Ministeri de Planificació del Desenvolupament
Vigilància de la qualitat de l'aire
Xarxa Nacional de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica
Règim especial a les zones d'atmosfera contaminada
Característiques de la zona d'atmosfera contaminada
Declaració de zona d'atmosfera contaminada
Efectes de la declaració de zona d'atmosfera contaminada
Règim especial a les zones declarades d'atmosfera contaminada
Caracterització de les situacions d'emergència
Declaració de la situació d'emergència
Actuacions en els estats d'emergència
Activitats industrials potencialment contaminadores de l'atmosfera
Règim especial de les activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera
Instal·lació, ampliació, modificació o trasllat d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera
Autorització de posada en marxa i funcionament
Control, inspecció i vigilància de funcionament de les instal·lacions
Disposició derogatòria primera - Disposició derogatòria cinquena
Normes tècniques de nivells d'immissió
Catàleg d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera
Relació dels principals contaminants de l'atmosfera
Nivells d'emissió de contaminants a l'atmosfera per a les principals activitats industrials potencialment contaminadores de l'atmosfera
La Llei 38/1972, de 22 de desembre, de protecció de l'ambient atmosfèric, estableix les línies generals d'actuació del Govern i serveis especialitzats de l'Administració pública per prevenir, vigilar i corregir les situacions de contaminació atmosfèrica, qualssevol que siguin les causes que la produeixin.
No obstant això, cal posar de manifest que l'esperit de la Llei esmentada és garantir la continuïtat del procés de desenvolupament sense detriment dels imperatius sanitaris a què té dret la població.
Atesa la complexitat del problema de la contaminació i les seves implicacions tècniques, econòmiques, socials i sobre l'ordenació del territori, resulta necessari desenvolupar gradualment la Llei esmentada per aconseguir la major eficàcia de la seva posada en pràctica, mitjançant disposicions reglamentàries que, en interès d'una economia legislativa desitjable, han de ser reduïdes al mínim sense perjudici de la diversitat o especialitat indispensable.
Com s'assenyala en l'exposició de motius de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric, el problema de la contaminació atmosfèrica té dues vessants: la de les immissions (qualitat de l'aire) i la de les emissions de contaminants procedents de l'exercici de certes activitats.
En aquest sentit, el desplegament de la Llei haurà de constar de dues parts ben diferenciades, la primera atén als aspectes higienicosanitaris i la segona, als aspectes tecnicoeconòmics.
Dins de la primera vessant abans esmentada, aquest Decret estableix els nivells d'immissió (normes de qualitat de l'aire), en aplicació del que estableix l'article 2n de la Llei, i determina les característiques i funcions de la Xarxa Nacional de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica prevista a l'article 10 de la Llei, amb detall suficient per fixar les esferes de responsabilitat.
També es dedica una atenció especial a la primera part del Decret a la caracterització de les zones d'atmosfera contaminada, d'acord amb el que preveu l'article 5è de la Llei, i les situacions d'emergència, així com el procediment per arribar a declaracions d'aquesta naturalesa.
L'aspecte de les emissions és previst a la segona part d'aquest Decret.
Amb aquesta finalitat, en compliment del que estableix l'article 3r, número 3, s'inclou un «Catàleg d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera».
D'altra banda, en aplicació del que disposa l'article 3r, número 1, es fixen els nivells d'emissió de contaminants a l'atmosfera de les principals activitats industrials potencialment contaminadores, que els titulars de focus emissors estan obligats a respectar.
Els nivells d'emissió no poden ser uniformes per a totes les activitats, atès que les característiques de procés, matèries primeres utilitzades, condicions de la instal·lació i, en conseqüència, la composició dels efluents, difereixen notablement, així com els costos de depuració necessaris i suportables.
Els nivells d'emissió fixats s'han de considerar com a provisionals i subjectes a futures revisions, atès que aquests -en aplicació del principi que hi ha darrere de l'esperit de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric sobre l'adopció dels millors mitjans pràctics disponibles- són funció dels processos de fabricació utilitzats, dels avenços de la tecnologia anticontaminació, de l'evolució del mercat internacional de productes manufacturats i de les solucions que es donin a la crisi energètica i de proveïment de matèries primeres.
D'altra banda, en el moment actual no existeix un consens internacional sobre la fixació d'aquests nivells, si bé és previsible que, a mitjà termini, els organismes internacionals competents puguin aprovar algunes recomanacions sobre això.
La fixació dels nivells d'emissió ha de preveure diverses situacions com és el tracte diferent que cal donar a les noves indústries i a les ja existents, però, al mateix temps, han de projectar-se a diversos horitzons per tal de forçar la tècnica a trobar solucions cada vegada millors, sense que necessàriament hagin de ser més costoses.
La política ambiental ha de tenir per objectiu la fixació de límits cada vegada més exigents, comptant sempre amb el fet que la tecnologia és un factor summament dinàmic.
Finalment, dins de la segona part d'aquest Decret, s'estableixen les normes sobre instal·lació, ampliació, modificació, localització i funcionament de les activitats industrials potencialment contaminadores de l'atmosfera.
Aquestes normes comprenen els aspectes de sol·licitud d'autorització administrativa, control de posada en marxa i vigilància de funcionament.
Finalment, es fa referència al règim sancionador per incompliment de les condicions exigides, i es desenvolupen, amb la ponderació possible, les previsions establertes en la Llei esmentada per conjugar la defensa del medi ambient amb la continuació del procés de desenvolupament dins d'uns límits justos.
Aquesta normativa ha de ser necessàriament completada amb altres disposicions que, per la seva complexitat, especialització i règim particular, requereixen un tractament especial per part dels ministeris i organismes competents.
Entre aquestes disposicions escau citar el Reglament sobre instal·lacions de combustió des del punt de vista d'emissió de contaminants, les normes d'homologació de cremadors, les normes de qualitat i condicions d'utilització dels combustibles i carburants per reduir la contaminació atmosfèrica, les normes de càlcul d'alçària de les xemeneies industrials per aconseguir la dispersió adequada dels contaminants i les normes sobre mètodes unificats per a l'anàlisi de contaminants.
Les emissions gasoses procedents dels vehicles automòbils han estat ja regulades pel Decret 3025/1974, de 9 d'agost, que desplega la Llei 38/1972, de 22 de desembre, de protecció de l'ambient atmosfèric, quant a la contaminació produïda pels vehicles de motor.
El funcionament de les calefaccions, quant a la contaminació atmosfèrica, es regeix per la seva normativa específica.
Tot això, tanmateix, resultaria d'aplicació difícil si no es disposés dels mitjans econòmics i humans necessaris així com dels instruments jurídics adequats per a la defensa dels interessos socials.
Amb aquesta finalitat, la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric preveu la instrumentació del procediment d'urgència per aplicar la legislació laboral al personal afectat per la suspensió o clausura d'activitats industrials o equivalents, així com el dictat de les disposicions necessàries per a l'efectivitat dels beneficis que podrà atorgar el Govern a les activitats que resultin afectades per les disposicions de la Llei referida.
Així mateix, la Llei es refereix a altres aspectes importants i assenyala explícitament que, en tot cas, s'ha de procurar dotar de personal i mitjans suficients els departaments i organismes competents en matèria de contaminació atmosfèrica.
En virtut d'això, a iniciativa de la Comissió Interministerial del Medi Ambient, amb l'informe de l'Organització Sindical, d'acord amb el dictamen del Consell d'Estat, a proposta del ministre de Planificació del Desenvolupament i amb la deliberació prèvia del Consell de Ministres en la seva reunió del dia 24 de gener de 1975,
Com a òrgan promotor i de coordinació de les actuacions en matèria de defensa contra la contaminació atmosfèrica, la Comissió Interministerial del Medi Ambient ha d'actuar amb les atribucions que li confereix el Decret 888/1972, de 13 d'abril.
Els ministeris, corporacions locals i organismes autònoms, independentment de les competències que les lleis els atorguen, tenen, quant a la defensa contra la contaminació atmosfèrica, les atribucions següents:
A) És competència del Ministeri de la Governació vigilar, avaluar i estudiar l'evolució de la contaminació atmosfèrica en els ambients exteriors, i coordinar la tasca dels ajuntaments que posseeixin una xarxa pròpia de vigilància de la contaminació.
Els governadors civils, sense perjudici de les facultats que amb caràcter general els confereix l'ordenament jurídic, tenen les competències que els atribueixen la Llei 38/1972, de 22 de desembre i aquest Reglament quant a la declaració de zones d'atmosfera contaminada i de situacions d'emergència.
B) Competeix als ministeris d'Indústria i Agricultura, segons l'activitat industrial de què es tracti, proposar al Govern la fixació dels nivells màxims d'emissió de contaminants a l'atmosfera per a cada activitat industrial, recomana, si és procedent, imposar en cada cas particular les tècniques més adequades per reduir les emissions contaminants al mínim possible compatible amb els imperatius econòmics, així com vigilar el compliment dels nivells d'emissió exigits i el seu mesurament.
Per a l'aplicació del que s'ha disposat anteriorment cal atenir-se al que regulen el Decret llei d'1 de maig de 1952, i el Decret 508/1973, de 15 de març, sobre competències dels ministeris d'Indústria i Agricultura en matèria d'indústries agropecuàries i forestals.
C) És competència del Ministeri d'Obres Públiques adoptar les mesures necessàries per evitar la contaminació produïda per les activitats següents:
a ) Moviments de terres, obres i demolicions com a conseqüència de les activitats del Ministeri esmentat.
b ) Manipulacions de minerals i altres matèries contaminants en zones portuàries.
c ) Construcció i reparació d'obres públiques, conseqüència de les activitats d'aquest Ministeri.
d ) Explotació de pedreres i extracció d'àrids i arenes, així com la seva fabricació artificial, realitzades per aquest Ministeri o amb la seva autorització i destinades a obres públiques.
D) Les corporacions locals han de vetllar pel compliment, dins de les seves demarcacions territorials respectives, de les disposicions legals sobre la matèria, que regula aquest Reglament, i adaptar-hi les ordenances municipals.
Els alcaldes, independentment de la seva facultat d'atorgar les llicències d'instal·lació o obertura, modificació o trasllat dels establiments o activitats industrials, han de vigilar el compliment d'aquestes ordenances, i quan disposin de serveis adequats, a les zones declarades, totalment o parcialment, d'atmosfera contaminada, poden vigilar i mesurar els nivells d'emissió.
Els mètodes d'anàlisi i de mesurament dels nivells d'immissió i d'emissió han de complir les instruccions que dictin els ministeris de la Governació i Indústria, respectivament, amb l'informe previ de la Comissió Interministerial del Medi Ambient.
De conformitat amb el que estableix l'article 2 de la Llei 38/1972, de 22 de desembre, de protecció de l'ambient atmosfèric, els nivells d'immissió, criteris de ponderació i índexs de contaminació en les immissions per a les situacions admissibles, així com per a la declaració de zones d'atmosfera contaminada i en situació d'emergència, són les que es detallen en l'annex I d'aquest Decret.
Els nivells esmentats poden ser modificats pel Govern a proposta de la Comissió Interministerial del Medi Ambient, amb l'informe previ de l'Organització Sindical.
El control de les situacions de fet, en relació amb els nivells d'immissió establerts, l'ha de portar a terme en tot l'àmbit nacional el Ministeri de la Governació, mitjançant la Xarxa de Vigilància i Previsió a què es refereix l'article 10 de la Llei esmentada, les característiques de la qual es desenvolupen en el capítol següent d'aquest Decret.
Es crea la Xarxa Nacional de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica, a què es refereix l'article 10 de la Llei 38/1972, de 22 de desembre, que depèn administrativament del Ministeri de la Governació.
Aquesta Xarxa està constituïda per un centre nacional, radicat a la Direcció General de Sanitat; els centres de recepció de dades de les regions meteorològiques que les necessitats imposin, adscrits a les direccions provincials de Sanitat que es designin i tots els centres d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica pertanyents a l'Estat, a la província, al municipi o als particulars, dels quals depenen els sistemes sensors i els equips mètrics, així com els laboratoris d'anàlisi.
S'entén per regió meteorològica una regió definida per límits geogràfics naturals a la qual corresponen determinats valors normals dels elements meteorològics principals.
Correspon al Centre Nacional de Vigilància i Control de la Contaminació Atmosfèrica:
a ) Requerir, amb la periodicitat que es determini, dels centres de recepció de dades, l'enviament de la informació obtinguda en els centres d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica per les estacions sensores i equips mètrics integrats a la Xarxa Nacional, sobre els contaminants que figuren a l'annex I d'aquest Decret i es generin a la zona d'influència de les estacions, i conjugar-les, quan es determini, amb les dades corresponents sobre microclimes i amb paràmetres de tipus sanitari.
b ) Realitzar estudis evolutius de la contaminació i sistematitzar la informació que rebi, de manera que se'n faciliti la interpretació posterior.
c ) Analitzar periòdicament el curs dels estats de contaminació d'acord amb la incidència higiènica i sanitària dels nivells assolits, i relacionar-los amb els temps d'exposició i les seqüències amb què es presenten, i estudiar-ne la nocivitat sobre els béns materials.
d ) Subministrar les dades obtingudes, hagin estat ponderades o no prèviament, a fi de presentar als organismes competents i particulars interessats les diverses situacions de l'estat de la contaminació, així com les condicions de morbiditat i mortalitat humanes ocasionades per la contaminació atmosfèrica.
e ) Interpretar la informació elaborada a fi de presentar als organismes competents, en cada cas, el possible quadre d'opcions o alternatives decisòries respecte a les declaracions de la zona d'atmosfera contaminada o de situacions d'emergència, i adoptar mesures concretes respecte a focus emissors singularitzats.
f ) Proposar al Govern, amb l'informe previ de la Comissió Interministerial del Medi Ambient, els criteris i normes relatius a les instal·lacions, procediments i mètodes de mesures de la Xarxa Nacional, així com per al tractament de la informació obtinguda.
Així mateix, vetllar per la idoneïtat dels sistemes utilitzats i la qualitat dels mesuraments.
Els centres de recepció de dades s'encarreguen de coordinar i ordenar els centres d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica compresos en la seva regió meteorològica natural, així com d'informar les autoritats responsables de l'estat de la contaminació de l'aire, pel mitjà de comunicació més ràpid al seu abast, en les situacions d'emergència, tant de fet com previsibles, que puguin presentar-se.
Els mesuraments obtinguts pels centres d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica s'han de subministrar d'ofici i amb la periodicitat que es determini, al centre de recollida de dades de què depenguin, excepte en les situacions d'emergència, que els han de comunicar immediatament així que es coneguin.
Tot això sense perjudici del que preveu l'article 76 d'aquest Decret.
La Xarxa s'estén a tot el territori nacional i, funcionalment, integra tots els centres d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica existents en l'actualitat o que es creïn en el futur, sempre que compleixin els mínims condicionants tècnics que s'estableixen reglamentàriament.
Formen part de la Xarxa tots els centres d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica que pertanyen a l'Estat, la província o el municipi, qualsevol que sigui la seva dependència orgànica i règim administratiu o econòmic.
A les zones declarades d'atmosfera contaminada o a les que s'assoleixin amb freqüència situacions d'emergència és obligatori per als municipis corresponents la creació d'un centre d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica.
Poden també incorporar-se a la Xarxa Nacional els sistemes de mesurament que pertanyin a empreses o institucions privades i compleixin les normes tècniques adequades i sol·licitin la seva inclusió; a partir d'aquest moment tenen el caràcter de centre d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica.
Aquest caràcter el perden quan no compleixen les normes tècniques referides o les obligacions exigibles, així com a petició pròpia a partir del moment que ho accepti l'Administració.
Les dades corresponents a emissions s'han de transmetre als centres de recepció de dades.
A les zones considerades d'atmosfera higiènicament admissible, entenent-se com a tals les que no hagin estat declarades zones d'atmosfera contaminada, és tasca preceptiva de la direcció provincial de sanitat corresponent la vigilància i previsió de la contaminació.
Els ajuntaments que intentin instal·lar equips de mesurament amb caràcter voluntari, han de fer-ho d'acord amb les normes que desplega aquest Decret, a l'efecte de poder considerar-los com a centres d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica.
Els particulars interessats són autoritzats a incorporar-se a la Xarxa Nacional en qualsevol cas, si bé han d'adequar les seves instal·lacions a les mateixes condicions tècniques que les oficials.
Per a les estacions de la Xarxa Nacional es poden imposar les servituds forçoses que s'estimin necessàries en cada cas, amb la indemnització prèvia que correspongui legalment.
Les estacions es classifiquen en quatre categories, segons les seves característiques i el nombre de paràmetres susceptibles de ser mesurats:
Correspon a les estacions amb sistemes sensors que permetin el mesurament continu d'un o diversos contaminants i dels paràmetres necessaris de microclima.
Han d'estar dotades de registrador incorporat o transmissor a distància, però en tots dos casos la informació recollida ha de ser susceptible de comunicar-se de manera immediata a l'organisme encarregat de la previsió de la contaminació.
Són les que com a mínim puguin subministrar valors de mitjana de 24 hores per als contaminants: diòxid de sofre, partícules en suspensió, òxids de nitrogen, hidrocarburs i plom Subministren mesuraments periòdics de monòxid de carboni.
Juntament amb les dades mesurades han d'incorporar-se les dades meteorològiques que siguin mitjana de l'estació més pròxima.
Disposen de sistemes específics per a un contaminant individualitzat, en una mitjana de 24 hores, juntament amb la possibilitat d'analitzar el contingut de diòxid de sofre i partícules en suspensió.
Correspon a les estacions que aportin els valors que siguin mitjanes de 24 hores de diòxid de sofre i partícules en suspensió.
En cadascun dels sistemes que es componen d'estacions de les diferents categories així definides per a una localització específica, cal disposar del nombre d'elements sensors que reglamentàriament es determini, a fi que les zones d'influència corresponents a cada sensor recobreixin totalment el lloc sotmès a vigilància.
Només són acceptables per a la Xarxa Nacional de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica les dades obtingudes seguint les tècniques patró prefixades per a cada contaminant pel Ministeri de la Governació, amb l'informe previ de la Comissió Interministerial del Medi Ambient.
Tant els sistemes per a la captació i determinació posterior en el laboratori dels nivells de contaminació, com els de mesurament continu amb registrador incorporat o transmissor a distància, han d'ajustar-se a les normes que reglamentàriament estableixi el Ministeri de la Governació, amb l'informe previ de la Comissió Interministerial del Medi Ambient, per a la tècnica analítica de què es tracti.
Qualsevol nucli de població, lloc o àrea territorial determinada ha de ser declarat zona d'atmosfera contaminada, de conformitat amb el que estableix l'article 5, apartat 1, de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric, quan s'assoleixin els nivells assenyalats a aquest efecte en l'annex I d'aquest Decret per als òxids de sofre i partícules en suspensió o les seves barreges, o bé quan s'excedeixin per als altres contaminants que s'hi indiquen els valors de concentració mitjana en 24 hores durant 15 dies en l'any, o deu en un semestre, encara que s'observin els nivells d'emissió autoritzats pel Govern.
La necessària informació sobre la situació de la qualitat de l'aire ha de ser subministrada per la Xarxa Nacional de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica, amb dades que comprenguin, almenys, un període de sis mesos.
A les zones declarades d'atmosfera contaminada s'ha de fer pública la delimitació territorial amb la precisió necessària, en la qual s'han d'aplicar les mesures del règim especial de protecció aplicables.
Qualsevol persona, natural o jurídica, pública o privada, pot dirigir-se per escrit motivat a l'alcalde, governador civil o director general de Sanitat, per expressar enraonadament la situació de contaminació i sol·licitar la tramitació de l'expedient perquè es declari, si és procedent, zona d'atmosfera contaminada.
La Direcció General de Sanitat o el governador civil, si s'escau, quan s'hi dirigeixin les peticions a què es refereix l'article anterior, si les estimen justificades, les han de remetre a l'alcalde o alcaldes de la zona denunciada, a fi que iniciïn la tramitació de l'expedient.
L'alcalde o alcaldes a què es refereixen els dos articles anteriors han d'incorporar a l'expedient l'informe dels serveis contra la contaminació atmosfèrica, de l'ajuntament respectiu, quan n'hi hagi, i l'acord del ple de l'ajuntament, i donar-hi el seu parer.
Un cop acomplert això, l'alcalde o alcaldes dels municipis afectats han de remetre l'expedient al governador civil de la província respectiva, el qual, escoltada la Comissió Provincial de Serveis Tècnics, l'ha de fer arribar al Ministeri de la Governació perquè, amb l'informe previ de la Direcció General de Sanitat, el remeti a la Comissió Interministerial del Medi Ambient, la qual, escoltada l'Organització Sindical, ha d'elevar la seva proposta al Consell de Ministres perquè adopti la resolució pertinent.
Quan el Ministeri de la Governació, atès l'informe que facilitin els serveis de la Xarxa Nacional de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica, consideri justificat iniciar l'expedient de declaració de zona d'atmosfera contaminada, ha de sol·licitar un informe de l'ajuntament o ajuntaments interessats, i elevar la proposta corresponent al Consell de Ministres de conformitat amb el procediment que estableixen els articles 18 i 19.
L'expedient s'ha de concloure en un termini no superior a tres mesos comptats a partir de la data de la denúncia o de la seva ordre d'iniciació.
Quan en iniciar l'expedient no es disposi de les dades a què s'al·ludeix a l'article 14, el termini assenyalat s'ha de comptar a partir del moment en què en disposi la Xarxa Nacional de Vigilància, que cada tres mesos ha d'informar l'interessat sobre el seu estat.
La declaració de zona d'atmosfera contaminada acordada pel Govern implica l'adopció de les mesures que el governador civil imposi d'entre les assenyalades a l'article 6, número 2, de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric i de les que el Govern acordi en formular la declaració segons l'apartat tres del mateix article, així com l'organització i el manteniment dels centres d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica previstos a la Xarxa Nacional de Vigilància i Previsió, per l'ajuntament o ajuntaments afectats, de manera independent o mancomunada, o, si s'escau, per agrupació forçosa segons el procediment previst a la Llei de règim local.
Al mateix temps dóna dret als beneficis que el Govern determini a proposta del Ministeri d'Hisenda, d'acord amb el que estableix l'article 11 de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric esmentada.
El Govern, a proposta de la Comissió Interministerial del Medi Ambient, pot establir uns límits d'emissió més estrictes que els de caràcter general i exigir als titulars dels focus emissors l'adopció de sistemes o mesures correctores que, d'acord amb l'estat de la tècnica, assegurin la reducció de l'emissió de contaminants a l'atmosfera, segons prescriu l'article 3, número 2, de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric.
Així mateix, el Govern pot, a més, prohibir la instal·lació o ampliació de les activitats que expressament determini en cada zona d'atmosfera contaminada, d'acord amb l'article 6, número 3, de la Llei esmentada.
La cessació de la declaració d'atmosfera contaminada ha de ser decretada pel Govern, a proposta de la Comissió Interministerial del Medi Ambient, escoltada l'Organització Sindical i amb l'informe previ del Ministeri de la Governació, de la comissió provincial de serveis tècnics respectiva i de la corporació o corporacions locals interessades.
La cessació de la declaració d'atmosfera contaminada porta implícites les obligacions i drets a què va donar lloc la declaració.
A les zones declarades d'atmosfera contaminada s'aplica el règim especial que s'indica tot seguit, al qual han d'adaptar-se les ordenances municipals que determina l'article 9 de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric.
Els centres d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica a què es refereix l'article 22 d'aquest Decret han de reunir les característiques tècniques que s'indiquen per als de primera categoria a l'article 13.
Els municipis els termes municipals dels quals estiguin declarats parcialment o totalment com d'atmosfera contaminada estan obligats a establir, amb caràcter específic, un servei de lluita contra la contaminació atmosfèrica, en el qual s'ha d'integrar el Centre d'Anàlisi de la Contaminació atmosfèrica, exclusivament dedicat en l'àmbit municipal a estudiar, tramitar, informar i proposar, si s'escau, les resolucions adequades a tots els aspectes, llevat dels estrictament fiscals, que es derivin o siguin conseqüència de la declaració de zona d'atmosfera contaminada.
En aquests serveis, que han de ser independents, mancomunats o, si s'escau, per agrupació forçosa segons el procediment previst a la Llei de règim local, s'hi han d'integrar els centres d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica, als quals correspon la vigilància i mesurament dels nivells d'emissió.
El governador civil, amb l'informe previ de la Comissió Provincial de Serveis Tècnics i escoltats els ajuntaments afectats, pot imposar, d'acord amb les circumstàncies concurrents, totes o algunes de les mesures següents:
a ) L'obligació que en les instal·lacions fixes degudament singularitzades per activitats, empreses, sectors econòmics o àrees s'utilitzin combustibles o fonts d'energia de menor poder contaminant, les característiques dels quals han de ser fixades pel Ministeri d'Indústria, i que els cremadors que s'hi utilitzen compleixin les condicions que reglamentàriament estableixi el departament esmentat.
b ) L'obligació que en les instal·lacions industrials que determini el ministeri competent per raó de l'activitat es disposi d'una reserva de combustibles especials que cobreixi les seves necessitats de consum durant un mínim de sis dies per ser utilitzades si es declara i mentre duri la situació d'emergència prevista a l'article 7 de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric, com a mesura transitòria i prèvia a l'aturada o limitació d'horari en el funcionament de la instal·lació.
c ) La prohibició d'instal·lar nous incineradors de residus sòlids urbans que no compleixin els límits d'emissió especialment fixats per a la zona, així com l'obligació d'instal·lar elements correctors adequats en els incineradors existents que no compleixin les condicions assenyalades.
d ) L'obligació que els generadors de calor que s'instal·lin durant la vigència del règim especial utilitzin fonts d'energia no contaminants o combustibles especials i disposin en tot cas d'instal·lacions adequades per impedir o disminuir la contaminació.
e ) L'adopció de les mesures necessàries dins del perímetre afectat per disminuir els efectes contaminants produïts pel trànsit urbà o interurbà.
f ) L'aplicació amb caràcter general de normes més eficaces per a la disminució o depuració prèvia de les emissions i, si s'escau, la dispersió més adequada a la sortida dels focus emissors.
Als efectes previstos en l'apartat a de l'article precedent, les centrals tèrmiques i indústries grans consumidores de combustibles –s'entenen com a tals les que tenen instal·lacions de combustió amb potència calorífica global superior a dos mil tèrmies per hora- situades en zones d'atmosfera contaminada han de disposar d'una reserva de combustible net per assegurar el seu funcionament durant almenys sis dies.
Es defineixen com a combustibles nets l'energia elèctrica, el gas natural, els gasos liquats de petroli, els gasos manufacturats, els combustibles líquids amb baix índex de sofre i els combustibles sòlids amb les limitacions en contingut de sofre, cendres i volàtils que fixi el Ministeri d'Indústria.
Aquest combustible s'ha d'utilitzar en situació d'emergència o quan es prevegi que es produirà.
A les zones d'atmosfera contaminada queda terminantment prohibit subministrar i utilitzar combustibles d'alt poder contaminant, d'acord amb les normes que es dictin a aquest efecte.
El Govern ha d'adoptar les mesures adequades per garantir el subministrament de combustibles nets a les zones en què el seu consum sigui obligat.
A les zones d'atmosfera contaminada s'ha d'exigir a les indústries existents una dispersió més intensa dels contaminants, i es pot establir per a això, entre altres alternatives, la modificació de les alçàries de les xemeneies.
Qualsevol nucli de població, lloc o àrea territorial determinada serà declarat en situació d'emergència, d'acord amb l'article 7 de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric, quan s'assoleixin els nivells assenyalats a aquest efecte en l'annex I d'aquest Decret per als òxids de sofre, partícules en suspensió o les seves barreges, òxids de nitrogen i monòxid de carboni, o bé quan es tripliquin per als altres contaminants que s'hi indiquen els valors de contaminació mitjana de 24 hores, encara que s'observin els nivells d'emissió autoritzats pel Govern, tant si són motivats per causes meteorològiques com accidentals.
La informació necessària sobre l'estat de la qualitat de l'aire ha de ser subministrada per la Xarxa Nacional de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica.
A l'àrea territorial afectada s'han de fer públics i amb la precisió necessària els límits en què caldrà aplicar el règim de protecció aplicable, mitjançant procediments normalitzats.
En les localitats en què sigui racionalment previsible assolir la situació d'emergència, ateses les condicions atmosfèriques especials del lloc i les circumstàncies de concentració industrial, així com en els casos en què s'hagi presentat anteriorment la situació de fet, el governador civil, a iniciativa seva o a proposta de la corporació o corporacions locals afectades, amb l'informe previ de la Comissió Provincial de Serveis Tècnics d'acord amb el règim establert en els articles 17 al 20, tots dos inclusivament, ha d'adoptar les mesures indicades en el títol anterior i establir un pla d'actuació previ que tendeixi a pal·liar els efectes perjudicials del risc potencial que comporten aquestes situacions anòmales, així com el compliment de les previsions assenyalades en els articles 6 i 7 d'aquesta disposició.
Així mateix s'han de determinar expressament les activitats, instal·lacions i serveis que, pel fet de ser serveis assistencials insubstituïbles, hospitalaris o anàlegs, o pels danys i perjudicis superiors i irreparables que puguin inferir al bé comú, han de ser eximides de complir parcialment o totalment les prevencions del pla.
Les normes d'actuació específiques per a la situació d'emergència s'han d'atenir al que preveu l'article 8è de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric, en el sentit que determinades activitats poden ser eximides, amb caràcter general, totalment o parcialment, del compliment estricte de les mesures previstes en el reglament aplicable a les zones en situació d'emergència.
Les normes específiques esmentades les ha de dictar, amb l'informe de la Comissió Interministerial del Medi Ambient i de l'Organització Sindical, el ministeri competent per raó de l'activitat.
Un cop detectades pel centre o centres d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica les condicions d'emergència de fet, i quan hi concorrin circumstàncies meteorològiques o d'un altre tipus que facin preveure que es produiran en un curt termini de temps, s'ha de passar la informació, tal com es considera a l'article 9 d'aquest Reglament, al governador civil corresponent.
Un cop assolides les motivacions suposades a l'article anterior, el governador civil pot, d'ofici, executar la declaració, i són aplicables de manera automàtica les previsions que estableix l'article 35.
En les localitats en què es produeixin emissions que donin lloc a situacions d'emergència freqüents, s'hi ha d'aplicar el règim especial establert per a les zones d'atmosfera contaminada.
Atesa la gravetat de l'emergència, el governador civil ha d'adoptar, al temps de la declaració o durant l'episodi, totes o algunes de les mesures següents:
a ) Quant als focus emissors de contaminació a l'atmosfera, amb excepció dels vehicles de motor:
Disminució del temps o modificació de l'horari de funcionament en les instal·lacions i activitats que contribueixin a la contaminació o suspensió del funcionament de les que no hagin ajustat els seus nivells d'emissió al que estableix l'article 3 o no hagin observat les prescripcions de l'article 6è de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric.
Per adoptar les mesures esmentades, el governador civil ha de sol·licitar l'informe dels ministeris competents per raó de les activitats implicades.
Limitar o prohibir la circulació de tota classe de vehicles amb les excepcions necessàries per garantir l'atenció dels serveis sanitaris, d'incendis, de seguretat i ordre públic i de defensa nacional.
Quan es declari la situació d'emergència, la delegació provincial del ministeri competent, per raó de l'activitat, ha de procedir immediatament a estudiar les causes d'origen industrial que hagin pogut contribuir a la pertorbació esmentada a la zona i ha de proposar a la superioritat les accions que s'han de prendre.
Quan es declari la situació d'emergència, les indústries qualificades com a potencialment contaminadores hauran de comunicar a la delegació provincial del ministeri competent per raó de l'activitat, pel mitjà més ràpid disponible, que han adoptat les mesures previstes per a aquests casos, i esmentar especialment les eventuals emissions anormals de contaminants que hagin pogut coincidir amb la situació d'emergència; la delegació provincial n'haurà de donar compte al governador civil.
Un cop desaparegudes les causes que van provocar la situació d'emergència, l'autoritat que la va declarar n'ha de determinar el cessament i deixar sense efecte les mesures adoptades.
Als efectes previstos a l'article 3, número 3, de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric, es qualifiquen com a activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera les incloses en el catàleg que apareix en l'annex III d'aquest Decret i qualsevol altra activitat de naturalesa similar.
S'entén per activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera les que, per la seva pròpia naturalesa o pels processos tecnològics convencionals utilitzats, constitueixen o poden constituir un focus de contaminació atmosfèrica.
Als efectes d'aquest Decret, s'entén per contaminació sistemàtica l'emissió de contaminants de manera continuada o intermitent i sempre que existeixin emissions esporàdiques amb una freqüència mitjana superior a dotze vegades per any, amb una durada individual superior a una hora, o amb qualsevol freqüència, quan la durada global de les emissions sigui superior al 5 per 100 del temps de funcionament de la planta.
S'entén per contaminants de l'atmosfera, entre d'altres, les matèries que es detallen en l'annex III d'aquest Decret.
Amb l'acord previ del Govern, a proposta de la Comissió Interministerial del Medi Ambient i amb l'informe previ de l'Organització Sindical, els ministeris competents per raó de l'activitat de què es tracti han de modificar, completar i perfeccionar el catàleg d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera d'acord amb el que aconsellin l'experiència adquirida i les innovacions que s'hagin presentat en els processos productius.
S'entén per nivell d'emissió la concentració màxima admissible de cada tipus de contaminant en els abocaments a l'atmosfera, mesurada en pes o volum, segons la pràctica corrent internacional, i en les unitats d'aplicació que corresponguin a cadascun d'ells.
El nivell d'emissió pot també ser fixat pel pes màxim de cada substància contaminant abocada a l'atmosfera sistemàticament en un període determinat o per unitat de producció.
D'acord amb el que preveu l'article 3r, número 3, de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric, en l'annex IV d'aquest Decret s'estableixen amb caràcter general els límits a què han de subjectar-se les emissions de fums, sutges, pólvores, gasos i vapors contaminants procedents de les principals activitats industrials potencialment contaminadores, sigui quina sigui la seva localització.
El Govern, a proposta del ministeri competent per raó de l'activitat, ha de determinar uns nivells més estrictes que els establerts amb caràcter general, per a determinades activitats industrials, atesa la seva localització, així com el tipus i volum de contaminants emesos.
Els titulars d'activitats potencialment contaminadores estan obligats a respectar els nivells d'emissió de contaminants a l'atmosfera que s'indiquen en l'annex IV d'aquest Decret, sense necessitat d'un acte de requeriment o subjecció individual.
Els nivells d'emissió esmentats han d'entendre's sense dilució prèvia amb aire, llevat de casos específics degudament justificats i autoritzats.
Els límits de les emissions a l'atmosfera d'altres contaminants o altres activitats no especificades en l'annex IV d'aquest Decret els ha d'establir, en cada cas particular, el ministeri competent per raó de l'activitat, amb un informe previ de l'Organització Sindical.
Les emissions dels contaminants no especificats en l'annex III han de ser tals que els nivells d'immissió resultants compleixin el que es prescriu en l'annex I d'aquest text legal sobre normes tècniques de nivells d'immissió, o, si no n'hi ha, no han d'excedir la trentena part de les concentracions màximes permeses en l'ambient interior de les explotacions industrials que assenyala el Reglament d'activitats molestes, insalubres, nocives i perilloses, aprovat per Decret de 30 de novembre de 1961.
L'índex opacimètric dels fums emesos per les instal·lacions de combustió durant el seu funcionament s'ha de regir pel que disposa per a cada activitat l'annex IV d'aquest Decret.
Els nivells d'emissió assenyalats en la columna dos de l'annex IV s'apliquen a les noves instal·lacions.
En el cas d'indústries ja existents, s'hi han d'aplicar els nivells d'emissió de la columna u de l'annex indicat, i s'han d'adaptar a les condicions tècniques esmentades en la forma i terminis que determini el ministeri competent per raó de l'activitat, d'acord amb les circumstàncies que concorrin en cada cas particular, segons els perjudicis produïts, les possibilitats tecnològiques i els condicionants socioeconòmics.
Així mateix, a títol indicatiu i per tenir-ho en compte en la planificació aplicable de mesures correctores, s'indiquen en la columna tres els nivells d'emissió previstos per a 1980.
Quan les circumstàncies ho aconsellin i resultin perjudicats directament i greument persones o béns localitzats a l'àrea d'influència del focus emissor o els nivells generals d'immissió vigents s'excedeixin en els punts afectats, el ministeri competent per raó de l'activitat haurà d'exigir als titulars dels focus contaminadors l'adopció dels millors mitjans pràctics disponibles per reduir els volums d'emissió de contaminants o millorar-ne la dispersió, sense perjudici del que disposa el Reglament d'activitats molestes, insalubres, nocives i perilloses.
En les activitats de construcció i explotació de pedreres s'han de prendre les mesures més adequades per evitar l'emissió de pólvores.
En els parcs d'emmagatzematge a l'aire lliure de materials a granel s'han de prendre les mesures adequades per evitar que l'acció del vent pugui aixecar la pols.
Amb aquesta finalitat, s'han d'aplicar les mesures correctores oportunes, com mantenir el material constantment humitejat, cobrir-lo amb fundes de lona, plàstic o de qualsevol altre tipus o protegir-lo mitjançant la col·locació de pantalles paravent.
Quan es tracti de centrals tèrmiques, autoritzades, en el seu moment, a cremar carbons o altres combustibles de baixa qualitat, amb la finalitat de suplir deficiències energètiques, el Govern podrà admetre que s'excedeixin els nivells d'emissió establerts en l'annex IV si segueixen persistint les causes originals i si així ho aconsellen raons d'interès local fonamentalment de base social i sempre que no se superin els nivells d'immissió fixats.
En casos d'extrema gravetat, en què no sigui tècnicament possible aplicar elements correctors adequats i en conseqüència calgui suspendre o traslladar una determinada activitat industrial, cal atenir-se al que disposen les normes previstes a aquest efecte, dictades d'acord amb el que estableix l'article 11 de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric.
A mesura que l'experiència ho aconselli o els avenços tecnològics ho permetin, els nivells d'emissió establerts en l'annex IV d'aquest Decret han de ser revisats pel Govern a proposta del ministeri o ministeris competents per raó de l'activitat.
No es pot instal·lar, ampliar o modificar cap activitat qualificada com a potencialment contaminadora de l'atmosfera quan, segons el parer del ministeri competent per raó de l'activitat, escoltades la comissió provincial de serveis tècnics respectiva o, si s'escau, la Comissió Central de Sanejament, i els ajuntaments afectats, l'increment de contaminació de l'atmosfera previst, pel que fa a les emissions que el seu funcionament ocasioni, excedeixi els nivells d'immissió establerts.
Les activitats industrials qualificades com a potencialment contaminadores de l'atmosfera, per instal·lar-se, ampliar-se, modificar-se o traslladar-se han de complir les condicions necessàries per limitar la contaminació atmosfèrica, i s'han d'ajustar al que prescriu aquest Decret, sense perjudici d'allò que imposa el règim general d'instal·lació, ampliació i trasllat d'indústries.
Quan es tracti de projectes corresponents a instal·lacions compreses en el grup A del catàleg d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera, la competència per enjudiciar i informar dels projectes sobre mesures correctores i condicions de funcionament correspon als serveis centrals dels ministeris competents per raó de l'activitat.
Els projectes d'instal·lacions compreses en el grup B del catàleg esmentat requereixen el judici i l'informe dels serveis provincials dels ministeris competents per raó de l'activitat.
Quan es tracti d'instal·lacions classificades en el grup primer de l'article 2n del Decret 1775/1967, de 22 de juliol, els serveis provincials esmentats han de remetre aquest informe al centre directiu competent del seu departament.
Els projectes d'instal·lacions compreses en el grup C del catàleg esmentat, així com les instal·lacions que per raó de la importància de les seves emissions a l'atmosfera hi resultin assimilables, poden instal·lar-se, ampliar-se, modificar-se o traslladar-se lliurement pel que fa als aspectes de contaminació atmosfèrica, sense cap més requisit que la declaració formal davant la delegació provincial del departament corresponent que el projecte s'ajusta a les disposicions legals sobre emissió de contaminants a l'atmosfera que els siguin aplicables, la qual cosa s'ha de verificar durant la inspecció prèvia a la posada en marxa, d'acord amb el que preveu aquest títol.
Els informes a què es refereixen els números 2 i 3 de l'article anterior tenen caràcter vinculant per concedir la llicència municipal d'obertura d'indústries potencialment contaminadores de l'atmosfera, així com per adoptar les mesures correctores pertinents, i és causa de denegació d'aquella, sempre que se'n desprengui, que s'excedeixen els nivells d'immissió establerts.
Les noves indústries han de complir els nivells d'emissió establerts en l'annex IV d'aquest Decret.
En el projecte d'instal·lació, ampliació o modificació d'indústries s'han d'adoptar els procediments de dispersió més adequats -xemeneies o temperatures i velocitat de sortida dels gasos- perquè els contaminants vessats a l'atmosfera, respectant-se sempre els nivells d'emissió exigits, es dispersin de manera que no s'excedeixin en l'ambient exterior de la factoria els nivells de qualitat d'aire establerts en l'annex I d'aquest Decret, per a la qual cosa s'ha de tenir present en els càlculs el nivell de contaminació de fons de la zona.
L'adopció dels procediments de dispersió més adequats s'ha d'atenir a les normes vigents del Ministeri de l'Aire, pel que fa al trànsit aeri.
Els informes del ministeri competent per raó de l'activitat, a què es refereix l'article 56 d'aquest Decret, han de determinar les modificacions i comprovacions que es creguin necessàries per millorar la qualitat de les emissions contaminants, i es pot arribar a reduir la capacitat de producció projectada objecte de la sol·licitud, fixar les característiques límits dels combustibles i matèries primeres, així com a altres condicionaments que es jutgin oportuns.
No s'autoritza l'ampliació de cap indústria que no satisfaci els nivells d'emissió que li siguin aplicables, llevat que, juntament amb el projecte d'ampliació, en presenti un altre de depuració dels abocaments ja existents, i s'adoptin els equips anticontaminació que tècnicament i econòmicament siguin viables per a la instal·lació existent, o bé quan les noves instal·lacions corresponents a l'ampliació d'una planta ja existent s'ajustin a uns nivells d'emissió més estrictes que els exigits amb caràcter general per a les noves indústries, de manera que la mitjana de les emissions de la línia de fabricació ampliada no excedeixi les corresponents a una de totalment nova.
En la qualificació i imposició de mesures correctores de les indústries o activitats que efectua la Comissió Provincial de Serveis Tècnics, com a tràmit previ a la llicència municipal d'obertura, s'han de tenir en compte totes les normes a què es refereixen els articles anteriors.
Les llicències i autoritzacions dels ajuntaments i organismes que calguin per a la instal·lació, ampliació o modificació d'indústries no poden ser denegades per raons de protecció de l'ambient atmosfèric quan es prevegi el manteniment dels nivells d'immissió establerts i es respectin els d'emissió que els siguin aplicables.
En els ajuntaments que disposin de centre d'anàlisi de la contaminació atmosfèrica, és preceptiu l'informe d'aquest centre sobre el nivell de la contaminació de fons existent a la zona.
Quan per imperatius de la defensa o d'alt interès nacional el Govern acordi la localització d'una indústria o una altra activitat potencialment contaminadora de l'atmosfera, la decisió serà vinculant per a les corporacions i organismes que hagin d'atorgar les llicències i autoritzacions corresponents, sense perjudici de les seves competències en un àmbit diferent del de la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric.
No s'autoritza la posada en marxa total o parcial de cap activitat que aboqui fums, pólvores, gasos i vapors contaminants a l'atmosfera de les compreses en el catàleg d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera que figura com a annex II d'aquest Decret si prèviament no s'han aprovat i instal·lat els elements necessaris per a la depuració adequada fins als límits legals vigents o, si s'escau, els condicionaments imposats específicament en l'autorització administrativa i un cop comprovats posteriorment la seva eficàcia i el seu funcionament correcte.
L'autorització de posada en marxa pot tenir un caràcter provisional -i així s'hi farà constar quan, per la naturalesa del cas, es necessitin assajos posteriors o experiència de funcionament per acreditar que la instal·lació funcionarà amb les garanties degudes- quant a l'emissió de contaminants.
En el cas previst al número anterior, després d'haver completat el programa de proves i anàlisi d'emissió de contaminants a l'atmosfera durant el temps especificat en l'autorització provisional d'instal·lació o ampliació, el titular de la indústria ha de sol·licitar l'autorització de posada en marxa definitiva.
Qualsevol modificació que una indústria inclosa en els grups A i B del catàleg d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera desitgi introduir en les matèries primeres, maquinària, procés de fabricació o sistema de depuració d'efluents gasosos, que pugui afectar l'emissió de contaminants a l'atmosfera, ha de ser posada en coneixement de la delegació provincial del ministeri competent per raó de l'activitat, i de l'ajuntament respectiu, i ha de seguir el tràmit d'autorització similar al previst per a la instal·lació, ampliació i modificació d'indústries.
Als efectes d'aquest Decret, s'entén per inspecció tot acte de comprovar les emissions de contaminants a l'atmosfera i la seva incidència sobre el medi ambient; l'eficàcia, funcionament i manteniment de les instal·lacions correctores implantades per l'empresa per millorar la qualitat de les emissions; i el correcte disseny, muntatge i ús de les instal·lacions de fabricació que puguin tenir incidències sobre el medi ambient.
També s'inclou dins del concepte d'inspecció tot acte de comprovar tots els punts tècnics o administratius que condicionin l'autorització de funcionament d'una instal·lació a l'efecte d'emissió de contaminants a l'atmosfera.
Sense perjudici de les funcions atribuïdes a les corporacions locals per l'article 2, apartat D, d'aquest Decret, correspon a les delegacions provincials dels ministeris competents per raó de l'activitat, amb l'assistència, si s'escau, de les entitats col·laboradores de l'Administració previstes en el capítol IV d'aquest títol, vigilar el compliment de les condicions imposades en l'autorització de funcionament de les instal·lacions potencialment contaminadores de l'atmosfera i, en general, exercir les tasques d'inspecció que s'hi preveuen.
Totes les instal·lacions qualificades com a potencialment contaminadores han de ser inspeccionades pel ministeri competent per raó de l'activitat -almenys un cop l'any i sempre que s'hagi presentat denúncia fonamentada o es presumeixi que la contaminació pot ser excessiva, incòmoda o perjudicial-, que podrà ser assistit per a aquesta funció per les entitats col·laboradores de l'Administració a què fa referència el capítol IV d'aquest títol, tot això sense perjudici de les funcions de policia atribuïdes als ajuntaments per la Llei de règim local.
Les denúncies presentades pels ajuntaments i direccions de sanitat tenen prioritat absoluta i han de ser tramitades en un termini màxim de quinze dies.
Les inspeccions a què es refereix l'article anterior comprenen les verificacions següents:
a ) Comprovar que continuen complint-se satisfactòriament les condicions establertes en les autoritzacions administratives i les altres legalment exigibles.
b ) Comprovar que es respecten els nivells d'emissió imposats a la indústria, així com la incidència autoritzada sobre la qualitat de l'aire.
Si les verificacions previstes al número precedent fossin negatives, la indústria ha de sotmetre's a un règim de vigilància intensa mentre no cessin les causes que van motivar el judici desfavorable, sense perjudici del que disposen els articles 71 i 88 d'aquest Decret.
En els supòsits de perill manifest de contaminació, els organismes competents poden adoptar les mesures que jutgin necessàries, i requerir el titular de la instal·lació perquè corregeixi al més aviat possible les deficiències que s'hi observin.
En els casos en què el ministeri competent per raó de l'activitat ho estimi convenient i sigui tècnicament i econòmicament possible, pot exigir-se la instal·lació d'aparells de control amb registre incorporat o indicador per vigilar contínuament i periòdicament l'emissió de substàncies contaminants.
Els aparells esmentats han de ser propietat de les empreses i s'han de muntar al lloc que la delegació provincial del ministeri competent designi, i han de ser utilitzats per la persona en qui aquesta delegació delegui.
Les indústries del grup A de catàleg d'activitats potencialment contaminadores han d'efectuar almenys una vegada cada quinze dies un mesurament dels contaminants abocats a l'atmosfera.
Així mateix han d'efectuar setmanalment un balanç estequiomètric del sofre i halògens dels combustibles i matèries primeres utilitzats en processos i en serveis.
Aquests balanços han d'estar a disposició de la delegació provincial corresponent del ministeri competent per raó de l'activitat.
Les indústries classificades en el grup B del catàleg d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera han d'efectuar controls periòdics de les seves emissions.
Les instal·lacions de centrals tèrmiques, fàbriques de ciment, siderúrgia, metal·lúrgia no fèrria, refineries de petroli, fabricació d'àcid sulfúric i fertilitzants i altres que, segons el parer del Ministeri d'Indústria, constitueixin grans focus contaminadors pel volum d'emissions, que es trobin en funcionament, han de disposar d'aparells que permetin determinar la concentració al medi ambient exterior d'anhídrid sulfurós, matèries sòlides en suspensió i sedimentables i altres contaminants específicament assenyalats per a cada activitat pel Ministeri d'Indústria.
Amb aquesta finalitat, l'industrial interessat ha d'ubicar estacions de mesures en diversos cercles concèntrics al voltant de l'activitat potencialment contaminadora, a distàncies prefixades, en el nombre i els llocs que assenyali el Ministeri d'Indústria, d'acord amb les característiques del projecte i els condicionaments geogràfics i meteorològics de la zona.
No s'autoritza la posada en marxa de les instal·lacions esmentades si no porten incorporats els aparells a què es refereix el número 1 d'aquest article.
La instal·lació de les estacions de mesura pot acollir-se als beneficis previstos en els articles 10, número 5, i 11 de la Llei 38/1972, de 22 de desembre, de protecció de l'ambient atmosfèric
S'exceptuen de l'obligació imposada en els números 1 i 2 d'aquest article les plantes industrials que segons el parer del ministeri competent per raó de l'activitat utilitzin tecnologies manifestament netes.
La responsabilitat dels mesuraments periòdics portats a terme en les instal·lacions classificades com a potencialment contaminadores dels grups A i B del catàleg corresponen als seus titulars, si bé poden encomanar aquesta tasca a les entitats col·laboradores de l'Administració a què es refereix el capítol IV d'aquest títol.
Les inspeccions oficials les han de portar a terme els serveis provincials del ministeri competent per raó de l'activitat, així com els ajuntaments corresponents, els quals poden obtenir l'ajuda de les entitats col·laboradores de l'Administració.
D'acord amb el que preveu l'article 10, número 4, de la Llei 38/1972, de 22 de desembre, de protecció de l'ambient atmosfèric, les delegacions provincials dels ministeris competents en matèria de lluita contra la contaminació atmosfèrica han de rebre, d'ofici, la informació procedent de la Xarxa Nacional de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica.
Atesos els valors d'immissió de cada zona, les delegacions provincials esmentades i els ajuntaments han de portar a terme les comprovacions necessàries per verificar la part que els sigui atribuïble a les activitats industrials de la zona i prendre, si s'escau, les disposicions oportunes per a corregir eventualment les anomalies observades i incoar, si correspon, l'expedient sancionador corresponent.
Pel que fa al camp d'aplicació d'aquest Reglament, els funcionaris dels ministeris competents per raó de l'activitat i el personal oficialment designat per realitzar la inspecció i verificació de les instal·lacions potencialment contaminadores de l'atmosfera, en l'exercici de les seves funcions, gaudeixen de la consideració d'«agents de l'autoritat» als efectes del que disposa la legislació penal.
Les empreses industrials han de comunicar a la delegació provincial del ministeri competent per raó de l'activitat i als ajuntaments respectius, amb la major urgència possible, les anomalies o avaries de les seves instal·lacions o sistemes de depuració dels efluents gasosos que puguin repercutir en la qualitat de l'aire de la zona.
Les indústries potencialment contaminadores dels grups A i B del catàleg que tinguin una plantilla de personal superior a 250 persones han de disposar d'un servei dedicat a la resolució dels problemes que siguin susceptibles de plantejar sobre la qualitat del medi ambient exterior.
En l'exercici de les funcions inspectores, en matèria de contaminació, els organismes que les tenen atribuïdes poden comptar amb l'assistència d'entitats col·laboradores creades en el si d'organismes i entitats de caràcter públic.
El règim de funcionament d'aquestes entitats col·laboradores el determina el ministeri competent per raó de l'activitat.
Perquè les entitats puguin tenir la qualificació de col·laboradores les ha d'aprovar com a tals el ministeri corresponent atesa la seva competència tècnica i les seves disponibilitats d'equip.
La comprovació de l'incompliment de les obligacions a què se subjecten les entitats col·laboradores poden donar lloc a la retirada, temporal o definitiva, de la seva autorització, amb la instrucció prèvia de l'expedient oportú.
Als efectes del que disposa aquest Reglament, es considera falta lleu qualsevol infracció a les normes d'aquesta disposició no qualificada expressament com a falta greu.
a ) L'emissió de contaminants, per les activitats industrials, superior a tres vegades els nivells d'emissió fixats en l'autorització de funcionament, durant un període màxim de mitja hora per dia.
b ) La falta de les autoritzacions o llicències necessàries per a l'exercici de l'activitat i la posada en marxa de les instal·lacions corresponents.
c ) L'emissió de contaminants per damunt dels nivells fixats en l'autorització de funcionament d'una instal·lació industrial classificada en el grup A a les zones declarades d'atmosfera contaminada.
No obstant això, s'admet excedir en dues vegades els nivells d'emissió admissibles, durant un període màxim de mitja hora per dia.
d ) La resistència o demora en instal·lar els elements correctors que s'hagin imposat.
e ) Qualsevol infracció de les prescripcions dictades com a conseqüència d'haver estat declarada la situació d'emergència.
f ) La negativa a la instal·lació o funcionament de dispositius fixos de presa de mostres de contaminants o d'aparells de mesurament de la contaminació a les zones d'atmosfera contaminada.
g ) L'obstaculització de la tasca inspectora dels ministeris competents per raó de l'activitat.
h ) La posada en funcionament d'aparells o instal·lacions el precintament, clausura o limitació del temps dels quals hagin estat ordenats per l'autoritat competent.
i ) La comissió de dues o més faltes lleus per part de les indústries classificades en el grup A, cinc o més en les del grup B i deu o més en les del grup C.
En tot cas, les responsabilitats derivades de les infraccions a què es refereixen els números anteriors no són exigibles quan, en la comissió de la infracció, hi hagi concorregut cas fortuït o força major.
La infracció dels preceptes continguts en aquest Decret i l'incompliment de les obligacions que s'hi estableixen comporta als infractors, amb independència d'altres responsabilitats legalment exigibles, la imposició de les sancions corresponents, que consisteixen en les multes que s'assenyalen en els articles següents.
Les faltes lleus són sancionades amb multes de fins a cinquanta mil pessetes; les greus, amb multes des de cinquanta mil pessetes fins a cinc-centes mil pessetes.
A l'acte en què es decideixi la sanció s'ha d'indicar el termini amb què ha de corregir-se la causa que hi hagi donat lloc, excepte que pugui o hagi de fer-se d'ofici i així es disposi.
En cas de resistència reiterada al compliment del que hagin ordenat els ministeris competents per raó de l'activitat o de l'actitud manifesta del titular de la indústria en el sentit de dificultar, falsejar o desvirtuar el resultat de la inspecció dels departaments esmentats, els ministres corresponents poden imposar sancions de fins a cinc-centes mil pessetes, en resolució motivada, en la qual es facin constar les circumstàncies d'acord amb les quals es va apreciar la intencionalitat o propòsit fraudulent.
En cas de reincidència en faltes greus, el ministre competent per raó de l'activitat pot optar entre la imposició d'una multa de cinc-centes mil pessetes o la clausura temporal de l'activitat industrial fins que no s'hagin corregit les deficiències que van motivar la imposició de la sanció.
El tancament temporal s'ha d'entendre sense perjudici dels interessos dels treballadors, els quals han de continuar adscrits a la plantilla de l'empresa sancionada, percebent la totalitat de les seves remuneracions, i l'import de les primes a la productivitat s'ha de calcular segons la mitjana de les meritades en el trimestre natural anterior a la data de la clausura temporal.
Durant el període de tancament temporal, l'empresa sancionada queda obligada a cotitzar a la Seguretat Social per les mateixes bases i en la mateixa quantia que la corresponent al mes anterior a la data del tancament, respecte als treballadors afectats.
Als efectes del que disposa aquest Reglament, es considera reincident el titular d'una indústria que hagi estat sancionada anteriorment una o més vegades pel mateix concepte en els dotze mesos precedents.
A les zones declarades d'atmosfera contaminada o en situació d'emergència, les multes previstes en aquest article poden imposar-se fins al doble o el triple de la seva quantia, respectivament.
En el cas d'infraccions greus, la resolució dictada s'ha de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat i de la província.
Amb la instrucció prèvia de l'expedient oportú, que ha de ser tramitat d'acord amb allò que preveu la Llei de procediment administratiu, la delegació provincial del ministeri competent per raó de la matèria o l'ajuntament corresponent ha d'elevar la proposta oportuna de sanció a l'autoritat competent, segons la Llei de protecció de l'ambient atmosfèric, per imposar la sanció que sigui procedent conformement al que disposen els seus articles 12 i 13.
En el cas en què les obres o modificacions necessàries per corregir les deficiències observades a què es refereix el número dos de l'article 85 no fossin realitzades en el termini previst, cal atenir-se al que disposa la Llei de procediment administratiu.
Les resolucions que es dictin per aplicació d'aquest Decret i disposicions complementàries, en matèria sancionadora, en tot cas poden ser objecte de recurs en la forma prevista a l'article 14 de la Llei 38/1972, de 22 de desembre, de protecció de l'ambient atmosfèric.
Les indústries en projecte les obres de les quals no hagin estat iniciades, encara que hagin estat autoritzades, han d'ajustar els seus nivells d'emissió als establerts en l'annex IV d'aquest Decret per a les noves indústries.
En el cas que hagin compromès en ferm un 20 per 100, almenys, del cost total de la instal·lació autoritzada, exclosos els terrenys necessaris per a aquesta, han de disposar d'un termini de dos anys, a partir de la data de l'entrada en vigor d'aquest Decret, per ajustar-se als nivells d'emissió que s'hi estableixen.
Perquè sigui vàlida aquesta circumstància, l'interessat ha de justificar documentalment, en el termini d'un mes des de l'entrada en vigor del Decret esmentat, aquest punt en la delegació provincial del ministeri competent per raó de l'activitat.
Les indústries que es trobin en muntatge a l'entrada en vigor d'aquest Decret han d'adaptar els seus projectes als límits d'emissió establerts en l'annex IV, per a les noves indústries, si bé disposen per a això del termini de dos anys, a partir de la seva posada en marxa.
Les indústries incloses en els grups A i B del catàleg d'activitats potencialment contaminadores de l'atmosfera, en funcionament amb anterioritat a l'entrada en vigor d'aquest Decret i que estiguin situades en zones d'atmosfera contaminada, disposen del termini d'un any, comptat a partir de la data de declaració de zona d'atmosfera contaminada, per estudiar i avaluar les seves emissions de contaminants a l'atmosfera i presentar un projecte de les instal·lacions correctores necessàries.
Atesos els resultats de l'avaluació i control realitzats sobre les emissions de les indústries previstes en el paràgraf precedent, el ministeri competent per raó de l'activitat ha de dictar la resolució que sigui procedent.
En la resolució esmentada s'han de fixar els terminis en què han d'entrar en funcionament les mesures correctores que hagin d'aplicar-se.
Sense perjudici dels terminis que amb caràcter general s'estableixin per a cada tipus d'activitat, pot establir-se en cada cas particular un programa específic per a la millora progressiva de la qualitat dels abocaments a l'atmosfera, així com els terminis per a la seva execució.
Amb caràcter general i sense perjudici del que estableix l'article 48, apartat 2, les indústries existents han d'adaptar-se a les seves prescripcions i disposicions complementàries abans de l'1 de juliol de 1976.
Les indústries que, per diverses raons degudament justificades i acceptades per l'Administració, no puguin ajustar-se als terminis establerts requereixen una autorització especial per continuar en funcionament.
1 Els ministeris competents han d'elaborar en un termini màxim de dos anys un inventari nacional dels focus contaminadors de l'atmosfera sota la seva jurisdicció, que s'ha de mantenir actualitzat a cada moment.
Els ministeris competents han de dictar les disposicions complementàries oportunes per al millor desplegament del que disposa aquest text legal, i n'han de donar compte a la Comissió Interministerial del Medi Ambient.
Queden derogades totes les disposicions de rang igual o inferior que s'oposin a aquesta i en particular el Decret 2861/1968, de 7 de novembre, sobre mesures per evitar la contaminació atmosfèrica produïda per partícules sòlides en suspensió en els gasos abocats a l'exterior per fàbriques de ciment, i l'Ordre del Ministeri d'Indústria de 17 de gener de 1969, per la qual es crea la Comissió Tècnica Assessora de Problemes de la Contaminació Atmosfèrica d'Origen Industrial.
Els ministeris competents han d'elaborar en un termini màxim de dos anys un inventari nacional dels focus contaminadors de l'atmosfera sota la seva jurisdicció, que s'ha de mantenir actualitzat a cada moment.
Els ministeris competents han de dictar les disposicions complementàries oportunes per al millor desplegament del que disposa aquest text legal, i se n'ha de donar compte a la Comissió Interministerial del Medi Ambient.
Queden derogades les disposicions del mateix rang o inferior que s'oposin a aquesta i en particular el Decret 2861/1968, de 7 de novembre, sobre mesures per evitar la contaminació atmosfèrica produïda per partícules sòlides en suspensió en els gasos abocats a l'exterior per fàbriques de ciment, i l'Ordre del Ministeri d'Indústria de 17 de gener de 1969, per la qual es crea la Comissió Tècnica Assessora de Problemes de la Contaminació Atmosfèrica d'Origen Industrial.
Centrals tèrmiques convencionals de potència superior a 50 Mw
Destil·lació en sec de carbons i fusta
Torrada, calcinació, aglomeració i sinterització de minerals
Producció de ferro colat en forns alts
Acereries d'oxigen, inclosos els processos LD, LDAC, KALDO i similars
Fabricació i afinament d'acer en convertidor amb injecció d'aire, amb o sense oxigen, inclosos els convertidors Bessemer
Fabricació d'acer en forns d'arc elèctric de capacitat total de la planta superior a 10 Tm
Fabricació de ferroaliatges en forn elèctric quan la potència del forn sobrepassa els 100 KW
Producció de plom en forn de cup
Producció de plom de segona fusió (recuperació de la ferralla de plom)
Producció de zinc per reducció de minerals i per destil·lació
Producció de coure brut o negre en forn de cup, forn de reverber o forn rotatiu
Producció de coure en el convertidor
Refinació de coure en forn d'ànodes
Producció d'antimoni, cadmi, crom, magnesi, manganès, estany i mercuri
Producció de metalls i aliatges per electròlisi ígnia, quan la potència dels forns és més gran de 25 KW
Producció de fertilitzants orgànics i inorgànics -excepte els potàsics
Fabricació de gasos per a síntesi química que emetin contaminants inclosos en l'annex II d'aquest Decret
Producció d'halògens i els seus hidràcids i processos en què s'emetin sistemàticament
Producció i utilització de fluorurs
Producció de clorurs, oxiclorurs i sulfurs de carboni, sofre i fòsfor
Producció de sofre i els seus àcids i tractaments de sulfurs minerals
Producció d'àcids nítric i fosfòric
Producció d'arsènic i els seus components i processos que els desprenen
Producció i utilització d'àcid cianhídric, les seves sals i derivats
Producció de carburs metàl·lics
Producció d'hidrocarburs alifàtics
Producció d'hidrocarburs aromàtics
Producció de derivats orgànics de sofre, clor, plom i mercuri
Producció de betum, brea i asfalt de petroli
Fabricació de grafit artificial per a elèctrodes
Fabricació de cel·lulosa i pastes de paper
Sucreres, inclòs el dipòsit de polpes humides de remolatxa
Fabricació de farina d'ossos i gluten de pells
Producció de farina de peix i extracció i tractament de l'oli de peix
Fabricació de clínquer i de ciment
Fabricació de calç i guix amb capacitat de producció superior a 5.000 Tm/any
Fabricació de llana de roca i altres llanes minerals
Fabricació d'aglomerats asfàltics
Plantes de recuperació de metalls per combustió de deixalles
Incineració de residus industrials
Torrefacció d'ossos, cuirs, banyes, peülles i altres deixalles d'animals per a la fabricació d'adobs i altres usos
Plantes de tractament de residus urbans, amb capacitat superior a 150 Tm/dia
Emmagatzematge i manipulació de minerals i material pulverulent a granel i a la intempèrie en zones portuàries
Estables per a més de 100 caps de bestiar boví
Granges per a més de 1.000 porcs o 10.000 aus de corral
Escorxadors amb capacitat superior a 1.000 Tm/any i tallers d'esquarterament d'animals amb capacitat superior a 4.000 Tm/any
Tractament de cossos, matèries i despulles d'animals en estat fresc amb vista a l'extracció de cossos grassos
Fabricació de pinsos i processat de cereals en gra
Assecatge de pinsos en verd en instal·lacions industrials
Centrals tèrmiques convencionals de potència inferior a 50 Mw
Generadors de vapor de capacitat superior a vint tones de vapor per hora i generadors de calor de potència calorífica superior a 2.000 tèrmies per hora.
Si diversos equips aïllats formen part d'una instal·lació o si diverses instal·lacions aïllades desemboquen en una sola xemeneia comuna, s'ha d'aplicar a aquests efectes la suma de les potències dels equips o instal·lacions aïllades.
Fabricació d'aglomerats i briquetes de carbó
Instal·lacions de condicionament i tractament del carbó (picada, molinada i cribratge)
Emmagatzematge a la intempèrie de combustibles sòlids i residus de les centrals tèrmiques
Carbonització de la fusta (carbó vegetal) en tant que sigui una indústria fixa i extensiva
Extracció de roques, pedres, graves i sorra (pedreres)
Instal·lacions de tractament de pedres, còdols i altres productes minerals (picada, esmicolat, triturat, polvoritzat, molinada, tamisat, cribratge, barrejat, netejat, ensacat), quan la capacitat és superior a 200.000 tones anuals, o per a qualsevol capacitat quan la instal·lació es trobi a menys de 500 metres d'un nucli de població.
Instal·lacions de manutenció i transport en les explotacions mineres
Emmagatzematge a la intempèrie de productes minerals, inclosos els combustibles sòlids i d'escòries
Producció de foneria de ferro, ferro mal·leable i acer en forns rotatius i cubilots i forns d'arc elèctric, amb capacitat de producció igual o inferior a deu tones mètriques
Fabricació de ferroaliatges en forn elèctric quan la potència del forn sigui igual o inferior a 100 KW
Tractament d'escòries siderúrgiques
Fabricació d'aliatges de silici en forn elèctric (silici-alumini, silici-calci, silici-manganès, etc., amb excepció de ferrosilici), quan la potència del forn és superior a 100 KW
Recuperació dels metalls no ferris mitjançant tractament per fusió de les ferralles, excepte el plom
Preparació, emmagatzematge a la intempèrie, càrrega, descàrrega, manutenció i transport de minerals a les plantes metal·lúrgiques
Esmaltats de conductors de coure
Galvanitzat, estanyat i emplomat de ferro, o revestiments amb un metall qualsevol per immersió en bany de metall fos
Fabricació de plaques d'acumuladors de plom amb capacitat superior a 1.000 Tm/any
Producció de derivats inorgànics del mercuri
Producció d'òxids de plom (mini i litargiri) i carbonat de plom (cerussa)
Producció de seleni i els seus derivats
Producció d'hidrocarburs halogenats
Producció de fenol, cresols i nitrofenols
Producció de piridina i metilpiridines (picolines) i cloropicrina
Producció de formol, acetaldehid i acroleïna i els seus alquilderivats
Producció i utilització d'amines
Producció d'àcids grassos industrials
Preparació de barreges bituminoses a base d'asfalt, betums, quitrans i brees
Producció de colorants orgànics sintètics
Producció de litopó, blau d'ultramar, blau de Prússia i peròxid de ferro
Saponificació i cocció del sabó
Producció de plàstics per a modelatge del tipus vinílic, fenòlic, acrílic, uretànic i halogenat
Producció de cautxús nitrílics i halogenats
Fibres artificials i sintètiques
Producció de viscosa i fibres acríliques
Fabricació de guarnicions de fricció que utilitzin resines fenoplàstiques
Fabricació de coles i gelatines
Destil·leries d'alcohol i fabricació d'aiguardents quan la producció, expressada en alcohol absolut, és superior a 500 litres diaris.
Emmagatzematge de sèus bruts destinats a l'extracció de greixos industrials
Foneria, refosa, neutralització, blanqueig i filtrat de greixos i sèus
Producció d'aliments precuinats i fumat, assecat i salaons d'aliments
Producció de conserves de peix, crustacis i mol·luscos
Emmagatzematge de peixos salats, fumats o assecats quan la quantitat emmagatzemada és superior a 500 quilograms
Impregnació o tractament de la fusta amb oli de creosota, quitrà i altres productes per a la seva conservació
Fabricació de calç i guix, amb capacitat de producció igual o inferior a 5.000 Tm/any
Fabricació de productes d'argila per a la construcció, rajoles, material refractari i articles de porcellana, pisa i gres
Plantes de preparació de formigó
Emmagatzematge de pells fresques o cuirs verds
Tractament i adobament de cuirs i pells
Aplicació en fred de vernissos no grassos, pintures i tintes d'impressió sobre qualsevol suport, i cocció o assecatge, quan la quantitat emmagatzemada al taller és superior a 1.000 litres.
Plantes de tractament de residus urbans, amb capacitat igual o inferior a 150 Tm/dia
Emmagatzematge a la intempèrie i manipulació de materials i deixalles pulverulentes
Transformació de tripa i tendons
Instal·lacions trituradores de ferralla
Instal·lacions d'adollament de sorra, graveta o un altre abrasiu
Preparació de pèls de porcs, crineres d'origen animal i plomes
Emmagatzematge d'ossos, pèl, astes, banyes i peülles en estat verd
Generadors de vapor de capacitat igual o inferior a 20 tones mètriques de vapor per hora i generadors de calor de potència calorífica igual o inferior a 2.000 tèrmies per hora.
Si diversos equips aïllats formen part d'una instal·lació o si diverses instal·lacions aïllades desemboquen en una sola xemeneia comuna s'ha d'aplicar a aquest efecte la suma de les potències dels equips o instal·lacions aïllats.
Producció de gas pobre, de gasogen o d'aigua
Instal·lacions de tractament de pedres, còdols i altres productes minerals (picada, esmicolat, triturat, polvoritzat, molinada, tamisat, cribratge, barrejat, netejat, ensacat) quan la capacitat és inferior a 200.000 tones anuals
Tallat, serrat i polit, per mitjans mecànics, de roques i pedres naturals
Tractaments tèrmics de metalls ferris i no ferris
Operacions de modelatge i tractament d'arenes de foneria i altres matèries de modelatge
Forns de conformat de planxes o perfils
Refinació de metalls en forns de reverber a excepció del plom i coure
Fabricació de aliatges de silici, excepte ferrosilici, quan la potència del forn és igual o inferior a 100 KW
Fabricació de plaques d'acumuladors de plom amb capacitat igual o inferior a 1.000 tones mètriques/any
Instal·lacions de soldadura en tallers de caldereria, drassanes i similars
Producció de clorur i nitrat de ferro
Producció de compostos de cadmi, zinc, crom, magnesi, manganès i coure
Producció d'àcids fòrmic, acètic, oxàlic, adíptic, làctic, salicílic, maleic i ftàlic
Producció d'anhídrids, acètic, maleic i ftàlic
Fabricació de productes detergents
Producció de cel·luloide i nitrocel·lulosa
Producció de pintures, vernissos i laques
Recuperació de la plata per tractament de productes fotogràfics
Modelatge per fusió d'objectes de parafina
Amarament del lli, cànem i altres fibres tèxtils
Torrat i torrefacció del cacau, cafè, malta, xicoira i altres succedanis del cafè
Destil·leries d'alcohol i fabricació d'aiguardents quan la producció diària expressada en alcohol absolut està compresa entre 100 i 500 litres
Preparació de productes opoteràpics i d'extractes o concentrats de carns, peix i altres matèries animals
Fregidories industrials de productes alimentaris (peix, patates, etc.), en les aglomeracions urbanes
Indústries de serrat i especejament de la fusta i suro
Fabricació de taulers aglomerats i de fibres
Tractament del suro i producció d'aglomerats de suro i linòleums
Centrals de distribució de ciments a granel.
Fabricació de productes de fibrociment
Aplicació en fred de vernissos no grassos, pintures i tintes d'impressió sobre qualsevol suport, i cocció o assecatge, quan la quantitat emmagatzemada al taller sigui igual o inferior a 1.000 litres
Aplicació sobre qualsevol suport (fusta, cuir, cartró, plàstics, fibres sintètiques, teixit, feltre, metalls, etc.) d'asfalt, materials bituminosos o olis asfàltics, de vernissos grassos i olis assecants per a l'obtenció de paper recobert, teixits recoberts, hules, cuirs artificials, teles i papers oleaginosos i linòleums
Activitats que tinguin focus d'emissió la suma d'emissions de les quals totalitzi 36 tones d'emissió contínua o més per any, d'un qualsevol dels contaminants principals: SO2, CO, NOx, hidrocarburs, pólvores i fums
Funcionament de maquinària auxiliar per a la construcció
Emmagatzematge de bagassos i oruxos fermentables de fruits.
Assecatge de farratges i cereals.
-Compostos orgànics volàtils del sofre (mercaptans i altres)
-Partícules no metàl·liques que contenen fòsfor, arsènic, antimoni, silici, seleni, clor i els seus compostos
-Partícules de metalls pesats que contenen zinc, cadmi, plom, coure, mercuri, alumini, ferro, manganès, crom, molibdè, wolframi, titani, vanadi i els seus compostos
-Partícules de metalls lleugers que contenen sodi, potasi, calci, magnesi, beril·li i els seus compostos
-Partícules de substàncies minerals (asbests)