projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Són préstecs en col·laboració amb el Departament d'Agricultura i Avalis de Catalunya, SGR, per finançar projectes d'inversió o circulant de pimes del sector primari: agràries, ramaderes, pesqueres, forestals o agroalimentàries.
Avalis avalarà, de manera solidària, els seus socis partícips en les operacions emparades per aquest conveni.
Les condicions financeres d'aquest préstec són:
Per presentar les sol·licituds:
La signatura del préstec i de l'aval es farà en unitat d'acte.
Per a qualsevol dubte, podeu adreçar-vos a l'ICF o bé al Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural enviant un correu electrònic a l'adreça: [EMAIL]
També podeu contactar per telèfon amb la Subdirecció General de Gestió Econòmica, Contractació i Patrimoni o bé amb el Servei de Gestió d'Ajuts i Organisme Pagador al telèfon: 93 304 67 00
És una espècie abundant a la mar catalana (especialment Trisopterus minutus capelanus ).
Forma moles denses i abundants que fan que sigui pesquera objectiu dels arrossegadors.
Pobla la plataforma continental des de 50 metres fins a 200-300 metres de fondària.
Excepcionalment al que és habitual en els peixos de fons, les cries de capellà viuen conjuntament amb els adults, cosa que en dificulta la protecció.
El capellà fosc és menys abundant.
Malgrat que morfològicament mostren alguna diferència, no és fàcil identificar-los sense disposar d'un exemplar de cada espècie.
No s'ha de confondre amb el Capellà fosc.
A les llotges catalanes hi podem trobar una gran varietat d'espècies pesqueres per a tots els gustos i totes les butxaques.
Podeu identificar el peix de proximitat de les nostres llotges mitjançant l'etiqueta amb el logo Peix de llotja.
Pescadors descarregant peix fresc en un port català.
En un port català, pescador dipositant les caixes de productes frescos per a subhastar a la Llotja.
Catalunya té una important flota pesquera arrelada a tot el litoral.
El peix fresc provinent de les llotges on els pescadors el desembarquen després de capturar-lo, es consumeix principalment al mercat local.
A més de les pròpies característiques que li atorga tractar-se d'un producte fresc, el peix de llotja procedent de pesqueres catalanes ben gestionades contribueix a la sostenibilitat, tant de la mar i els seus recursos, com de l'econòmica de la pesca de litoral.
El peix adquirit en una llotja de peix i marisc és un producte fresc, acabat de treure del mar, fruit de la primera venda, i que està a disposició dels consumidors el mateix dia.
Per conèixer i identificar aquest tipus de peix, el Departament impulsa el distintiu PEIX DE LLOTJA com a producte de proximitat de les llotges catalanes.
Aquesta marca ha de servir per a diferenciar el peix de les nostres llotges i, per tant, ajudar a què el consumidor pugui identificar visualment el producte procedent d'una llotja catalana de forma clara.
Sota el lema Assenyala'm, sóc garantia de proximitat el Departament impulsa una campanya perquè la ciutadania conegui el peix de llotja i l'identifiqui com a producte de proximitat, fresc i de temporada.
Alhora, també es pretén fomentar el coneixement dels productes pesquers locals poc coneguts i informar i promoure l'etiquetatge com a imatge diferencial del producte de llotja.
Cartell de la campanya "Assenyala'm, sóc garantia de proximitat"
Productes de la pesca i de l'aqüicultura, frescos i sense envasar.
Els requisits establerts per la normativa per al desplaçament de gossos, gats i fures entre els Estats membres de la UE són:
Ha d'estar identificat mitjançant la implantació d'un transponedor (xip) o amb tatuatge clarament llegible aplicat abans del 3 de juliol de 2011.
L'animal ha de tenir almenys 12 setmanes, han d'haver transcorregut 21 dies des de la primovacunació i les vacunacions següents s'han d'haver administrat conforme a les especificacions tècniques de la vacuna utilitzada.
Finlàndia, el Regne Unit, Irlanda i Malta exigeixen mesures sanitàries preventives per controlar la infecció de gossos per Echinococcus multilocularis.
El passaport és el document establert per la normativa per al desplaçament de gossos, gats i fures entre els Estats membres de la UE.
Les persones interessades a aconseguir el passaport per a la seva mascota s'han d'adreçar al seu/seva veterinari/ària clínic/a ja que a Catalunya han estat reconeguts com a veterinaris autoritzats per expedir el passaport.
El nombre màxim de gossos, gats o fures que poden acompanyar el seu propietari, o persona autoritzada, durant el desplaçament sense ànim comercial serà de 5.
Si es traslladen més de 5 animals o el desplaçament es considera comercial, és a dir, es realitza una venda o una transmissió de propietat, a més d'aquests requisits serà necessari un examen clínic efectuat en les 48 hores anteriors al trasllat i l'obtenció del certificat sanitari d'intercanvi de conformitat amb el model harmonitzat TRACES.
Per aconseguir aquest certificat els interessats s'han d'adreçar a les oficines comarcals dels DARP.
Respecte a la possibilitat de traslladar un cadell de menys de 12 setmanes sense vacunar de la ràbia, facilitem el link del web de la Comissió on es poden consultar els Estats membres que ho autoritzen i els que no al link del web de la Comissió.
Finalment, si volen traslladar-se amb la seva mascota fora de la UE aconsellem consultar l'apartat: " Viajar con animales de compañía " al web del Ministeri d'Agricultura, que podreu trobar a la Informació per a desplaçaments a països fora de la Unió Europea.
relatiu als desplaçaments sense ànim comercial d'animals de companyia i pel qual es deroga el Reglament (CE ) núm. 998/2003 text pertinent a l' efecte de l'EEE (DO L 178 - 28.6.2013)
de reconeixement dels veterinaris clínics col·legiats com a veterinaris autoritzats per expedir el passaport per al desplaçament, sense ànim comercial, de gossos, gats i fures entre els estats membres de la Unió Europea.
sobre la crisi alimentària, els fraus en la cadena alimentària i el seu control (DOUE C 482 de 23-12-2016)
Informe i infografia (pàgina en anglès)
Comissió Europea EU SCIENCE HUB.
Comissió Europea EU SCIENCE HUB
Diari Oficial de la Unió Europea 30 de juliol de 2016
República Txeca - Autoritat txeca d'Agricultura i Inspecció d'Aliments - 2015
Generalitat de Catalunya, 2017 (versió completa)
Generalitat de Catalunya, 2017 (versió resumida)
Generalitat de Catalunya / PremiumLab SL (document en francès)
Comissió Europea – abril de 2017 (document en castellà)
Vídeo que explica la tasca de Control oficial de la qualitat dels aliments i la lluita contra el frau, que es fa des de la Subdirecció General d'Inspecció i Control Agroalimentari.
Reyes Pla Soler, catedràtica de tecnologia dels aliments.
Departament de ciència animal i dels aliments de la UB
José Juan Rodríguez, professor de Nutrició i Bromatologia.
Departament de Ciència Animal i dels Aliments.
Cristina Minguillón Llombart, professora titular de Química Orgànica del Departament de Nutrició, Ciències de l'Alimentació i Gastronomia de la UB
María Casado, directora de l'Observatori de Bioètica i Dret (UB) i Càtedra de Bioètica Unesco
Organització de les Nacions Unides per a l'Agricultura i l'Alimentació (FAO) -2017 (document en anglès)
Organització de les Nacions Unides per a l'Agricultura i l'Alimentació (FAO) – 2017 (document en anglès)
World Economic Forum – Gener 2017 (document en anglès)
Comissió Europea 2016 (document en anglès)
FoodDrink Europe (document en anglès)
OCEANA - Novembre de 2015 (document en anglès)
Una dieta equilibrada i saludable ha de comptar amb el peix i marisc.
Perquè aquests productes aqüícoles són la principal font del greix de tipus omega-3, a més de ser rics en nombrosos nutrients com la vitamina D, seleni i proteïnes, mentre que té nivells molt baixos de greixos saturats.
Està demostrat que el consum de peix és altament beneficiós pel sistema cardiovascular.
Els estudis indiquen que el consum d'aproximadament 1-2 porcions de peix gras a la setmana (moll, verat, tonyina, sardina...) redueix el risc de cardiopaties en un 36 per cent.
Els greixos omega-3 que ens ofereixen els productes pesquers també són importants per al desenvolupament òptim del cervell i sistema nerviós d'un nadó.
Altres beneficis d'incloure el peix i marisc a la nostra dieta són la disminució del risc d'accident cerebrovascular, de la depressió i de l'Alzheimer entre altres malalties cròniques.
Les captures de la flota catalana representen el 21,97% del producte pesquer fresc que es consumeix a Catalunya
i només el 16,08% del consum de la totalitat de producte pesquer (fresc, congelat, conserves....)
Dades de consum de productes pesquers a les llars de Catalunya - 2016
Posicionament del consum de productes aqüícoles a Catalunya
L'anisakiosi és una malaltia que es transmet per menjar peix que porta el paràsit de la família Anisakidae.
Aquesta larva pot provocar als humans dolors gastrointestinals, acompanyats de vòmits i nàusees, o reaccions al·lèrgiques.
A Catalunya el nivell d'incidència d'aquest paràsit és baix, però per tal d'evitar riscos cal prendre unes mesures amb la preparació del peix:
Font: Direcció General de Pesca i Afers Marítims
La Unió Europea disposa del Sistema d'Alerta Ràpida per a Aliments i Pinsos (RASFF) com a eina per a garantir el seguiment transfronterer d'informació per reaccionar amb rapidesa quan es detecten riscos per a la salut pública en la cadena alimentària.
En aquest sistema participen els Estats membres, altres països europeus no membres de la UE, la Comissió Europea i l'Autoritat Europea de Seguretat Alimentària.
Durant l'episodi de la "carn de cavall" del 2013, que va afectar gairebé tots els països de la Unió Europea, es va utilitzar el sistema d'informació ràpida RASFF per comunicar als Estats membres aquest frau alimentari, ja que no es disposava d'un sistema específic, i aleshores es va considerar que era necessari crear un sistema diferent del RASFF per a les notificacions sobre fraus alimentaris.
En conseqüència, es va crear un mecanisme per assegurar un intercanvi ràpid d'informació en els casos de sospita de pràctiques fraudulentes enganyoses, i el mes de novembre de 2015 es va posar en marxa una eina coneguda com Sistema d'assistència i cooperació administratives («sistema ACA») per a facilitar l'intercanvi d'informació entre les autoritats nacionals que lluiten contra els fraus en la cadena alimentària.
Aquest sistema serveix per a gestionar les sol·licituds d'assistència i de cooperació transfrontereres i intercanviar informació entre les autoritats competents dels Estats membres i entre aquestes autoritats i la Comissió Europea.
Cada Estat membre té designat un punt de contacte per a tramitar les peticions dels punts de contacte dels altres Estats membres.
De moment, l'accés a la informació del sistema ACA es limita a les autoritats competents que necessitin la informació per a verificar el compliment de la legislació sobre aliments i pinsos.
El frau alimentari és un terme general i ampli que es fa servir per a definir aquelles conductes o accions fetes de manera generalment intencionada i amb ànim de lucre en què determinats operadors fabriquen i/o comercialitzen aliments que no són autèntics, és a dir, que no responen a les legítimes expectatives dels consumidors o d'altres actors de la cadena agroalimentària (inclosos els operadors del sector agroalimentari).
En relació amb les seves característiques, propietats, qualitat o quantitat, siguin aquestes les reglamentàries, les ofertes o les que responguin a usos comercials.
Aquests tipus de comportaments abasten la falsificació i l'adulteració d'aliments o ingredients alimentaris, les declaracions o presentacions falses, enganyoses, il·legibles o omeses en l'etiquetatge dels envasos o en la retolació dels embalatges, com també la presentació enganyosa dels esmentats envasos o embalatges.
També inclou la defraudació en la quantitat (pes, volum o unitats) declarada o oferta.
Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient
La finalitat principal del control oficial en matèria de lluita contra el frau en els productes alimentaris és la protecció dels interessos econòmics de tots els implicats en la cadena agroalimentària, en relació amb la conformitat i qualitat dels productes i assegurar la transparència i competència lleial de les transaccions comercials.
Cal que les empreses estiguin protegides contra els comportaments deslleials dels seus competidors que no respecten les obligacions reglamentàries creant d'aquesta manera un perjudici econòmic que falsegen les regles de la competència.
Cal que els consumidors estiguin protegits davant de comportaments deslleials creant un perjudici econòmic i/o moral que fins i tot pot afectar la seva salut.
Els operadors econòmics implicats en la cadena alimentària estan obligats a comunicar a la Subdirecció General de la Inspecció i Control Agroalimentari qualsevol forma de frau i falsificació o qualsevol altra pràctica similar (article 36.2 de la Llei de qualitat agroalimentària).
En el cas que alguna persona consumidora vulgui denunciar un frau alimentari o una sospita pot adreçar-se a l'Agència Catalana del Consum.
Per a l'any 2018 el Pla General d'Inspecció de lluita contra el frau preveu 113 inspeccions i 240 controls exploratoris
La qualitat dels aliments és un aspecte fonamental per a la competitivitat de les empreses agroalimentàries i una demanda dels consumidors, i, per tant, és una de les prioritats de la política alimentària.
Garantir la qualitat dels aliments i la lluita contra pràctiques deslleials implica un compromís de les empreses alimentàries i de les administracions públiques amb els consumidors.
La finalitat principal del control oficial en matèria de lluita contra el frau alimentari és la protecció dels interessos econòmics de tots els implicats en la cadena agroalimentària, especialment de totes aquelles empreses que s'ajusten a la norma i dels consumidors.
El control oficial verifica les garanties d'autenticitat, integritat, conformitat i qualitat dels aliments que es comercialitzen i assegura la transparència i la competència lleial de les transaccions comercials.
La Direcció General d'Alimentació, Qualitat i Indústries Agroalimentàries del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació és l'autoritat competent a Catalunya en matèria de verificació i control de la qualitat alimentària i la lluita contra fraus, i anualment articula el sistema de control mitjançant el Pla General d'Inspecció de lluita contra el frau en els productes agroalimentaris.
L'any 2018 el Pla General d'Inspecció de lluita contra el frau en els productes agroalimentaris preveu la realització d'inspeccions i controls classificades en els tipus següents:
Per a l'any 2018 el Pla General d'Inspecció de lluita contra el frau en els productes agroalimentaris preveu 113 inspeccions i 240 controls exploratoris.
Les inspeccions, a diferència dels controls, es realitzen seguint una metodologia d'investigació i auditoria, i tenen com a objectiu bàsic la detecció de fraus o pràctiques antireglamentàries en matèria de qualitat.
Les inspeccions es centren primordialment en els sectors que han estat avaluats com d'alt risc i en aquells que tenen alguna circumstància o conjuntura especial.
La selecció de les empreses a inspeccionar també es fa en funció de l'avaluació del risc dins de cada sector.
Els detalls previstos en el Pla no són públics, atès que les inspeccions en aquest àmbit es realitzen sense previ avís.
És important destacar que aquest Pla General d'Inspecció s'inclou en el Pla Nacional de Control Oficial de la Cadena Alimentària (2016-2020), que realitzen tots els Estats membres de la UE i que preveu la col·laboració i la cooperació entre les administracions implicades en el control alimentari d'altres àmbits o territoris.
El frau alimentari defineix conductes o accions no conformes a la legislació alimentària, realitzades intencionadament, amb una motivació econòmica i que comporten un engany al consumidor o client.
El frau en aliments és principalment una amenaça de tipus econòmic i de pèrdua de confiança per a tots els participants de la cadena alimentària, des dels productors fins als consumidors, però, malauradament, en ocasions, també posa en risc la salut dels consumidors.
Prova d'això són alguns casos de frau molt rellevants mediàticament per les conseqüències funestes que han tingut.
El frau en aliments no és un concepte nou i des de l'antiguitat hi ha constància d'adulteracions, enganys o altres formes de frau lligats a la producció i al comerç d'aliments.
Les referències més antigues relacionades amb fraus alimentaris són principalment textos o codis de caràcter legal a Babilònia, l'antic Egipte o l'imperi romà, que descriuen infraccions i les corresponents penes o sancions per als defraudadors.
Alguns dels fraus històrics més coneguts o documentats són, per exemple: aiguat del vi o de la llet, adulteració de farina o d'espècies, defraudació en el pes o volum, falsificació d'origen, etc.
Amb el temps, els fraus són més complexos i es van sofisticant.
La tecnologia dels processos d'elaboració d'aliments, les tendències dels consumidors i les noves tècniques i controls per detectar el frau són alguns dels factors que contribueixen a l'evolució i adaptabilitat dels tipus de fraus actuals.
A tall de resum, teniu disponible un cronograma interactiu sobre els Principals fraus alimentaris durant el període 1981-2014, on s'indiquen alguns dels episodis de crisis o fraus alimentaris més coneguts a escala mundial, amb una breu informació sobre cadascun (en què va consistir, conseqüències, com es va detectar, etc.)
El DARP treballa compromès amb totes les empreses catalanes per garantir aliments de qualitat.
Especialment amb la petita i mitjana empresa, que suposa la majoria del teixit empresarial del nostre país.
Amb aquesta finalitat, posem a disposició del sector agroalimentari una Guia per a la implantació d'un sistema de qualitat a les petites i mitjanes empreses agroalimentàries
La Llei 14/2003, de 13 de juny, de qualitat agroalimentària, estableix que els operadors agroalimentaris són els responsables de garantir la qualitat dels aliments que produeixen i comercialitzen en totes les fases i l'adequació a tota la normativa general i sectorial aplicable.
D'aquesta manera, es protegeixen la lleialtat de les transaccions comercials i els drets dels consumidors.
Per la seva banda, l'Administració pública té l'obligació de vetllar pel compliment de la normativa alimentària i de facilitar el compliment de la normativa alimentària posant a l'abast de les empreses la informació i les eines per al coneixement i la interpretació de la legislació vigent que els afecta.
Què trobareu d'utilitat en aquesta Guia?
La qualitat alimentària és un aspecte fonamental per a la competitivitat de les empreses agroalimentàries i una demanda dels consumidors.
Els aliments que es produeixen a Catalunya tenen un alt nivell de qualitat i ofereixen les màximes garanties a qui els consumeix, a casa nostra i a la resta del món.
Garantir la qualitat dels aliments implica un compromís amb els consumidors.
Esperem que la Guia per a la implantació d'un sistema d'autocontrol de la qualitat a la petita i mitjana empresa agroalimentària us sigui d'utilitat per millorar i continuar treballant per oferir aliments de qualitat.
Jornada tècnica de presentació de la guia.
Monells, dimecres 26 d'abril de 2017
Parlament Europeu - setembre de 2020
El col·loqui en línia sobre informació alimentària amb experts del món de l'alimentació i la comunicació va tenir lloc el 17 de setembre.
El col·loqui sobre informació alimentària amb experts del món de l'alimentació i la comunicació tindrà lloc el pròxim 17 de setembre a partir de les 11:30h i es podrà seguir en línia.
Nota de premsa d'EUROPOL (en anglès)
Els plans tècnics de gestió cinegètica (PTGC) són els instruments de planificació cinegètica, que persegueixen l'objectiu de fer compatible la caça amb la conservació dels ecosistemes i de les espècies amenaçades.
Les finalitats dels PTGC són les següents:
Els PTGC han de ser elaborats per un facultatiu competent, i signats per aquest, indicant nom i cognoms i titulació, i pel titular de l'àrea de caça.
La validesa d'un PTGC és de quatre anys.
Als/A les titulars de les àrees de caça que vulguin realitzar un aprofitament cinegètic a la seva àrea.
L'objectiu del Reglament EUTR és garantir que la fusta i els productes de la fusta que es comercialitzen dins la UE, ja siguin produïts a la Unió Europea mateixa o importats, provenen d'aprofitaments legals.
La tala il·legal consisteix a fer aprofitaments de fusta contravenint les lleis i els reglaments del país on es duu a terme.
Els agents, persones físiques o jurídiques que comercialitzen productes de fusta per primera vegada al mercat de la UE, han de mantenir un Sistema de Diligència Deguda per minimitzar el risc de posar fusta il·legal al mercat, i presentar una declaració responsable anualment.
El període per presentar la declaració responsable és de l'1 de gener al 31 de març.
El Sistema de Diligència Deguda es pot dur a terme individualment o mitjançant una entitat de supervisió (persona jurídica reconeguda establerta a la UE).
D'altra banda, els comerciants, persones físiques o jurídiques que venen o compren fusta o productes de la fusta que ja estaven al mercat de la UE, han de mantenir una traçabilitat dels productes mitjançant un registre de proveïdors i clients.
Tant els agents com els comerciants han de conservar aquesta informació durant com a mínim 5 anys, i facilitar-la a les autoritats competents en cas que la sol·licitin.
L'autoritat competent és la Direcció General d'Ecosistemes Forestals i Gestió del Medi del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació juntament amb la Direcció General de Desenvolupament Rural i Política Forestal del Ministeri d'Agricultura i Pesca, Alimentació i Medi Ambient.
Per a més informació podeu enviar un correu electrònic a [EMAIL].
pel qual s'estableixen les obligacions dels agents que comercialitzen fusta i productes de la fusta.
relatiu a les normes detallades en relació amb el sistema de diligència deguda i amb la freqüència i la naturalesa dels controls sobre les entitats de supervisió previstes en el Reglament (UE) núm. 995/2010, pel qual s'estableixen les obligacions dels agents que comercialitzaran fusta i productes de la fusta.
per a assegurar la legalitat de la comercialització de fusta i productes de la fusta.
Data d'actualització: 15.05.2017
La conservació dels recursos genètics forestals és una temàtica que ha guanyat importància en els últims anys dins de la gestió i la millora genètica forestal.
L'ús múltiple dels boscos requereix el coneixement de l'existència d? uns recursos genètics que cal preservar i millorar.
Hi ha certs factors que tenen una influència important en el desenvolupament i l'evolució de l'activitat i els recursos forestals disponibles i que estan relacionats amb la propietat, les pertorbacions naturals, els usos del sòl, el canvi climàtic...
Cal tenir presents aquestes amenaces i prendre mesures per aquesta conservació dels recursos genètics forestals dels quals disposem actualment.
L'Administració forestal, en sentit ampli, té encomanada la funció de vetllar pel patrimoni forestal públic.
Tot i que les seves competències plenes ho són sobre el domini públic forestal propietat de la Generalitat, els serveis forestals de la Generalitat també s'han anat ocupant de les finques forestals declarades d'UP pertanyents a entitats locals per tradició de més de 150 anys.
Així doncs, les accions que es duen a terme en aquestes superfícies són les següents:
A més, en els últims anys s'han anat desenvolupant diferents instruments de protecció que posen en relleu la importància dels ecosistemes existents a les masses naturals (PEIN, Xarxa Natura 2000, Estratègia Catalana de Conservació de la Biodiversitat, etc.).
En aquest context, a més d'assegurar la persistència de les masses, cal fer un esforç més important per garantir el bon estat de conservació dels ecosistemes, que en molts casos necessiten intervencions per garantir la defensa i la conservació de la biodiversitat existent.