E l conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, ha donat el dia 27 d'octubre el tret de sortida al procés participatiu que precedeix l'elaboració de la nova Llei de territori amb una primera sessió que ha servit per exposar els aspectes claus que hauria d'abordar aquest nou marc legal.
Entre els mesos de novembre i desembre s'organitzaran 6 sessions de debat temàtiques en diferents punts del territori i obertes a qualsevol persona interessada, amb l'objectiu de deliberar propostes a incorporar al document de bases de la Llei (aforament limitat).
Concretament, les sessions i les temàtiques que es tractaran són:
Per assistir a qualsevol de les sessions de debat cal que us inscriviu a través dels formularis que trobareu a l'apartat Participa-hi del web.
En cas que no pugueu assistir a la sessió però vulgueu participar amb suggeriments, comentaris o propostes podeu fer-nos-les arribar a través del mateix formulari.
Les vostres aportacions seran recollides i integrades en el document final amb els resultats del procés.
Els formularis corresponents a cada sessió es penjaran a l'apartat Participa-hi quinze dies abans de la data de debat per tal que es pugui formalitzar la inscripció i recollir les vostres aportacions.
Primer debat amb la temàtica: Classes de sòl, programació de nou sòl urbà i estratègia supramunicipal, que tindrà lloc el 14 de novembre a les 9h 30 a Barcelona.
Escola d'Administració Pública de Catalunya (EAPC).
En els darrers anys, s'ha ocupat una quantitat molt elevada de sòl, no s'ha estat prou eficient en el consum de sòl i no s'ha apostat pel reciclatge, transformació i millora del teixit urbà ja existent.
No sembla que tingui sentit la classificació de tantes i tantes hectàrees de sòl urbanitzable que han compromès o condicionat el sòl i que potser haurien de ser replantejades.
Segurament, els assentaments urbans haurien de restringir-se a la ciutat construïda i les àrees immediates que són lògiques i necessàries per completar l'estructura urbana (el que en diríem assentaments), mentre que la programació de nou sòl per a l'extensió de la ciutat hauria de ser considerada una excepció.
D'altra banda, sembla justificat que l'oportunitat i conveniència de programar nou sòl sigui valorada dins d'una lògica supramunicipal, d'acord amb les estratègies territorials vigents i el context territorial existent.
Convé descartar que existeixin alternatives millors de localització o sòl transformat amb capacitat.d'acollida.
L'eficiència, sostenibilitat i competitivitat del nostre territori exigeix abordar cada repte a l'escala més adequada.
Alguns dels grans reptes d'ordenació que tenim, la lògica de determinats usos i funcions del sòl o l'impuls de determinats projectes territorials requereixen d'una estratègia supramunicipal o intermunicipal i d'instruments de planificació i de gestió capaços de donar resposta a aquest repte.
Segon debat amb la temàtica: Intervenció en la ciutat construïda que tindrà lloc el 21 de novembre a les 9.30h a Barcelona.
Sala d'actes de la Casa del Mar, C/Albareda 1.
Entrem en una etapa en la qual les ciutats i els pobles hauran de créixer, principalment, cap endins, transformant la ciutat construïda, en lloc d'ocupar nou sòl.
Els reptes de la ciutat són nombrosos i variats, però és essencial identificar els objectius i les tipologies principals, definir una certa taxonomia de les intervencions en el sòl urbà, si es vol que la nova legislació pugui definir l'instrumental ad hoc per fer front a cadascuna d'elles.
Les intervencions que cal fer en el sòl urbà no són totes iguals ni tenen la mateixa complexitat ni la mateixa viabilitat econòmica.
Algunes d'elles, malgrat el seu innegable interès social, són especialment deficitàries i complexes, molt difícils d'afrontar des de la iniciativa privada i el mercat.
Una de les coses que es podria plantejar, per tal d'incentivar i facilitar la transformació urbana, és permetre la modulació dels estàndards i càrregues en lloc de tractar les diferents casuístiques i tipologies d'intervenció de la mateixa manera, que és el que es fa actualment.
Segurament, caldrà donar a l'Administració determinades prerrogatives per poder tirar endavant la transformació de les nostres ciutats.
Tercer debat amb la temàtica: Planejament urbanístic municipal que tindrà lloc el 26 de novembre a les 9.30h a Girona.
Sala d'actes dels Serveis Territorials del Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya a Girona.
L'experiència dels darrers anys ha posat de manifest que els processos d'elaboració i d'aprovació dels POUM han esdevingut massa feixucs i desproporcionats en temps i recursos econòmics.
Hi ha un elevat consens que convindria aprimar els POUM i descarregar-los d'exigències, separant el que seria un pla bàsic, de model o d'estructura, coherent amb l'estratègia territorial, del que serien altres instruments operatius i reguladors més concrets, detallats i àgils, amb horitzons temporals acotats, per a la concreció i desenvolupament de l'esquema bàsic.
El pla d'estructura, en tant que tindria un contingut més estratègic i no tant regulador, s'hauria de poder formular, debatre i aprovar en no més de dos anys i podria tenir una major estabilitat en el temps.
El planejament operatiu, en canvi, s'activaria en el moment que cada projecte urbà estigués suficientment definit, posant el sòl en joc en el moment adequat i amb els paràmetres adequats.
Quart debat amb la temàtica: Gestió i execució urbanística que tindrà lloc el 5 de desembre a les 9.30h a Barcelona.
Sala d'actes de la Casa del Mar, C/ Albareda 1.
Per afrontar amb eficàcia i sostenibilitat determinades polítiques de sòl per habitatge, activitat econòmica o equipament és imprescindible el lideratge públic i una gestió plurimunicipal de determinades operacions.
Això passa, entre d'altres, per aprofundir en la funció social de la propietat, enfortir les capacitats d'adquisició de sòl per part dels poders públics, generalitzar el règim concessional o trobar mecanismes d'equidistribució supramunicipals.
La gestió urbanística, mitjançant la qual s'executa el planejament urbanístic ha esdevingut massa rígida, massa complexa, molt poc transparent i massa pensada per a l'extensió de la ciutat.
És evident que hem de modificar els instruments actuals si volem passar d'un urbanisme de sector, avui impossible, a un urbanisme de parcel·la; si volem ajustar els instruments a cada situació; si volem més transparència i menys litigiositat; si volem poder transformar la ciutat construïda.
Cinquè debat amb la temàtica: Espais oberts i paisatge que tindrà lloc el 12 de desembre a les 9.30h a Lleida.
Els espais oberts, en el planejament, han tingut un paper massa residual i expectant, quan el que tocaria és dissenyar en positiu una infraestructura verda, prestadora de serveis ecosistèmics i una infraestructura productiva en termes de sobirania alimentària i energètica o de recurs turístic.
El planejament ha estat sovint més descriptiu que projectual, amb una visió massa local i en base a premisses més conjunturals i ideològiques que objectives.
Ens calen noves eines per garantir la gestió dels espais oberts, per ordenar la implantació d'edificacions i instal·lacions en aquests espais i per reciclar i reconduir el parc edificat existent en aquest tipus de sòl.
I pel que fa al paisatge, es detecta la necessitat d'implicar amb major intensitat determinades polítiques sectorials, desenvolupar instruments a escales de treball menors, passar a l'acció i a la projectació, enfortir la col·laboració público-privada i repensar les fonts de finançament
Sisè debat amb la temàtica: Política de sòl per a ús residencial i d'activitat econòmica que tindrà lloc el 16 de desembre a les 9h 30 a Tarragona.
C/Riu Llobregat, s/n – cantonada Riu Brugent.
A diferència del sòl residencial, que està clar que ha de localitzar-se a l'entorn dels nuclis urbans existents, hi ha una certa controvèrsia pel que fa als criteris de localització de l'activitat econòmica.
És evident que les lògiques i requeriments són molt diversos, que existeixen incompatibilitats d'usos i que s'hi barregen debats sobre l'equilibri territorial o el finançament municipal.
També és evident que necessitem adaptar els mecanismes d'ordenació a les necessitats empresarials actuals, que hem de disposar d'eines per aprofitar les oportunitats d'inversió, que hem de reciclar i integrar bona part dels polígons existents i que, més enllà del planejament, hi ha un dèficit molt gran d'instruments de gestió.
Pel que fa al sòl residencial, és evident que, en la major part del país, el repte no és construir HPO nou i que els objectius del nou cicle s'han de centrar en com podem intervenir en el preu del sòl perquè tot l'habitatge sigui més assequible, com podem gestionar l'enorme parc d'habitatge existent i el que es produirà per raons demogràfiques o com podem afavorir l'habitatge assequible de lloguer.