Si no hi ha avinença en conciliació, s'ha de passar seguidament a judici i s'ha de donar compte del que s'ha actuat.
Amb caràcter previ s'ha de resoldre, motivadament, en forma oral i oïdes les parts, sobre les qüestions prèvies que es puguin formular en aquest acte, així com sobre els recursos o altres incidències pendents de resolució, sense perjudici de la ulterior succinta fonamentació en la sentència, quan escaigui.
Igualment s'han d'escoltar les parts i, si s'escau, resoldre, motivadament i en forma oral, el que sigui procedent sobre les qüestions que el jutge o tribunal pugui plantejar en aquell moment sobre la seva competència, els pressupòsits de la demanda o l'abast i límits de la pretensió formulada, respectant les garanties processals de les parts i sense prejutjar el fons de l'assumpte.
A continuació, el demandant ha de ratificar o ampliar la demanda, encara que en cap cas hi pot fer cap variació substancial.
El demandat ha de contestar afirmant o negant concretament els fets de la demanda, i al·legant totes les excepcions que estimi procedents.
Únicament pot formular reconvenció quan l'hagi anunciat en la conciliació prèvia al procés o en la contestació a la reclamació prèvia o resolució que esgoti la via administrativa, i hagi expressat en essència els fets en què es funda i la petició en què es concreta.
No s'admet la reconvenció, si l'òrgan judicial no és competent, si l'acció que s'exercita s'ha de ventilar en modalitat processal diferent i l'acció no és acumulable, i quan no existeixi connexió entre les seves pretensions i les que siguin objecte de la demanda principal.
No és necessària la reconvenció per al·legar compensació de deutes, sempre que siguin vençuts i exigibles i no es formuli pretensió de condemna reconvencional, i en general quan el demandat esgrimeixi una pretensió que tendeixi exclusivament a ser absolt de la pretensió o pretensions objecte de la demanda principal; és suficient que s'al·legui en la contestació a la demanda.
Si l'obligació necessita determinació judicial per no ser líquida amb antelació al judici, és necessari expressar concretament els fets que fonamentin l'excepció i la forma de liquidació del deute, així com haver-la anunciat en la conciliació o mediació prèvies, o en la reclamació o resolució que exhaureixin la via administrativa.
Formulada la reconvenció, se n'ha de donar trasllat a les altres parts per a la seva contestació en els termes establerts per a la demanda.
El mateix tràmit de trasllat s'ha d'acordar per donar resposta a les excepcions processals, en cas de ser al·legades.
Les parts han de fer ús de la paraula tantes vegades com el jutge o tribunal ho consideri necessari.
Així mateix, en aquest acte, les parts poden al·legar tot el que considerin convenient als efectes del que disposa la lletra b de l'apartat 3 de l'article 191, i oferir, per al moment processal oportú, els elements de judici necessaris per fonamentar les seves al·legacions.
No cal aportar cap prova sobre aquesta qüestió concreta quan el fet que el procés afecta molts treballadors o beneficiaris sigui notori per la seva pròpia naturalesa.
Si no se susciten qüestions processals o si, suscitades, s'han contestat, les parts o els seus defensors amb el tribunal han de fixar els fets sobre els quals existeixi conformitat o disconformitat dels litigants, i s'ha de consignar en cas que sigui necessari en l'acta o, si s'escau, per diligència, succinta referència a aquells punts essencials conformes, als efectes d'ulterior recurs.
Igualment les parts poden facilitar unes notes breus de càlcul o resum de dades numèriques.
En cas d'aplanament total o parcial ha de ser aprovat per l'òrgan jurisdiccional, oïdes les altres parts, si no incorre en renúncia prohibida de drets, frau de llei o perjudici a tercers, o és contrari a l'interès públic, mitjançant resolució que es pot dictar en forma oral.
Si l'aplanament és total s'ha de dictar sentència condemnatòria d'acord amb les pretensions de l'actor.
Quan l'aplanament sigui parcial, es pot dictar interlocutòria aprovatòria, que es pot portar a efecte pels tràmits de l'execució definitiva parcial, sempre que per la naturalesa de les pretensions objecte d'aplanament sigui possible un pronunciament separat que no prejutgi les restants qüestions no aplanades, respecte de les quals continua l'acte de judici.
El jutge o tribunal, una vegada practicada la prova i abans de les conclusions, llevat que hi hagi oposició d'alguna de les parts, pot suscitar la possibilitat d'arribar a un acord i si no s'hi arriba en aquell moment ha de prosseguir la celebració del judici.