Les normes de la UE sobre els materials en contacte amb aliments poden ser d'abast general, és a dir, s'apliquen a tots els materials en contacte amb els aliments o d'abast específic, aplicable només a materials específics.
La legislació de la UE es pot complementar amb la legislació nacional dels estats membres si no hi ha regles específiques de la UE.
El Reglament (CE) 1935/2004 del Parlament Europeu i del Consell, de 27 d'octubre de 2004, sobre els materials i objectes destinats a entrar en contacte amb aliments i pel qual es deroguen les Directives 80/590/CEE i 89/109/CE E, estableix un marc jurídic harmonitzat UE.
En ell s'estableixen els principis generals de seguretat per a tots els materials en contacte amb aliments.
El Reglament (CE) 2023/2006 de la Comissió, de 22 desembre 2006, sobre bones pràctiques de fabricació de materials i objectes destinats a entrar en contacte amb aliment.
Estableix normes sobre bones pràctiques de fabricació de materials i objectes que entren en contacte amb aliments.
A més de la legislació general, certs materials en contacte amb els aliments com materials ceràmics, les pel·lícules de cel·lulosa regenerada, plàstics (incloent el plàstic reciclat), així com els materials actius i intel·ligents, estan regulats per normes específiques de la UE.
També hi ha normes específiques sobre alguns productes utilitzats per produir materials en contacte.
Materials i objectes actius i intel·ligents
El Reglament (CE) 450/2009 de la Comissió, de 29 de maig de 2009, sobre materials i objectes actius i intel·ligents destinats a entrar en contacte amb aliments, estableix que les substàncies responsables de crear la funció activa o intel·ligent del material o objecte han de ser avaluades per garantir que són segures i compleixen els requisits del Reglament 1935/2004.
Només les substàncies incloses a la llista comunitària de substàncies autoritzades podran utilitzar-se en components dels materials i objectes actius i intel·ligents, a excepció que ja estiguin autoritzades per una altra legislació comunitària (additius, aromes, enzims, etc).
La legislació per a aquests materials es disposa en el Reial Decret 1413/1994, de 25 de juny, pel qual s'aproven les normes Tècnic-Sanitàries sobre els materials i objectes de pel·lícula de cel·lulosa regenerada per a ús alimentari en el qual s'estableixen les substàncies autoritzades per a la seva fabricació en les seves forma recoberta i no recoberta així com les restriccions aplicables a cadascuna d'elles.
Aquest Reial decret és transposició de la Directiva 2007/42/CE de la Comissió, de 29 de juny de 2007, relativa als materials i objectes de pel·lícula de cel·lulosa regenerada destinats a entrar en contacte amb productes alimentaris.
La legislació actual sobre ceràmiques es disposa en el Reial Decret 891/2006, de 21 de juliol, pel qual s'aproven les normes tecnicosanitàries aplicables als objectes de ceràmica per a ús alimentari i les seves modificacions.
Aquest és transposició de la Directiva 84/500/CEE, que estableix els requisits per a la comercialització de materials ceràmics destinats a entrar en contacte amb aliments, de manera que s'asseguri que no suposen un risc per al consumidor.
Per a això, es fixen els límits màxims de migració de cadmi i plom en els materials ceràmics així com els mètodes d'anàlisi per a la seva quantificació.
A causa de noves dades científiques publicades per l'Autoritat Europea de Seguretat Alimentària (EFSA), les quantitats cedides de cadmi i plom per aquest tipus de materials als aliments estan en revisió.
Aquesta revisió suposarà una modificació de la legislació actual que pot abastar més dels límits actuals, els mètodes d'anàlisi utilitzats per a la seva determinació.
A nivell comunitari, estan regulats pel Reglament (UE) 10/2011 de la Comissió, de 14 de gener de 2011, sobre materials i objectes plàstics destinats a entrar en contacte amb aliments, que s'estableix com una mesura específica d'acord amb l'article 5 del Reglament marc.
S'inclouen: monòmers o substàncies de partida, additius (s'exclouen els colorants), auxiliars per a la producció (excepte els dissolvents) i macromolècules obtingudes per fermentació microbiana.
Reglament (UE) 2018/213 sobre l'ús de bisfenol A en els vernissos i revestiments destinats a entrar en contacte amb els aliments i pel qual es modifica el Reglament (UE) núm. 10/2011
A més de la seva normativa específica (Reglament 10/2011), hauran de complir amb el que disposa el Reglament (CE) 1935/2004 que recull els requisits generals que han de complir els materials i objectes destinats a entrar en contacte amb els aliments, i fabricar-se de conformitat amb el Reglament (CE) 2023/2006 que estableix les bones pràctiques de fabricació aplicables a tots els materials en contacte amb aliments.
El Laboratori Europeu de Referència per a Materials en Contacte amb Aliments ha publicat recentment un estudi de referència sobre la situació dels materials destinats a entrar en contacte amb els aliments que encara no estan harmonitzats per la legislació de la Unió Europea realitzat pel Joint Research Centre (JRC).
L'estudi inclou adhesius, ceràmica, suro, vidre, resines d'intercanvi iònic, metalls i aliatges, paper i cartró, tintes d'impressió, cautxú, silicones, vernissos i revestiments, ceres i fusta.
Els plàstics −inclosos els reciclats− els materials i objectes actius i intel·ligents, i la cel·lulosa regenerada no s'enquadren en l'abast d'aquest estudi, perquè ja estan subjectes a la legislació harmonitzada de la UE.
L'estudi analitza els marcs normatius existents d'àmbit nacional o sectorial per demostrar el compliment dels requisits generals de seguretat per a materials que no estan harmonitzats a la UE.
També examina les possibles repercussions en la seguretat i el comerç i la càrrega de les mesures actualment en vigor, així com les millores necessàries per a futures polítiques.