I. Aquest Dictamen té per objecte el Projecte de decret de les Entitats Esportives de Catalunya.
El projecte consta d'un preàmbul, 166 articles ordenats en 9 títols, 6 disposicions addicionals, 9 disposicions transitòries, 1 disposició derogatòria i 2 disposicions finals.
El preàmbul assenyala que els principals objectius de la norma que es projecta són: a) culminar l'adaptació de la normativa reglamentària en matèria d'entitats esportives a la Llei de l'esport, aprovada pel Decret legislatiu 1/2000, i fer-ho a través d'un text únic que posi fi a la dispersió normativa actual; b) ordenar les entitats i simplificar-ne la regulació amb remissions a la normativa general en matèria d'associacions; c) regular amb particular atenció, atès l'important paper que tenen en el sistema esportiu català, les federacions esportives; d) adoptar mesures per assolir una igualtat d'oportunitats real i efectiva de les dones en l'esport i en el si de les entitats, i e) pel que fa a la jurisdicció esportiva, el preàmbul indica que, per la seva extensió i complexitat, necessita un tractament normatiu autònom.
El títol 1, dedicat a les disposicions generals, regula l'objecte, la inscripció registral, el reconeixement legal, el règim jurídic i la protecció de dades (art. 1 a 5).
El títol 2, sota el nom de 'clubs, associacions esportives escolars, societats anònimes esportives', s'ordena en els capítols següents: el primer, relatiu als clubs esportius, inclou la definició, les classes de clubs, la seva constitució, el règim patrimonial i econòmic, els estatuts, el règim orgànic i els clubs esportius de règim simplificat (art. 6 a 12); el segon, sobre associacions esportives escolars, regula la seva definició, constitució, els socis i classes de socis, la declaració d'interès cívic i social, la denominació i l'aplicació subsidiària de la normativa de clubs esportius (art. 13 a 18); el capítol tercer es dedica a les societats anònimes esportives (art. 19), i el quart inclou la necessitat de la constitució de seccions esportives, el règim jurídic, l'acord de constitució i les seccions esportives escolars (art. 23).
El títol 3, sota l'epígraf d'agrupacions esportives', s'ordena en els capítols següents: el primer, de disposicions generals, es refereix a la definició i les classes d'agrupacions (art. 24 i 25); el segon, sobre agrupacions esportives generals i agrupacions esportives territorials, s'ocupa de la definició, l'afiliació, la unicitat, el reconeixement oficial, el règim orgànic i el règim jurídic d'aquestes agrupacions esportives (art. 26 a 30); i el tercer, relatiu a les agrupacions esportives especials, regula els consells esportius, la Unió de Consells Esportius de Catalunya, les unions esportives de clubs i associacions i les disciplines esportives connexes o derivades (art. 31 a 37).
El títol 4, 'Federacions esportives', s'estructura en els capítols següents: el primer, de disposicions generals, inclou la definició, la unicitat i el monopoli, la noció de Federació Catalana d'Esport per a Tothom, l'esport federat professional i aficionat, i la protecció i suport públics (art. 38 a 43); el segon es refereix a les modalitats, disciplines i especialitats esportives (art. 44 a 46); el tercer, a la constitució de federacions, el reconeixement legal i la revocació (art. 47 i 48); el quart concreta les funcions de les federacions esportives catalanes (art. 49 i 50); el cinquè s'ocupa del seu règim jurídic (art. 51 a 54); el sisè en conté el règim orgànic, i d'altra banda, la secció primera n'inclou els òrgans bàsics (art. 55), la secció segona preveu l'Assemblea General de les federacions esportives catalanes (art. 56 a 62), la secció tercera, la junta directiva de les federacions (art. 67 a 89), la secció quarta, la presidència d'una federació esportiva (art. 90 i 91), la secció cinquena, l'escola de formació, el comitè d'àrbitres, els comitès tècnics i el comitè esportiu com a òrgans col·laboradors (art. 92 a 96), i finalment la secció sisena estableix l'estructura territorial de les federacions catalanes (art. 97).
El capítol setè, dedicat a l'actuació de les federacions esportives catalanes, s'ocupa de la representació de l'esport català, les seleccions esportives catalanes, els símbols oficials, la denominació, les competicions i el sistema econòmic (art. 98 a 108); el capítol vuitè regula el règim documental de les federacions (art. 109 i 110); el novè, el règim econòmic i patrimonial, que inclou les causes de dissolució, el procediment per a acordar aquesta i l'inici de la liquidació (art. 111 a 116); finalment, el capítol desè preveu la dissolució i liquidació, i regula el procediment de liquidació d'una federació esportiva catalana (art. 117 a 129).
El títol 5, relatiu a la 'Unió de Federacions Esportives Catalanes', s'ocupa de la definició, objecte i funcions, i règim orgànic i de finançament de l'esmentada Unió de Federacions (art. 130 a 135).
El títol 6, sota l'epígraf 'igualtat de dones i homes', s'ocupa dels plans d'acció positiva, la igualtat dels càrrecs directius, i les distincions i ajuts a les entitats per a fomentar activitats esportives de dones (art. 136 a 139).
El títol 7, sobre 'estatut dels directius', s'ocupa dels seus drets, obligacions, principis d'actuació, incompatibilitats i responsabilitat (art. 140 a 148).
El títol 8, 'llicència esportiva', s'estructura en els capítols següents: el primer, de disposicions generals, es refereix al concepte de llicència, les classes, l'acreditació, la cobertura de riscos, la durada i el reconeixement mèdic (art. 149 a 154); el segon, de disposicions específiques, dedica la secció primera a la llicència federativa (art. 155 a 160), la segona, a la llicència escolar (art. 161) i la tercera, a la llicència d'activitat física (art. 162).
Finalment, el títol 9 s'ocupa de la qualitat de les organitzacions esportives (art. 163 a 166).
A la part final del Projecte, la disposició addicional primera fa referència a l'ús social dels centres educatius públics per les associacions esportives; la segona estableix l'assegurament de les activitats esportives; la tercera fa referència a l'assegurança dels professionals esportius; la quarta afecta el distintiu per a les entitats esportives en matèria d'igualtat; la cinquena es dirigeix a les entitats associades a la Federació Catalana d'Esport per a Tothom, i la sisena a la Federació de Modalitats Tradicionals i Pròpies de Catalunya.
La disposició transitòria primera preveu l'adaptació dels estatuts; la segona tracta la qüestió de les entitats pendents d'inscripció a la data de publicació d'aquest decret; la tercera té com a destinataris uns grups esportius que s'han de dissoldre; la quarta afecta els procediments electorals federatius que es trobin en marxa; la cinquena, les denominacions de les entitats esportives ja inscrites; la sisena, la renovació dels òrgans directius; la setena, el règim d'ajuts i finançament públic; la vuitena, l'aplicació de la divisió territorial de la Generalitat de Catalunya, i la novena s'ocupa del desplegament territorial de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya.
La disposició derogatòria deroga totes les normes de rang igual o inferior que s'oposin al decret, i d'una manera específica deroga els decrets 196/1985, 145/1991, 70/1994 i 230/2005.
La disposició final primera autoritza el conseller competent en matèria esportiva per a procedir al desplegament del decret en aquells àmbits que la mateixa disposició concreta, i la segona habilita el departament competent per a actualitzar els imports que preveu el decret.
El decret que es projecta desplega la Llei de l'esport, aprovada pel Decret legislatiu 1/2000, de 31 de juliol.
És doctrina reiterada d'aquesta Comissió que, en l'examen d'un projecte de disposició de caràcter general, l'abast d'actuació d'aquest òrgan consultiu comporta l'estudi de la competència de la Generalitat de Catalunya, l'habilitació legal per a dictar-la, la comprovació que s'hagin seguit els tràmits procedimentals i, especialment, l'anàlisi de la legalitat del contingut del projecte, així com la formulació de suggeriments sobre eventuals deficiències que calgui evitar o sobre possibles millores que hi calgui introduir.
Atès el contingut del projecte que ara s'analitza, que ha estat descrit en el fonament jurídic I, el títol competencial que fonamenta aquesta disposició normativa és l'article 134.1 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, on s'estableix que la Generalitat té competència exclusiva en matèria d'esport.
En els seus apartats d), e) i g), l'article 134.1 concreta la competència exclusiva de la Generalitat en relació amb l'establiment del règim jurídic de les federacions i dels clubs esportius i de les entitats catalanes que promouen i organitzen la pràctica de l'esport, la declaració d'utilitat pública de les entitats esportives, la regulació electoral i el registre de les entitats que promouen i organitzen la pràctica esportiva.
Pel fet que els clubs esportius i les federacions constitueixen associacions, encara que ho siguin de règim especial, el títol competencial específic sobre esport en el qual s'inclouen ha de complementar-se amb la incidència transversal que sobre la determinació del seu règim jurídic també té la competència en matèria d'associacions en l'àmbit associatiu comú.
En aquest sentit, la Generalitat de Catalunya té competència exclusiva per a determinar el règim jurídic de les associacions que compleixin les seves funcions majoritàriament a Catalunya, competència que aquella ha d'exercir, segons estableix l'article 118.1 de l'Estatut d'autonomia, respectant la reserva de llei orgànica que afecta el desenvolupament del dret d'associació com a tal i les condicions bàsiques que l'Estat estableixi per garantir la igualtat en l'exercici del dret.
D'acord amb l'article 110 de l'Estatut, corresponen a la Generalitat, en l'àmbit de les seves competències exclusives, d'una manera íntegra, la potestat legislativa, la potestat reglamentària i la funció executiva.
El Govern compta amb habilitació suficient per aprovar el Decret de les entitats esportives de Catalunya.
El Govern de la Generalitat té atribuïda directament la potestat reglamentària amb caràcter general per l'article 68.1 de l'Estatut d'autonomia, d'acord amb el que disposin l'Estatut i les lleis.
L'article 39 de la Llei 13/2008, del president de la Generalitat i del Govern, estableix que correspon al Govern la titularitat de la potestat reglamentària en l'exercici de les competències de la Generalitat.
L'article 40 de l'esmentada llei estableix que les disposicions generals dictades pel Govern han d'adoptar la forma de decret.
En aquest cas, la legislació esportiva conté habilitacions expresses al Govern perquè a través de reglament desplegui la llei en una sèrie de matèries.
Entre elles, les que conté el Decret legislatiu 1/2000 i afecten directament el contingut d'aquest projecte: el règim jurídic dels clubs o les associacions esportives (art. 7.1); el règim jurídic de les agrupacions esportives (art. 14.2); la constitució, el règim jurídic, les activitats i el funcionament de les federacions esportives catalanes (art. 23.1); la constitució, la inscripció registral, l'organització i el funcionament de la Unió de Federacions Esportives Catalanes (art. 26.2); o els aspectes d'ordre general que siguin d'obligat compliment pels clubs o associacions, federacions i agrupacions esportives, així com l'adaptació d'aquests aspectes, quan sigui necessari, al sistema establert per la Llei de l'esport (art. 31.1).
V. Els documents i les actuacions citats en els antecedents d'aquest Dictamen mostren que la disposició reglamentària projectada ha seguit les pautes procedimentals de tramitació establertes en els articles 63 a 65 de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya.
Seguint l'article 27.1 del Reglament d'organització i funcionament d'aquesta Comissió, aprovat per Decret 69/2006, de '11 d'abril, la petició del dictamen cursada pel vicepresident del Govern ha anat acompanyada de l'expedient administratiu complet, indexat, paginat i ordenat cronològicament.
Malgrat tot, s'ha d'advertir que l'informe econòmic no està signat ni tampoc en consta la data d'emissió; i que no han estat incorporats a l'expedient els escrits en què, segons es desprèn d'altres documents, formulen observacions el Gabinet Jurídic de la Generalitat i l'Oficina del Govern.
Una tramitació correcta hauria d'evitar aquestes irregularitats i esmenar-les.
La memòria elaborada pel director del Consell General de l'Esport de Catalunya constitueix un text en què es fa una referència detallada a les finalitats de la regulació, es justifica l'adequació del contingut a aquestes finalitats i es fa un resum de la norma que es projecta, i s'incideix en els aspectes que suposen innovacions respecte de la regulació actual de les entitats esportives.
A aquest efecte cal destacar la presència a l'expedient d'un estudi de concordança, que possibilita comprovar amb facilitat tant els elements de continuïtat com les novetats que presenta el projecte en relació amb la normativa vigent.
També s'adjunta a la memòria l'estudi econòmic preceptiu en termes de cost-benefici, on es deixa constància dels beneficis de la nova regulació i del fet que la seva incidència pressupostària és irrellevant, així com que la que es produeixi pot ser assumida amb les disponibilitats pressupostàries amb què compta el Departament de la Vicepresidència.
En relació amb els efectes del Projecte cal afegir que es justifica a l'expedient que no és necessari elaborar l'informe d'impacte normatiu, atès que les entitats que es regulen no tenen per objecte dur a terme activitats econòmiques, i en aquests casos no resulta necessari tal i com preceptua l'article 4 del Decret 106/2008, de 6 de maig, llevat de les societats anònimes esportives que queden en els aspectes funcionals sota la competència estatal, són entitats esportives sense ànim de lucre.
En compliment d'allò que estableix l'article 64 de la Llei 13/1989, consta a l'expedient que es va donar audiència a les entitats directament interessades i que es va sotmetre el projecte a informació pública.
En relació amb aquests tràmits participatius cal destacar les circumstàncies següents: a) la particular incidència que tingué la Unió de Federacions Esportives de Catalunya en la determinació del contingut del Projecte: les trenta-set esmenes que presentà han estat valorades minuciosament pel Consell Català de l'Esport, i només dos, que dissenteixen de la política d'igualtat entre homes i dones que es proposa en el Projecte, han estat rebutjades; b) la no-valoració de les observacions presentades per la Federació Catalana de Caça i per la Federació Catalana de Pitch & Putt, per considerar que van ser presentades fora de termini i que, pel fet que una i altra federació estan integrades a la UFEC, les havien d'haver canalitzat a través d'aquesta Unió de Federacions.
Aquesta Comissió considera que cap de les dues causes s'hauria d'haver aplicat en aquest cas concret, perquè és la mateixa Administració 'com es pot deduir de la resolució que a continuació se cita' la que possibilità que presentessin observacions individualitzades cada una de les federacions que s'integren a la UFEC, i la que amplià aquest termini fins al 5 de gener d'enguany 'a fi que, tant la UFEC com totes les federacions esportives catalanes que hi estan representades, puguin formular les seves observacions al text del Projecte de decret fins al 5 de gener de 2010'.
Encara que seria raonable que les observacions es tramitessin a través de la UFEC, no es pot rebutjar la interpretació que tal resolució permet en el sentit que les federacions integrades puguin, d'una manera autònoma, i dintre del mateix termini, presentar les seves observacions.
En conseqüència, la valoració d'aquestes al·legacions per part de l'Administració, presentades el 4 de gener de 2010 'encara que el seu contingut ja estava comprès en altres observacions presentades per altres entitats', no hauria estat incorrecta.
Com s'acredita en els antecedents, s'han demanat i evacuat els informes que en aquest procediment cal considerar preceptius.
En relació amb aquests s'han de fer les consideracions següents: a) en compliment d'allò que estableix l'article 36.9.b) de la Llei 1/2000 de l'esport i el Decret 35/2001, han emès informes favorables la Comissió Directiva i el Comitè Executiu del Consell de l'Esport, i cal destacar que consten a l'expedient les actes corresponents de les sessions, en les quals s'indiquen els membres que participaren en la deliberació i es fa un resum del contingut de cada una de les intervencions; b) consta l'informe interdepartamental d'impacte de gènere sol·licitat i evacuat per l'Institut Català de les Dones, d'acord amb l'article 63.2 de l'esmentada Llei 13/1989.
En aquest informe es fan un seguit d'observacions respecte de l'ús androcèntric del llenguatge, que han estat totes elles incorporades al text; la valoració del contingut del Projecte s'inicia amb un judici molt positiu sobre el títol 6 del Projecte (art. 139 a 142), dedicat específicament a la igualtat de dones i homes, i afegeix algunes recomanacions.
Encara que aquest informe, legalment preceptiu, ha estat valorat en part a l'informe de l'Assessoria Jurídica, no consta una valoració íntegra de la totalitat de les observacions que s'hi formulen, per la qual cosa recordem que l'òrgan competent s'ha de pronunciar sobre aquest extrem.
En el procediment d'elaboració ha tingut una incidència particular el Gabinet Jurídic de la Generalitat de Catalunya en relació amb la determinació del contingut del títol dedicat a la igualtat de dones i homes.
Com a conseqüència de dos rigorosos informes seus, es va suprimir de l'article 3 la configuració com a requisit per a la inscripció en el Registre d'Entitats Esportives que les juntes directives reflectissin una composició proporcionada per raó de gènere (la presència de dones o homes no havia de ser superior al 60 % ni inferior al 40 %, i havia de reflectir la proporcionalitat de gènere de la massa social, en el cas dels clubs, o la proporcionalitat de gènere en relació amb el nombre de llicències en el cas de les federacions); es reformulà a l'article 137.1 del Projecte la incidència del gènere en la composició de les juntes directives de les entitats que es regulen, de manera que es passa de dir que 'han de reflectir' a dir que 'han de procurar reflectir' una presència equilibrada d'homes i dones; i es va mantenir en l'article 137.2 el requisit que en l'accés a les mesures de finançament públic ha d'acreditar-se una composició equilibrada de les juntes directives.
Consta en l'expedient un tercer informe, dedicat als avals de les candidatures a les eleccions a la Junta Directiva del FC Barcelona, que cal considerar que no afecta el contingut d'aquest Projecte.
Consten en l'expedient tres informes de l'Assessoria Jurídica del Departament de la Vicepresidència.
L'informe final 'que exigeix l'article 65.1 de la Llei 13/1989' conclou amb l'emissió d'una opinió favorable després de valorar el procediment i el contingut del Projecte.
Com és legalment preceptiu, la tramitació del Projecte es va cloure amb l'examen per part del Consell Tècnic de la Generalitat, que en va informar favorablement en la sessió de 12 de gener de 2010, prèviament a la sol·licitud del dictamen preceptiu que ara emet aquesta Comissió Jurídica Assessora.
La valoració del contingut del Projecte ha d'iniciar-se amb una consideració sobre el règim normatiu específic de l'associacionisme esportiu, consideració que pretén posar en evidència a) l'autonomia normativa de l'associacionisme esportiu respecte del règim associatiu comú, i b) que la singularitat té com a efectes substantius la intervenció de l'Administració en la regulació, l'organització i el funcionament d'aquestes entitats.
a) Una nota comuna a la regulació jurídica de l'esport en l'ordenament espanyol és que tant l'Estat com les comunitats autònomes conceben l'associacionisme esportiu com a associacionisme privat dotat d'un règim jurídic especial.
En el dret estatal, i d'acord amb el que determina la vigent Llei orgànica 1/2002, reguladora del dret d'associació, tant les federacions esportives com la resta de les modalitats associatives de l'esport s'han de regir per la seva legislació específica.
A Catalunya la singularitat ha adquirit rang estatutari: l'article 134, que regula l'esport com a matèria competencial, atribueix a la Generalitat competència exclusiva sobre l'establiment del règim jurídic de les entitats esportives; d'altra banda, el Codi civil, en l'article 311.1.1.a), en delimitar l'àmbit d'aplicació de la normativa societària que recull el llibre III, sostreu del seu àmbit d'aplicació les associacions que estiguin sotmeses a una regulació pròpia que exigeixi, per a constituir-se, la inscripció en un registre especial, distint del vinculat al règim general.
El Decret legislatiu 1/2000, que aprova la Llei de l'esport, constitueix la regulació legislativa específica de les entitats esportives a Catalunya (clubs, associacions, seccions, agrupacions i federacions esportives), i és la norma que estableix la inscripció d'aquestes en el Registre d'entitats esportives de la Generalitat, defineix jurídicament les diferents entitats i fixa que aquestes s'han de regir per la Llei de l'esport, els reglaments que aprovi el Govern, els seus estatuts i els seus reglaments interns.
La singularitat del règim jurídic de les associacions esportives, i en particular les fonts normatives específiques que el concreten, no es reflecteixen amb excessiva claredat en el projecte sobre el qual es dictamina on, particularment en el preàmbul, s'inclouen referències a la llei orgànica que regula el dret d'associació i al Codi civil que contenen afirmacions molt polèmiques sobre l'eficàcia que aquestes normes tenen en relació amb la regulació del règim jurídic de les entitats esportives catalanes.
En atenció a una finalitat purament clarificadora i potenciadora de la precisió de la redacció del Projecte sobre el qual es dictamina, aquesta Comissió Jurídica ha de fer dues observacions:
1) Preàmbul: en coherència amb el que diu sobre l'especificitat de les fonts que regulen les associacions esportives, i per a evitar afirmacions no pacífiques doctrinalment sobre l'eficàcia que en la matèria calgui reconèixer a la Llei orgànica reguladora del dret d'associació i al llibre tercer del Codi civil, s'hauria de suprimir el paràgraf tercer de l'apartat 2 del preàmbul: 'S'ha de tenir en compte que [...] el marc normatiu ve constituït en primer lloc per la Llei de l'esport, en segon lloc per la Llei orgànica 1/2002, i en tercer lloc per la Llei 4/2008, de 24 d'abril, del Llibre tercer del Codi civil de Catalunya, relatiu a les persones jurídiques, normativa d'aplicació supletòria d'acord amb l'article 111.4.'
2) Article 1: l'objecte d'aquest Decret és desplegar la Llei de l'esport en relació amb les entitats esportives.
La inclusió d'una referència al fet que aquesta funció es fa de conformitat "amb altres disposicions legals aplicables", sense concretar-les, encara que no és incorrecta introdueix una indeterminació innecessària i dilueix el que és l'objecte essencial del decret: desplegar la Llei de l'esport.
En conseqüència, se suggereix la supressió del sintagma 'amb altres disposicions legals aplicables'.
b) L'expressió substantiva de l'especialitat del règim jurídic de les entitats esportives, en relació amb les associacions de règim comú, es fonamenta en la intervenció administrativa sobre la determinació del règim jurídic, l'organització i el funcionament de les associacions esportives.
La publicació de l'esport justifica que s'intervingui administrativament l'actuació de les entitats privades que compleixen funcions públiques relacionades amb aquell.
La intervenció troba el fonament en la funció social de l'esport i en la connexió amb béns constitucionals que han de promoure els poders públics (salut, educació, desenvolupament de la personalitat o integració social) o en el control públic dels beneficis, ajudes i subvencions públiques a les quals poden accedir les associacions; en altres casos, s'ha considerat que era una conseqüència necessària de l'atribució de funcions públiques a associacions privades, que aquestes desenvolupen per delegació de l'Administració pública.
Les connexions entre públic i privat a l'esport van ser analitzades pel Tribunal Constitucional a la Sentència 67/1985; la seva doctrina, encara que estigués construïda sobre les federacions esportives i no sobre la totalitat de les entitats esportives, confirma la legitimitat constitucional de la intervenció administrativa sobre les associacions esportives i els efectes limitadors que aquesta intervenció pot tenir sobre la llibertat d'organització i de funcionament dels associats.
Els efectes limitadors poden arribar a ser d'una tal entitat que el Tribunal caracteritza les federacions com a associacions de configuració legal.
En altres paraules, són formes associatives amb molts elements de naturalesa corporativa.
La Llei de l'esport de Catalunya ordena la intervenció pública i privada sobre la base de la publicació de l'activitat i la corresponsabilitat pública i privada en la gestió.
Com indica el preàmbul del Projecte sobre el qual es dictamina, la llei 'permet diferents opcions reglamentàries respecte al sempre delicat problema del nivell d'intervenció pública'.
Aquesta caracterització cal completar-la amb l'afirmació que, considerant la literalitat de les remissions de la llei al reglament i les previsions materials que conté sobre la intervenció administrativa, es pot sostenir que la intervenció té en la llei intensitats diferents i que assoleix la major intensitat pel que fa a les federacions esportives.
En el marc establert per la Llei de l'esport, el Projecte sobre el qual es dictamina opta per un model d'intervenció que, en relació amb la normativa reglamentària vigent, simplifica i debilita la intervenció en relació amb les associacions no federatives i manté un grau d'intervenció sobre les federacions que no es diferencia substancialment del que preveu el vigent Decret 70/1994, pel qual es regulen les federacions esportives catalanes.
Cal afegir que en la memòria es justifiquen les opcions i les intensitats variables d'intervenció administrativa amb els criteris de l'especial interès públic subjacent en l'esport, particularment en el federat; el control dels ajuts que concedeixen les administracions; el gran esforç pressupostari que l'Administració catalana hi dedica i les funcions delegades que compleixen les federacions sobre la modalitat esportiva, que les situa dins del seu àmbit en una posició d'unicitat i monopoli de l'esport oficial de competició.
La dimensió més polèmica de la intervenció és la que afecta la llibertat d'organització i funcionament, ja que es podria considerar que és contrària al dret fonamental d'associació i al dret d'autoorganització que reconeix el Codi civil a les associacions de règim comú.
Aquesta Comissió Jurídica considera que la regulació que es fa en el Projecte de la matèria organitzativa no planteja problemes de constitucionalitat o de legalitat, perquè les restriccions que introdueix a la llibertat associativa responen a l'exercici d'una potestat legalment reconeguda a favor del Govern i tenen un abast que s'ha de considerar adequat i proporcional a l'interès públic que es pretén tutelar amb l'adopció d'aquestes mesures.
Les restriccions de major rellevància són les que afecten el règim orgànic (limitacions al vot per correu, fixació del temps mínim i màxim de durada del mandat dels membres de la junta directiva, establiment d'un quòrum de dos terços sobre els votants perquè prosperi una moció de censura, concreció de l'estatut jurídic dels directius, o la previsió de mesures connectades amb polítiques actives a favor de la igualtat efectiva d'homes i dones en l'àmbit associatiu esportiu), però cal declarar que totes elles es poden connectar amb la garantia de principis que no només tenen fonament constitucional i estatutari, sinó que es desprenen directament de la Llei de l'esport, del Codi civil o de la Llei d'igualtat efectiva d'homes i dones, i es regulen amb un abast que no desvirtua la llibertat d'organització, que es manté sostinguda en el govern representatiu de l'associació, la garantia del govern intern democràtic i la posició de l'assemblea general com a òrgan suprem que elegeix la junta i pot provocar-ne el cessament amb l'aprovació d'una moció de censura.
En conseqüència, les mesures que s'adopten no es poden considerar mancades de justificació ni de proporcionalitat.
Això no impedeix afirmar, però, que són possibles altres alternatives, en les quals seria legítim reconèixer un major marge d'autonomia a les associacions amb fórmules com ara donar naturalesa supletòria a les limitacions orgàniques que el Projecte regula, que actuarien subordinades al fet que els estatuts no fessin previsions expresses.
Tot el que s'ha indicat fins ara permet a aquesta Comissió Jurídica afirmar que les opcions de desplegament legal adoptades s'ajusten al marc configurat per la Llei de l'esport, es troben prou justificades i no aporten diferències estructurals de pes en relació amb el model vigent, que es troba normativament regulat per decrets que ja han estat dictaminats per aquesta Comissió Jurídica (dictàmens 20/94, 576/98, 228/05, 275/05, 214/08 i 3/10).
Aquest judici positiu no evita que s'hagi de fer una observació en relació amb l'article 55.2 del Projecte sobre el qual es dictamina.
1) L'article 55.2 determina que les federacions esportives amb un nombre d'entitats afiliades inferior a 12 poden prescindir de la junta directiva com a òrgan de govern.
Aquesta Comissió Jurídica considera que la possibilitat que aquí s'obre a la supressió de la junta col·legiada, i l'atribució de l'administració de la federació al president, no té fonament legal.
La llei estableix d'una manera expressa i nítida que els òrgans de govern de les federacions han de ser l'assemblea general i la junta directiva (art. 22.1) i aquesta junta ha de ser escollida per l'assemblea general i tots els seus càrrecs han de ser proveïts entre els membres de l'assemblea (art. 22.2).
En l'expedient consta que la mesura es justifica en l'extensió analògica de la previsió que fa la Llei de l'esport en l'article 7.4, en relació amb els clubs o les associacions esportives.
L'argument no es pot compartir: la llei legitima una singularitat per a un tipus específic d'entitats, que s'organitzen amb una estructura interna simplificada, però no es pot acceptar que aquesta previsió es pugui estendre a les federacions esportives.
A més, aquesta Comissió considera que es pot complir la mateixa finalitat amb l'adopció d'una estructura simplificada adequada a les federacions amb poques entitats, el manteniment de la junta directiva i amb la fixació que ha de ser integrada només per un president, un tresorer i un secretari.
Aquesta observació té el caràcter d'essencial.
2) L'article 137 està dedicat a la igualtat de dones i homes en els càrrecs directius de les entitats esportives que es regulen en aquest Projecte.
El contingut mereix les observacions següents:
A) En l'apartat primer estableix que les candidatures "han de procurar reflectir" una presència equilibrada d'homes i dones.
Cal destacar que aquest apartat no planteja cap problema de legalitat ja que és una mesura que té empara en l'article 75 de la Llei 3/2007.
El seu contingut respecta el caràcter voluntari amb el qual configura aquesta mesura la Llei orgànica per a les entitats privades, i la seva regulació en el Projecte de decret no va acompanyada de previsions sobre les conseqüències de l' incompliment; per tant no és una obligació jurídica en sentit estricte.
B) L'apartat segon incorpora una acció positiva en relació amb qualsevol mesura de foment consistent en ajuts, subvencions, premis o qualsevol forma de finançament públic en relació amb crèdits, avals o similars.
En aquests supòsits, el Projecte preveu que aquestes ajudes econòmiques de l'Administració de la Generalitat estaran subjectes al fet que l'entitat sol·licitant acrediti que en l'organització i funcionament respecta plenament el principi d'igualtat, mitjançant la integració de la perspectiva de gènere i l'articulació de mesures o plans d'igualtat orientats a aquest objectiu i, en concret, adreçats a aplicar un dels criteris de presència d'homes i dones en les juntes directives o en els consells d'administració que el mateix Projecte concreta en les lletres a) i b) d'aquest apartat.
b.1) Quant a aquest apartat, s'ha de fer una primera observació per tal de recomanar que es redacti amb més claredat i concisió el paràgraf primer.
La seguretat jurídica, particularment en el terreny de les ajudes econòmiques de l'Administració, és indispensable.
El destinatari ha de tenir notícia prèvia dels requisits concrets que ha d'acreditar per a tenir accés a les ajudes i particularment taxativa dels mitjans concrets per a acreditar-les.
En aquest sentit, fóra oportú remetre a una ordre del conseller la concreció dels requisits i els mitjans per a acreditar-los i l'habilitació hauria d'incorporar-se a la disposició final primera, dedicada al desplegament del Decret.
Cal afegir-hi que la redacció que es fa en relació amb la composició de les juntes o consells no permet determinar d'una manera notòria si el fet d'aplicar un dels criteris de composició que l'apartat concreta en les lletres a) y b) és, com sembla, una de les mesures que expressen que l'activitat de les entitats està orientada a respectar plenament el principi d'igualtat, o si, per contra, es tracta d'un requisit indispensable perquè les entitats puguin accedir als ajuts.
Per reforçar-ne la claredat, es recomana millorar la redacció d'aquest primer paràgraf de l'apartat 2 d'aquest article 137.
El que si que resulta nítid per a aquesta Comissió, i des d'aquesta interpretació fa el judici de plena legalitat de la mesura, és que l'abast es concreta en l'acreditació que la composició d'aquests òrgans està 'orientada a aplicar' un dels dos tipus de criteris que es proposen, de manera que l'opció escollida queda en mans de les entitats, llevat del que afecta les agrupacions esportives, que han d'orientar-se necessàriament per un dels criteris.
b.2) Les intervencions que es proposen en relació amb la composició de les juntes directives o els consells d'administració tenen cobertura legal suficient.
L'Estatut d'autonomia justifica que els poders públics adoptin mesures per a garantir el compliment de la igualtat d'oportunitats entre homes i dones (art. 41.1) i d'una manera taxativa concep com a dret estatutari el dret de les dones a participar en condicions d'igualtat d'oportunitats amb els homes en tots els àmbits públics i privats (art. 19.2).
La Llei catalana de l'esport inclou com un dels principis rectors de la política esportiva de la Generalitat promoure les condicions que afavoreixin la igualtat de la dona en l'esport (art. 3.1.f)).
La manca, fins ara, d'una llei catalana en matèria d'igualtat d'homes i dones fa que la fonamentació legal de les mesures específiques relacionades amb la composició dels òrgans directius es basi únicament en la Llei orgànica 3/2007.
Les mesures que proposa el Projecte sobre el qual es dictamina tenen un encaix legal ferm, concretament en els articles 11 i 35 de la Llei orgànica 3/2007.
Aquesta legitima en l'article 11 les accions positives dels poders públics, i indica que aquests han d'adoptar mesures específiques a favor de les dones per a corregir situacions patents de desigualtat de fet respecte dels homes.
L'adopció de les mesures està subjecta a la superació d'una realitat de discriminació en la representació, la qual cosa s'evidencia en l'expedient mostrant la presència que actualment es reserva a les dones en els òrgans federatius.
Estan raonades i fonamentades i, atès l'abast que tenen, també cal considerar que són proporcionades.
A això cal afegir la Llei orgànica d'igualtat, en el capítol dedicat a l'acció administrativa per a la igualtat, que dedica un tractament singular a la incidència d'aquesta acció administrativa en les subvencions públiques: l'article 35 estableix que les administracions públiques, en els plans estratègics de subvencions que s'adoptin en l'exercici de les seves competències, han de determinar els àmbits en que, 'per raó de l'existència d'una situació de desigualtat d'oportunitats entre dones i homes, les bases reguladores de les subvencions corresponents puguin incloure la valoració d'actuacions d'efectiva consecució de la igualtat per part de les entitats sol·licitants'.
La referència legal culmina amb la indicació que a aquest efecte es poden valorar, entre altres, les mesures de responsabilitat social adoptades.
Pocs dubtes hi poden haver avui sobre el fet que la representació equilibrada en els òrgans de direcció de les entitats constitueix una part substantiva del contingut de la responsabilitat social de l'empresa o de les entitats esportives que aquí es regulen.
En conseqüència amb allò indicat, per tant, no planteja cap problema legal prendre el criteri de la representació equilibrada com una de les mesures per a atorgar les ajudes de l'Administració de la Generalitat.
Són mesures d'acció positiva que troben el fonament legal concret i específic en els articles esmentats de la Llei orgànica 3/2007.
b.3) També en relació amb aquest apartat segon, aquesta Comissió ha de cridar l'atenció sobre el fet que les agrupacions esportives són entitats de segon grau: l'assemblea és constituïda pels presidents de totes les entitats afiliades i el consell directiu és triat per l'assemblea entre els membres, segons estableixen els apartats 2 i 3 de l'article 29 del projecte sobre el qual es dictamina.
Cal preguntar-se si s'ha valorat, atesos els criteris des dels quals es determina la composició dels òrgans, si sempre és factible respectar el criteri, que per a les agrupacions és únic, que pugui garantir que en el conjunt de la junta les persones de cada sexe no superin el seixanta per cent ni quedin per sota del quaranta per cent.
Finalment, cal fer unes observacions concretes a l'articulat, que tenen, la majoria, la finalitat de millorar la redacció, la sistematicitat i l'ajustament del contingut del Projecte a la llei que desplega.
Amb el títol 'inscripció registral', s'incorporen al Projecte els continguts dels apartats 1 i 2 de l'article 9 de la Llei de l'esport.
No obstant això, la redacció que es proposa no reprodueix fidelment el contingut de la Llei, ja que aquesta cita expressament les seccions esportives a l'efecte de l'afiliació a les federacions i de la inscripció en el Registre, mentre que el Projecte ho fa únicament en relació amb el Registre.
Cal adaptar el text a la Llei i valorar si el contingut de l'apartat primer quedaria més ben reflectit amb el títol 'afiliació a les federacions' que amb el que es proposa, mentre que l'apartat segon guarda més relació amb tot l'article 3, que sí que es refereix a la inscripció registral.
Amb el títol 'reconeixement legal', l'apartat 1 de l'article 3 incorpora d'una manera no absolutament fidel el contingut de l'article 6.3 del Decret 34/2010, que regula el Registre d'entitats esportives.
A fi d'evitar la discordança, o bé se suprimeix aquesta redacció i s'inclou únicament una remissió, que seria tècnicament el més correcte, o bé es reprodueix amb fidelitat l'article 6.3 del decret esmentat.
Aquesta Comissió Jurídica suggereix que es completi la redacció d'aquest precepte amb la incorporació de l'efecte positiu de la inscripció en aquesta matèria: les entitats esportives registrades expressen amb la seva denominació el tipus d'entitat esportiva de què es tracta.
A això seguiria la redacció que conté el Projecte sobre el qual es dictamina.
En l'enunciat de les fonts que ordenen el règim jurídic, convindria matisar que els reglaments a què fa referència són els reglaments interns o de funcionament intern.
Seria més precís fer únicament referència a 'socis'.
Per raons sistemàtiques, el contingut d'aquest apartat hauria d'integrar-se a l'article 12, que és el dedicat als clubs esportius de règim simplificat.
El terme 'excepcionalitat' és innecessari i no expressa d'una manera clara el que aquí es pretén reflectir, per tant és millor suprimir-lo.
En aquest apartat es remet la determinació del contingut mínim dels estatuts a allò que preveu l'article 321.4.1 del llibre tercer del Codi civil.
Aquesta Comissió Jurídica considera encertada la configuració del contingut mínim des del que estableix aquest (en aquest sentit, cal recordar que el Dictamen 3/10 convidava a prendre'l com a model), però considera, per raons teòriques i d'eficàcia per als destinataris de la norma, que aquesta citació del Codi en el Decret ha de ser substituïda per la incorporació directa de les dades que siguin considerades contingut mínim.
En el cas de fer-ho així, es resoldrien amb remissions internes a aquest precepte les remissions que al Codi civil contenen l'article 30.1 i el 46.1.
En aquest apartat, es regula la moció de censura amb una formulació que únicament concreta que ha de ser aprovada per la junta general, i que s'ha d'acordar per votació favorable de les 2/3 parts dels membres que exerceixen el dret a vot.
Cal interpretar que tot allò no previst ha de ser concretat per l'associació.
No obstant això, aquesta Comissió vol cridar l'atenció sobre tres qüestions que poden plantejar dubtes i que haurien de ser matisades: la primera, si la fórmula de compromissaris és permesa en aquest procediment, atès que no es prohibeix expressament en l'article 11.2; la segona, si és possible o no el vot per correu, ja que tampoc no s'exclou expressament en l'article 10.2 del Projecte sobre el qual es dictamina; i la tercera, si s'ha valorat l'establiment d'un percentatge mínim de participants sobre el total de membres de l'assemblea general per a la validesa de la votació.
Se suggereix que es valori que quan es parla de centres docents s'afegeixi 'o educatius', ja que aquesta última és la denominació que tenen actualment aquest tipus de centres.
Cal revisar-ne la redacció pel que fa al nombre mínim de persones que han de subscriure la constitució d'una associació esportiva escolar per aclarir que són cinc, i la procedència de cadascuna.
Cal millorar-ne la redacció, ja que no pot garantir-se que cap col·lectiu obtingui la majoria dels vots.
S'hauria de dir que correspon als alumnes o exalumnes la part majoritària de la representació.
Estableix que a les associacions esportives escolars se'ls aplica la normativa prevista per als clubs esportius.
Aquesta referència hauria de ser més matisada per a evitar que d'una manera mecànica s'hagi d'interpretar que qüestions com la durada dels mandats, que per als clubs és de sis a vuit anys, s'hagi d'aplicar preceptivament a aquestes associacions escolars.
La necessitat de matisar s'estén també a preceptes com l'article 21, que utilitza la fórmula de concreció 'en tot allò que sigui compatible amb la seva naturalesa', fórmula que és conforme amb la formulació legal però que el reglament ha de concretar, per tal de dotar-la de certesa.
La mateixa necessitat de concreció seria exigible als articles 25.3 i 30.2 en relació amb les agrupacions esportives.
Caldria ubicar en un altre lloc aquest article atès que en aquest capítol es regulen exclusivament les agrupacions esportives especials.
Cal millorar la redacció suprimint 'com a principi general'.
En relació amb la constitució d'una nova federació esportiva catalana, s'estableix en aquest apartat el requisit de demanar-ne el reconeixement a l'Administració esportiva de la Generalitat de Catalunya.
Si es té en compte que la Llei de l'esport no recull aquest requisit en l'article 18.3, és necessari suprimir-lo pel que fa a la constitució i traslladar-lo a l'apartat dedicat a la regulació del reconeixement oficial de la nova federació.
Cal harmonitzar-ne la redacció pel que fa als membres que, en tot cas, han d'integrar l'assemblea general.
No consta, però, que s'hagi valorat aquesta conversió, que no figura en el reglament vigent (article 39 del Decret 70/1994).
Atesos els efectes restrictius que produeix sobre els drets dels associats, s'hauria de rebutjar, i més encara quan l'article 146 acaba remetent als estatuts, i els permet la creació de noves causes d'incompatibilitat.
A conseqüència d'aquesta cadena de remissions, els estatuts acabarien per poder crear noves i múltiples causes d'inelegibilitat per la via de crear incompatibilitats.
Aquest apartat de l'article dedicat a les votacions s'ocupa del control i atribueix aquesta funció a la junta electoral i, si escau, als interventors o representants de la Secretaria General de l'Esport i de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya.
Aquesta Comissió considera que, ateses les diferents funcions, la diferent naturalesa i els efectes de la intervenció de la junta electoral, hauria de reservar-se el terme control a la seva funció, i caracteritzar la intervenció dels altres citats com a supervisió.
Caldria suprimir l'adverbi 'excepcionalment' i substituir-lo per una expressió que aportés més seguretat sobre els supòsits en què es poden autoritzar competicions o proves oficials no previstes en el calendari de la federació.
Caldria concretar més i fixar amb major precisió l'expressió 'limitada' referida a les compensacions econòmiques dels directius, ja que resulta equívoca.
Per a una millor sistemàtica del precepte, l'article s'hauria de desdoblar en dos: l'un referent a les compensacions econòmiques per a l'exercici de les funcions del personal directiu i, l'altre, al reemborsament de les despeses.
23) Disposició final segona: s'ha de completar la referència al departament competent.
Un cop considerades les observacions formulades en el cos del Dictamen, i tinguda en compte la de caràcter essencial formulada respecte de l'article 55.2, pot elevar-se al Govern, per a aprovar-lo, el Projecte de decret de les entitats esportives de Catalunya.