Resolució 1/2017, de 10 de gener
Informació diversa sobre determinades finques expropiades o en procés d'expropiació a l'àmbit dels Tres Turons de Barcelona i el preu just fixat, així com els recursos contenciosos administratius interposats contra la fixació d'aquest.
L'adreça d'una finca expropiada a una persona física és una dada de caràcter personal, ja que permet identificar a aquesta sense esforços desproporcionats.
Tanmateix, la nova legislació de transparència permet a qualsevol ciutadà conèixer l'adreça de les finques expropiades a persones físiques, encara que amb això es pugui arribar a conèixer la identitat d'aquestes i el preu just expropiatori que hagin obtingut.
Aquest evident interès públic en el seguiment del destí que reben els fons públics pot arribar fins i tot a justificar que, a més de l'adreça, es faciliti directament el nom de la persona física expropiada i l'import obtingut en concepte de preu just quan, p. ex., aquest sigui anormalment alt i hagi estat satisfet de comú acord amb l'Administració, sense passar pel JEC, i sigui necessari conèixer la identitat per controlar que no s'ha utilitzat la via de l'expropiació forçosa per beneficiar indegudament a familiars, amics, donants de partits, etc. Cal lliurar a la persona reclamant el recurs contenciós administratiu i la corresponent demanda interposats per l'Ajuntament contra un acord del JEC, ja que es tracta de documents que no són objecte de propietat intel·lectual i que, en aquest cas, no es veuen afectats pel límit del principi d'igualtat de les parts en el procés judicial.
Igualtat de les parts en els processos judicials.
Com es desprèn dels antecedents, la persona reclamant demana a l'Ajuntament de Barcelona que li lliuri un seguit d'informació relacionada amb el preu just satisfet per les expropiacions de finques dutes a terme o en curs de realització com a conseqüència de la Modificació del Pla General Metropolità a l'àmbit dels Tres Turons, al terme municipal de Barcelona.
No és fins al final de la tramitació d'aquesta reclamació, amb posterioritat, per tant, a la resolució de la sol·licitud d'accés i del subsegüent recurs de reposició, i a l'emissió de l'informe demanat a l'APDCAT, que la persona reclamant expressa la motivació que la porta a sol·licitar la informació i la finalitat perseguida amb la petició i la reclamació davant la GAIP: té la condició de persona interessada en un procediment expropiatori en curs en l'esmentat àmbit dels Tres Turons i el que vol és "estar informat dels diferents criteris que s'han seguit a les valoracions i veure perquè es produeixen les diferències entre els preus satisfets" (antecedent 17).
La major part de la informació sol·licitada ja li ha estat lliurada per l'Ajuntament, al estimar parcialment la sol·licitud inicial i estimar íntegrament el recurs de reposició posterior.
Concretament, li ha tramès un quadre resum on consten el districte i barri de les vuit finques fins el moment afectades i, en relació amb cadascuna d'elles, llur qualificació i clau urbanística, metres quadrats, metres quadrats de superfície construïda eventualment existent, valoració feta per l'Administració expropiant, valoració posterior feta pel Jurat d'Expropiació de Catalunya (JEC) i import finalment satisfet en concepte de preu just.
Aquesta informació es correspondria amb els punts 2, 3, 4, 5, 7 i 9 de la sol·licitud.
Pel que fa als punts 6 i 8 de la sol·licitud, com a conseqüència del recurs de reposició se li lliura, anonimitzat, l'escrit de requeriment previ al recurs contenciós administratiu presentat per l'Ajuntament de Barcelona (a l'empara de l'article 44.1 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa –LJCA–) contra un dels acords de valoració del preu just del JEC.
Dels informes elaborats per BAGURSA durant la tramitació del recurs de reposició i aquesta reclamació (antecedent 11) i de l'aclariment emès per aquesta entitat a instància de la GAIP (antecedent 19) es desprèn que no s'han presentat les proves demanades al punt 6 de la sol·licitud, raó per la qual no s'ha lliurat cap informació al respecte.
Consta també que l'esmentat requeriment previ al recurs contenciós administratiu va ser desestimat pel JEC, i que l'Ajuntament va interposar amb posterioritat recurs contenciós administratiu, recurs que encara està pendent de sentència i que no s'ha lliurat a la persona reclamant perquè no està en poder de BAGURSA, sinó del servei contenciós de l'Ajuntament.
No s'ha presentat cap altre recurs contenciós administratiu.
L'objecte de controvèrsia, per tant, se circumscriu sobretot al punt 1 de la sol·licitud d'informació: mentre la persona reclamant vol que se li facilitin les dades concretes d'identificació de les finques (l'adreça i el número d'expedient de cada finca), l'Ajuntament s'hi oposa, ja que amb aquestes dades seria fàcil conèixer la identitat dels seus anteriors titulars i considera que el dret a la protecció de les dades personals impedeix informar sobre el preu just obtingut pels subjectes expropiats.
L'Ajuntament només accedeix a indicar el barri i el districte al qual pertany cada finca, tal com demana la persona reclamant al seu recurs de reposició.
Cal també decidir si l'Ajuntament, per tal de donar resposta al punt 8 de la sol·licitud, ha de lliurar el recurs contenciós administratiu interposat amb posterioritat a la desestimació del requeriment previ per part del JEC.
Abans d'entrar a examinar aquestes qüestions convé pronunciar-se sobre l'arxivament de la reclamació que demana l'Ajuntament en el seu escrit de 28 d'octubre de 2016 (antecedent 11), al considerar que, amb l'estimació íntegra del recurs de reposició, on la persona reclamant es conformava amb la informació sobre el barri i el districte de cada finca, "la sol·licitud d'accés a la informació ha estat acceptada i satisfeta en els termes interessats", de manera que s'hauria produït "una pèrdua sobrevinguda d'objecte de la reclamació".
Certament, a l'escrit presentat el 30 de setembre durant la tramitació de la reclamació (antecedent 8), la persona reclamant rectifica el criteri mantingut al interposar el recurs de reposició i torna a exigir que se li faciliti l'adreça de les finques i no només el barri i el districte al qual pertanyen.
Amb això, va contra els seus propis actes i reobre una qüestió que ja semblava resolta.
Tanmateix, cal tenir en compte que, quan rectifica i torna a demanar la informació inicial (renunciant d'aquesta manera al desistiment parcial que de fet suposava el seu recurs de reposició), l'Ajuntament encara no li havia notificat la resolució del seu recurs de reposició, recurs que és resolt de forma extemporània i no pas en el termini legalment establert.
D'altra banda, l'arxivament per aquest motiu de la reclamació no donaria satisfacció material a la pretensió de la persona reclamant i no impediria que aquesta, per sí mateixa o a través d'una altra persona, tornés a demanar a l'Ajuntament la informació que és objecte de controvèrsia i a reclamar davant aquesta Comissió en cas que se li tornés a denegar.
Resulta, per tant, necessari i convenient entrar en el fons de l'assumpte per tal de donar satisfacció material a la pretensió de la persona reclamant i evitar ulteriors peticions d'informació a aquesta i a la pròpia Administració.
A això cal afegir que l'Ajuntament no dóna tampoc plena satisfacció al propi recurs de reposició quan, en relació amb el punt 8 de la sol·licitud, es limita a lliurar el requeriment previ davant el JEC i no el recurs contenciós administratiu interposat amb posterioritat.
L'Ajuntament, com s'ha vist, fonamenta en el límit del dret fonamental a la protecció de dades personals (article 24 LTAIPBG) la seva negativa a facilitar les dades que permetin la identificació concreta de les finques expropiades, com serien l'adreça de la finca o el número d'expedient respectiu.
Certament, encara que no es faciliti la identitat dels antics titulars de les finques (que la persona reclamant en cap moment ha volgut obtenir i diu no necessitar), el lliurament de l'adreça de la finca o del número d'expedient de l'expropiació permet obtenir la identificació d'aquests antics titulars sense esforços desproporcionats (a través de la consulta del registre de la propietat o dels diaris oficials on s'han publicat els anuncis de les fases prèvies del procediment expropiatori, on consten els noms i els cognoms dels expropiats), de manera que ambdues dades (adreça i número d'expedient), en la mesura que es refereixin a finques de titularitat de persones físiques, són dades de caràcter personal protegides per la normativa de protecció de dades (article 3.a de la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal ­–LOPD– i articles 2.2 i 5.1.o del Reial decret 1720/2007, de 21 de desembre, pel qual s'aprova el Reglament de desplegament de l'LOPD –RLOPD–) i la pròpia legislació de transparència (article 24 LTAIPBG).
Tanmateix, s'ha d'assenyalar, d'entrada, que aquest límit només és aplicable respecte de les finques que siguin de titularitat de persones físiques, no respecte les que pertanyin a persones jurídiques, com es desprèn del que s'acaba de dir i afirma correctament la persona reclamant (antecedent 17).
Els articles 3.a LOPD i 2.2 RLOPD deixen ben clar que la normativa de protecció de dades qualifica com a dades personals i tutela només les dades de persones físiques, no les relatives a persones jurídiques.
A requeriment d'aquesta Comissió, BAGURSA ha confirmat que una de les finques expropiades és de titularitat d'una persona jurídica (antecedent 19).
En no concórrer altres límits que justifiquin restringir l'accés, cal per tant que l'Ajuntament faciliti la informació sol·licitada sobre l'adreça i el número d'expedient de la finca en qüestió.
A la mateixa conclusió s'ha d'arribar en relació amb una altra finca que, segons el mateix escrit d'aclariment de BAGURSA, és de titularitat desconeguda.
En no constar cap concreta persona física com a titular, no hi ha risc d'afectació de cap dada personal pel fet que s'informi sobre l'adreça de la finca i el número d'expedient expropiatori.
En el cas que, en un futur, aparegui una persona física legitimada per obtenir el preu just consignat en la caixa de dipòsits, la seva identitat no es veurà revelada pel fet d'haver lliurat la informació sol·licitada per la persona reclamant, ja que no haurà constat al registre de la propietat ni als tràmits previs, públics, del procediment expropiatori.
Però aquesta Comissió considera que la nova legislació de transparència també permet a qualsevol ciutadà conèixer l'adreça de les finques expropiades a persones físiques, encara que amb això es pugui arribar a conèixer la identitat d'aquestes i el preu just expropiatori que hagin obtingut.
La dada sobre el preu just obtingut per una persona física identificada o identificable sense esforços desproporcionats és una dada personal purament econòmica que no es troba especialment protegida i que, per tant, no mereix la protecció reforçada que confereixen a aquest últim tipus de dades els articles 23 LTAIPBG i 7 LOPD.
Constitueix una dada personal ordinària l'accés a la qual queda sotmès al judici ponderatiu previst per l'article 24.2 LTAIPBG.
Segons aquest precepte, si la informació a la qual es vol tenir accés "conté dades personals no incloses a l'article 23 [LTAIPBG], es pot donar accés a la informació, amb la prèvia ponderació raonada de l'interès públic en la divulgació i els drets de les persones afectades".
Doncs bé, aquesta Comissió considera que hi ha raons d'interès públic favorables a la transparència que pesen més, en el judici ponderatiu, que el dret a la protecció de dades de les persones expropiades.
Conèixer l'adreça de la finca per la qual l'Administració ha pagat un determinat preu just permet comprovar i controlar que la finca reuneixi efectivament les condicions físiques i jurídiques que han estat determinants de la fixació d'aquell preu just, com la superfície de la finca, l'existència o no de construccions, l'estat i la superfície d'aquestes o la qualificació i la clau del sòl en què s'ubica la finca.
D'altra banda, negar que es pugui demanar simultàniament –com fa la persona reclamant a la seva sol·licitud– el preu just abonat per l'expropiació d'una finca i l'adreça d'aquesta, amb l'argument de la protecció de les dades personals dels seus titulars, hauria de portar, per coherència, a impedir que es pugui conèixer el preu just de finques concretes, de les quals es conegui l'adreça, una circumstància que es donarà amb molta freqüència, tenint en compte que els articles 20 i 21 de la Llei de 16 de desembre de 1954 d'expropiació forçosa –LEF– obliguen a fer pública aquesta adreça (juntament amb les pròpies dades nominatives dels titulars dels béns i drets que es pretén expropiar) en la fase inicial del procediment expropiatori en què es publica l'acord de necessitat d'ocupació.
I aquest resultat seria totalment incompatible amb les exigències mínimes de transparència i seguiment de les grans quantitats de diner públic destinades a l'abonament de preus justos expropiatoris.
Aquest evident interès públic en el seguiment del destí que reben els fons públics pot arribar fins i tot a justificar que, a més de l'adreça, es faciliti directament el nom de la persona física expropiada i l'import obtingut en concepte de preu just quan, p. ex., aquest sigui anormalment alt i hagi estat satisfet de comú acord amb l'Administració, sense passar pel JEC, i sigui necessari conèixer la identitat per controlar que no s'ha utilitzat la via de l'expropiació forçosa per beneficiar indegudament a familiars, amics, donants de partits, etc. No sembla ser aquest el cas de les expropiacions a què es refereix aquesta reclamació, on no es demana accés a la identitat dels titulars de les finques expropiades ni s'aporta cap element que justifiqui facilitar-la.
Aquestes raons d'interès públic favorables a la divulgació de les adreces de les finques expropiades o en procés d'expropiació pesen més que el risc de perjudici per al dret a la protecció de dades personals inherent a aquella divulgació.
D'entrada, el perjudici per a aquest dret és només hipotètic, no efectiu, ja que, com s'ha dit, la persona reclamant no demana la identitat dels titulars i perquè hi tingui accés cal que demani i pagui almenys una nota simple al registre de la propietat (de manera presencial o a través dels mitjans telemàtics existents), o que cerqui els anuncis de les fases prèvies del procediment expropiatori publicats al Butlletí Oficial de la Província de Barcelona.
La persona reclamant, com s'ha vist, manifesta expressament que "no forma part de la meva motivació i no tinc interès en conèixer la identitat dels expropiats", i que el que pretén amb la sol·licitud d'accés, com a interessat en un procediment expropiatori en curs en aquest mateix àmbit dels Tres Turons, és conèixer els criteris emprats a les valoracions, segurament per poder defensar millor els seus interessos legítims en el marc del procediment que l'afecta i obtenir el preu just més elevat possible.
És, per tant, improbable, que el lliurament de la informació sol·licitada acabi comportant la identificació efectiva dels titulars de les finques.
Però és que, encara que aquesta identificació tingués lloc, el perjudici que això pogués representar, eventualment, per als seus titulars, seria de poca entitat, d'una entitat en tot cas menor que el perjudici que s'ocasionaria, amb l'ocultació de l'adreça, a la transparència de l'exercici de la potestat expropiatòria i al dret d'accés dels interessats en expropiacions similars i de la ciutadania en general.
Cal tenir en compte que tant les dades de l'adreça de la finca, com les de la seva titularitat, ja són públiques, en constar al registre de la propietat, i que l'únic que afegeix la divulgació del preu just obtingut és informació sobre l'import econòmic percebut en substitució de la finca que ja (era públic que) es tenia i que qualsevol persona podria conèixer i quantificar aplicant els criteris de valoració de les expropiacions urbanístiques que corresponguin.
Públic és també el fet que la finca en qüestió ha estat o està sent objecte d'expropiació, ja que, com s'ha dit, a les fases del procediment expropiatori anteriors a la fixació del preu just es publica tant l'adreça de la finca, com el propi nom dels seus titulars, tant si són persones físiques como jurídiques.
Cal tenir present, a més, que la informació sobre l'adreça de la finca i el preu just obtingut que aquí es demana afecta només cinc finques de titularitat de persones físiques conegudes (sense comptar la de la pròpia persona reclamant), i que l'estimació del dret d'accés de la persona reclamant no implica que s'hagi de fer publicitat activa de les dades personals sol·licitades, que no exigeixen ni l'LTAIPBG ni la normativa d'expropiació forçosa (articles 24 i sq.
LEF i article 19.1 del Decret 120/2009, de 28 de juliol, pel qual s'aprova el Reglament del Jurat d'Expropiació de Catalunya, al regular la publicitat dels acords del JEC).
El fet que no s'hagi donat trasllat de la sol·licitud als titulars de les finques afectades, en virtut de l'article 31 LTAIPBG, no ha d'impedir el reconeixement de l'accés, ja que les eventuals al·legacions que aquestes haguessin pogut aportar no alterarien el resultat de la ponderació efectuada, a la vista de la informació que se sol·licita, dels interessos en presència i de la publicitat que s'ha donat a llurs noms a les fases anteriors del procediment expropiatori.
Les raons esmentades justifiquen que es doni accés a l'adreça sol·licitada de les finques de titularitat de persones físiques.
Tenint en compte que amb això ja s'identifica suficientment quines són les finques expropiades o en procés d'expropiació, tal com demanava la persona reclamant a la seva sol·licitud, no cal informar addicionalment sobre el número d'expedient expropiatori de cadascuna d'elles, dada que facilitaria innecessàriament la identificació dels titulars.
El resultat al que s'arriba divergeix del criteri expressat per l'APDCAT en l'informe emès durant la tramitació de la reclamació (antecedent 16).
S'ha de dir, tanmateix, que quan l'APDCAT emet l'informe, la persona reclamant encara no havia manifestat que té la condició d'interessada en una de les expropiacions sobre les quals es demana la informació, i que a l'informe se subratlla "que no es disposa de cap altra informació sobre l'interès públic o privat concret del reclamant que pugui justificar una decisió diferent" (FJ IV).
A banda de la informació indicada en el fonament jurídic anterior, l'Ajuntament també ha de lliurar a la persona reclamant el recurs contenciós administratiu que va interposar després que el JEC desestimés el requeriment previ que ja li ha estat facilitat (antecedent 19).
El fet que l'esmentat recurs no estigui en poder de BAGURSA, sinó dels serveis jurídics centrals de l'Ajuntament, no pot impedir el lliurament, ja que la sol·licitud es va adreçar i va ser resolta per l'Ajuntament i no per aquella entitat, que a més depèn d'aquest.
Tenint en compte que aquest recurs contenciós administratiu es refereix a una finca de titular desconegut, el document s'ha de lliurar íntegre, sense ometre les dades relatives a l'adreça de la finca o al número d'expedient, pels motius indicats en el fonament jurídic anterior.
El lliurament ha d'incloure també la demanda subsegüent, que és on l'Administració desenvolupa els arguments que fonamenten el recurs (articles 52 i sq.
El recurs contenciós administratiu i la demanda s'han de lliurar, perquè així ho va sol·licitar la persona reclamant tant a la seva sol·licitud inicial, com al recurs de reposició posterior, i perquè no s'han invocat per l'Ajuntament ni s'aprecia que concorrin límits que ho impedeixin.
Cal tenir en compte, d'una banda, que segons l'article 13 del Reial decret legislatiu 1/1996, de 12 d'abril, pel qual s'aprova el text refós de la Llei de propietat intel·lectual, "les resolucions dels òrgans jurisdiccionals i els actes, acords, deliberacions i dictàmens dels organismes públics", entre els quals es poden incloure els recursos contenciosos administratius i demandes elaborats per les administracions públiques, "no són objecte de propietat intel·lectual".
D'altra banda, el fet que tant el recurs, com la demanda, hagin ja estat formulats i siguin coneguts per la resta de parts del procés contenciós administratiu, comporta que la seva difusió no perjudiqui el principi d'igualtat de les parts en el procés judicial (article 21.1.d LTAIPBG).
S'ha de desestimar, en canvi, la pretensió expressada per la persona reclamant durant la tramitació de la reclamació que se li faciliti també l'acord del JEC que ha donat lloc al requeriment previ que li lliura l'Ajuntament (antecedent 14).
Les resolucions de la GAIP només poder pronunciar-se i, si escau, exigir el lliurament de la informació demanada a la sol·licitud inicial, sense que sigui possible ampliar-la en la fase de reclamació, com aquesta Comissió ha assenyalat en reiterades ocasions.
Això no impedeix, naturalment, que la persona reclamant presenti una nova sol·licitud d'accés on demani aquest acord i altres documents que poden ser-li d'especial utilitat per tal de conèixer els criteris emprats en la fixació del preu just, com seria el cas, sobretot, dels fulls d'apreuament municipal i de la resta d'acords de preu just adoptats pel JEC en aquests expedients, degudament anonimitzats.
A la seva sol·licitud, només demana la valoració final del preu just feta en ambdós tipus de documents, no els documents en sí, que és on es fonamenta la valoració i s'expliciten els criteris emprats.
Constituiria, en tot cas, una bona pràctica, que l'Ajuntament lliurés aquesta informació d'ofici a la persona reclamant, per tal d'evitar-li una nova sol·licitud i donar plena satisfacció a la petició d'aquesta sense afectar el dret a la protecció de dades de les altres persones físiques expropiades.