projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Martí Sala, SA, a través de la seva nova divisió MS Farma, comença a comercialitzar una màquina per dispensar de manera automàtica la dosi correcta dels medicament prescrits als malalts.
Els clients potencials són les farmàcies i els hospitals.
Alimentació del dispensador amb medicaments / MS Farma
El dispositiu que aquesta empresa llança al mercat produeix uns blísters amb tota la medicació que necessita cada pacient, separada per horaris i dies.
Amb aquest sistema es pretén evitar oblits i errors en la medicació, a més de reduir el temps que el personal d'infermeria dedica a la preparació manual de les dosis.
La màquina ja funciona en una farmàcia de Sabadell, on hi ha la seu de la companyia.
Després d'alimentar la màquina amb plàstics, cartrons i blísters de medicaments comercials, i d'introduir les posologies de cada pacient en una base de dades associada, la màquina omple el blíster personalitzat i hi imprimeix la medicació corresponent al pacient.
També elabora informes històrics i controla els blísters realitzats per evitar-ne la duplicació.
MS Farma representa un canvi radical en l'orientació de la quasi centenària empresa sabadellenca.
La companyia va néixer com a fabricant de corretges de transmissió de potència per a la filatura tèxtil i, des d'aleshores, ha treballat en sectors tan diversos com la fabricació d'articles de cautxú, plàstics, recobriments de cilindres amb teixit sense teixir o el desenvolupament d'articles i peces industrials.
La primera patent d'aquest projecte es va obtenir el 2008, i l'any 2011 van començar a treballar amb el prototip, un projecte al qual ha dedicat més d'un milió d'euros dels seus propis recursos.
Per ara ha patentat el dispositiu a dotze estats europeus, i també als Estats Units, el Canadà i el Japó.
L'objectiu general del dispositiu REMPARK és determinar i quantificar, amb una alta fiabilitat, els diversos símptomes associats als estats motors que presenta la malaltia i fer-ne un seguiment de l'evolució en temps real.
Posteriorment, aquesta informació es facilitarà al metge, a fi de millorar la prescripció de la medicació.
Sistema de sensors REMPARK per detectar els paràmetres simptomatològics de la malaltia de Parkinson / UPC
La malaltia de Parkinson és la segona patologia neurodegenerativa en nombre de pacients després de l'Alzheimer.
Aquest sistema pioner de monitoratge i actuació portàtil per identificar en temps real l'estat motor de les persones amb Parkinson ha estat desenvolupat pel Centre d'Estudis Tecnològics per a l'Atenció a la Dependència i la Vida Autònoma (CETpD) de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC).
El sistema també avalua en quina fase es troba el pacient mentre camina o durant les seves activitats diàries, i actua quan detecta dificultats o bloquejos.
L'estat motor dels pacients amb Parkinson pot experimentar fluctuacions en el transcurs del dia, ja que sovint és poc estable, i el mateix pacient pot tenir dificultats per fer un registre d'aquestes dades.
Atès que el tractament del Parkinson és simptomàtic, conèixer amb detall l'estat motor del pacient a cada moment és crucial per optimitzar el tractament i millorar la seva qualitat de vida.
A partir d'aquesta informació, es podrà supervisar el malalt de forma més efectiva i serà possible preveure accions molt més personalitzades i ajustades a les seves necessitats individuals i puntuals.
REMPARK consta d'un sistema inercial, de la mida aproximada d'un telèfon mòbil, adossat a la cintura mitjançant un cinturó de material biocompatible, que detecta els paràmetres simptomatològics de la malaltia i determina la fase en què es troba el pacient en cada moment (fenòmens on-off, bloqueig o altres trastorns de la malaltia).
Està equipat amb un conjunt de sensors i té capacitat per processar i transmetre sense fils la informació mesurada i tractada.
El projecte europeu REMPARK ( Personal Health Device for the Remote and Autonomous Management of Parkinson's Disease ), coordinat pel CETpD, té un pressupost d'uns cinc milions d'euros i hi participen l'Hospital Quirón Teknon, Telefónica i l'Associació Europea de la Malaltia de Parkinson (EPDA), així com diversos centres de recerca i empreses d'Alemanya, Portugal, Itàlia, Israel, Irlanda i Suècia.
Un nou dispositiu analitza d'una manera molt precisa el moviment dels ulls i pot diagnosticar diferents trastorns psiquiàtrics, com ara l'esquizofrènia.
L'aparell va ser pensat originàriament per obtenir un mapa molt precís de la desviació ocular, cosa que permet millorar significativament l'eficàcia de les intervencions quirúrgiques per corregir l'estrabisme, especialment en infants.
El dispositiu Gazelab permet analitzar d'una manera molt precisa el desviament, l'oscil·lació i la torsió dels ulls, així com el comportament de les pupil·les.
Aquest seguiment i la informació que se n'obté permetran donar suport al procediment actual que segueixen els psiquiatres i psicòlegs per determinar, amb una elevada fiabilitat i precisió, si un pacient pateix alguna malaltia mental.
Aquesta tecnologia, desenvolupada per l'empresa BCN Innova, podria accelerar la detecció d'aquestes malalties, ja que la prova és senzilla, ràpida i no invasiva.
El dispositiu té un làser que projecta un patró a la paret que indica on ha de mirar el pacient.
Mentre la persona mira un punt fix o segueix amb la mirada un objecte, dues càmeres graven els dos ulls.
Un programari informàtic analitza l'iris, observa les oscil·lacions dels ulls, les desviacions de la mirada i els comportaments de la pupil·la.
Diversos estudis científics han demostrat que algunes alteracions en els moviments oculars reflecteixen defectes en els circuits neuronals del cervell i semblen correspondre a determinats trastorns mentals.
Per exemple, als pacients amb esquizofrènia els costa seguir amb la mirada objectes que es mouen a poca velocitat.
Per dur a terme la validació clínica del seu sistema, l'empresa col·laborarà amb el Dr.
Jordi Obiols, del Departament de Psicologia Clínica i de la Salut de la Universitat Autònoma de Barcelona.
Obiols analitzarà el grau d'especificitat del marcador de la motilitat per diagnosticar i diferenciar diversos trastorns psiquiàtrics.
L'empresa BCN Innova, ubicada al Parc de Recerca de la Universitat Autònoma de Barcelona, acaba d'obtenir finançament de la Comissió Europea a través de l'Instrument PIME per estudiar la viabilitat científica i tècnica d'aquest projecte innovador.
Ha aconseguit superar la fase 1, cosa que li permetrà obtenir 50.000 euros per estudiar en profunditat com adaptar Gazelab per millorar el diagnòstic i crear una eina per al sector de la salut mental.
A la fase 2 del programa, podria rebre més finançament de la Comissió Europea per a activitats d'innovació, com ara demostracions, assaigs, proves pilot, estudis d'ampliació, verificacions de rendiment, etc.
El centre tecnològic Eurecat, membre de la xarxa TECNIO, està desenvolupant un bodi intel·ligent que combina diferents tipus de sensors per prevenir riscos de fatiga lumbar, una patologia que produeix incapacitat laboral a 142.000 persones a Espanya cada any.
El sistema consisteix en una peça de roba equipada amb un conjunt de sensors de flexió i d'elongació que observen la postura.
La informació que recullen queda integrada en un programa en què un conjunt d'algorismes interpreten les dades.
Finalment, un expert de suport col·labora en la presa de decisions per analitzar els possibles diagnòstics en cada cas.
Amb aquest monitoratge es redueix el temps necessari per fer estudis ergonòmics i per interpretar els resultats.
Fins i tot proporciona informació al terapeuta sobre la probabilitat de recaigudes i ofereix informació, en temps real, a qualsevol servei de prevenció de riscos laborals per valorar l'evolució del treballador.
Molts episodis de trastorns musculoesquelètics a la feina es poden prevenir mitjançant el compliment de les bones pràctiques de salut i seguretat existents.
Les patologies lumbars són les més freqüents en les baixes, tant per accident de treball com per malaltia comuna.
En aquest sentit, l'Agència Europea de Seguretat i Salut en el Treball considera que les lesions a la zona lumbar constitueixen un risc emergent i preveu que la seva incidència augmentarà.
Els esportistes també podran utilitzar Wearlumb per obtenir el seu propi diagnòstic dels moviments que estan realitzant i el grau de fatiga muscular de la zona lumbar, cosa que els permetrà corregir o aturar moviments incorrectes, males postures o esforços extrems.
Participen en el desenvolupament de Wearlumb l'empresa SGS Tecnos, especialitzada en la prestació de serveis de seguretat i salut laboral, i Worldline, dedicada al desenvolupament i a la implementació de solucions en mobilitat.
La Unitat de Teixits Funcionals d'Eurecat ha aportat el seu coneixement en electrònica impresa sobre base tèxtil i, en particular, en la línia de sensors impresos.
El projecte s'està desenvolupant amb el finançament d'ACCIÓ en el programa de Nuclis d'innovació tecnològica locals (2014).
Psious, una empresa tecnològica de realitat virtual, ha creat una aplicació per al mòbil i el núvol que funciona col·locant el telèfon intel·ligent (smartphone) en unes ulleres 3D i que serveix com a complement de les teràpies tradicionals de salut mental per ajudar a tractar les fòbies.
La realitat virtual és una manera senzilla i eficaç d'oferir teràpies adequades a pacients amb trastorns d'ansietat, i que permet al pacient interactuar en entorns situats entre l'exposició real i l'exposició imaginada.
La plataforma és fàcil d'utilitzar i no requereix instal·lació ni coneixements tècnics previs.
Psious va tancar la primavera passada la seva primera ronda de finançament, per un import de 956.000 euros.
La companyia ha destinat aquests diners a accelerar el desenvolupament del seu producte i, especialment, a impulsar-ne la comercialització.
Actualment, l'empresa catalana té un acord amb Sanitas perquè ofereixi aquest tractament en les seves consultes, i col·labora amb psicòlegs perquè el facin servir en les seves consultes privades.
Ha començat, així mateix, a col·laborar amb el servei de salut de Múrcia.
La mateixa tecnologia es podria fer servir per a altres trastorns, com ara l'autisme, o per a la formació de metges.
L'empresa catalana Better Care ha creat un programari que permet concentrar tots els senyals de les màquines a les quals està connectat un malalt de la unitat de cures intensives (UCI).
D'aquesta manera se'n pot fer el seguiment des d'un sol dispositiu i així evitar les múltiples pantalles actuals que hi ha en aquestes unitats per monitorar la freqüència cardíaca o la respiració dels malalts, entre d'altres.
Monitoratge des de qualsevol dispositiu / Better Care
En una UCI hi ha molts aparells per monitorar diferents aspectes de les constants dels malalts crítics que són de fabricants diferents, cadascun amb les seves pròpies aplicacions informàtiques instal·lades.
Per superar possibles incompatibilitats, Better Care ha desenvolupat un programari que no només facilita que les dades es puguin agrupar i es puguin llegir en un sol dispositiu, sinó que, a més, possibilita que tota la informació recollida per cada màquina sigui processada i es puguin generar pautes d'utilitat.
Els algorismes generats a partir d'informacions creuades ajuden els metges a predir quan un malalt, per exemple, pot tenir un risc alt de patir una crisi cardíaca o respiratòria, que en aquests pacients pot ser molt perillosa.
Aquesta eina, desenvolupada al Parc Taulí de Sabadell per l'equip del doctor Lluís Blanch, especialitzat en cures intensives, actualment ja està instal·lada també en unitats de cures intensives de centres hospitalaris catalans com la Mútua de Terrassa i l'Hospital de Manresa.
També s'estan fent proves a Conca i en altres centres d'arreu de l'Estat.
L'estiu passat, a questa empresa catalana va signar el primer gran acord de venda del programari amb la multinacional alemanya Dräger, especialitzada en la fabricació d'equips per a les unitats de cures intensives de tot el món.
Aquest serà el primer gran grup que incorporarà aquest programari de sèrie als seus aparells.
Better Care confia que aquest primer gran contracte sigui un impuls important per al seu pla de negoci, que preveu arribar a una facturació de cinc milions d'euros en dos anys.
El programa ja està traduït a 14 idiomes, es pot comercialitzar a tota la Unió Europea i es troba en tràmits perquè l'aprovin les autoritats dels Estats Units.
Científics de diferents centres de recerca han desenvolupat uns sensors electrònics de grafè que detecten l'activitat elèctrica del cervell.
Actualment, aquests dispositius s'estan provant en animals i podran tenir aplicacions terapèutiques, a més de permetre el disseny de noves interfícies cervell-màquina.
Sensor de grafè amb un model del cervell
Els dispositius estan formats per matrius de microsensors de grafè (d'aproximadament 10 μm x 10 μm) col·locades en substrats de polímers flexibles que s'adapten a la morfologia de la superfície cerebral.
Els sensors aprofiten la combinació única de les propietats del grafè, un material de carboni d'alta flexibilitat, biocompatible i amb gran facilitat per al transport d'electricitat.
Aquests sensors es poden aplicar en una àrea extensa i amb una resolució molt elevada.
Cada sensor té una configuració denominada «de transistor» i detecta petits canvis generats per les neurones en l'activitat elèctrica que provoquen modificacions en la conductivitat del sensor de grafè.
Aquests dispositius ja s'empren en l'estudi del son i l'epilèpsia en models animals i, a més, poden detectar una crisi epilèptica en pacients que els portin incorporats.
Aquest dispositiu, que s'implanta al còrtex, alertaria el pacient, per exemple, enviant un senyal d'alarma a un telèfon mòbil extern que, al mateix temps, podria avisar un centre mèdic o una ambulància, fet que reduiria considerablement el temps de resposta terapèutica.
La tecnologia dels sensors flexibles de grafè es pot utilitzar en altres aplicacions biomèdiques quan sigui necessari obtenir informació rellevant del còrtex cerebral, com ara neuropròtesis per a la comunicació verbal o per controlar extremitats artificials.
Es preveu que aquesta tecnologia donarà pas també a futures interfícies cervell-màquina que possibilitarien una comunicació més eficient entre les persones i els sistemes electrònics artificials.
Els sensors s'han pogut desenvolupar gràcies a la col·laboració interdisciplinària entre els grups d'investigació liderats per José Antonio Garrido, professor ICREA de l'Institut Català de Nanociència i Nanotecnologia (ICN2), que va començar aquesta recerca a la Universitat Tècnica de Munic (TUM); Rosa Villa, investigadora CSIC del Centre Nacional de Microelectrònica (CNM-IMB-CSIC) i el CIBER-BBN, i María Victoria Sánchez Vives, professora ICREA de l'Institut d'Investigacions Biomèdiques August Pi i Sunyer (IDIBAPS).
La investigació bàsica encapçalada per aquests científics està orientada a generar aplicacions innovadores per a humans en el context del Graphene Flagship i el Barcelona Institute of Science and Technology (BIST), del qual l'ICN2 és membre.
Aquesta tecnologia es va presentar el mes de febrer passat a Barcelona al pavelló del grafè del Mobile World Congress, coordinat per l'Institut de Ciències Fotòniques (ICFO), en col·laboració amb el Graphene Flagship (projecte emblemàtic del grafè de la Comissió Europea).
Una nova lent de contacte frena fins a un 43 % la progressió de la miopia, modificant l'enfocament a la perifèria de la retina.
La lent ha estat validada amb estudis clínics realitzats a un centenar de pacients al Centre Marsden —centre de teràpia visual ubicat al Centre Mèdic Teknon de Barcelona—, a la Facultat d'Òptica i Optometria de Terrassa (FOOT) de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) i a la Universitat del Minho (Portugal).
Aquesta lent és el resultat de la tesi doctoral de Jaume Pauné, dirigida pels professors Jesús Armengol i Lluïsa Quevedo, de la FOOT.
La lent, fabricada amb materials hidrofílics i permeable als gasos, controla el desenfocament perifèric per alentir la progressió de la miopia en nens i joves.
El nou disseny es basa en una modificació continuada de la potència refractiva que difereix significativament dels dissenys utilitzats fins ara.
Per fer-la, s'han basat en estudis que han demostrat que, malgrat que una persona hi vegi bé de lluny —és a dir, en sentit recte i al front—, als laterals continua veient imatges borroses.
Aquest efecte fa que la miopia continuï progressant.
En canvi, aquesta nova lent modifica la imatge al centre i també als laterals; és a dir, a tota l'extensió de la retina.
La miopia s'inicia cap als nou anys de mitjana i s'estima que, aproximadament, el 25 % dels nens als 13 anys són miops, i en la població universitària aquest percentatge arriba al 45 %.
La miopia és el principal defecte de visió al món i la cinquena causa de ceguesa, a més d'un dels principals factors de risc és importants de la majoria de malalties oculars greus associades directament amb la quantitat de diòptries.
Experiments realitzats en animals ja havien confirmat que la imatge que es forma a la perifèria de la retina és fonamental per al control de la miopia.
L'eficàcia de les lents hidrofíliques ja ha estat provada amb un centenar de pacients que les han utilitzat durant dos anys.
L'empresa emergent usMIMA ha creat una solució no farmacològica i no invasiva contra l'estrenyiment crònic sense efectes adversos a través d'un dispositiu mèdic anomenat MOWOOT, que emula les tècniques del massatge abdominal.
Fins al juny estarà disponible per a terapeutes de rehabilitació i fisioterapeutes, que el podran provar amb els seus pacients abans de la sortida definitiva al mercat, quan hagi rebut la certificació CE.
MOWOOT va sorgir després d'una immersió clínica a l'Institut Guttmann en el marc del màster Design Health Barcelona (d·HEALTH Barcelona), de Moebio (una iniciativa de Biocat), on es van detectar diverses necessitats clíniques no resoltes que impactaven en el dia a dia hospitalari, tant per als pacients com per als professionals.
L'equip d'usMIMA va constatar que una de les necessitats que més afecten els hàbits diaris dels pacients amb lesions medul·lars és l'estrenyiment crònic, una disfunció que també pateixen el 80 % de pacients amb malalties neurològiques, com ara l'esclerosi múltiple i el Parkinson, en què el sistema nerviós autònom no funciona correctament i el cos perd el control dels esfínters i la capacitat de generar les contraccions musculars per al trànsit intestinal.
Les solucions habituals contra l'estrenyiment crònic són els fàrmacs laxants, que a llarg termini provoquen irritacions, o els mètodes invasius com els ènemes, que poden danyar la paret intestinal.
L'alternativa amb més efectivitat segons l'evidència científica és el massatge abdominal, una tècnica que administren regularment els professionals especialitzats, com ara fisioterapeutes, infermers i auxiliars.
El dispositiu, que emula les tècniques del massatge, consta d'un cinturó que automatitza el massatge abdominal específic a tota la regió del còlon ascendent i descendent.
El cinturó està connectat a una consola, per cables, on es pot programar el massatge i seleccionar-ne la durada i la intensitat.
Per tant, és una solució que dóna més independència al pacient i millora la seva qualitat de vida, ja que el dispositiu es pot utilitzar sense l'ajuda d'un professional.
MOWOOT va rebre el premi Bioemprenedor XXI el 2014.
El Centre de Recerca i Innovació en Toxicologia (CRIT) ha desenvolupat un biosensor elaborat amb matrius de paper absorbent amb bacteris incorporats per fer un mesurament colorimètric i poder detectar la toxicitat de l'aigua.
Es tracta d'una eina biològica innovadora, senzilla i de baix cost, que permet detectar múltiples contaminants.
Per fer les matrius, els investigadors han fet servir l'Escherichia coli (E. coli) com a bacteri model.
Matrius de paper bacterianes inoculades amb el colorant i mostres de diferent toxicitat
Aquesta tècnica de detecció es fa servir de manera semblant a la tècnica que s'utilitza amb les tires de paper per mesurar el pH de l'aigua.
El paper vira de color groc a blanc quan el ferricianur, el colorant que es fa servir, es transforma en ferrocianur per efecte de la respiració dels microorganismes.
La intensitat del color és un indicador que marca la intensitat del metabolisme cel·lular dels bacteris de manera inversament proporcional a la toxicitat de la mostra: com més canvi de color es produeix, menor és la contaminació detectada.
Aquest canvi pot ser mesurat mitjançant tècniques òptiques, d'anàlisi d'imatge o a ull nu.
El bioassaig detecta qualsevol contaminant que sigui tòxic per als microorganismes, com ara metalls pesants i hidrocarburs com el petroli i el benzè, després d'uns 15-30 minuts de contacte amb les cèl·lules.
La tècnica és aplicable tant en aigües naturals com residuals urbanes i industrials.
Aquest biosensor és part de la tesi doctoral de Ferran Pujol, del Grup de Microbiologia Ambiental del Departament de Genètica i Microbiologia de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), que ha col·laborat amb el CRIT i el Centre Nacional de Microelectrònica (IMB-CNM), del Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC).
La detecció de contaminants tòxics és un element essencial en l'anàlisi i el control de la qualitat de l'aigua i és necessària en un món cada vegada més urbanitzat i industrialitzat.
Les tècniques d'anàlisi química són de gran utilitat en la determinació de substàncies concretes, però tenen limitacions a l'hora d'analitzar mostres complexes que poden contenir múltiples contaminants.
En aquest sentit, resulta apropiat l'ús de biosensors, amb els quals es mesura l'efecte que exerceix una mostra sobre un element biològic —com ara enzims i proteïnes—.
Investigadors de l'Hospital Sant Joan de Déu i la Universitat Politècnica de Catalunya, mitjançant l'empresa derivada Cebiotex, han desenvolupat una membrana tèxtil de nanofibres i biodegradable carregada amb fàrmacs antitumorals.
Aquest tractament consisteix a col•locar una membrana tèxtil en l'àrea del cos on s'ha dut a terme la intervenció quirúrgica (llit quirúrgic) després de l'extracció d'un tumor, i actuaria directament i localment a la zona afectada gràcies a les altes dosis de concentració de fàrmac que alliberen les nanofibres, amb l'objectiu d'eliminar les restes tumorals que hi puguin haver quedat.
Aquesta membrana és fàcil d'adaptar al llit quirúrgic i fàcil de manipular.
Membrana tèxtil de nanofibres biodegradable carregada amb fàrmacs antitumorals
Aquest sistema d'administració local és una tècnica de drug delivery, un concepte que es refereix al transport de medicaments pel cos, de forma segura, tal i com es necessita per aconseguir l'efecte terapèutic desitjat.
Té l'objectiu de ser una alternativa a la radioteràpia en els tractaments postquirúrgics del càncer.
El tractament que proporciona aquesta membrana, que pot ser reabsorbida per l'organisme, és menys tòxic i més efectiu que la radioteràpia i pot millorar el percentatge de supervivència dels pacients.
Un dels objectius de Cebiotex és evitar la radioteràpia en pacients en creixement, com els infants.
Ja s'ha provat l'eficàcia d'aquest tractament en animals i ara s'han iniciat els tràmits per obtenir l'autorització de l'Agència Europea de Medicaments per començar les fases d'assaig preclíniques i clíniques.
El primer producte ha estat dissenyat per tractar els sarcomes de teixits tous, tot i que es volen desenvolupar altres nanofibres contra càncers adults i infantils, com els de còlon, de mama, d'ovari, de pàncrees i el glioblastoma, entre d'altres.
Cebiotex ha obert una ronda de finançament per micromecenatge ( crowdfunding ) per impulsar que el projecte no solament serveixi per combatre el càncer d'adults —que, com que és més prevalent, suscita més interès per als inversors tradicionals per la seva rendibilitat econòmica—, sinó també el càncer infantil, una malaltia orfe que, per la seva baixa freqüència, no rep gaire atenció de la indústria farmacèutica.