Són beneficiaris del subsidi per naixement i cura d'un menor les persones incloses en aquest règim general, siguin quin sigui el seu sexe, que gaudeixin dels descansos indicats a l'article anterior, sempre que, a més de complir la condició general que exigeix l'article 165.1 i les altres que s'estableixin reglamentàriament, acreditin els períodes mínims de cotització següents:
a ) Si la persona treballadora té menys de vint-i-un anys d'edat en la data del naixement, o en la data de la decisió administrativa d'acolliment o de guarda amb finalitat d'adopció o de la resolució judicial per la qual es constitueix l'adopció, no s'exigeix un període mínim de cotització.
b ) Si la persona treballadora té complerts vint-i-un anys d'edat i té menys de vint-i-sis anys en la data del naixement, o en la data de la decisió administrativa d'acolliment o de guarda amb finalitat d'adopció o de la resolució judicial per la qual es constitueix l'adopció, el període mínim de cotització exigit és de noranta dies cotitzats dins dels set anys immediatament anteriors al moment d'inici del descans.
Es considera complert aquest requisit si, alternativament, acredita cent vuitanta dies cotitzats al llarg de la seva vida laboral, abans d'aquesta última data.
c ) Si la persona treballadora té complerts vint-i-sis anys d'edat en la data del naixement, o en la data de la decisió administrativa d'acolliment o de guarda amb finalitat d'adopció o de la resolució judicial per la qual es constitueix l'adopció, el període mínim de cotització exigit és de cent vuitanta dies cotitzats dins dels set anys immediatament anteriors al moment d'inici del descans.
Es considera complert aquest requisit si, alternativament, acredita tres-cents seixanta dies cotitzats al llarg de la seva vida laboral, abans d'aquesta última data.
En el supòsit de naixement, l'edat que assenyala l'apartat anterior és la que tingui complerta la interessada en el moment d'inici del descans, i es pren com a referent el moment del part a l'efecte de verificar l'acreditació del període mínim de cotització que, si s'escau, correspongui.
En els supòsits d'adopció internacional que preveuen el tercer paràgraf de l'article 48.5 del text refós de la Llei de l'Estatut dels treballadors i el paràgraf quart de l'article 49. b del text refós de la Llei de l'Estatut bàsic de l'empleat públic, l'edat que assenyala l'apartat 1 és la que tinguin complerta els interessats en el moment d'inici del descans, i es pren com a referent el moment de la resolució a l'efecte de verificar l'acreditació del període mínim de cotització que, si s'escau, correspongui.
Són beneficiaris del subsidi per maternitat les persones incloses en aquest règim general, sigui quin sigui el seu sexe, que gaudeixin dels descansos indicats a l'article anterior, sempre que, a més de complir la condició general que exigeix l'article 165.1 i les altres que s'estableixin reglamentàriament, acreditin els períodes mínims de cotització següents:
a ) Si el treballador té menys de vint-i-un anys d'edat en la data del part o en la data de la decisió administrativa d'acolliment o de guarda amb finalitat d'adopció o de la resolució judicial per la qual es constitueix l'adopció, no s'exigeix un període mínim de cotització.
b ) Si el treballador té complerts vint-i-un anys d'edat i és menor de vint-i-sis en la data del part o en la data de la decisió administrativa d'acolliment o de guarda amb finalitat d'adopció o de la resolució judicial per la qual es constitueix l'adopció, el període mínim de cotització exigit és de noranta dies cotitzats dins dels set anys immediatament anteriors al moment d'inici del descans.
Es considera complert aquest requisit si, alternativament, el treballador acredita cent vuitanta dies cotitzats al llarg de la seva vida laboral, amb anterioritat a aquesta última data.
c ) Si el treballador té complerts vint-i-sis anys d'edat en la data del part o en la data de la decisió administrativa d'acolliment o de guarda amb finalitat d'adopció o de la resolució judicial per la qual es constitueix l'adopció, el període mínim de cotització exigit és de cent vuitanta dies dins dels set anys immediatament anteriors al moment d'inici del descans.
Es considera complert aquest requisit si, alternativament, el treballador acredita tres-cents seixanta dies cotitzats al llarg de la seva vida laboral, amb anterioritat a aquesta última data.
En el supòsit de part, i amb aplicació exclusiva a la mare biològica, l'edat assenyalada a l'apartat anterior és la que tingui complerta la interessada en el moment d'inici del descans, i es pren com a referent el moment del part a l'efecte de verificar l'acreditació del període mínim de cotització que, si s'escau, correspongui.
En els supòsits d'adopció internacional que preveuen el segon paràgraf de l'article 48.5 del text refós de la Llei de l'Estatut dels treballadors i el paràgraf setè de l'article 49. b de la Llei 7/2007, de 12 d'abril, de l'Estatut bàsic de l'empleat públic, l'edat que s'assenyala a l'apartat 1 és la que tinguin complerta els interessats en el moment d'inici del descans, i es pren com a referent el moment de la resolució a l'efecte de verificar l'acreditació del període mínim de cotització que, si s'escau, correspongui.