El trastorn bipolar és una malaltia mental greu que es caracteritza per canvis dràstics en l'estat d'ànim.
Les persones afectades oscil·len entre episodis d'eufòria i activitat (manies) i períodes de tristor i desesperança (depressió).
Aquest trastorn va més enllà dels alts i baixos emocionals que poden experimentar totes les persones: els símptomes són molt intensos, duren setmanes o mesos, tenen un gran impacte en la qualitat de vida i poden arribar a posar en risc la vida de la persona afectada.
Tot i que és una malaltia crònica, es pot arribar a controlar amb el tractament adequat, que en molts casos permet portar una vida normal.
Sovint es parla de factors que poden predisposar les persones a patir trastorn bipolar:
D'altra banda, hi ha factors que poden afavorir l'aparició del trastorn bipolar en persones amb predisposició a patir-lo, com ara l'estrès derivat d'experiències de vida estressants (una situació d'abús, la mort d'un familiar o la pèrdua del lloc de treball), o el consum de drogues.
Els canvis d'estat d'ànim bipolars s'anomenen "episodis anímics".
Les persones afectades poden tenir episodis maníacs, depressius o mixtos.
Els símptomes poden variar en funció de la persona i amb el pas del temps.
Les persones no sempre passen d'una fase a una altra, sinó que hi ha etapes de normalització de l'estat d'ànim i desaparició dels símptomes.
El trastorn bipolar és sovint difícil de diagnosticar per diverses raons:
Les persones afectades poden presentar altres problemes de salut també mentals, com els trastorns d'ansietat o el trastorn per dèficit d'atenció i hiperactivitat (TDAH), o físics, com malalties cardíaques o relacionades amb la glàndula tiroide.
Exploracions complementàries necessàries per descartar altres problemes de salut que presenten símptomes similars i determinar la presència de trastorns associats.
L'objectiu del tractament és el control dels símptomes.
El tractament farmacològic és imprescindible i convé complementar-lo amb tractament psicològic de caire psicoeducatiu.
Els medicaments més utilitzats són els estabilitzadors de l'estat d'ànim, els antidepressius, els antipsicòtics i els ansiolítics.
Per aconseguir resultats òptims cal combinar-los i anar ajustant les dosis.
Aquest procés pot ser llarg i requereix paciència, perquè alguns fàrmacs poden trigar setmanes o mesos a fer efecte.
En aquest sentit, és molt important seguir les pautes d'administració prescrites i no suspendre voluntàriament el tractament per tal d'evitar la reaparició dels símptomes o altres riscos per a la salut, com la síndrome de retirada.
En alguns casos greus, o quan els medicaments no funcionen o estan contraindicats, es pot recórrer a la teràpia electroconvulsiva (TEC).
Aquest tractament utilitza corrent elèctrica per provocar una convulsió al cervell i així millorar els símptomes de la malaltia.
L'altre punt clau del tractament del trastorn bipolar és la intervenció psicològica i psicoeducativa, que pot incloure:
Hi ha alguns consells que poden ajudar a conviure amb la malaltia i a millorar la qualitat de vida:
La combinació d'alimentació saludable i activitat física regular contribuirà, també, a limitar l'augment de pes i la diabetis, dos efectes secundaris d'alguns medicaments.