La dependència és l'estat de caràcter permanent en què es troben les persones que, per raons derivades de l'edat, la malaltia o la discapacitat, i lligades a la falta o a la pèrdua d'autonomia física, mental, intel·lectual o sensorial, tenen necessitat de suport d'una o diverses persones o suport important per realitzar activitats bàsiques de la vida diària o, en el cas de les persones amb discapacitat intel·lectual o malaltia mental, d'altres suports per a l'autonomia personal.
En les darreres dècades s'observa un increment del nombre de persones que assoleixen edats avançades, tot i que en molts casos aquest guany de longevitat va acompanyat de discapacitats i trastorns crònics que comporten dependència.
La proporció de persones que declaren tenir dificultats greus per fer les activitats de la cura de la llar i altres activitats quotidianes varia amb l'edat.
Així, el 0,7 % dels nens entre zero i catorze anys, el 2,3 % dels adults de quinze a seixanta-quatre anys i el 20,6 % de la població de seixanta-cinc anys i més, que en total suposen prop de 235.000 persones.
No totes les dificultats greus comporten dependència.
De les persones de seixanta-cinc anys i més, que el 2006 són prop d'1,2 milions, s'estima que el 9,2 %, aproximadament 105.000 individus, estan en situació de dependència greu (dependència greu i gran dependència).
L'11 de desembre de 2006 el Congrés dels Diputats va aprovar la Llei de promoció de l'autonomia personal i atenció a les persones en situació de dependència amb l'objectiu d'atendre les necessitats d'aquelles persones en situació de dependència que requereixen suport per desenvolupar les activitats essencials de la vida diària, per assolir més autonomia personal i per poder exercir plenament els seus drets de ciutadania.
El Programa per a l'impuls i l'ordenació de la promoció de l'autonomia personal i l'atenció de les persones amb dependències (ProdeP), adscrit al Departament de Benestar Social i Família va ser creat el maig de 2005 pel Govern de la Generalitat de Catalunya amb el propòsit de desenvolupar un model d'acció integrada entre els serveis socials i els serveis de salut orientat a les persones en situació de dependència i als seus cuidadors o cuidadores.
El Programa preveu prestacions socials segons el calendari establert en relació amb el grau de dependència de cada persona:
2007: Gran dependència, nivells 2 i 1.
2008-2009: Dependència greu, nivell 2.
2009-2010: Dependència greu, nivell 1.
2011-2012: Dependència moderada, nivell 2.
2013-2015: Dependència moderada, nivell 1.
Hi ha consens en el fet que les persones amb discapacitats físiques, cognitives o de desenvolupament requereixen una atenció integral centrada en la persona que permeti fer front a totes les seves necessitats.
Aquest concepte se sobreposa necessàriament amb el d'integració assistencial a l'hora de portar-lo a la pràctica, per assolir objectius comuns i resultats òptims pel que fa a accessibilitat, qualitat, satisfacció i eficiència.
Per tal de millorar la qualitat de vida de les persones en situació de dependència i donar suport a les famílies i persones que en tenen cura, es proposa:
Cal estimar, i si escau per sexe, grup d'edat, classe social i territori (a Catalunya, per regions sanitàries i per governs territorials de salut):
- Les persones classificades com a gran dependents o dependents greus en relació amb les persones que han sol·licitat la prestació de dependència.
- Les persones que disposen de PIAI en relació amb les que han estat classificades com a gran dependents o dependents greus.