"El gran dia de Girona", de Ramon Martí Alsina, es pot veure a l'edifici de la Generalitat a Girona.
A diferència dels elements artístics i històrics que hem analitzat fins ara, El gran dia de Girona, de Ramon Martí Alsina, no forma part del patrimoni intrínsec de l'Hospital de Santa Caterina.
Aprofitant la restauració de la capella de l'antic Hospital, l'actual Auditori Josep Irla, s'ha trobat un espai adequat que respon a les necessitats per exposar aquesta pintura, que com veurem tot seguit, té unes característiques molt especials.
La iniciativa d'exposar una de les obres més importants de Ramon Martí Alsina a Girona, fins ara en dipòsit als magatzems del MNAC, va néixer del propi MNAC, l'Ajuntament de Girona, la Generalitat de Catalunya i l'entitat bancària Caixa de Girona, que es fa càrrec de les despeses de la restauració.
Els motius són diversos: en primer lloc, es pretén fer justícia al pintor Ramon Martí Alsina i a la que, segons ell considerava la seva gran obra.
En segon terme, la temàtica, ja que estem parlant d'una obra que narra l'episodi ocorregut a Girona el 19 de setembre de 1809, en plena Guerra del Francès i un moment clau del setges de Girona.
El tercer i últim motiu, l'espai expositiu: gran, ample, renovat i en un edifici institucional i propietat de la Generalitat, un espai molt adequat per a una pintura de grans dimensions, que permetrà contemplar-la.
Tot i ser considerat com el paladí del realisme pictòric català, Martí Alsina es deixà seduir per la mirada francesa del romanticisme històric, patriòtic i bèl·lic de Delacroix, Gericault i sobretot d'Horace Vernet.
Aquest romanticisme vital i la temàtica de la pintura no amagarà les influències en el tractament de les figures, pròpies del Realisme francès, que Alsina va conèixer de primera mà quan anà a l'Exposició Universal de París, l'any 1855.
Segons sembla, al 1865 ja estava treballant amb "El Gran dia de Girona", una obra amb la qual el pintor volia provocar un gir en la seva trajectòria: realitzar una gran obra de dimensions espectaculars - fins avui cap altre pintor català ha superat les dimensions de la pintura 5,40 x 11,90m- i un tema d'exaltació a l'heroisme i a la pàtria, succeït 50 anys abans durant els setges de Girona.
Arran d'aquesta producció va realitzar diversos esbossos i estudis preparatoris, com La companyia de santa Bàrbara, El sometent del Bruc o l'esbós conservat al Md'A (Museu d'Art de Girona) Esbós per a El gran dia de Girona.
Tots ells descriuen els mateixos fets ocorreguts en aquell 19 de setembre de 1809 quan les tropes franceses tenien assetjada la ciutat i els gironins, capitanejats per Àlvarez de Castro els van fer front.
En la pintura s'observen els protagonistes de la feta però alhora el desgast, la misèria i la desesperació davant la pila ingent de cadàvers.
Tot i la gran dedicació inicial, els problemes entorn aquesta obra cada vegada foren més nombrosos: les grans dimensions, la despesa econòmica, l'opinió dels crítics que l'havien pogut admirar a mig fer i el decreixent interès per la pintura històrica.
Tot plegat va fer que l'esforç de Martí Alsina pel treball anés disminuint, encara que mai la donà per acabada.
Un cop mort, els analistes van veure en El gran dia de Girona el reflex d'aquest caràcter arrauxat de Martí Alsina i la seva dèria personal per complir el repte de fondre en una pintura colossal els trets més realistes i romàntics en la cerca d'un estil personal.
El col·leccionista Joan Font i Sangrà va adquirir la pintura i l'any 1929 la va donar a l'Ajuntament de Barcelona.
Integrada en el fons de Museu d'Art Modern de Catalunya, després de la Guerra Civil s'ha conservat als magatzems del MNAC, fins que el 25 de juny de 2009 se signà un conveni entre les institucions esmentades, per tal d'instal·lar el quadre a l'edifici, un cop restaurat.