadius del sistema, ni es consideren l'extensió de la zona regada amb aigües superficials als sectors que ara es reguen amb aigües subterrànies.
El sistema és conformat per la conca del riu Fluvià, i té una superfície de 974 km 2.
No disposa de cap embassament de regulació.
L'any 2007 la població equivalent del sistema va ser de 33.339 habitants.
36.1 L'aportació mitjana anual a tot el sistema és de 267,6 hm 3 /any, incloses les components superficials i subterrànies.
36.2 Com a recurs no convencional es considera el de les aigües depurades a l'estació depuradora d'aigües residuals d'Olot, amb un volum de 4,5 hm 3 /any.
36.3 Els requeriments ambientals corresponents als cabals de manteniment són d'especial interès en el sistema a causa de les nombroses minicentrals hidroelèctriques que hi ha al llarg de tot l'eix principal del Fluvià.
Aquests requeriments se xifren en 11,7 hm 3 /any a Olot i en 63 hm 3 /any a Esponellà, tal com estableix el Pla sectorial de cabals de manteniment, a manca del que puguin determinar els corresponents plans zonals d'implantació de cabals de manteniment que s'aprovin per al sistema.
37.1 La demanda abastada per les xarxes municipals és de 6,8 hm 3 /any, amb una previsió de 7,3 hm 3 /any per a l'any 2015 i de 7,5 hm 3 /any per a l'any 2027.
Actualment, el 90% d'aquesta demanda es satisfà amb aigües d'origen subterrani.
37.2 La demanda industrial abastada amb fonts pròpies és de 3,4 hm 3 /any, sense que es prevegin alteracions significatives en horitzons futurs.
37.3 La demanda agrària s'estableix en 17,7 hm 3 /any, dels quals 1,1 hm 3 /any corresponen a ramaderia i 16,6 hm 3 /any a reg.
No es preveuen alteracions d'aquesta demanda en els horitzons de 2015 ni de 2027.
37.4 La demanda per a usos recreatius és inferior a 0,1 hm 3 /any, i es preveu que es mantindrà per sota d'aquesta xifra als horitzons de planificació 2015 i 2027.
No es considera necessària la realització d'actuacions adreçades a incrementar la disponibilitat del recurs; en concret, es descarta la construcció de l'embassament contemplat en planificacions anteriors i ubicat al municipi d'Esponellà.
Les actuacions s'orientaran a millorar l'eficiència dels sistemes d'abastament i a ordenar l'explotació de l'aqüífer fluviodeltaic compartit amb la Muga.
Els recursos actualment disponibles s'assignen a les demandes actuals, sense perjudici de la implantació del règim de cabals de manteniment en els termes que estableixen els plans zonals corresponents.
El sistema l'integren les conques dels rius Ter, Daró, Tordera, Besòs, Llobregat i Foix, i les petites conques litorals de les rieres del cap de Begur-Blanes, rieres del Maresme, rieres del pla de Barcelona, rieres del pla del Llobregat i les rieres del Garraf.
La superfície total del sistema és de 11.775 km 2, i 2.955 km 2 corresponen al Ter, 4.957 km 2 al Llobregat, 876 km 2 a la Tordera, 1.020 km 2 al Besòs, 310 km 2 al Foix, 321 km 2 al Daró i 1.336 km 2 de l'agrupació de rieres litorals.
El sistema incorpora l'àrea de Barcelona i la seva zona d'influència, l'abastament de la qual es realitza principalment amb recursos d'aigües superficials regulats a les conques del Ter i del Llobregat.
Els principals embassaments del sistema són l'embassament de Sau, amb 169 hm 3 de capacitat; el de Susqueda, amb 233 hm 3, la Baells, amb 115 hm 3; la Llosa del Cavall, amb 80 hm 3, i Sant Ponç, amb 24 hm 3 de capacitat.
La població equivalent abastada va ser l'any 2007 de 5.985.558 habitants.
41.1 Les aportacions mitjanes anuals en règim natural representen un volum de 1.797 hm 3 /any, incloses les components superficials i subterrànies; i 816 hm 3 /any corresponen al riu Ter, 43 hm 3 /any al Daró, 676 hm 3 /any al riu Llobregat, 170 hm 3 /any a la Tordera, 126 hm 3 /any al Besòs, 9 hm 3 /any al Foix i 86 hm 3 /any del conjunt de les rieres.
41.2 Els recursos no convencionals del sistema provenen de les aigües depurades a les principals estacions de depuració d'aigües residuals i de les instal·lacions de tractament d'aigua marina actualment en servei.
Hi ha 22 estacions de depuració d'aigües residuals que tracten més de 5 hm 3 /any i que en total fan un volum anual de 430,7 hm 3 /any, als quals cal afegir 70 hm 3 /any més que procedeixen de la resta d'estacions de depuració d'aigües residuals de menys capacitat.
Quant a recursos procedents de la dessalinització, el sistema té les plantes dessalinitzadores de la Tordera amb 10 hm 3 /any de potencial de producció i en procés d'ampliació per passar a 20 hm 3 /any; i la del Llobregat, amb una capacitat de producció de 60 hm 3 /any.
41.3 Els requeriments ambientals corresponents als cabals de manteniment són especialment rellevants en aquest sistema, tant per la seva extensió i volum de les aportacions, com per la gran quantitat d'aprofitaments hidroelèctrics.
Aquests requeriments suposen, en condicions de normalitat hidrològica i segons les disposicions del Pla sectorial de cabals de manteniment, un volum de 356 hm 3 /any en el total del sistema, és a dir, a la desembocadura dels principals rius.
42.1 La demanda abastada per les xarxes municipals és de 541,3 hm 3 /any, amb una previsió de 571,3 hm 3 /any per a l'any 2015 i de 622,5 hm 3 /any per a l'any 2027.
42.2 La demanda industrial abastada amb fonts pròpies és de 66,3 hm 3 /any, sense alteracions significatives en horitzons futurs.
42.3 La demanda agrària se situa en 211,3 hm 3 /any, dels quals 13,7 hm 3 /any corresponen a ramaderia i 197,6 hm 3 /any a regatge agrícola.
No obstant això, sí que es preveu una lleugera optimització de la demanda d'aigua per a regatge agrícola fins a situar-se en 183,6 i 184 hm 3 /any per als horitzons de planificació dels anys 2015 i 2027, respectivament.
42.4 La demanda per a usos recreatius és de 5,6 hm 3 /any, amb previsions d'increment fins als 10,5 hm 3 /any el 2005 i 10,6 hm 3 /any el 2027.
43.1 Per tal de resoldre el dèficit existent del sistema, millorar les garanties de les demandes consolidades, permetre la implantació del Pla sectorial de cabals de manteniment i fer front amb garanties als creixements que preveuen els horitzons de 2015 i 2027, és necessària tenir nous recursos, per als quals es preveuen les actuacions següents:
a) Desenvolupament de la dessalinització d'aigua de mar, que arribarà a tenir un potencial de producció de recurs de 200 hm 3 /any, per a l'any 2015, mitjançant les quatre instal·lacions de Tordera, Tordera-II, Llobregat i Foix.
b) Desenvolupament de la reutilització de les aigües regenerades.
d) Increment de la regulació amb la rehabilitació de petites infraestructures.
e) Millores de sistemes de depuració i potabilització.
f) Millores d'interconnexió de xarxes.
El conjunt d'actuacions incorporades en aquest Pla, incloses també les executades des de l'any 2006, aportaran a aquest sistema un cabal de 335 hm 3 /any.
De fet, aquestes aportacions al sistema Ter-Llobregat poden assolir els 345 hm 3 /any, però es considera que, com a mitjana, uns 10 hm 3 anuals de la dessalinitzadora del Foix alimentaran el sistema sud.
43.2 En relació amb les previsions que conté l'anterior planificació, es descarta la construcció dels embassaments de Santa Coloma i la Llavina a la conca de la Tordera, i els embassaments de Carme i Jorba a la conca de l'Anoia, així com l'aportació de 30 hm 3 /any d'aigua del Ter cap a la conca de la Tordera.
43.3 L'àmbit de servei de l'ens Aigües del Ter i del Llobregat quedarà ampliat arran de la connexió amb la conca de la Tordera i de la construcció de la xarxa d'abastament des de la Llosa del Cavall.
L'àmbit global quedarà doncs integrat per les comarques de l'Alt Penedès, Anoia, Bages, Baix Llobregat, Barcelonès, Berguedà, Garraf, Maresme, Selva, Solsonès, Vallès Occidental i Vallès Oriental.
43.4 Queden incorporades a la xarxa d'abastament del sistema Ter-Llobregat, i per tant s'incorporen a l'annex 1 del Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya, aprovat pel Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, les actuacions incloses a l'annex 14 d'aquest Pla de gestió.
43.5 D'acord amb el que estableix l'article 43 del Text refós de la Llei d'aigües, aprovat pel Reial Decret legislatiu 1/2001 de 20 de juliol, s'estableixen les reserves de terrenys necessàries per a l'execució de les actuacions següents:
a) Dessalinitzadora del Foix i les seves connexions a les xarxes regionals.
b) Dessalinitzadora de la Tordera-2.
c) Millora de la regulació del Llobregat al Cairat.
d) Millora de la regulació del Ter a Colomers.
e) Basses de recàrrega de l'aqüífer del Llobregat a Santa Coloma de Cervelló.
La concreció d'aquestes reserves de sòl ha de realitzar-se de conformitat amb el que estableixen la legislació urbanística i la legislació d'aigües vigents.
44.1 Els recursos actualment disponibles s'assignen a les demandes actuals, sense perjudici de la implantació del règim de cabals de manteniment en els termes que estableixen els plans zonals corresponents.
44.2 Els recursos addicionals que s'obtinguin de les actuacions previstes es destinaran prioritàriament a garantir l'abastament urbà actual i futur, al deslliurament de demandes per a la implantació del Pla sectorial de cabals de manteniment, i a la millora de les garanties dels usos existents.
No es consideren ampliacions significatives de la superfície de regadius del sistema.
44.3 Les noves aportacions permetran, així mateix, una reducció gradual de la derivació mitjana del Ter a la regió metropolitana de Barcelona.
El sistema sud inclou les conques dels rius Gaià, Francolí i Riudecanyes, així com les rieres litorals tarragonines i de les Terres de l'Ebre.
A més, inclou en la consideració dels seus recursos la conca de capçalera del riu Siurana perquè és origen d'un transvasament a la conca del Riudecanyes, tot i formar part de la demarcació hidrogràfica de l'Ebre.
Tots aquests subàmbits s'interrelacionen mitjançant el Consorci d'Aigües de Tarragona, que abasta bona part de la demanda amb aigua procedent de la conca de l'Ebre.
La superfície total de conca és de 2.524 km 2, i 423 km 2 corresponen al riu Gaià, 853 km 2 al riu Francolí, 72 km 2 al riu Riudecanyes, i 1.176 km 2 a les rieres litorals.
Al sistema es localitzen tres grans embassaments, el del Catllar, amb 59,40 hm 3 de capacitat, el de Riudecanyes, amb 5,32 hm 3, i el de Siurana, amb 12,43 hm 3.
La població equivalent va ser de 624.065 habitants durant l'any 2007.
46.1 Les aportacions mitjanes anuals en règim natural són de 76 hm 3 /any, considerant les components superficial i subterrània, de les quals 24 hm 3 /any corresponen al Gaià, 45 hm 3 /any al Francolí i 7 hm 3 /any al Riudecanyes.
A més, el sistema té 4 hm 3 /any que de mitjana es transvassen des de la conca del Siurana, a l'Ebre.
46.2 Com a recursos no convencionals s'han de considerar els procedents de la reutilització de les aigües regenerades provinents de les estacions depuradores d'aigües residuals.
Les 9 depuradores que tracten més d'1 hm 3 /any fan un total de volum anual de 42,6 hm 3 /any.
46.3 L'aportació d'aigua del Consorci d'Aigües de Tarragona des de la conca de l'Ebre representa un recurs essencial per al sistema, que es concreta actualment en 45,1 hm 3 /any per a la demanda urbana i 34,2 hm 3 /any per a la demanda industrial.
46.4 Els requeriments ambientals del sistema suposen, segons les disposicions del Pla sectorial de cabals de manteniment i en condicions de normalitat hidrològica, el manteniment d'uns 12,8 hm 3 /any en el conjunt de les desembocadures.
47.1 La demanda abastada per les xarxes municipals és de 63,8 hm 3 /any, amb una previsió de 73,8 hm 3 per a l'any 2015 i de 83,4 hm 3 per a l'any 2027.
47.2 La demanda industrial abastada amb fonts pròpies és de 39,5 hm 3 /any, sense que es prevegin alteracions significatives en horitzons futurs.
47.3 La demanda agrària es situa en 91,3 hm 3 /any, corresponents als 2,2 hm 3 /any a ramaderia, i 89,1 hm 3 /any a regatge.
Pel que fa a la demanda d'aigua per a regatge agrícola, es preveu un mínim descens fins als 87,9 hm 3 /any i 88 hm 3 /any els anys 2015 i 2027.
47.4 La demanda per a usos recreatius és d'1,6 hm 3 /any, amb previsions d'increment fins als 3 hm 3 /any als horitzons de planificació dels anys 2015 i 2027.
El creixement previst de la demanda urbana sobrepassa la disponibilitat puntual actual de la xarxa del Consorci d'Aigües de Tarragona, i dóna lloc a un dèficit del servei als mesos d'estiu.
Per afrontar aquesta previsió es plantegen les actuacions següents:
a) Millores a l'estació de tractament d'aigües potables de l'Ampolla i reforç de la conducció principal del Consorci d'Aigües de Tarragona.
b) Tractament de regeneració i canonada d'impulsió per a usos industrials de les aigües procedents de les estacions depuradores d'aigües residuals de Tarragona i Vila-seca-Salou, i posterior incorporació de l'estació depuradora d'aigües residuals de Reus, en una segona fase.
c) Recuperació de pous al Camp de Tarragona.
d) Connexió als embassaments de Riudecanyes i El Catllar.
Les actuacions previstes suposen un increment de la capacitat punta de servei de 2,5 m 3 /s i hauran de permetre no només satisfer les necessitats actuals sinó també les que es puguin plantejar almenys fins al 2027.
49.1 Els recursos actualment disponibles s'assignen a les demandes actuals, sense perjudici de la implantació del règim de cabals de manteniment en els termes que estableixen els plans zonals corresponents.
49.2 Els recursos addicionals que s'obtinguin de les actuacions previstes es destinaran prioritàriament a garantir l'abastament urbà actual i futur, al deslliurament de demandes per a la implantació del Pla sectorial de cabals de manteniment, i a la millora de les garanties dels usos existents.
49.3 Els cabals actualment transvassats del riu Siurana al Riudecanyes es preveu que es redueixin de manera progressiva amb la implantació d'eventuals nous requeriments ambientals, segons que disposi el Pla de gestió de l'Ebre.
L'aportació de nous recursos en el sistema sud ha de servir per facilitar la implantació dels cabals de manteniment al riu Siurana.
Gestió de les masses d'aigua i de l'espai fluvial
Criteris que s'han de seguir en la gestió i l'atorgament de concessions i d'autoritzacions en general
Criteris per a l'atorgament de concessions d'aigües superficials
50.1 El volum de cabal màxim atorgat per concessió ha de garantir el règim de cabals de manteniment que defineix el Pla sectorial de cabals de manteniment, tenint especial cura en el compliment dels cabals mínims definits en època d'estiatge.
50.2 No s'autoritzarà la construcció de nous assuts si se supera una densitat d'una captació superficial cada 2 km de riu, tret de situacions degudament justificades per a l'interès general o la millora ambiental.
50.3 En tots els casos serà indispensable condicionar ambientalment l'aprofitament i garantir la connectivitat fluvial.
Criteris per a l'atorgament, modificació i revisió de concessions d'aigües subterrànies
51.1 En les concessions o autoritzacions que s'atorguin en relació amb aprofitaments ubicats en una massa d'aigua subterrània en mal estat químic, el sol·licitant i l'Administració de l'aigua actuaran de comú acord amb l'objectiu de realitzar controls periòdics de l'aigua per als paràmetres associats al mal estat, que caldrà especificar de mutu acord.
Aquesta actuació conjunta, amb l'objectiu de realitzar controls periòdics de l'aigua, també es pot aplicar a les concessions o autoritzacions que s'atorguin en relació amb aprofitaments ubicats dins de l'àmbit de les zones vulnerables a la contaminació per nitrats d'origen agrari i sempre que hi pugui haver risc d'afecció a captacions destinades a l'abastament de població o que es donin altres condicionants qualitatius.
51.2 El mal estat quantitatiu o el mal estat químic, a causa de la intrusió salina, d'una massa d'aigua subterrània són causa justificativa de la denegació de les sol·licituds d'aprofitament i del requeriment de clausura o segellament de les captacions existents.
51.3 Quan sigui factible l'atorgament de concessions o autoritzacions d'aprofitaments ubicats en una massa d'aigua subterrània en mal estat quantitatiu perquè es tingui una caracterització quantitativa més detallada, s'ha d'exigir al titular que hi apliqui les millors tècniques disponibles per tal de minimitzar l'extracció d'aigua o per causar menys impacte al medi.
En cap cas el termini per a la posada en pràctica de les millors tècniques disponibles no pot excedir els cinc anys en els termes que estableixi la corresponent concessió o autorització.
51.4 Sempre que el titular no hagi aportat prèviament informació per a la tramitació de l'autorització o llicència ambiental, es pot requerir el titular d'un aprofitament provinent d'una massa d'aigua que estigui en mal estat quantitatiu per tal que adopti mesures, com ara millores en els processos, canvis d'ubicació de les captacions, el redisseny dels trams filtrants, la construcció de dispositius de recàrrega, modificacions del règim d'explotació, i altres mesures d'optimització i estalvi.
En funció de l'ús al qual es destini l'aprofitament, també es poden adoptar les mesures següents:
a) Si es destina a l'abastament de població, elaborar un pla director d'abastament.
b) Si es destina a regatge, valorar la viabilitat de construir basses d'acumulació d'aigua i de dur a terme canvis de conreus, aplicar-hi mètodes de regatge deficitari o sensors de seguiment de l'evolució de la humitat del sòl i, en general, adoptar sistemes més eficients des del punt de vista de les necessitats hídriques.
c) Si es destina a usos industrials per a refrigeració, elaborar un projecte amb calendari d'implantació on es valori el pas de circuit obert a circuit tancat.
Per a la resta d'usos industrials, cal avaluar la viabilitat d'implementar millores en els processos interns que permetin optimitzar l'eficiència en l'ús de l'aigua, de manera conjunta amb l'Administració de l'aigua i la indústria.
d) Cal valorar la viabilitat d'utilitzar aigües regenerades en els usos que n'admetin l'aplicació.
51.5 Si l'aprofitament és en una massa d'aigua declarada en bon estat, però es té informació específica d'un àmbit inclòs a la massa que no compliria els criteris del bon estat, també s'hi poden aplicar les mesures de gestió que especifica el present article, a l'hora de l'atorgament de concessions.
51.6 El titular de la concessió efectuarà un control periòdic dels continguts en nitrats, cabal d'extracció i profunditat del nivell freàtic a les captacions destinades per a consum humà amb concentracions superiors als 25 mg/l.
Per tal d'evitar contaminacions generades per connexions entre nivells productius a diferents profunditats, en totes les noves captacions s'haurà de controlar la qualitat en fondària de tots els nivells productius, per tal de segellar els que tinguin concentracions superiors a 50 mg/l de nitrats.
Les demandes d'aigua per a usos que, de conformitat amb la vigent normativa, puguin ésser atesos amb aigua regenerada, han de ser satisfetes preferentment amb aquest tipus de recurs.
A aquest efecte, l'Agència Catalana de l'Aigua pot tramitar les sol·licituds de concessions d'aigües subterrànies i superficials com a sol·licituds de concessions d'aigües regenerades, de conformitat amb l'esmentada normativa.
53.1 La recàrrega artificial d'un aqüífer no pot comportar el deteriorament de la massa d'aigua receptora.
53.2 En el supòsit de la recàrrega artificial d'un aqüífer per als posteriors nous aprofitaments dels recursos que en procedeixen, el volum d'extracció anual no ha de superar el 90% del volum mitjà anual recarregat, excepte en casos justificats.
53.3 En el cas de recàrregues promogudes per l'Administració hidràulica, l'extracció dels volums recarregats s'ha de fer d'acord amb el règim establert per aquesta Administració hidràulica, i cercant una explotació coordinada entre els recursos subterranis i els superficials.
54.1 Les persones titulars dels aprofitaments han d'instal·lar i mantenir al seu càrrec sistemes de mesura que garanteixin una informació precisa sobre els cabals d'aigua utilitzats en efecte, i, si s'escau, retornats al domini públic hidràulic.
54.2 El sistema de mesurament ha de consistir en un comptador volumètric homologat i no manipulable (sense possibilitat d'esborrar el registre o degudament precintat) en què figuri el volum acumulat en metres cúbics, i que compleixi les especificacions del control metrològic de l'Estat.
Les característiques del comptador instal·lat s'hauran de comunicar a l'Agència Catalana de l'Aigua.
En el supòsit que les característiques de l'aprofitament facin inviable la utilització d'aquests tipus de comptadors es podran utilitzar altres sistemes de mesura, amb la prèvia autorització de l'Agència Catalana de l'Aigua.
En el cas que el consum tingui efectes tributaris, el sistema de mesurament haurà de complir les especificacions tècniques que estableix l'annex B-7 del Decret 47/2005, de 22 de març, de modificació del Decret 103/2000, de 6 de març, pel qual s'aprova el Reglament dels tributs gestionats per l'Agència Catalana de l'Aigua.
54.3 Les lectures registrades s'han de trametre a l'Agència almenys un cop l'any, preferentment en format digital, per tal de comprovar que es compleixen els condicionants que estableix el títol concessional.
Concretament, han de presentar els autocontrols a què estiguin obligades en virtut dels seus títols respectius en format digital:
a) Les diferents administracions públiques.
b) Les entitats subministradores d'aigua potable.
c) Les persones titulars de drets a l'ús privatiu de l'aigua per a usos industrials i ramaders i usos recreatius.
d) Les persones titulars de drets a l'ús privatiu de l'aigua per a usos agrícoles quan siguin persones jurídiques o el cabal concessional superi els 100.000 m 3 anuals.
Règim jurídic de les autoritzacions de drenatge
55.1 La realització d'operacions de drenatge d'aigües subterrànies, associades o no a una infraestructura i, en general, l'extracció d'aigües sense pretendre'n un aprofitament posterior es tramiten com a derivacions d'aigua de caràcter temporal.
55.2 Quan el volum que s'ha d'extreure, com a conseqüència del drenatge, sigui superior a 7.000 m 3 /any, la sol·licitud d'autorització ha d'anar acompanyada d'un estudi sobre la gestió de les aigües extretes que ha de preveure les condicions d'una eventual recàrrega de l'aqüífer i la seva utilització per part de la persona autoritzada o per part d'una tercera persona, i que es complementarà amb un estudi dels efectes mediambientals sobre el domini públic hidràulic.
55.3 Sempre que la gestió de les aigües extretes comporti la utilització del clavegueram o altres instal·lacions de sanejament, serà preceptiva l'autorització de l'ens gestor corresponent.
Clausura i segellament de captacions d'aigües subterrànies
56.1 Les persones titulars d'aprofitaments d'aigües subterrànies que cessin en la seva explotació han de procedir fer-ne la clausura o segellament segons les prescripcions tècniques aprovades per l'Agència Catalana de l'Aigua.
56.2 Les operacions de clausura i segellament són a càrrec de la persona titular de la captació, llevat que la captació es transformi en un punt de control de l'Administració hidràulica.
Autoritzacions per derivar aigües en situacions en què sobtadament no hi hagi disponibilitat de recurs
57.1 Les persones usuàries d'aprofitaments d'aigües subterrànies o superficials mitjançant fonts pròpies, amb independència del règim jurídic pel qual exerceixen el dret a l'ús privatiu i del tipus d'ús a què destinin el recurs, poden sol·licitar una autorització, amb caràcter temporal, per derivar aigües procedents d'altres captacions subterrànies, superficials o de depuradores d'aigües residuals en situacions en què sobtadament no hi hagi disponibilitat de recurs, quan tant per la minva dels cabals com pel deteriorament de la seva qualitat resulti afectada la disponibilitat d'aigua per als usos a què es destina.
Aquesta manca de disponibilitat no inclou les variacions del nivell de l'aigua ni les alteracions de la qualitat, si això no limita els usos originaris.
57.2 Aquestes autoritzacions es poden atorgar sense perjudici de terceres persones, per un termini màxim de dos anys, prorrogables fins a un màxim de dos anys més per causa justificada.
Perímetres de protecció i altres mesures de protecció de les aigües subterrànies
58.1 Les concessions per a l'aprofitament d'aigües subterrànies per al consum humà han d'incloure perímetres de protecció de les captacions.
Aquests perímetres de protecció s'inscriuen en el Registre d'aigües.
58.2 Les sol·licituds de concessió d'aigües per al consum humà que indica l'apartat 1 que es presentin a partir de l'entrada en vigor d'aquest Pla han d'anar acompanyades d'una proposta de perímetre de protecció.
Les concessions per abastament de població queden condicionades a la inclusió dels corresponents perímetres de protecció en els instruments d'ordenació del sòl per a la seva pertinent protecció.
58.3 No s'autoritza l'obertura de noves captacions en les zones de salvaguarda que es detallen a l'annex 15, tret les necessàries per atendre l'abastament de població.
Així mateix, en les zones de salvaguarda es pot restringir totalment o parcialment l'exercici de les activitats i l'execució de les instal·lacions que figuren a l'article 173.6 del Reglament del domini públic hidràulic.
58.4 En les àrees de recàrrega detallades a l'annex 15 es pot restringir l'exercici de les activitats i l'execució de les instal·lacions que figuren a l'esmentat article 173.6 del Reglament del domini públic hidràulic, quan, a criteri de l'Agència Catalana de l'Aigua, pugui afectar significativament l'estat qualitatiu/quantitatiu de les aigües subterrànies.
59.1 Amb caràcter general, el termini de les concessions és de 50 anys.
59.2 En el supòsit que la concessió s'atorgui a una entitat que presti el servei municipal d'abastament d'aigua potable a la població mitjançant una fórmula de gestió indirecta, la concessió queda limitada a la durada de la prestació del servei que hagi fixat l'ajuntament, sense que en cap cas es pugui superar el termini màxim que estableix l'apartat anterior.
Criteris per a les autoritzacions d'obres i activitats
Criteris per a les autoritzacions d'obres i activitats en espais fluvials.
60.1 Les autoritzacions per a la realització d'obres, treballs, plantacions, sembres o activitats en les lleres públiques o en els espais fluvials subjectes legalment a algun tipus de limitació en la seva destinació o ús s'atorguen de conformitat amb les directrius següents:
a) Per tal de determinar els usos que pot autoritzar l'Agència Catalana de l'Aigua en aquestes zones, s'han de tenir en compte els criteris que fixa l'article 6 del Reglament de la Llei d'urbanisme, aprovat pel Decret 305/2006, de 18 de juliol.
Tal com preveuen els apartats 3, 4 i 6 del dit article 6 i la disposició transitòria 3 de l'esmentat Reglament, i als efectes d'exceptuar l'aplicació d'aquest règim d'usos, les possibles actuacions necessàries per a l'adopció de mesures de protecció enfront els riscos d'inundació poden ser tant obres com altres tipus d'actuacions de caire no estructural basades en la gestió del risc.
b) En el cas de la realització d'obres i treballs, les persones interessades han de garantir el manteniment o la millora de la connectivitat fluvial d'acord amb els criteris que estableix el desplegament del Programa de mesures.
Caldrà garantir igualment la minimització de l'afecció i el compliment de les condicions tècniques aprovades per l'Agència Catalana de l'Aigua en el marc de les Recomanacions tècniques per al disseny d'infraestructures que interfereixen en l'espai fluvial, sempre que això sigui possible.
c) Les autoritzacions per a tales i plantacions hauran de complir, entre altres, les condicions tècniques que estableix el desplegament del Programa de mesures, sempre que això sigui possible.
d) Les autoritzacions per a plantacions i sembra han de respectar els requeriments derivats de la connectivitat transversal i complir les condicions tècniques establertes a l'efecte per l'Agència Catalana de l'Aigua que conté el document denominat La gestió i recuperació de la vegetació de ribera.
Guia tècnica per a actuacions en riberes.
e) En tot cas, qualsevol intervenció en espais fluvials ha de tenir en compte els criteris que estableix el document de l'Agència Catalana de l'Aigua denominat Directrius de planificació i gestió de l'espai fluvial.
f) Les autoritzacions per a navegació, establiment d'embarcadors i altres activitats recreatives associades s'han d'atorgar de conformitat amb els criteris d'ordenació i regulació dels usos recreatius específics de les diverses masses d'aigua i amb les normes generals vigents de navegació i els plans d'usos dels diferents embassaments.
En tot cas, aquestes autoritzacions han de preveure les mesures per evitar la propagació d'espècies al·lòctones.
g) A l'autorització d'activitats en zona de domini públic hidràulic o de policia amb risc d'introducció d'espècies exòtiques invasores, com és el cas de la plantació de vivers, navegació i piscifactories, s'ha de garantir el compliment d'actuacions, mesures de prevenció i bones pràctiques per a la no-introducció d'aquestes espècies.
En el procediment d'autorització corresponent cal acreditar el compliment dels protocols de prevenció, eradicació i control d'aquestes espècies, aprovats per l'Agència Catalana de l'Aigua.
60.2 L'autorització d'activitats en les zones protegides que indica l'article 8 ha de garantir l'acompliment estricte de les normes específiques de protecció corresponents.
60.3 En general, l'aprovació de projectes d'infraestructures que afectin el domini públic hidràulic requereix la presentació d'un estudi que defineixi les mesures correctores que tinguin per objectiu la minimització dels impactes hidrogeològics (efecte barrera, efecte dren, compartimentació d'aqüífers, etc.), així com la implementació d'una xarxa de seguiment i control prèvia a l'inici de les obres i que serà operativa durant el període constructiu i el període d'explotació que sigui procedent i quines despeses d'inversió, explotació i manteniment són a càrrec de la persona titular de la infraestructura.
60.4 En el supòsit que els projectes d'infraestructures estiguin sotmesos a avaluació d'impacte ambiental, l'estudi a què fa referència l'apartat anterior s'ha d'integrar en l'estudi d'impacte ambiental que se sotmet a la valoració de l'òrgan ambiental competent.
60.5 En la tramitació d'autoritzacions per a la realització de projectes d'obres o d'activitats que impliquin la presència temporal o permanent de persones en la zona inundable és preceptiva la consulta a l'òrgan de la Generalitat de Catalunya competent en matèria de protecció civil, de conformitat amb la Llei 4/1997, de 20 de maig, de protecció civil de Catalunya, i amb els criteris de gestió del risc establerts.
61.1 L'Administració hidràulica no pot autoritzar extraccions d'àrids per sota del nivell freàtic, tret que, a partir d'una anàlisi específica, l'impacte global de l'activitat permeti una millora significativa del medi afectat.
61.2 En les zones protegides que defineix l'article 8.2 j), l'Administració de l'aigua ha d'establir una franja de resguard i protecció dins de la zona no saturada entre la cota de la superfície del nivell freàtic i la cota de la base de l'extracció.
Especialment en les zones de recàrrega, en funció de la vulnerabilitat del medi, l'Administració pot arribar a no autoritzar cap extracció d'àrids llevat de les promogudes per a la salvaguarda de béns i persones.
61.3 A fi de preservar al màxim la morfodinàmica fluvial, es restringeix l'extracció en lleres a casos molt puntuals, quan sigui l'única solució per resoldre algun problema local d'inundabilitat, o bé en cues d'embassaments o en zones amb fenòmens d'acreció ocasionats per causes antròpiques o bé per raons d'utilitat pública de l'extracció, determinada de mutu acord per l'Administració hidràulica i l'Administració minera.
Pel que fa a les planes d'inundació, s'ha d'assegurar una distància mínima a la llera per no afectar la morfodinàmica fluvial ni l'aqüífer.
En tot cas, les actuacions han de ser compatibles amb les figures de protecció ambiental existents en l'espai fluvial.
Criteris per a les autoritzacions d'abocaments i la gestió dels sistemes de sanejament
Criteris per a les autoritzacions d'abocaments
62.1 En les actuacions de depuració i autorització d'abocament s'ha de tenir en compte el medi receptor, el seu estat actual i la seva vulnerabilitat, els objectius generals per a les masses d'aigua, els usos de l'aigua, la tipologia de l'activitat generadora de l'aigua residual i la seva composició, la presència de substàncies prioritàries i perilloses, l'estat de la tècnica, la relació cost-eficàcia i el principi de proporcionalitat.
62.2 Els abocaments domèstics o assimilables provinents de nuclis aïllats de població o urbanitzacions dels quals la planificació no preveu el sanejament públic s'han de tractar conjuntament, sempre que sigui tècnicament i econòmicament viable.
Així mateix, els polígons o sectors industrials que formin una unitat han de tenir un sanejament conjunt sempre que sigui tècnicament i econòmicament viable.
En ambdues situacions es promouran les comunitats d'usuaris o empreses d'abocament responsables de l'abocament o abocaments i es tramitarà una única autorització d'abocament per a l'abocament del conjunt.
62.3 Els abocaments d'aigües residuals urbanes la depuració dels quals ha estat assumida per l'Agència Catalana de l'Aigua mitjançant la inclusió en el Programa de sanejament d'aigües residuals urbanes, aprovat per l'Acord del Govern de la Generalitat del 20 de juny de 2006, resten autoritzats en les condicions actuals fins que entrin en servei les actuacions previstes.
62.4 Els abocaments al medi de les instal·lacions de sanejament resten autoritzats, als efectes del que preveu l'article 8.2.m) del Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya, en les condicions i amb els límits que estableix el projecte corresponent conforme al qual hagin estat executades en desplegament del Pla de sanejament de Catalunya, sens perjudici de la seva revisió quan escaigui.
En tot cas, hauran de preveure limitacions en relació amb els paràmetres de contaminació més significatius.
Aquesta revisió la realitzarà l'Agència Catalana de l'Aigua, amb l'audiència prèvia a les administracions competents encarregades de la seva explotació i manteniment, amb la determinació de les condicions i límits dels abocaments.
62.5 La persona titular d'una autorització d'abocament està obligada a instal·lar un sistema de mesurament que garanteixi el registre i la comprovació dels cabals abocats.
Els dispositius de mesurament han de ser verificables, precintables i no manipulables.
Llevat de causa justificada, l'eficàcia de l'autorització d'abocament es condiciona a la instal·lació del dispositiu de mesurament corresponent.
Aquests dispositius s'han d'ajustar al que preveu l'Ordre ARM/1312/2009, de 20 de maig, per la qual es regulen els sistemes per realitzar el control efectiu dels volums d'aigua utilitzats pels aprofitaments d'aigua del domini públic hidràulic, dels retorns a l'esmentat domini públic hidràulic i dels abocaments a aquest, o la norma que la substitueixi.
Aquests elements no es poden exigir per a abocaments d'aigües domèstiques o assimilables de menys de 10 m 3 /dia o quan s'indiqui expressament.
62.6 Si no hi ha criteris tècnics específics aprovats per l'Agència Catalana de l'Aigua, la valoració dels danys al domini públic hidràulic s'ha d'efectuar segons les normes que conté l'Ordre MAM/85/2008, de 16 de gener, per la qual s'estableixen els criteris tècnics per a la valoració dels danys al domini públic hidràulic i les normes sobre presa de mostres i anàlisis d'abocaments d'aigües residuals.
62.7 Les autoritzacions d'abocament des d'establiments de col·lecció i/o reproducció d'espècies de flora i fauna (piscifactories, centres d'aquariofília o vivers, entre d'altres) han d'incorporar les mesures necessàries per evitar la introducció d'espècies exòtiques invasores.
62.8 L'Agència Catalana de l'Aigua pot modificar les condicions de les autoritzacions d'abocament quan el medi receptor no assoleixi els objectius ambientals establerts.
62.9 L'Agència Catalana de l'Aigua o els ens gestors poden revisar els permisos d'abocament al sistema quan s'hagin alterat les circumstàncies amb què es van atorgar o bé quan la càrrega contaminant abocada dificulti el tractament en les condicions adequades.
62.10 Les autoritzacions d'abocament d'aigües residuals domèstiques o assimilables a domèstiques provinents d'activitats que no es pugin connectar a cap sistema de sanejament públic s'atorguen de conformitat amb les previsions de la Instrucció tècnica aplicable al sanejament autònom.
62.11 L'aplicació al sòl de dejeccions ramaderes i d'altres subproductes amb la finalitat d'adobar-lo i els retorns del reg no tenen consideració d'abocaments.
62.12 L'autorització dels abocaments a aigües no pertanyents al districte de conca fluvial de Catalunya requerirà l'informe previ i preceptiu de l'organisme de conca competent en relació amb el compliment dels objectius de qualitat i protecció del domini públic hidràulic.
Gestió dels sistemes de sanejament
63.1 En la valoració del compliment dels límits d'abocament dels sistemes públics de sanejament no s'han de tenir en compte els resultats extrems de l'anàlisi de la qualitat de l'aigua de què es tracti, quan aquests siguin conseqüència de mesuraments efectuats en situacions inusuals com ara les ocasionades per pluges intenses.
63.2 Per tal de garantir la gestió correcta de les descàrregues dels sistemes de sanejament en temps de pluja i minimitzar-ne l'impacte, les administracions locals competents han de redactar els plans de mesures mínimes i en els sistemes de sanejament prioritaris que indica l'annex 1 del Programa de mesures, els plans directors integrals de sanejament.
Ambdós plans els defineix l'article 3.
63.3 En l'execució de les actuacions de sanejament que preveu el Programa de sanejament d'aigües residuals urbanes, en igualtat de condicions d'afecció al medi, tenen prioritat les que tenen el compromís de l'administració local corresponent d'assumir, sobre la base de les seves competències, la gestió i explotació posteriors en els termes que preveu el Reglament dels serveis públics de sanejament, aprovat pel Decret 130/2003, de 13 de maig.
63.4 De conformitat amb els articles 8.3, 13.4 i 13.5 del Reglament dels serveis públics de sanejament, aprovat pel Decret 130/2003, de 13 de maig, l'ens gestor d'un sistema de sanejament que no tingui infraestructura d'aigües salobres pot autoritzar la connexió d'un abocament industrial que presenti problemes per assolir els límits d'abocament de conductivitat que estableix l'annex 2 de l'esmentat Reglament, sempre que l'establiment industrial hagi fet servir les millors tècniques disponibles amb l'objectiu de reduir prèviament el contingut salí dels seus efluents i que es comprovi que l'acceptació d'aquest abocament no posa en perill ni l'explotació del sistema de sanejament ni l'assoliment dels objectius de qualitat per a la massa d'aigua receptora de l'abocament de la depuradora.
63.5 L'Agència Catalana de l'Aigua ha de fomentar el traspàs de la gestió dels sistemes públics de sanejament a les administracions locals, d'acord amb els criteris que estableix l'article 67.
64.1 L'atermenament estimat és el que hagi aprovat amb aquest caràcter l'Agència Catalana de l'Aigua, atenent les característiques morfològiques, els estudis hidrològics i hidràulics i les referències històriques disponibles.
La delimitació efectuada en el marc dels treballs de planificació dels espais fluvials de Catalunya que estigui aprovada d'acord amb el que disposa l'article 14.2 i 3 del Reglament del domini públic hidràulic tindrà els efectes d'atermenament estimat.
64.2 L'Agència Catalana de l'Aigua ha de posar a disposició dels diversos ajuntaments de Catalunya els atermenaments estimats de la demarcació municipal corresponent, per tal que siguin tinguts en compte en la planificació del sòl i, en particular, en les autoritzacions d'usos i activitats.
64.3 La documentació que indica el punt anterior s'ha de subministrar igualment, als mateixos efectes de protecció, als organismes competents en matèria d'ordenació del territori i urbanisme i també al cadastre.
65.1 Dins els treballs de la planificació dels espais fluvials, l'Agència Catalana de l'Aigua ha de dur a terme la delimitació, actualització i millora de la cartografia de zones potencialment inundables, tenint en compte les característiques i particularitats de la xarxa fluvial.
65.2 La cartografia de les zones potencialment inundables, determinada d'acord amb criteris hidràulics o geomorfològics, s'ha de posar en coneixement de les administracions competents en matèria d'ordenació del territori i urbanisme i de protecció civil.
65.3 Els ajuntaments han de tenir en compte la delimitació dels espais fluvials i, en concret, la determinació de les zones inundables efectuada per l'Agència Catalana de l'Aigua, en la planificació del sòl i en les autoritzacions d'usos, als efectes que preveu l'article 6 del Reglament de la Llei d'urbanisme, aprovat pel Decret 305/2006, de 18 de juliol.
65.4 En actuacions de correcció hidrològica o de protecció davant avingudes, l'Agència Catalana de l'Aigua estableix en cada cas els cabals de disseny necessaris, tenint en compte les característiques de la xarxa hidrogràfica, l'ocupació de les planes d'inundació i el nivell de riscos admissibles, així com els possibles efectes derivats del canvi climàtic.
Com a criteri general, el nivell de protecció exigible és l'associat a l'avinguda de 100 anys de període de retorn, sense perjudici del que es concreti en cada cas i del que estableixen el Reglament de la Llei d'urbanisme i el Reglament del domini públic hidràulic pel que fa a la regulació d'usos en les zones d'inundació.
65.5 El que estableixen els apartats anteriors s'ha d'interpretar sense perjudici de les competències de l'òrgan de la Generalitat de Catalunya competent en matèria de protecció civil.
Programa de seguiment i control
El seguiment i el control de les masses d'aigua del districte de conca hidrogràfica de Catalunya s'efectua de conformitat amb el Programa aprovat a l'efecte pel Govern de la Generalitat mitjançant l'Acord GOV/128/2008, de juny, modificat i concretat a través del capítol 6 del present Pla de gestió.
Estructures organitzatives de gestió
Principis orientadors i mesures de foment
67.1 L'Administració hidràulica de Catalunya afavoreix la gestió integrada dels sistemes d'abastament i dels sistemes de sanejament, i fomenta la creació d'estructures supralocals de gestió, mitjançant fórmules consorciades o mancomunades, capaces d'aportar un servei especialitzat i de garantir l'òptim rendiment dels sistemes.
Amb aquesta finalitat, s'han d'establir mesures de foment específiques per a la constitució d'aquestes estructures de gestió, les quals, hauran de complir, com a mínim, els requisits següents:
a) En relació amb els sistemes de sanejament:
a.1) Tenir la competència sobre els sistemes de sanejament en alta dels diferents municipis.
a.2) Tenir la capacitat tècnica i de gestió adequada que garanteixi l'òptima explotació integrada d'aquests sistemes.
b) Respecte dels sistemes d'abastament:
b.1) Tenir les atribucions dels diversos municipis que integren el sistema quant a l'ordenació dels abastaments municipals respectius i l'aprovació de les tarifes, obtingudes com a conseqüència de la cessió al seu favor de les corresponents competències de gestió dels municipis titulars.
b.2) Tenir la capacitat tècnica i de gestió adequada per garantir l'òptima explotació integrada dels sistemes i la uniformitat dels criteris de determinació tarifaria en el seu àmbit d'aplicació.
67.1 Al marge de les mesures específiques de foment detallades al punt anterior, aquestes estructures de gestió tenen preferència en l'adjudicació dels ajuts que es convoquin per a la redacció dels plans directors integrals de sanejament, dels plans directors del servei municipal d'abastament d'aigua i, en general, en totes les convocatòries de subvencions adreçades al foment de l'estalvi de l'aigua, l'increment de l'eficiència de les xarxes de transport i d'altres mesures d'aquest ordre.
68.1 Als efectes d'identificació dels costos del cicle de l'aigua s'han de tenir en compte els conceptes següents:
a) Costos d'explotació, personal i estructural: correspon als costos de manteniment i conservació, despeses de personal, costos energètics, despeses d'administració, assegurances, serveis exteriors, tributs, etc., derivats de la prestació del servei.
b) Depreciació d'actius: correspon a l'amortització tècnica dels actius que estan en servei dins del cicle de l'aigua.
c) Despesa financera: correspon al pagament dels interessos derivats de l'endeutament assumit per prestar els serveis del cicle de l'aigua.
d) Devolució de l'endeutament: correspon al retorn del principal o capital del deute, derivat de l'endeutament assumit per prestar els serveis del cicle de l'aigua.
68.2 L'Agència Catalana de l'Aigua, per tal de donar compliment a l'article 9 de la Directiva 2000/60/CE, ha de tenir en compte aquestes partides de cost en l'elaboració d'un model de finançament del cicle de l'aigua a Catalunya, que permeti, d'una banda, incrementar el percentatge actual de recuperació de costos, i de l'altra, afrontar els increments progressius i graduals de cost derivats del Programa de mesures que conté el Pla de gestió.
Per assolir aquest objectiu, en el cas que sigui necessari, l'Agència Catalana de l'Aigua pot definir i introduir nous conceptes de cost en el model de finançament.
Si s'esdevé aquesta situació, la modificació corresponent ha de ser aprovada mitjançant un acord de Govern de la Generalitat, previ acord del Consell d'Administració de l'Agència Catalana de l'Aigua.
Directrius que s'han de seguir per a la recuperació dels costos dels serveis
D'acord amb les prescripcions de l'article 9 de la Directiva 2000/60/CE, els ingressos i els costos vinculats al cicle de l'aigua han de tendir a l'equiparació.
Amb aquesta finalitat i per tal d'assolir els objectius ambientals previstos i obtenir un ús eficient de l'aigua, s'adopten les directrius següents:
a) Directrius que s'han de seguir en la tarifació dels serveis d'aigua per a regatge agrícola:
a.1) En la creació de nous regadius o en la modernització dels existents, la concessió d'ajuts públics s'ha de supeditar a la incorporació de mesures de control de consums d'aigua en els estatuts i les ordenances de les comunitats de regants beneficiàries, i s'han d'establir tarifes polinòmiques basades en l'eficiència del reg.
a.2) Les comunitats de regants poden introduir factors correctors a les quotes que han de percebre dels seus comuners i comuneres, segons si es consumeix en quantitats superiors o inferiors a les dotacions de referència determinades d'acord amb els criteris que estableix aquest Pla de gestió.
Aquest factor corrector pot consistir en un coeficient per aplicar sobre l'import de la liquidació.
b) Directrius que s'han de seguir en la tarifació dels serveis de l'aigua per a usos urbans:
b.1) El disseny de les estructures de tarifació dels serveis de l'aigua per a usos associats a la demanda urbana ha de permetre l'equilibri entre la sostenibilitat econòmica del servei, la sostenibilitat social, quant a la seva assequibilitat respecte de les rendes més baixes, i la sostenibilitat ambiental.
b.2) La recuperació dels costos del servei per mitjà de les tarifes ha d'afavorir l'eliminació dels costos derivats de factors d'ineficiència.
c) Directrius que s'han de seguir en la tarifació dels serveis de l'aigua per a usos industrials:
c.1) El disseny de les estructures de tarifació dels serveis de l'aigua, inclosos especialment els cànons i tributs associats al cicle de l'aigua, ha de tenir en consideració únicament els costos associats per aquest ús, i no pas altres, de manera que es pugui valorar la plena recuperació dels costos per aquest ús.
c.2) En el disseny i operació de les estructures tributàries de tarifació, es farà permanentment una comparació amb estructures similars, i amb idèntiques finalitats, d'altres territoris espanyols i de la Unió Europea.
Informació sobre les tarifes del servei d'aigua
A fi i efecte de dotar les persones consumidores de la informació necessària per poder exercir els seus drets en relació amb les tarifes del servei de l'aigua, l'Agència Catalana de l'Aigua manté l'Observatori dels Preus de l'Aigua de Catalunya.
Aquesta eina té l'objectiu de formar les persones usuàries en aspectes tècnics de les estructures tarifàries i altres aspectes que en poden facilitar la comprensió i aportar transparència en la matèria.
Repercussió del cost derivat de creixements urbanístics
71.1 En els nous desenvolupaments urbanístics s'han de preveure els sistemes de depuració necessaris per tractar les seves aigües residuals.
Quan, per raons tècniques o d'un altre tipus, la depuració d'aquestes aigües residuals no s'efectuï a través d'infraestructures de sanejament pròpies, sinó mitjançant la connexió a sistemes de sanejament públics, la persona promotora o propietària, d'acord amb les previsions de la Llei d'urbanisme de Catalunya i del Programa de sanejament d'aigües residuals urbanes, està obligada a aportar a l'Agència Catalana de l'Aigua la part proporcional del cost d'inversió de les infraestructures de sanejament que li donaran servei.
71.2 Així mateix, els ajuntaments han de preveure per als nous desenvolupaments urbanístics la seva compatibilitat amb les infraestructures existents d'abastament en alta, inclosa la generació i el transport dels recursos hídrics necessaris.
Finançament i calendari d'implantació del Programa de mesures
72.1 El model de finançament de les actuacions que preveu el Pla de gestió es desenvolupa al capítol 10, mentre que la llista de totes i cadascuna de les actuacions es desenvolupa al Programa de mesures i als seus annexos.
Si determinades circumstàncies, com ara la disponibilitat pressupostària, fessin inviable la realització d'alguna o algunes de les actuacions, l'Agència Catalana de l'Aigua podrà posposar l'execució d'aquesta actuació o grup d'actuacions a successius plans de gestió, sempre que sigui coherent amb l'acompliment dels objectius que fixa aquest Pla de gestió.
72.2 L'Agència Catalana de l'Aigua podrà substituir una actuació o grup d'actuacions per una nova actuació o grup d'actuacions, sempre que sigui coherent amb l'acompliment dels objectius pels quals han estat substituïdes.
En aquest cas, la inclusió en la planificació correspondrà a un acord del Govern, amb l'acord previ del Consell d'Administració de l'Agència Catalana de l'Aigua.
72.3 No obstant el que estableix l'apartat anterior, la introducció de canvis de solució tècnica en les obres i en les actuacions previstes en la planificació s'aprova mitjançant acord del Consell d'Administració de l'Agència Catalana de l'Aigua.
72.4 La participació de l'Agència Catalana de l'Aigua en el finançament de cada actuació serà determinada pel seu Consell d'Administració, prenent en consideració els criteris següents:
a) Pel que fa a l'abastament en alta:
Amb caràcter general, finançament del 50% a càrrec de l'Agència Catalana de l'Aigua.
Aquest valor es pot modificar a l'alça o a la baixa, en funció dels paràmetres següents:
Relació entre la inversió necessària i el cabal subministrat pel servei beneficiat.
Paràmetres d'eficiència del servei, com ara la dotació global en alta, el rendiment de la xarxa de distribució, o l'existència d'ordenances destinades a afavorir l'estalvi d'aigua.
L'esforç tarifari realitzat pel servei beneficiat en els anys anteriors.
b.1) Finançament del 100% a càrrec de l'Agència Catalana de l'Aigua en el cas del sanejament en alta.
b.2) L'Agència Catalana de l'Aigua podrà assumir la inversió relativa a les instal·lacions de sanejament associades, amb la data límit de final de l'any 2015.
b.3) Fins a la fi de l'any 2012 l'Agència Catalana de l'Aigua resta facultada per a l'assumpció dels costos d'explotació de les noves instal·lacions de sanejament associades.
b.4) Finançament fins a un màxim del 30% a càrrec de l'Agència Catalana de l'Aigua en el cas d'instal·lacions per a la descàrrega de sistemes unitaris i col·lectors bàsics d'aigües pluvials.
b.5) Finançament del 50% a càrrec de l'Agència Catalana de l'Aigua en les despeses de redacció dels plans de mesures mínimes i dels plans directors integrals de sanejament.
c) Pel que fa a la intervenció en espais fluvials i sistemes aquàtics:
c.1) Finançament fins al 100% a càrrec de l'Agència Catalana de l'Aigua en les actuacions següents:
i) Actuacions de protecció enfront avingudes sense una persona beneficiària concreta individualitzada (basses de laminació i similars) i actuacions amb incidència en el conjunt de la conca o considerades d'interès general.
ii) Actuacions per al manteniment i la conservació de lleres.
c.2) Finançament fins al 70% a càrrec de l'Agència Catalana de l'Aigua en les actuacions següents:
i) Actuacions de protecció enfront avingudes que beneficiïn una àrea específica.
ii) Convocatòries de subvencions per a actuacions de protecció enfront avingudes.
iii) Convocatòries de subvencions per a la recuperació ambiental de riberes i espais fluvials, millora de la connectivitat fluvial i millora dels sistemes aquàtics en general.
Declaració d'obres hidràuliques d'interès prioritari
D'acord amb allò que preveuen l'article 21.2 del Text refós de la legislació en matèria d'aigües de Catalunya, aprovada pel Decret legislatiu 3/2003, de 4 de novembre, i l'article 13.r) del Reglament de la planificació hidrològica, aprovat pel Decret 380/2006, del 10 d'octubre, es declaren obres hidràuliques d'interès prioritari de la Generalitat totes les actuacions que conté l'annex 2 del Programa de mesures que fan referència a la disponibilitat i garantia d'abastament (capítols 9, 10 i 11 del Programa de mesures) i a la qualitat de les aigües (capítols 12 i 16 del Programa de mesures).
Documents que integren el Pla de gestió del districte de conca fluvial de Catalunya
Descripció general de la demarcació
Objectius ambientals i estat del medi
Plans i programes de gestió específics
Recuperació de costos dels serveis de l'aigua
Relació d'administracions competents en la tramitació, aprovació i execució del Pla
Caracterització de les masses d'aigua superficial naturals
Masses d'aigua fortament modificades
Caracterització de les masses d'aigua subterrània
Metodologia de l'inventari de recursos hídrics naturals
Caracterització climatològica del districte de conca fluvial de Catalunya
Determinació dels recursos hídrics totals
Anàlisi de la representativitat de les sèries històriques
Resultats de les pressions mesurades a les masses d'aigua de la demarcació
Estimació i prognosi de la demanda d'aigua
Explotació dels recursos subterranis
Simulacions amb models de gestió
Incorporacions a la xarxa d'abastament del sistema Ter-Llobregat