I. El Projecte sotmès a dictamen pel qual es desplega l'organització i l'avaluació dels ensenyaments de batxillerat es justifica per les exigències del calendari d'aplicació de la nova ordenació del sistema educatiu que preveu que en el curs 1998-99 s'impartirà amb caràcter general el primer curs de batxillerat en la seva nova ordenació.
La fonamentació normativa més immediata de l'esmentat Projecte és el Decret 82/1996 de 5 de març pel qual s'estableix l'ordenació dels ensenyaments de batxillerat però també en allò que fa referència als documents acadèmics l'Ordre del Ministeri d'Educació i Ciència de 30 d'octubre de 1992 que com es veurà té caràcter bàsic.
El que succeeix és que l'exposició de motius del Projecte fa referència només a aquell Decret i encara només al seu article 8 que preveu que el Departament d'Ensenyament establirà els criteris les instruccions i les orientacions necessàries per a l'aplicació del currículum de batxillerat.
Però en realitat el Projecte usa també la delegació normativa igualment a favor del departament continguda en els articles 15.3 i 16.1 del citat Decret 82/1996.
Concretament l'article 15.3 preveu que el Departament d'Ensenyament definirà els objectius els continguts i els criteris d'avaluació de les matèries optatives tipificades que són les dissenyades pel propi departament i l'article 16.1 que el mateix Departament regularà el procediment d'aprovació d'aquelles que dissenyin els centres.
De fet l'exposició de motius al·ludeix expressament a ambdós aspectes sense citar però aquells articles aspecte que seria bo que fos esmenat.
Però a més la referència acabada de fer a dos dels tres articles comentats concretament el 8 i el 16.1 ha de donar lloc a unes consideracions de major entitat.
El Dictamen 1/96 d'11 de gener de 1996 emès per aquesta Comissió Jurídica Assessora amb motiu de la tramitació del Decret 82/1996 es plantejà la qüestió de l'oportunitat de les delegacions normatives contingudes en aquells dits articles.
Acceptà la de l'article 8 "si s'entén limitada a la complementació d'aspectes merament acadèmics operatius instrumentals o de detall que no alterin l'estructura principal del currículum tal com resulta del Dictamen 25/92 d'aquesta Comissió Jurídica Assessora".
Aquest darrer Dictamen es preguntava si tenia sentit que el Govern "després d'haver fet el desplegament legal de manera que hagi previst totes aquelles qüestions principals i essencials no pugui habilitar al conseller corresponent per raó de la matèria per fer la complementació ulterior" acabada d'indicar.
Com és lògic totes aquestes consideracions es feien en vista de l'article 61 de la Llei 13/1989 de 14 de desembre d'organització procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya que limita l'actuació reglamentària dels consellers als casos d'habilitació legal sobre això o d'organització del departament.
En definitiva es plantejava la possibilitat d'interpretar aquelles qüestions a les quals ens referim com a susceptibles de ser reconduïdes al concepte d'organització interpretat en un sentit ampli de manera que pugui comprendre els administrats que es troben en una situació de subjecció especial derivada de la relació educacional".
Similar criteri aplicava aquell Dictamen 1/1996 a la delegació de l'article 16 del Decret 82/1996 que faculta el Departament d'Ensenyament per establir el procediment d'aprovació de les matèries optatives que dissenyin els centres.
La justificació podria estar novament en "l'especial característica del servei públic d'ensenyament i per l'especificitat i el detallisme de la regulació".
Aquesta Comissió Jurídica Assessora en primer lloc considera oportú de reiterar ara ja de manera clara aquests plantejaments en darrer terme com es deia ja al mateix Dictamen 25/92 per tal com una interpretació rigorosa dels preceptes contradiria "el principi d'eficàcia que ha d'inspirar tota l'actuació de l'Administració".
En segon lloc i amb aquesta base vistes les parts corresponents del Projecte correspon d'abonar la manera com aquest desplega aquells article 8 i 16.
I es fa aquesta consideració per una raó de coherència amb el repetit Dictamen 25/92.
Concretament amb el seu criteri que "en el supòsit que el conseller utilitzés aquella possibilitat –la delegació normativa– el Projecte d'ordre hauria de ser informat per aquesta Comissió Jurídica Assessora pel mateix motiu que si es tractés d'un projecte de Decret dels previstos en l'article 3.1.b del Decret legislatiu 1/1991 de 25 de març la qual a més d'emetre el seu preceptiu informe valoraria la viabilitat del projecte de disposició com a ordre o si per contra hauria de ser un Decret".
La tramitació del Projecte a iniciativa de la Direcció General d'Ordenació Educativa ha estat correcta per bé que aquesta hagi estat interna en el si del departament fet d'altra banda normal si es té en compte l'abast fonamentalment tècnic de la disposició.
L'expedient conté a més la documentació exigible per bé que algun dels aspectes de la memòria concretament la seva referència a les disposicions afectades no resulti del tot pertinent.
En cavi l'estudi econòmic es prou detallat.
D'acord amb la normativa vigent s'ha emès l'informe preceptiu del Consell Escolar de Catalunya les observacions del qual certament de detall han estat pràcticament assumides pel text final.
Quant a la redacció del Projecte ja s'ha fet una indicació abans sobre la conveniència d'introduir en l'exposició de motius una referència als articles 15.3 i 16.1 del Decret 82/1996.
També caldria indicar que la disposició es dicta d'acord amb el present dictamen atès allò que preveuen els article 5.e del Decret legislatiu 1/1998 de 25 de març que conté el text refós de les lleis que regulen la Comissió Jurídica Assessora i 18 del Decret 127/1991 de 17 de juny que conté el seu Reglament.
Quant a l'articulat res cal objectar als aspectes tècnics del text que constitueixen la major part del seu contingut.
De fet han estat abonats per l'informe de l'esmentat Consell Escolar de Catalunya i aquest és un aspecte que atesa l'especialització i la competència d'aquest organisme ha de ser pres com a referència sobre això.
Des de la perspectiva jurídica es s'ha referit ja al desplegament dels articles 8 15.3 i 16.1 del Decret 82/1996 que s'ha d'estimar correcte.
Cal però fer una consideració especial en relació amb el disseny que el Projecte fa dels documents acadèmics als quals fa referència concretament l'expedient acadèmic diverses actes d'avaluació i l'informe individual d'avaluació.
V. Es tracta de documents que indubtablement coincideixen amb els previstos com a documents bàsics del procés d'avaluació a l'article primer apartat 1 d'aquella Ordre estatal de 30 d'octubre de 1992 que a la disposició final primera afirma el seu caràcter de norma bàsica amb validesa a tot el territori espanyol d'acord amb la competència estatal per a la regulació de les condicions d'obtenció expedició i homologació de títols.
Per tant la recollida a l'article 149.1.30 de la Constitució.
Doncs bé l'article segon apartat 2 de l'esmentada Ordre preveu que "en les comunitats autònomes amb doble oficialitat" "els documents bàsics del procés d'avaluació seran redactats d'una manera bilingüe en castellà i en la llengua cooficial corresponent" mentre que la redacció prevista en l'annex 5 del Projecte sobre el qual es dictamina és només la catalana.
És evident que aquesta redacció està d'acord amb el caràcter de llengua pròpia de l'ensenyament que l'article 20.1 de la Llei 1/1998 de 7 de gener de política lingüística atribueix al català.
És a dir segons l'apartat 2 del mateix article els centres d'ensenyament de qualsevol grau han de fer del català vehicle d'expressió normal també en llurs activitats administratives internes i externes.
I aquest criteri per bé que en relació amb l'article 20 de la Llei 7/1983 de 18 d'abril de normalització lingüística de Catalunya amb un text similar ha estat abonat pel Tribunal Constitucional en la seva Sentència 337/1994 de 23 de setembre.
De fet es ni plantejaria aquesta qüestió si el Tribunal Constitucional hagués mantingut la doctrina de la sentència 74/1989 de 24 d'abril que acceptà d'una banda l'existència d'una competència autonòmica de normalització lingüística i de l'altra que sense entrar en la regulació substantiva aquesta competència abastava també les competències que corresponen a l'Estat per raó de la matèria.
El fet és però que aquesta doctrina no ha estat respectada després pel mateix tribunal.
Però també és un fet incontrovertible la vigència d'aquell article 20.1 de la Llei 1/1998 que dóna suport suficient junt amb aquella doctrina de la sentència 337/1994 als impresos ara comentats.
Sobre aquesta base el precepte lingüístic de l'ordre estatal restaria de fet al marge d'aquella declaració global de norma bàsica que pròpiament s'hauria de concretar en el seu text substantiu i no en un precepte que escapa de l'estricte marc educatiu.
Seria per tant un precepte supletori aplicable a les comunitats autònomes amb doble oficialitat però sense norma específica sobre això.
Ara bé atès el text últimament transcrit més amunt de la citada Sentència 337/1994 es fa recomanable establir que els centres tinguin a la disposició dels interessats que el reclamessin textos bilingües d'aquella documentació acadèmica.
En aquest sentit es podria afegir un nou apartat a l'article 19 del Projecte.
S'informa favorablement sobre el Projecte d'ordre per la qual es desplega l'organització i l'avaluació dels ensenyaments de batxillerat amb les observacions formulades en els fonaments jurídics IV i V aquest al final.