I. Se sotmet a dictamen el Projecte de decret pel qual s'aprova el reglament d'organització funcionament i publicitat del Registre d'Associacions que té per finalitat complir amb allò que estableix la Llei 7/1997 de 18 de juny d'associacions i per tant desenvolupa principalment el capítol III d'aquesta Llei en el qual es regula el Registre d'Associacions.
La competència del Govern de la Generalitat per regular aquesta matèria resulta en primer lloc del que disposa el Reial decret 3526/1981 del 29 de desembre sobre traspàs de serveis de l'Estat a la Generalitat en matèria d'associacions; i en segon terme de l'article 9.6 de la Llei d'associacions (que ordena que l'estructura i el funcionament del registre s'han d'establir per reglament) i de la disposició final tercera de la mateixa Llei (que faculta el Govern i els consellers o conselleres competents per raó de la matèria perquè en l'àmbit de les competències respectives dictin les normes necessàries per desplegar i aplicar l'esmentada Llei especialment pel que fa a l'organització i el funcionament del Registre).
La tramitació donada al Projecte de decret s'ajusta a les prescripcions legals i es reflecteix adequadament a l'expedient tramès.
S'ha sotmès el Projecte al tràmit d'informació pública previst a l'article 64 de la Llei 13/1989 de 14 de desembre d'organització procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat i amb aquesta finalitat es va publicar l'edicte corresponent en el DOGC núm. 2726 de 17 de setembre de 1.998 per donar participació als interessats en el procés d'elaboració del Projecte de reglament esmentat; i s'han atès els suggeriments que va aportar una única entitat (la "Coordinadora Catalana de Fundacions" – ADIFUCA).
Per tant pel que fa a la legalitat els tràmits seguits no han posat de manifest cap problemàtica específica i consta a l'expedient l'informe jurídic preceptiu que tanmateix gairebé no conté elements valoratius de rellevància.
També s'ha de destacar que entre la promulgació de la Llei d'associacions i la proposta de decret s'ha dictat la Sentència núm. 173/1998 de 23 de juliol del Tribunal Constitucional sobre el recurs d'inconstitucionalitat 1014/1988 promogut pel Govern de l'Estat contra diversos preceptes de la Llei del Parlament Basc 3/1988 de 12 de febrer d'associacions; per la qual cosa s'ha tingut en compte substancialment la doctrina d'aquesta sentència.
L'objectiu essencial del Projecte és establir l'organització del Registre en la qual es pot assenyalar com a característica principal la desconcentració territorial que s'hi preveu sens perjudici que els seus efectes siguin els propis d'un Registre únic tal com està previst a la Llei.
És remarcable també que es doni plena validesa al suport informàtic del Registre i se suprimeixin els sistemes de fulls físics signats que el validin.
S'estableix així mateix que aquest sistema de suport magnètic dotat amb l'aplicació informàtica corresponent pugui constituir un sistema d'informació comú dins de l'àmbit de l'Administració de la Generalitat i facilitar les exigències legals de totes les administracions perquè aquestes no demanin als ciutadans dades de les quals ja disposa la mateixa Administració.
Caldria suprimir l'apartat 2 ja que el seu contingut no té el caràcter general que correspon a un article primer.
D'altra banda la matèria de què s'ocupa és a dir la persona que emet la resolució en base a la qual es practica la inscripció és tractada específicament en el lloc on realment correspon: a l'article 9.
A part d'això el text de l'article 9 s'hauria de coordinar degudament amb el comentat.
En efecte en l'apartat 2 de l'article 1 es parla de titulars d'òrgans simplement i de titulars d'òrgans en els quals s'hagi delegat tot suposant una pluralitat orgànica que és inexistent mentre que a l'article 9 es parla de titulars d'òrgans i de funcionaris encarregats de seccions.
Hom qualifica de seccions tant les demarcacions territorials com les anomenades seccions internes.
Per evitar confusions caldria considerar la conveniència de designar les primeres com a demarcacions de Barcelona Girona Lleida i Tarragona limitant el terme seccions a les que ho són per raó de la classe dels assentaments.
L'apartat 1 limita els efectes del registre al territori de Catalunya quan és així que l'eficàcia de la publicitat que se'n deriva no pot ser sinó general.
És a dir una cosa és que d'acord amb l'article 7 de l'Estatut les normes i disposicions de la Generalitat tinguin eficàcia territorial i que d'acord amb l'article 9.24 també de l'Estatut la competència autonòmica es limiti a les associacions que exerceixen principalment llurs funcions a Catalunya i una altra els efectes normals de tota publicitat.
Per tant s'hauria de suprimir la limitació.
Si es manté el sentit general del precepte malgrat allò que es dirà en comentar l'article 18 a la lletra a) de l'apartat 1 caldria addicionar com a matèria de la inscripció inicial de l'associació la dels seus estatuts.
En aquest sentit cal tenir en compte que la lletra b) preveu com a objecte d'inscripció la modificació d'aquests amb la qual cosa l'aplicació del principi de tracte successiu recollit encertadament a l'article 8 fa necessària aquella inscripció prèvia.
D'altra banda l'expressa al·lusió que la lletra b) del text que es dictamina fa a la lletra a) és un argument complementari si feia falta.
Però al marge d'això el precepte se superposa en bona part amb el del citat article 18 que sembla que és el lloc més indicat per a regular amb deteniment la inscripció de l'associació.
Per tant seria preferible reduir ara la referència al simple enunciat de la inscripció dela constitució d'associació.
A la lletra f) es preveu només un cas concret de cancel·lació.
La fórmula en canvi hauria de ser general; és a dir s'inscriuen totes les cancel·lacions i si es vol especialment la cancel·lació d'ofici de referència.
Per a les persones jurídiques que participen en la fundació d'una associació hom preveu la presentació al registre de còpia autèntica de l'acord de l'òrgan competent.
La fórmula hauria de ser menys limitada i per exemple al costat de la còpia autèntica prevista en el text que normalment serà la còpia d'una escriptura notarial caldria admetre a tall d'exemple l'acreditació per certificació lliurada pel secretari de l'òrgan que ha pres l'acord amb el vistiplau del president amb signatures legitimades notarialment.
La fórmula podria ser encara més genèrica tenint en compte allò que es dirà en el comentari de l'article 6: simplement l'acreditació de la manera prevista en aquest article sense més precisions de l'acord de referència o de les facultats que tingués atribuïdes directament la persona que ha representat la persona jurídica.
D'altra banda és evident que l'article s'ocupa de dues coses diferents: el termini per a inscriure i els requisits de signatura del document.
Caldria doncs una millor sistematització del precepte i fins i tot distribuir el seu text en dos articles diferents.
Es constata que l'apartat 1 admet la presentació de certificats només amb l'exigència que s'identifiquin els noms i els cognoms dels signants segurament en previsió de signatures de difícil lectura.
Per raons de seguretat jurídica seria preferible exigir la legitimació notarial de signatures o alternativa-ment que aquestes constessin com a autèntiques a la persona que ha de signar la inscripció bé perquè fossin esteses davant seu bé per altres raons fent-se constar així en l'assentament.
L'apartat 5 preveu el cas de cessament de la junta d'associació que s'acre-dita per certificat que signen el secretari i el president cessants en el qual consti l'acceptació dels substituts.
El fet és certament anòmal ja que els cessants pel mateix fet del cessament han perdut la seva autoritat certificant a part d'altres inconvenients que poden sorgir especialment si la substitució no ha estat pacífica.
Fet aquest últim que probablement fa que el projecte prevegi una forma alternativa transcorregut un mes en el segon incís del mateix apartat.
És possible que la redacció comentada tingui la seva base en la forma com regula una situació similar l'article 111 del Reglament de Registre Mercantil.
Però sembla més adequat preveure que en el cas indicat la certificació s'estendrà per als nous càrrecs acreditant fefaentment la renúncia el consentiment al cessament dels cessants o si és el cas la seva defunció establint-se com a solució final la compareixença prevista a l'incís segon citat.
Al marge de tot això la indicació "per mitjà de protocol·lització notarial de la dita acceptació" és inadequada tècnicament.
Caldria dir: "per mitjà de formalització notarial de l'acceptació".
Amb relació a les signatures previstes a l'apartat 7 en el cas de presentació de llibres es reprodueix el que s'ha indicat en relació amb l'apartat 1.
Per altra banda el Projecte encarrega al Registre la funció de verificar regladament el compliment de tots els requisits que fan possible la inscripció d'una associació i dels acords socials legalment previstos; i ho fa sense atribuir a la inscripció el caràcter de "constitutiva" d'acord amb el text legal ja que l'article 11 de la Llei regula els efectes de l'associació "no inscrita".
En aquest sentit s'ha de destacar també la ponderada regulació que estableix l'article 7 del reglament fixant uns límits estrictes a la "qualificació" registral que són: la capacitat dels atorgants i la validesa del contingut dels documents en virtut dels quals se sol·licita la inscripció "pel que resulti dels mateixos documents i dels assentaments del Registre".
Conseqüentment els titulars encarregats del Registre no poden estendre la seva qualificació més enllà d'aquests límits ni –molt menys– entrar en la valoració de les causes o motius dels atorgants.
D'aquesta forma resta enervada qualsevulla vel·leïtat discrecional dels titulars registrals donat que el mateix article 7 ordena que "No es pot denegar la inscripció de cap acte indescriptible que compleixi els requisits establerts per la llei".
S'ha de valorar molt positivament per tant que s'hagi tingut cura especialment de regular només allò que es considera indispensable perquè els actes inscrits ofereixin les garanties suficients per als tercers sense que es limiti el principi de llibertat civil –fonamental en Dret civil català– mitjançant una excessiva intervenció administrativa.
En realitat el contingut de l'article no són les anomenades funcions d'inscripció sinó les persones encarrega-des del registre.
Reprodueix funcions ja indicades a l'article 3 i per raons de sistemàtica és convenient procedir a la refosa d'ambdós preceptes si es vol distingint en apartats diferents les funcions que es considerin més rellevants que les altres.
El Projecte desenvolupa correctament i breu -tal vegada massa breu- el principi de publicitat registral respecte a tercers que es concreta en l'expedició de les certificacions relatives al contingut dels assentaments registrals l'expedició de notes simples informatives o l'expedició de còpies dels assenta-ments així com també si escau la manifestació dels llibres i dels documents que hi són dipositats.
Manquen precisions –oportunes en seu reglamentària– respecte a les formes de sol·licitud els terminis d'expedició les circumstàncies que han de constar necessàriament i altres.
La regulació de la protecció de dades de caràcter personal s'ajusta a les previsions de la Llei orgànica 5/1992 de 29 d'octubre de regulació del tractament automatitzat de les dades de caràcter personal.
De l'article 4.2 f) es dedueix que el Projecte no considera les cancel·lacions com a assentaments específics i per això no consten relacionades a l'article 14.
En canvi es troba a faltar una referència a l'assentament de presentació com a assentament autònom assentament que d'altra banda s'hauria de regular.
L'inici del text més que afirmar "son assentaments d'inscripció els relatius a" hauria de dir: "són objecte d'assentament d'inscripció els actes següents".
La referència a la dissolució –lletra f)– hauria de precedir la del nomenament de liquidadors –lletra h)– car és aquella que comporta el nomenament.
A part d'això la inscripció de cancel·lació no només es produeix quan aquesta té lloc d'ofici segons que resulta de l'article 22.
Per tant la lletra j) hauria de parlar genèricament de cancel·lació.
Similarment la introducció del text hauria de dir: "són objecte de nota marginal els actes següents".
L'enunciat no hauria de dir com ara "assentaments d'inscripció de constitució d'associació" sinó simplement "inscripció de constitució d'associació.
És a dir segons l'article 15 a) l'enregistrament de la constitució es fa per un tipus s'assentament –gènere– que es denomina inscripció -espècie- i per tant la inscripció per definició és un assentament.
A part d'això com s'ha dit el contingut del precepte es correspon i per tant almenys en bona part repeteix allò que s'indica a l'article 4.1 a).
S'insisteix doncs en la conveniència de reduir la referència que aquest últim article fa a la constitució.
I dit això es reitera la conveniència de preveure la inscripció dels estatuts per les raons allí exposades.
Per les raons indicades en comentar l'article 18 els enunciats haurien de ser "inscripció de modificació d'estatuts"; "inscripció de cancel·lació; "inscripció de declaració d'utilitat pública i de la seva renovació" –que en realitat podria reduir-se a la declaració només– i "inscripció de nomenament i separació de liquidadors –que es podria reduir al nomenament–.
Atès el seu contingut seria convenient d'intercanviar-ne l'ordre.
És a dir primer és l'acord de dissolució que conté el nomenament de liquidadors i després un cop acabat el procés liquidatori la cancel·lació.
És innecessària si s'entén que les normes que s'hi preveuen han de ser de caràcter només organitzatiu d'acord amb els articles 61 i 62 de la Llei 13/1989 de 14 de desembre d'organització procediment i règim jurídic de la Generalitat de Catalunya.
En altre cas el seu contingut seria contrari als esmentats preceptes.
Amb la consideració de les observacions efectuades es pot elevar al Govern per a la seva aprovació el Projecte de decret pel qual s'aprova el reglament d'organització funcionament i publicitat del Registre d'Associacions.