projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
La Unitat Funcional de Tumors de Cap i Coll (UFTCC) és la referent a la demarcació en el tractament d'aquests tipus de tumors.
Hi participen professionals de l'hospital i l'ICO Girona, que comparteixen la presa de decisions sobre el diagnòstic i el tractament a seguir.
La Unitat Funcional de Tumors de Cap i Coll (UFTCC) de l'Hospital Universitari de Girona Dr.
Josep Trueta i l'Institut Català d'Oncologia, coordinada pel Dr.
Jordi Marruecos, ha complert el seus dos primers anys de funcionament amb un balanç de més de 1.500 visites realitzades.
D'aquestes, 217 han estat primeres visites i la resta eren controls successius de pacients ja tractats durant aquest període de temps.
La UFTCC és la referent a la demarcació en el tractament d'aquests tipus de tumors.
A la unitat hi treballen coordinadament oncòlegs mèdics, oncòlegs radioteràpics, otorinolaringòlegs, cirurgians maxil·lofacials, cirurgians plàstics, infermeria com a gestora de casos, dietistes, psicooncòlegs i treballadors socials, entre d'altres professionals tant de l'Hospital Dr.
Tots ells comparteixen la presa de decisions sobre el diagnòstic i el tractament del càncer amb l'objectiu principal d'oferir la millor estratègia terapèutica i la seva aplicació basada en l'evidència científica i el coneixement expert per obtenir els millors resultats clínics possibles.
El càncer de cap i coll és el cinquè tipus de tumor més freqüent en homes a Catalunya, essent els càncers d'orofaringe i laringe els que tenen més incidència.
La seva evolució es manté estable en homes i augmenta en dones, principalment a causa del consum de tabac.
Així mateix, també s'aprecia un increment dels casos provocats pel virus del papil·loma humà en l'àrea de l'orofaringe.
Un element diferencial d'aquests tumors és el seu gran impacte psicològic i funcional, superior al de qualsevol altre tipus de tumor.
Això és deu al fet que els tractaments sovint afecten aspectes tan bàsics i essencials com són l'aparença del pacient, la parla, la respiració per vies naturals i la deglució.
D'aquí ve la importància d'una unitat multidisciplinària que compti amb la participació de professionals especialitzats per abordar totes les facetes que puguin afectar al pacient.
La placa s'ha col·locat per l'aportació feta per Badalona contra el Càncer el darrer any i que ha permès renovar els llits de la planta d'hospitalització de l'ICO Badalona.
Dimecres 25 de febrer a la Planta d'hospitalització de l'ICO Badalona es va dur a terme l'acte de presentació de la placa commemorativa de l'aportació que la Fundació Badalona Contra el Càncer va fer el darrer any i que va permetre renovar els llits d'aquesta planta.
Durant l'acte es van presentar la 15a Marató Badalona Contra el Càncer que començarà amb el Concert de Corals i seguirà amb el Sopar de Gala que tindrà lloc el proper dissabte 21 de març al Restaurant La Palmira.
Està previst que la recaptació d'enguany ajudi a finançar un equipament de radioteràpia per al càncer de mama.
El cap del laboratori d'Infeccions i Càncer de l'ICO-IDIBELL, Ignacio González Bravo ha rebut una Consolidator Grant de l'European Research Council (ERC) per desenvolupar el seu projecte CODOVIREVOL: "Evolution of viral codon usage preferences: manipulation of translation accuracy and evasion of immune response".
La beca suposa un finançament de 2 milions d'euros per als propers cinc anys.
El projecte de González Bravo se centra en estudiar els mecanismes que utilitzen els virus que provoquen infeccions cròniques per aconseguir mantenir-se dins de l'hoste sense provocar la seva resposta immune.
L'investigador ha explicat la importància de conèixer aquests mecanismes ja que "entre el 15 i el 20% dels càncers en humans es produeixen per infeccions.
Aproximadament un terç a partir de papil·loma virus, un altre terç a partir d'infeccions dels virus de les Hepatitis B i C, i la resta per infeccions d'Helicobacter pylori".
"Volem saber com els virus que provoquen infeccions cròniques utilitzen un dialecte particular del codi genètic, que seria la llengua comuna de tots els organismes, per tal de passar desapercebuts pel sistema immunitari de l'hoste i continuar dividint-se a l'interior de les cèl·lules infectades fins que les lesions arriben a provocar un càncer" ha explicat González Bravo.
Catorze investigadors del sistema català de recerca han estat reconeguts en la segona convocatòria dels Consolidator Grants que atorga el l'ERcper als científics que es troben a la meitat de la seva carrera.
Aquests ajuts –altament competitius– finançaran els projectes d'aquests investigadors durant els propers 5 anys per tal que puguin consolidar els seus equips i desenvolupar les seves idees més innovadores a tot l'Espai Europeu de Recerca.
Els Consolidator Grants busquen impulsar la carrera de persones amb talent i una visió innovadora que hagin demostrat el seu potencial investigador i la seva maduresa científica.
En aquesta segona convocatòria, els projectes dels investigadors han abastat àmbits del coneixement molt diversos: computació, economia, física, nanotecnologia, bioenginyeria i biologia.
Això evitaria o reduiria significativament el nombre de biòpsies que caldria fer.
L'estudi ha estat liderat per Rafael Rosell, especialista en càncer de pulmó de l'ICO Badalona, i ha comptat amb la participació, entre d'altres, de Felipe Cardenal, de l'ICO L'Hospitalet, Rut Porta, de l'ICO Girona, i Enric Carcereny, Teresa Morán, Cristina Queralt, Itziar de Aguirre i José Luis Ramírez, de l'ICO Badalona.
El treball s'ha realitzat amb el suport dels tres instituts de recerca implicats: l'Institut d'Investigació Biomèdica de Bellvitge (IDIBELL) a l'ICO L'Hospitalet, l'Institut Germans Trias i Pujol (IGTP) a Badalona, i l'Institut d'Investigació Biomèdica de Girona (IDIBGi), a Girona.
En els darrers anys s'ha avançat molt en el tractament personalitzat del càncer, és a dir, oferir una teràpia en funció de les particularitats del seu tumor.
En el cas del càncer de pulmó, per exemple, se sap que els pacients amb determinades mutacions en el gen EFGR responen bé a inhibidors d'aquest gen, com l'erlotinib, que s'ha convertit en el tractament d'elecció en aquests casos.
Per determinar però, si el tumor té o no el gen mutat cal fer una o més biòpsies, per extreure una mostra suficient del tumor per ser analitzada genèticament.
L'estudi que publica JAMA Oncology, i que ha liderat el dr. Rafael Rosell, ha analitzat la sang perifèrica de 97 pacients amb mutacions en el gen EFGR, per veure si, mitjançant un test específic, el que es denomina biòpsia líquida, es podria detectar la presència d'aquestes mutacions.
El resultat ha estat positiu en el 78% de pacients.
En aquests casos, doncs, no caldria fer la biòpsia convencional perquè l'anàlisi de sang ja seria suficient per establir la conveniència de tractar el malalt amb erlotinib.
Aquestes anàlisis de sang no només servirien per establir les mutacions inicials que té el tumor del pacient, sinó per veure com evoluciona al llarg del tractament i si adquireix o no resistència al medicament que està rebent.
L'estudi també ha servit per confirmar que no totes les mutacions en el gen EGFR ofereixen el mateix pronòstic.
Així, s'ha vist que una alteració puntual en una zona del gen (l'exó 21) comporta un pitjor pronòstic que la deleció de l'exó 19.
Això indica la necessitat de millorar el tractament en els portadors d'aquesta mutació.
Aquest divendres, 20 de març, l'ICO L'Hospitalet ha rebut la visita d'una delegació internacional de la companyia de distribució farmacèutica Walgreens Boots Alliance.
L'objectiu era presentar-los el funcionament del biobanc Spectacolor.
Aquest biobanc recopila i analitza mostres de tumors de pacients amb càncer colorrectal avançat.
Està impulsat per la Organització Europea per a la Recerca i el Tractament del Càncer ( EORTC ) i fins ara disposa de dades d'uns 500 pacients de tot Europa, 200 dels quals reclutats per l'ICO i el Vall d'Hebron Institut d'Oncologia ( VHIO ); que són els centres més actius en el reclutament.
L'objectiu final del biobanc és poder fer subgrups de pacients segons les alteracions genètiques particulars que tingui el seu tumor i poder-los oferir, així, la participació en assaigs clínics específics per al seu tumor.
Aquest projecte de la EORTC ha estat possible gràcies al finançament de la Walgreens Boots Alliance.
En els darrers anys s'han produït innovacions en els tractaments a pacients d'alguns tumors hematològics com ara la teràpia amb cèl·lules CAR-T.
Aquesta nova estratègia terapèutica és un canvi de paradigma molt rellevant clínicament perquè ha suposat una millora en la supervivència de pacients d'alguns tumors.
D'altra banda, aquests tractaments presenten una toxicitat diferent a la quimioteràpia convencional, i poden desencadenar efectes adversos potencialment greus que cal saber identificar i manegar adequadament.
El rol de la infermera és clau en els equips multidisciplinaris que atenen a aquests pacients, que necessita capacitar-se i actualitzar-se per a tenir cura de les persones amb càncer que reben aquests tractaments.
Entendre com funciona la teràpia amb les cèl·lules CAR-T i quines són les seves indicacions.
Diplomats en infermeria implicats o interessats en els tractaments del càncer.
Professionals sanitaris de diferents àmbits amb experiència clínica i investigadora en teràpia CAR-t
Sessions impartides per experts a través de mitjans audiovisuals i col·loqui posterior entre els experts i els assistents.
Unitat de Formació i Docència de l'ICO
Inscripció gratuïta per cortesia de l'ICO
Es lliurarà un diploma per correu electrònic als participants que assisteixin al 100% de la jornada
Activitat en curs d'Acreditació del Consell Català de la Formació Continuada de les Professions Sanitàries (CCFCPS)
Període de preinscripció pendent d'obrir
També es coneix com a "e-bullying".
El ciberassetjament consisteix a perseguir companys o persones conegudes d'una edat semblant per humiliar-los, insultar-los o amenaçar-los, a través dels mitjans de comunicació més utilitzats actualment: les xarxes socials, els mòbils, els blogs, els missatges de text o de correu electrònic...
Els ciberassetjadors pengen fotografies o vídeos compromesos a la xarxa.
De vegades, els exposen a webs on es vota la persona més lletja o la més ridícula.
Altres vegades els utilitzen com a arma per xatejar amb la seva víctima i per amenaçar-la que ensenyaran la fotografia o el vídeo en qüestió si no fa el que li diuen.
Ho poden fer i, llavors, fent-se passar per aquesta persona editen perfils o pàgines web amb comentaris ficticis sobre les seves experiències sexuals, manies o altres comportaments per fer-ne burla.
També ho fan a fòrums i pàgines on escriuen opinions que ofenen altres persones o comentaris violents que provoquen la seva expulsió immediata de la pàgina i que no puguin tornar-hi a accedir.
Sí, ja que s'introdueixen dins del correu electrònic per manipular-lo, llegir els missatges i registrar la persona que n'és propietària a pàgines on pot ser víctima de correus brossa o de virus informàtics.
Això és el que es coneix com atac a la intimitat.
Es tracta de l'engany que fa un adult a un menor utilitzant un comportament fingit de comprensió i falsa simpatia ("groom " ) per tal d'aconseguir la seva confiança i obtenir favors sexuals.
Està tipificat com a delicte penal.
Per exemple: un adult que es fa passar per una persona més jove i persuadeix el noi o la noia perquè li passi algun tipus de material de contingut sexual (fotografies, vídeos...), que el pot comprometre.
A partir de llavors li exigirà més material i de vegades pot arribar a demanar-li una trobada en persona per tal d'abusar-ne.
Perquè per por de denunciar els fets, l'adolescent va cedint als desitjos de l'adult i acaba participant en temes de pederàstia, pornografia infantil i abús sexual.
Parla amb algú de confiança (de la família, l'escola...).
Potser s'enfadarà, com a primera reacció, però sempre t'ajudarà.
Si creus que pots ser víctima d'un delicte o d'una falta relacionada amb la navegació per Internet, en qualsevol de les seves modalitats, o si has visualitzat alguna pàgina que contingui pornografia infantil, la Policia de la Generalitat-Mossos d'Esquadra disposa d'una adreça de correu electrònic exclusiva per atendre't: [EMAIL] i d'un enllaç amb molta informació d'interès que et pot ser d'utilitat: http://goo.gl/zaLaif
Aquest terme defineix el comportament d'aquelles persones que escriuen missatges provocadors a la xarxa (correu electrònic, xarxes socials) de manera intencionada i amb la finalitat de crear polèmica.
És el terme anglès relacionat amb jocs en xarxa que serveix per definir el comportament d'aquells que perjudiquen de manera intencionada i sistemàtica un jugador en particular.
Protocol de joventut per a l'abordatge de la violència masclista.
Intervenció amb adolescents que viuen, o que exerceixen, relacions afectives-sexuals abusives o altres manifestacions de violència masclista des dels serveis socials públics de Barcelona per atenció ambulatòria de tractament en violència masclista.
L'impacte de la violència masclista i processos de recuperació en la infància i l'adolescència, en les mares i en les relacions maternofilials.
(versió en castellà) (versió en anglès)
Actualització i adaptació a Catalunya de la guia de pràctica clínica del sistema nacional de salut sobre l'atenció al part normal.
Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries 2013.
Guia d'assistència del part a casa.
Col·legi oficial d'infermeria de Barcelona.
Ministeri de Sanitat i Política Social 2014.
Guia de pràctica clínica sobre l'atenció al part normal.
Ministeri de Sanitat i Política Social 2010.
Federació d'Associació de Llevadores d'Espanya (FAME) 2011.
Intervenció amb adolescents que viuen o exerceixen relacions afectives-sexual abusives o altres manifestacions de violència masclista.
Consorci de serveis socials de Barcelona.
Ministeris de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat 2012.
Protocol de seguiment de l'embaràs a Catalunya.
Protocol per a l'assistència al part normal.
Societat espanyola de ginecologia i obstetrícia (SEGO) 2007.
Conjunt de característiques biològiques, especialment de tipus genètic, orgànic i hormonal, sobre la base de les quals s'estableix la distinció entre homes i dones.
No determina necessàriament el comportament del subjecte i no s'ha de confondre amb el gènere.
Enviament d'imatges o vídeos de contingut sexual a través de dispositius mòbils o electrònics i que es fa de forma voluntària.
(Un cop que aquest contingut ha estat compartit, passa a ser propietat de la xarxa).
Persona que practica l'intercanvi de parella.
Procés a través del qual les persones transsexuals modifiquen el seu cos per aproximar-lo a l'assignat al gènere sentit.
Pot incloure tractaments hormonals i/o cirurgia de reassignació genital.
En el context anglosaxó també es fa servir el concepte confirmació sexual.
Conjunt de comportaments i activitats que s'atribueixen socialment a cadascun dels sexes, que és variable segons les cultures.
Ruptura d'una relació sexual o afectiva, sovint per internet, en què un dels integrants de la relació interromp la comunicació amb l'altra persona d'una manera inesperada, sense avisar-la ni donar-li cap mena d'explicació.
Terme utilitzat de manera similar a transgènere, per incloure diferents disconformitats en el sexe/gènere d'una persona.
Aversió a la transidentitat o a les persones transgènere, com ara les dones o els homes transsexuals.
Concepte ampli que inclou persones amb disconformitat de gènere com les persones transsexuals i/o aquelles que no s'identifiquen exactament ni amb un home ni amb una dona segons la concepció tradicional dels gèneres, amb independència que aquesta persona s'hagi sotmès o no a una intervenció quirúrgica.
Ve del terme acadèmic anglosaxó transgender.
Persona transgènere que se sent del gènere contrari a aquell que li va ser atribuït en néixer segons les seves característiques biològiques.
Ser transsexual no implica tenir cap orientació sexual concreta (pot ser una persona transsexual gai, lesbiana, heterosexual o bisexual).
Persona que adopta les maneres externes i una vestimenta i uns complement considerats socialment propis del sexe contrari.
No necessàriament la persona transvestida desitja una reassignació de sexe, ja que pot sentir-se plenament identificada amb el seu sexe de naixement.
També es fa servir la paraula travestí.
Persona que, d'acord amb la teoria queer, no subscriu la divisió binària tradicional dels gèneres i rebutja d'identificar-se amb un home o amb una dona o amb una orientació sexual específica.
En oposició a la concepció dualista del gènere, hi ha teories que defensen l'existència de més de dos gèneres i d'altres que rebutgen el concepte de gènere perquè el consideren una construcció limitadora de la naturalesa humana.
Conegut també com a omnisexual o plurisexual: Persona que pot sentir atracció sexual per qualsevol altra persona, independentment del sexe, del gènere a què pertany o de la seva orientació sexual.
Dit de la persona que sent atracció sexual per més d'un gènere o sexe.
Pràctica consistent a mantenir relacions afectives i sexuals amb més d'una persona, amb el coneixement i l'acord de totes les persones implicades, les quals poden tenir relacions afectivosexuals entre elles o no tenir-ne.
Representació explícita (no real) de caràcter sexual, en format escrit, visual o sonor, que té com a finalitat excitar sexualment.
També conegut com a pansexual: Persona que pot sentir atracció sexual per qualsevol altra persona, independentment del sexe, del gènere a què pertany o de la seva orientació sexual.
Moment de màxim plaer en l'excitació sexual en les zones erògenes i genitals.
Orgasme cerebral: Conjunt de sensacions plaents que s'experimenten com a conseqüència d'una estimulació suau.
Tendència d'una persona a sentir una atracció afectiva i sexual per una altra persona o persones.
S'acostuma a parlar de tres orientacions sexuals diferents: heterosexualitat, homosexualitat i bisexualitat.
La masturbació, tant femenina com masculina, és l'estimulació dels òrgans genitals per tal d'obtenir plaer sexual, podent arribar o no a l'orgasme.
La masturbació la pot practicar un mateix en solitari o com a estimulació realitzada sobre els genitals d'una altra persona com passa en la masturbació mútua.
Pràcticament tota la població es masturba des d'edats primerenques fins al final de la seva vida.
La masturbació sol efectuar-se amb les mans o mitjançant el fregament dels genitals amb algun objecte, per obtenir aquest tipus d'excitació i visualitzant fantasies sexuals.
Repassa l'anatomia genital perquè la coneguis
Té a veure amb la identificació de les persones amb els rols que socialment s'atribueixen a homes i dones, no ha de coincidir necessàriament amb el sexe biològic de la persona, i no té res a veure amb l'orientació sexual.
Tendència d'una persona a sentir atracció sexual per altres persones o no segons el sexe o el gènere a què pertanyen.
Persona amb variacions intersexuals o DSD (diferències del desenvolupament sexual):
Persona que té un conjunt de variacions en característiques sexuals que no semblen encaixar completament amb la noció estàndard i binària d'home i dona.
Dit de la persona que no s'identifica com a homosexual però que mostra interès per tenir una experiència sexual o una relació afectiva amb una persona del sexe contrari al d'aquelles amb qui manté relacions habitualment.
Dit de la persona que s'identifica fonamentalment com a heterosexual però que ocasionalment té també relacions sexuals amb persones del seu mateix sexe.
Aversió a l'homosexualitat o a les persones homosexuals.
Relació existent entre dues mares lesbianes o dos pares gais, i els seus fills i filles, derivada de la relació jurídica que comporta la filiació:
Persona que sent atracció sexual envers persones del mateix sexe.
Terme a evitar; és preferible l'ús de la paraula "gai" o "lesbiana" segons correspongui.
Home que sent atracció sexual i afectiva per altres homes.
Sentiments d'ansietat respecte a l'atenció, l'amor o el compromís de la parella o de la persona que agrada.
Conjunt de característiques d'origen cultural relatives a patrons de comportament i d'identitat sobre la base de les quals s'estableix socialment la distinció entre homes i dones.
No és estàtic, ni innat, sinó que és una construcció sociocultural que ha anat variant i pot variar al llarg del temps.
Per bé que socialment s'atribueix el gènere masculí al sexe masculí i el gènere femení al sexe femení, aquests conceptes no són equivalents.
La família és una unitat social formada per un grup d'individus lligats entre ells per relacions de matrimoni, parentiu o afinitat.
Hi ha estructures familiars tan diverses com les persones que les integren: monoparental, amb un pare i una mare, dues mares, dos pares, etc.
La fimosi és una anomalia de la pell del penis que impedeix la retracció completa del prepuci per deixar el gland al descobert.
La fimosi pot dificultar l'erecció i impedir una bona higiene del penis.
La solució consisteix a operar quirúrgicament.
Dispositiu anticonceptiu de silicona tova amb forma d'una copa poc profunda.
El diafragma T cobreix el coll uterí per evitar l'embaràs.
El diafragma, utilitzat amb espermicides, és un mètode anticonceptiu de barrera no permanent que només es pot comprar amb recepta mèdica.
Diagnòstic, de vegades utilitzat per psicòlegs o metges, que descriu l'angoixa, infelicitat i ansietat que les persones transgènere poden sentir sobre la incompatibilitat entre el seu cos i la seva identitat de gènere.
És possible que una persona pugui necessitar un diagnòstic formal de disfòria de gènere perquè rebi tractament mèdic que l'ajudi amb la transició.
Els psicòlegs solien denominar-la "trastorn d'identitat de gènere".
Trastorn físic o psicològic que afecta l'anatomia, el comportament, la salut o el benestar sexual.
Condició de disgust i de discrepància d'una persona amb el gènere assignat en néixer.
Terme mèdic per al dolor que se sent en tenir relacions sexuals i que es defineix com a dolor genital persistent o recurrent que passa just abans, durant o després de tenir relacions sexuals.
Un intèrpret que exagera els comportaments i la vestimenta masculins amb fins d'entreteniment en bars, clubs nocturns o esdeveniments.
Persona transvestida que es vesteix de manera exuberant i sofisticada, sovintper actuar en un escenari.
Pots aconseguir-la en els llocs següents:
A la farmàcia, pots aconseguir-la, de pagament i sense recepta.
Actualment, en els centres de salut i en les unitats d'atenció a la salut sexual i reproductiva de la xarxa pública et donaran el tractament i no hauràs de pagar res.
En cas que vagis a un altre centre i et donin una recepta, no tindràs cap problema per obtenir-la, però hauràs de pagar-ne el cost.
En qualsevol cas, pots anar-hi sola o acompanyada, com tu ho desitgis.
Pots anar acompanyada d'un amic o amiga més gran que tu o de la teva parella, així es comparteix la vergonya, etc. Normalment, els professionals que us rebran estan acostumats a atendre aquestes demandes i no fan judicis morals.
L'atenció i el tractament són confidencials, com tots els actes mèdics.
En cas que un professional no te la vulgui proporcionar, pots demanar-li que et faci un informe del motiu de la seva negativa i de l'alternativa que et proposa (anar a un altre servei, etc.).
També pots escriure una queixa en el llibre de reclamacions del centre, exposant què t'ha succeït.
Evidentment, hauràs d'anar a un altre centre, servei o professional sanitari que te la recepti o que te la doni.
Dirigeix-te a un centre d'atenció primària que tingui atenció continuada les 24 hores o a l'hospital més proper, i també a la farmàcia.