Vaig néixer a Vic (Barcelona) l'any 1960 i diuen que he estat un dels músics més influents dels darrers anys en l'àmbit de la música catalana.
Pianista, guitarrista, compositor, arranjador, lletrista i productor, em situen com a protagonista musical a Catalunya com a líder de les bandes Sau (juntament amb Carles Sabater), Pep Sala & La Banda del Bar i, en solitari, sota el nom artístic de Pep Sala.
Amb aquests grups he realitzat gravacions de discs, gires i concerts arreu de Catalunya, així com també a Espanya, Europa i Estats Units.
A mitjans de l'any 1985, vaig fundar l'Aula d'Estudis Musicals (AEM) a Vic.
Allà hi vaig conèixer el que es convertiria en el meu amic inseparable, Carles Sabater.
La complicitat que teníem ens va portar a crear un grup anomenat Sau.
La combinació del talent musical que m'atribueixen i el carisma i el geni escènic de Carles Sabater faria que amb només 3 anys d'existència, Sau aconseguís milers i milers de seguidors.
El grup va donar a conèixer el seu primer treball el 1988.
Després de la mort sobtada de Carles Sabater el 1999, vaig anunciar en una roda de premsa que, després de 13 anys de vida, el grup deixava d'existir.
Des d'aleshores, he continuat la meva carrera musical sota el nom artístic de Pep Sala i he editat 12 discs, 26 en total, si comptem els publicats amb Sau i Pep Sala & La Banda del Bar.
Entre totes les meves facetes, en destaquen la d'autor.
Sóc el compositor i colletrista de totes les cançons de Sau, Pep Sala & La Banda del Bar i la meva carrera en solitari.
Amb 40 anys de carrera musical i més de 500 obres registrades, les meves cançons han estat interpretades per nombrosos grups i artistes, com Shakira, Marillion, Dyango, Josep Carreras, Luz Casal, Dale Watson, Kathy Chiavola, Sergio Dalma, Carlos Tarque... i algunes han arribat a vendre més d'un milió de còpies.
Paral·lelament als treballs amb Sau, Pep Sala & La Banda del Bar i Pep Sala, he produït àlbums per a nombrosos grups a Catalunya, he escrit cançons per a altres artistes i he compost temes per a bandes sonores de pel·lícules i obres teatrals, entre altres.
Tant a l'estudi com en directe, he tingut l'oportunitat de treballar al costat de personalitats de la música com Robbie Robertson, Pino Palladino, Arran Ahmun, Steve Hogarth, Phil Manzanera, Luz Casal, Sergio Dalma i Joan Manel Serrat.
Si posem la família i els amics a part, podria dir que m'aporta gairebé tot el que sóc, és la meva manera d'expressar-me, i el llenguatge on m'hi trobo més bé.
Crec que és un tema de prioritats.
L'educació hauria de ser la primera i la segona... i la tercera... i més ara, que cal més mestres i educadors a les escoles per ajudar a adaptar-se als nouvinguts.
Després hauríem de refer la sanitat que "ens van destrossar"...
N'hi ha hagut molts, probablement la mort del meu company Carles Sabater va marcar un abans i un després.
Amb els anys aprens a fer terminis més curts.
Estic enmig d'una gira amb Sau 30, on ens hem retrobat la majoria de músics i tècnics de Sau i ens ho estem passant molt bé, alhora que ens ha sorprès la fantàstica acollida que ens ha donat la gent.
També estic treballant molt en bandes sonores, de cinema i teatre i composant un musical que em fa molta il·lusió.
La notícia més important crec que, malauradament, és la no-notícia, respecte a l'alliberament dels presos polítics i que el nostre president Puigdemont, i la resta d'exiliats, puguin tornar al seu país i amb les seves famílies.
Probablement Montserrat; a nivell cultural i polític crec que és la icona més potent que té la Catalunya Central.
M'agraden molt les Guilleries i, especialment, la Vall de Sau.
Sóc molt aficionat a la gastronomia, i afortunadament al nostre país tenim de tot i del millor.
M'hi dedico molt, també col·laboro en una pàgina web que es diu www.artencuina.com on escric articles.
També m'agrada molt la literatura, el cinema i el teatre.
No veig per què haig d'escollir entre llibres i xarxes socials.
De totes maneres, tota la vida escolliré els llibres!
Crec que els diaris d'aquí poc seran 100% digitals i les xarxes socials gairebé no les utilitzo, no m'interessen gaire: només a nivell professional com una eina més per difondre la meva feina.
Crec que és la diferència més important que hi ha entre els humans i la resta d'espècies.
La comunicació és l'eina que ens permet (o hauria de permetre'ns) solucionar els conflictes entre nosaltres, sense haver d'utilitzar la violència.
Podria ser que això fos el concepte "civilització"?
Aquest espai és massa petit per enumerar-los tots, però permeteu-me escollir l'alliberament dels presos polítics i la tornada a casa dels exiliats polítics del nostre país.