projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Col·lecció Clàssics de la pau i de la noviolència, 4.
Hannah Arendt se sentí interpel•lada pels esdeveniments i debats de la dècada dels anys seixanta i reflexionà entorn del lloc de la noviolència i de la retòrica de la violència en les revoltes dels estudiants, els moviments a favor dels drets civils, la Nova Esquerra i el Black Power.
En aquest llibre ho fa tenint en compte el rerefons de la Gerra Freda i l'alt nivell de desenvolupament tècnic que havien assolit els instruments de la violència.
Arendt considera que paraules tan decisives com poder, fortalesa, força, autoritat i violència fan referència a fenòmens definits i diferents, de manera que emprar aquests conceptes com a sinònims no només indica una certa sordesa respecte dels significats lingüístics, sinó també una mena de ceguesa envers les realitats que els corresponen..
Considerada una de les pensadores polítiques més influents del segle XX, es formà amb Heidegger, Jaspers i Bultmann.
D'origen jueu, l'any 1933 fugí d'Alemanya i, després d'uns anys com a apàtrida a París, va emigrar als Estats Units, on va exercir de professora en diverses universitats.
Tot i que rebutjava ser classificada com a filòsofa, avui dia, gràcies al seu pensament independent i la seva concepció de la llibertat política, Arendt té un paper cabdal en els debats filosòfics contemporanis.
Col·lecció Clàssics de la pau i de la noviolència, 3.
Tres guinees és la resposta de Virginia Woolf a la carta d'un home que li demana com es podria evitar la guerra.
Escrita en plena guerra civil espanyola i del feixisme europeu, l'obra és un profund anàlisi on la novel·lista britànica relaciona el sistema patriarcal i el militarisme feixista, en contraposició amb els elements de cultura de pau desenvolupats en el els espais tradicionalment gestionats per dones.
És, doncs, una nova mirada a l'obra de Virginia Woolf respecte a l'emancipació de les dones i els valors que ens poden conduir a la llibertat i a la pau.
El llibre ha estat traduït i prologat per Marta Pessarrodona.
Virgina Woolf (Londres, 1882-1941) és considerada una de les mares de la novel·la moderna.
Entre les seves novel•les més conegudes hi ha Mrs.
Dalloway, Al far, Les ones o Orlando, totes elles amb un gran desplegament de símbols i metàfores dels seus personatges abocats a les impressions personals, sentiments i pensaments per mitjà de monòlegs interiors.
També va escriure assaig, com les Tres guinees o Una cambra pròpia.
L'any 1941 es va suïcidar llançant-se al riu Ouse, a prop de casa seva.
Col·lecció Clàssics de la pau i de la noviolència, 2.
La vida i l'obra de Pau Casals són conegudes per la categoria d'aquest català universal, un dels músics més reconeguts del segle XX i amb una gran consciència cívica.
Aquesta edició presenta un recull dels seus textos més compromesos a favor de les llibertats i contra la intolerància.
L'historiador Josep Maria Figueres ha compilat un centenar de cartes, escrits i parlaments que mostren la trajectòria pública, social i musical de l'etapa madura de Casals, dels anys vint a la seva mort, centrant-se especialment en l'exili.
Josep Maria Figueres és historiador i professor d'Història del Periodisme a la Universitat Autònoma de Barcelona, s'han centrat en l'estudi del catalanisme polític.
S'ha fixat en consells de guerra i, especialment, en la premsa catalana, sobre la qual ha investigat i ha publicat un gran nombre de treballs de recerca i alta divulgació, manuals, etc.
Col·lecció Clàssics de la pau i de la noviolència, 1.
L'obra de romain Rolland Mahatma Gandhi, escrita el 1923, va suposar la presentació de Gandhi a Occident i s'ha convertit en un clàssic.
L'edició actual reprodueix la que l'any 1930 va fer la desapareguda editorial Políglota.
El llibre incloïa diversos apèndix i fins i tot un pòrtic de Francesc Macià.
Un clàssic que ens endinsa a la filogofia de Gandhi per mitjà de les converses que Romain Rolland va mantenir amb el líder espiritual.
Romain Rolland, professor, musicòleg, literat i intel·lectual francès (1866-1944).
Premi Nobel de Literatura el 1915, la seva vida va ser una recerca ètica i estètica en què la veritat i la bellesa són complementàries.
Orígens i evolució del moviment per la pau a Catalunya (1950-1980).
Col·lecció Noviolència i lluita per la pau, 11.
Aquest llibre, fruit de la tesi doctoral de l'autor, explora els orígens i l'arrelament del moviment per la pau a Catalunya, en el període comprès entre 1950 i 1980.
Garí fa una descripció extensa de la branca catalana de Pax Christi Internacional i el col·lectiu barceloní dels Amics de l'Arca, com a pioners del moviment i responsables de la introducció de la doctrina de la pau i la noviolència en una societat governada per una cultura militar i repressiva.
També recorre altres iniciatives importants per la consolidació del moviment com l'organització Justícia i Pau, l'Institut Víctor Seix de Polemologia o la campanya per l'Objecció de Consciència.
"El llibre de Xavier Garí de Barbarà és l'aportació més important que s'ha fet fi ns ara per tal d'aprofundir en elconeixement dels orígens del pacifi sme català d'arrel cristiana".
Xavier Garí de Barbarà (Barcelona, 1974) és doctor en Història Contemporània i professor de la Facultat d'Humanitats de la Universitat Internacional de Catalunya.
És fundador del Centre d'Estudis de la Noviolència de Catalunya i director de l'Escola de Pau i Confl ictes de la Universitat Internacional Menéndez Pelayo de Barcelona.
Els seus camps de recerca són la història de la pau, la teoria i estratègia de la noviolència i la gestió de conflictes.
Col·lecció Noviolència i lluita per la pau, 10.
Introducció a la noviolència subratlla els elements que, en les principals tradicions religioses, emfasitzen la pau i la noviolència i revela la centralitat d'aquesta idea en pensadors com Sòcrates, Thoreau i Tolstoi.
També introdueix els debats clau actuals analitzant la influent obra de Gene Sharp.
L'examen d'aquestes tradicions i filosofies il·lumina la pràctica de figures polítiques del pacifisme, com Martin Luther King, Desmond Tutu, el Dalai Lama o Aung San Suu Kyi, i les tècniques de protestes noviolentes recents, com la del Moviment Verd a l'Iran o la Primavera Àrab.
Combinant la història intel·lectual amb el relat de la pràctica noviolenta, el llibre proporciona una àmplia guia sobre el tema a aquelles persones que volen entendre tant el potencial com els límits de la noviolència en la política.
Introducció a la noviolència s'ha publicat en català a la col·lecció "Noviolència i lluita per la pau" que té el propòsit de posar a disposició de la societat, de l'acadèmia i de les administracions instruments de reflexió i d'acció que mostrin que la noviolència és desitjable, viable i eficaç.
Ramin Jahanbegloo és filòsof, escriptor i dissident iranià.
Actualment és professor associat de ciència política a la York University de Canadà, país que li ha concedit la nacionalitat.
L'any 2009 va rebre el XXXè Premi per la Pau, de l'Associació per a les Nacions Unides a Espanya, per la tasca de promoció del diàleg entre cultures i la defensa de la noviolència.
Ha estat un dels primers pensadors iranians que ha parlat de les fonts filosòfiques de la noviolència i que ha aprofundit en l'ideari de Mahatma Gandhi i Martin Luther King.
S'ha traduït al català la seva obra L'imperatiu intercultural (Arcadia, 2009).
Col·lecció Noviolència i lluita per la pau, 9.
Nel Noddings és una de les introductores de l'ètica de la cura en l'àmbit de l'educació per la pau, una aportació renovadora a la cultura de pau procedent del feminisme.
A l'obra Educació per la pau: com arribem a estimar i a odiar la guerra, l'autora analitza els factors psicològics que sustenen la guerra, entre d'altres: el nacionalisme, l'odi, la masculinitat i l'extremisme religiós.
Si bé les escoles poc poden fer per reduir les causes econòmiques i polítiques de la guerra, sí que poden moderar els factors psicològics que fomenten la violència ajudant els alumnes a entendre les forces que els manipulen.
Noddings proposa treballar a l'aula fomentant la lliure reflexió dels alumnes a partir de materials ben informats i de fets de l'experiència.
Nel Noddings és professora emèrita d'educació infantil a la Universitat de Stanford.
Autora de nombroses publicacions sobre un gran ventall de temes relacionats amb l'educació, ha tractat des de l'ètica de la cura a la resolució de problemes matemàtics.
El seu recorregut en l'àmbit educatiu és també molt ampli: ha treballat com a mestra, administradora i supervisora de currículums en escoles públiques; ha estat presidenta del Departament de Matemàtiques a Nova Jersey i directora de les Escoles Laboratori a la Universitat de Chicago.
A Stanford, ha rebut tres vegades el Premi a l'Excel·lència Docent.
La resistència a una societat militaritzada.
Col·lecció "Noviolència i lluita per la pau", 8.
L'objecció de consciència al servei militar obligatori ha estat i és una de les formes més antigues, efectives, innovadores i difícils d'acció directa noviolenta en el repertori dels moviments antimilitaristes, antibel·licistes i pacifistes del món.
El llibre L'objecció de consciència mostra la profunda imbricació del nacionalisme, el militarisme i el patriarcat.
A través d'experiències a diferents països es descriu com l'objector facilita el trànsit de la resistència individual a la col·lectiva, tot emetent un missatge clar sobre les limitacions de la democràcia i la crua realitat del poder de l'Estat.
Les pràctiques d'oposició van més enllà de la negativa al servei militar obligatori: proposen un deure del tot diferent, el deure de garantir la "seguretat" en un sentit completament nou del terme.
Örgür Heval Çinar és doctor en dret i activista pels drets humans.
Anthony's College d'Oxford i és assessor legal del Consell d'Europa.
Ha col·laborat amb la branca d'Istanbul de Human Rights Association i Human Rights Watch.
Fundador de l'Associació de Resistents a la Guerra d'Esmirna, imparteix tallers sobre antimilitarisme, objecció de consciència i noviolència.
Des del 1992 ha estat treballant a la Fundació de Drets Humans de Turquia.
Dinàmiques polítiques i de gènere dels moviments per la pau.
Col·lecció Noviolència i lluita per la pau, 7.
Són coherents els moviments per la pau?
Cynthia Cockburn respon aquestes preguntes a partir de diversos estudis de moviments contra la guerra, antimilitarista i pacifista al Japó, a Corea del Sud, a Espanya, a Uganda i al Regne Unit.
Mirant sempre a través de les lents del gènere, l'autora esbrina com persones de tradicions ben diverses s'uneixen en l'objectiu comú de fer possible la pau, tot i les seves divergències relatives a les causes del militarisme i les estratègies per eradicar-lo.
L'autora ens repta a cercar un sentit comú diferent que contribueixi a la reducció de la violència tot proposant alternatives que podem posar en pràctica, perquè la violència és tot sovint una elecció.
Cynthia Cockburn és investigadora social i activista per la pau.
Ha dut a terme projectes d'investigació-acció amb dones pacifistes sobre els conflictes d'Irlanda del Nord, Bòsnia i Herzegovina, Palestina i Israel, i Xipre.
Com a activista pertany a la xarxa antimilitarista Dones de Negre i a la Lliga Internacional de Dones per la Pau i la Llibertat.
En el món acadèmic és professora visitant de l'Escola de Ciències Socials de la City University de Londres, i professora honorària del Centre d'Estudi de les Dones i el Gènere de la Universitat de Warwick.
Resistència civil al final del s.XX. Barcelona: Institut Català Internacional per la Pau; Pagès, 2013.
Col·lecció Noviolència i lluita per la pau, 6.
El llibre examina sis tipus de mobilitzacions polítiques noviolentes del darrer terç del segle XX, orientades a transformar democràticament règims autoritaris (d'inspiració comunista, dictadures militars o autocràcies basades en el poder d'un líder carismàtic).
Arran d'estudiar la metodologia i l'eficàcia dels moviments polítics noviolents, Erickson ha analitzat tant les dinàmiques i les estratègies dels moviments noviolents com les reaccions dels règims dictatorials en el seu intent de contrarestar les insurgències noviolentes.
Sharon Erickson Nepstad és professora de sociologia a la Universitat de Nuevo México.
Les seves àrees de recerca són els moviments socials, els estudis sobre noviolència i resistència civil i la sociologia de les religions.
Entre les seves publicacions destaca el llibre Relilgion and War Resistance in the Plowshares Movement que va ser premiat l'any 2009 per la secció sobre pau de l'Acadèmia Americana de Sociologia.
Actualment estudia la noviolència a les revoltes de la primavera àrab.
Noviolència: història d'una idea perillosa.
Col·lecció Noviolència i lluita per la pau, 5.
"La primera pista, lliçó número u de la història humana sobre el tema de la noviolència, és que no hi ha cap terme per designar-la".
El llibre de Mark Kurlasnky ens mostra, però, que sempre hi ha hagut persones que l'han practicat.
Han estat poques i sovint perseguides per tal com els estats les han considerades perilloses.
La noviolència és una de les poques idees revolucionàries de debò, una idea que aspira a canviar del tot la naturalesa de la societat, una amenaça per a l'ordre establert.
Kurlansky fa un repàs audaç, concís i original de la noviolència en la història humana oferint, al final del llibre, vint-i-cinc lliçons sobre la naturalesa, el significat, les implicacions i el potencial de la noviolència.
El prefaci d'aquesta edició ha estat escrit per Sa Santedat el Dalai Lama.
Després de graduar-se en arts i refusar servir a l'exèrcit dels Estats Units, Mark Kurlansky va realitzar tota mena de feines: autor teatral, estibador del port, xef de pastisseria, etc. Entre els anys 1976 i 1991 va ser corresponsal a l'estranger per a diversos diaris, entre ells The International Herald Tribune.
En els seus nombrosos articles, cursos i conferències ha tractat temes com la història de l'alimentació, l'escriptura, el medi ambient i la noviolència.
L'any 2007 va ser guardonat amb el Dayton Literary Peace Prize for Nonviolence per aquest llibre.
Resistència no armada i solidaritat global.
Col·lecció Noviolència i lluita per la pau, 4.
Arreu del món, els moviments noviolents són al capdavant de la solidaritat humana i de la resistència a la injustícia i l'opressió, tot i no ser prou coneguts.
Els textos que componen La força de la gent situen les lluites noviolentes en un context internacional i argumenten que una funció essencial de la solidaritat consisteix a reforçar el contrapoder dels qui resisteixen la dominació i l'opressió.
Destacant l'apoderament, la diversitat i la creativitat de moviments d'arreu del món, l'obra mostra com aquests aporten solidaritat, esperança per a tothom i ajuden a transformar els conflictes.
Aquest llibre s'ha d'incloure a les eines de tots els activistes, investigadors, educadors i estudiants.
Ha treballat per a Peace News i des del 2008 ha estat president de War Resisters' International.
La noviolència a l'Estat espanyol.
Col·lecció Noviolència i lluita per la pau, 3.
Lederach reconstrueix en aquest llibre pioner (1984) la breu història de la noviolència activa a Espanya amb l'objectiu d'explicar amb exemples pràctics la concepció ètica i la forma de fer política del pacifisme radical.
L'obra es basa en el treball empíric i en nombroses entrevistes, dues de les quals -a Gonzalo Arias i a Lluís M. Xirinacs- es publiquen en aquesta edició.
Aquest petit gran llibre ha esdevingut un clàssic que calia reeditar en un moment en què les revoltes pacífiques a Tunísia i Egipte o l'aparició del moviment dels indignats estan despertant l'interès de les noves generacions per conèixer la genealogia d'una manera de lluita que tan de bo es convertís en hegemònica.
John Paul Lederach ha treballat durant més de vint anys en l'àmbit de la transformació de conflictes i de la construcció de la pau.
Del mateix autor, l'ICIP ha publicat el títol Transformació de conflictes.
Col·lecció Noviolència i lluita per la pau, 2.
Aldo Capitini va escriure aquesta guia sobre el mètode de la noviolència l'any 1967, però el llibre no va tenir ni la difusió ni la infl uència que s'hauria merescut entre la
L'obra conté els principis de la noviolència i un compendi de pràctiques i de tècniques descrites i il·lustrades sintèticament, amb referències històriques a experiències concretes realitzades a Itàlia i a la resta del món.
El mètode de la noviolència pot ésser de gran rellevància per als problemes polítics i ètics d'avui perquè il·lumina la relació que hauria d'existir entre els mitjans i els objectius en la política i en l'acció social, entre el respecte a la llei i la desobediència civil.
Aldo Capitini (Perugia 1898-1968) és el filòsof i l'activista de la noviolència més important d'Itàlia.
La seva concepció activa i positiva de la noviolència articula lliurement el gandhisme amb elements de la cultura occidental.
Compromès amb els moviments de base, va promoure la primera marxa per la pau, des de Perugia a Asís, l'any 1961, i va donar vida a revistes com Azione nonviolenta i Il potere di tutti.
Gandhi avui: noviolència per a una nova era política.
Col·lecció Noviolència i lluita per la pau, 1.
El llibre Gandhi avui, de David Cortright, ens presenta una bona síntesi de l'estratègia noviolenta gandhiana i del seu desenvolupament posterior, particularment als Estats Units.
L'autor analitza les pràctiques dels moviments socials que han optat per la noviolència, n'extreu principis i regles i les aplica a temes punyents com el terrorisme.
En suma, ofereix una reflexió sobre l'actualitat pràctica del pensament de Gandhi en una era política nova, amb nous rostres de la violència, i obre camins per lluitar per la pau i la justícia des de la noviolència.
David Cortright va ser reclutat per l'exèrcit nordamericà durant la guerra del Vietnam.
Ben aviat va formar part del moviment que s'oposava a la guerra durant el servei actiu; posteriorment va ser activista del moviment per la congelació de les armes nuclears i els darrers anys ha liderat la coalició Win Without War en oposició a la invasió d'Iraq.
És professor d'estudis de pau i canvi social noviolent a la Universitat de Notre Dame i autor de nombrosos llibres entre els quals, Soldiers in revolt i Peace: A History of Movements and Ideas.
Aquest llibre proposa una nova explicació sobre per què les intervencions de pau internacionals no solen arribar a assolir el seu màxim potencial.
Basat en molts anys d'investigació etnogràfica en zones de conflicte arreu del món, el llibre demostra que els elements quotidians – com els hàbits socials dels expatriats i les aproximacions comuns per entendre les seves àrees d'operació- tenen una gran influència en l'efectivitat del procés de construcció de pau.
Individus de tot el món i amb maneres de fer molt diverses comparteixen nombroses pràctiques, hàbits i narratives quan intervenen en les zones de conflicte.
Aquestes actituds i accions comuns possibiliten que els constructors de pau estrangers funcionin sobre el terreny, però també solen provocar conseqüències que, sense voler, boicotegen l'esforç internacional.
Alguns expatriats ja apliquen altres maneres de fer i pensar, sovint amb resultats notables, però continuen sent una minoria.
A través d'una anàlisi amb profunditat de la vida quotidiana i el treball dels agents que actuen sobre el terreny, Peaceland proposa vies alternatives per ajudar les poblacions locals a construir una pau duradora.
Séverine Autesserre és catedràtica de Ciència Política, especialitzada en Relacions Internacionals i Estudis Africans, al Barnard College de la Universitat de Columbia.
El seu treball ha estat publicat en nombroses revistes acadèmiques i de divulgació.
És també autora del llibre The Trouble with the Congo: Local Violence and the Failure of International Peacebuilding (Cambridge University Press, 2010), amb el qual va guanyar el premi Grawmeyer d'Idees que contribueixen a millorar l'ordre mundial el 2012.
Abans d'entrar al món acadèmic, Autesserre va treballar en diversos projectes humanitaris amb organitzacions com Metges sense Fronteres i Metges del Món a Afganistan, Kosovo, la R.D del Congo, Nicaragua i la Índia.
A La gestión de las crisis sociopolíticas (disponible en versió pdf), Fisas ha volgut donar resposta a dues qüestions: si s'està fent prou per gestionar d'una forma positiva i transformadora les crisis sociopolítiques d'arreu i evitar l'esclat de la violència; i, ens segon lloc, si és suficient prevenir la violència o si cal anar més enllà per entendre les arrels de les crisis sociopolítiques.
L'autor intenta explicar les causes i les expressions de les crisis a partir de l'anàlisi de 85 casos que han tingut lloc arreu del món en els darrers anys.
L'estudi també se centra en el nivell d'eficàcia i els límits dels organismes regionals i internacionals dedicats a la prevenció.
Fisas observa que l'actuació d'aquests organismes és insuficient per a resoldre les crisis, majoritàriament de tipus intern i polític, i advoca per profunds canvis polítics a l'interior dels països afectats que s'impulsin des de la pressió social, la resiliència ciutadana i la solidaritat internacional.
És doctor en Peace Studies per la Universitat de Bradford (Regne Unit) i es dedica a l'anàlisi de conflictes i processos de pau.
Des de la dècada dels setanta ha estat seguint l'evolució de la gestió i prevenció de conflictes.
Fisas ha dirigit l'Escola de Cultura de Pau de la Universitat Autònoma de Barcelona des de la seva fundació l'any 1999 fins a principis de 2016.
És autor de prop de quaranta llibres sobre pau, conflictes, desarmament, negociació amb grups armats i processos de pau.
L'any 1988 va ser Premi Nacional de Drets Humans.
L'ús de l'acció noviolenta està a l'alça.
Des del moviment Occupy (Wall Street) a la Primavera Àrab, els activistes de tot el món utilitzen de manera creixent les tàctiques no armades per desafiar els sistemes opressors, corruptes i injustos.
Però, què volem dir exactament quan diem "noviolència"?
Quins són els seus orígens filosòfics i històrics?
Es diferencien gaire de les campanyes de motivació política que es realitzen sobretot per motius econòmics?
Quins són els límits i les oportunitats pels activistes que es comprometen, avui dia, amb l'acció noviolenta?
Es tracta d'un nou tipus de lluita del s.
XXI o és simplement una moda efímera?
Entender la noviolencia: contornos y contextos ofereix una introducció global a la noviolència teòrica i pràctica.
Explora, des de diferents enfocaments, finalitats i trajectòries de les campanyes noviolentes des de Gandhi fins als nostres dies, combinant l'anàlisi de dels debats teòrics clau amb les perspectives més recents sobre casos d'estudi històrics i contemporanis.
Les contribucions d'acadèmics destacats i persones que practiquen la noviolència fan d'aquest llibre una lectura essencial per als activistes, estudiants i professors interessats en la conflictivitat política, la seguretat internacional i els estudis de pau i conflictes.
Maia Carter Hallward és professora associada a la Kennesaw State University.
També exerceix com a editora associada del Journal of Peacebuilding and Developement.
Julie M. Norman és professora a la McGill University de Montreal.
Ha publicat sobre les diverses formes de resistència no tradicional com l'activisme als mitjans, l'assessorament legal i els moviments de presoners.