"La festa comença quan cau la nit, dins l'església de Sant Pere de Mieres amb la representació d'un fragment de la Passió de Jesucrist des de la seva detenció pels jueus fins al moment de l'anunci de la seva sentència a mort.
L'escenificació segueix els versos de la versió vuitcentista de Fra Antoni de Sant Jeroni.
La nau central del temple, lliure de tots els bancs, és l'espai escènic on es situen tots els habitants de Mieres que després prendran part en la processó.
A l'exterior, un grup de soldats romans -el grup de manaies de Mieres-, arriba a l'esplanada que hi ha davant l'església, on els espera l'apòstol Judes, que per trenta monedes els condueix fins allà on són Jesucrist i els apòstols, a l'àmbit central de l'església, que simula el Verger de Getsemaní.
Els armats irrompen solemne i sorollosament a l'església per empresonar Jesucrist.
Després d'uns parlaments que Jesucrist dirigeix als soldats romans, un grup de jueus -que a Mieres anomenen botxins-, armats amb fuets i espases i amb uns cascs amb banyes, prenen a Jesucrist, el lliguen i li posen la creu al damunt.
Aquest grup de botxins, també presents en d'altres escenificacions del país –com a Verges- compten amb la particularitat que a Mieres havia estat molt nombrós i havia estat acompanyat per un grup de dimonis.
Aleshores, un nunci o pregoner llegeix per primera vegada la condemna a mort:
Aquest és Jesús, fill de Natzaret,
el qual digué que era l'únic Fill de Déu.
Contra el Gran Cèsar de Roma digué que era Rei
I per altres crims que estan en procés,
mana la justícia que clavat en creu
mori sens remei i que sigui un gran càstig per ell
i per els altres un gran escarment
La processó inicia aleshores el seu recorregut pels carrers i places de Mieres: primer pel nucli antic al voltant de l'església i després cap al poble nou, passat el riu.
Hi participen tots els que són dins el temple.
La processó l'encapçalen quatre escolans amb una creu i ciris, tot seguit hi va Crist amb la creu al coll i acompanyat pels jueus botxins.
El segueix la manípul de manaies, els apòstols, un grups de nens amb els improperis i els penons amb els set dolors de la Mare de Déu, el pas de la Verònica, el pas del Sant Crist, el pas de les Tres Maries, el pas de la Samaritana, el pas de Maria Magdalena, el pas del Sepulcre, la Pietat, l'orquestra i les autoritats.
Durant tota la processó, el públic es situa en dues files i a partir del grup de manaies, a banda i banda del carrer, portant un ciri entre les mans" [URL].
Processó dels Dolors: Aquesta processó és única a la Garrotxa, juntament amb la de Besalú, i data del s.
Compta amb alguns personatges propis, com els botxins i els dimonis, amb banyes al cap, i el nunci i el pregoner, que anuncia una sentència a mort que ressona per tot el poble.
Un dels aspectes més destacats d'aquesta celebració és la gran participació popular que té (hi participa activament bona part dels habitants de Mieres) i la seva representació mixta en dos escenaris simultanis -l'interior de l'església i els carrers i places del poble- per part d'actors amateurs.
Aquest és un element essencial del teatre popular arcaic català i especialment de l'escenificació de la Passió de Crist.
Organitzadors: Manípul de Manaies i Botxins de Mieres