Un dels grans tresors de l'edifici
A la banda esquerra de l'escalinata principal del Pati de les Magnòlies de l'antic Hospital de Santa Caterina, trobem una porta i una finestra enreixades força discretes que amaguen un dels grans tresors d'aquest edifici: la farmàcia.
La seva construcció dins de l'edifici data de finals del segle XVII.
És de planta rectangular i hi ha dues dependències separades: la farmàcia i darrere una porta, el laboratori o rebotiga.
La farmàcia està coberta per una volta d'aresta, decorada amb pintures que daten del segle XIX, que mostren temes referents a al·legories galèniques: donzelles amb llargues cabelleres que recullen fruits i plantes medicinals.
Segurament aquesta decoració es feu al 1833, data que apareix en un detall de les pintures.
En les parets est i oest trobem uns armaris i prestatges de fusta policromada, pensats per a col·locar-hi gerres i flascons per a medicaments.
Darrere el taulell de recepció hi ha un moble que té un cos central, l'anomenat cordialer de doble batent, que conté un sèrie de potets de vidre bufat amb diferents substàncies.
Corona aquest armari un escut de Girona i, a la part superior, una mena de panòplia amb les espàtules per manipular el contingut dels pots farmacèutics.
Just al costat del taulell, s'obre una petita porta que dóna accés al laboratori.
En aquest espai s'hi duien a terme les fórmules i preparats magistrals necessaris per als malalts de l'Hospital, actiu fins al 2004.
L'espai té la particularitat de ser el lloc de treball de l'apotecari de l'Hospital.
Podeu conèixer la Farmàcia amb les visites del Museu d'Art de Girona.
La col·lecció de pots de ceràmica que mostren els armaris de la Farmàcia és extraordinària i la seva quantitat la situa entre les més importants de Catalunya: uns 362 pots entre gerres i albarel·los - gerro en forma de canya-, predominantment.
Les mides oscil·len entre els 27 i els 12 cm i la majoria són d'influència francesa; els colors predominants de tota la col·lecció són el blanc i el blau i tenen el coll ornat amb la punta Bérain, estil ceràmic decoratiu d'origen francès, i el cos amb motius anomenats de "julivert".
El nom del fàrmac està escrit en llatí, horitzontalment i dins unes franges.
Els pots solien tenir la boca ampla perquè contenien substàncies sòlides i lliscants com ungüents, medicaments, herbes seques, que podien ser conservades en aquests tipus de recipients.
Les substàncies que hi guardaven anaven des de les llavors, -arrels, mel, flors, minerals, sals- fins a espigues o escorces i segons la tipologia, ungüents, opiates o extrets que es guardaven, o bé en un pot petit, o bé en un de més gros, sempre segons la consistència de la substància.
Pel que fa a l'origen de la producció d'aquests pots encara no és prou clara: hi ha estudis que la situen a València, a Manisses, i d'altres als forns de producció de la Bisbal d'Empordà, encara que certs estudiosos tendeixen a situar aquesta producció a Girona.
D'altra banda, també s'hi troben materials no ceràmics.
Destaquen els 86 pots de vidre bufat del cordialer que hem esmentat abans, les caixes de fusta d'herbaris decorades amb pintura de tons marró i una cartel·la ovalada de volutes grogues.
El material quirúrgic dels segles XVII i XVIII i uns 205 volums, alguns del segle XVIII, dedicats a la ciència farmacèutica, la química i la botànica.
I ja per acabar, els morters: n'hi ha cinc de bronze i un de ferro, de 50 cm d'alçada i 100 kg de pes, que conté una inscripció "So del Hospital Santa Catalina Verge i Martir 1847" i està ricament decorat, tant la superfície com la mà, que és en forma d'animal.
Tot aquest patrimoni descrit és inherent al valor que conté aquesta farmàcia per si mateixa.
La Farmàcia de l'antic Hospital de Santa Caterina és dels pocs exemples de farmàcia hospitalària històrica conservats, a més del fet de preservar el seu context original, un valor que la diferencia de molts altres exemples de farmàcies avui convertides en museu.