Mitjançant el Decret 283/1998, de 21 d'octubre, es van designar les zones vulnerables de l'àmbit territorial de Catalunya en aplicació del que disposa la Directiva 91/676/CEE, del Consell, de 12 de desembre, relativa a la protecció de les aigües contra la contaminació produïda per nitrats que procedeixen de fonts agràries.
Aquesta primera designació es va completar amb el Decret 476/2004, de 28 de desembre, pel qual es designen noves zones vulnerables en relació amb la contaminació de nitrats procedents de fonts agràries.
En compliment del que estableix l'article 5 de la Directiva esmentada, sobre l'establiment i la revisió dels programes d'actuació aplicables a les zones vulnerables designades, la Generalitat va adoptar el Decret 205/2000, de 13 de juny, d'aprovació del programa de mesures agronòmiques aplicables a les zones vulnerables.
Aquest article preveu, així mateix, que en el termini d'un any a partir de cada designació complementària de zones vulnerables els estats membres han d'establir programes d'actuació respecte de les zones vulnerables designades.
Atesa la vigència limitada del primer programa, prorrogat mitjançant el Decret 476/2004, de 28 de desembre, i l'obligació d'establir un nou programa d'actuació per a les noves zones vulnerables designades posteriorment, és procedent tant efectuar la revisió del programa d'actuació aplicable a les zones vulnerables designades l'any 1998 com establir el programa d'actuació per a les noves zones vulnerables designades l'any 2004.
Amb aquesta finalitat s'elabora un únic programa d'actuació per a totes les zones vulnerables designades a Catalunya.
Aquest programa s'ha elaborat prenent en consideració les observacions efectuades per la Comissió Europea, en el marc de les funcions de control que du a terme d'acord amb la Directiva 91/676/CEE.
Aquest programa d'actuació serà aplicable, així mateix, a les noves zones vulnerables designades mitjançant Acord de Govern de 28 de juliol de 2009, en el termini d'un any des de la seva designació.
D'altra banda, mitjançant aquest Decret s'efectua una adaptació del règim de gestió de les dejeccions ramaderes que estableix el Decret 220/2001, d'1 d'agost, de gestió de les dejeccions ramaderes, modificat pel Decret 50/2005, de 29 de març, pel qual es desplega la Llei 4/2004, d'1 de juliol, reguladora del procés d'adequació de les activitats existents a la Llei 3/1998, de 27 de febrer, de la intervenció integral de l'Administració ambiental, i de modificació del Decret 220/2001.
La inclusió d'aquest règim en el present Decret es considera convenient en la mesura que el règim de gestió de les dejeccions ramaderes complementa les normes del programa d'actuació que s'aprova i, per tant, s'insereix en el marc normatiu que desplega la Directiva 91/676/CEE.
L'aprovació d'aquest Decret comporta, per raons de coherència i coordinació normativa, haver d'adaptar el Decret 413/2006, de 31 d'octubre, pel qual s'estableixen les normes generals de la producció integrada, així com el Codi de bones pràctiques agràries aprovat per l'Ordre de 22 d'octubre de 1998, adaptacions que s'han recollit a la disposició derogatòria i a la disposició final tercera.
La Directiva 2006/123/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 12 de desembre de 2006, relativa als serveis en el mercat interior, determina que les normes dels estats membres no poden contenir disposicions que limitin l'accés a la prestació dels serveis dels operadors de qualsevol dels estats membres de la Unió Europea, a part de preveure una simplificació administrativa en els tràmits establerts.
Aquestes previsions i les del Decret 106/2008, de 6 de maig, de mesures per a l'eliminació de tràmits i la simplificació de procediments per facilitar l'activitat econòmica, s'han tingut en compte en el text del Decret.
Els requisits i tràmits que s'hi preveuen es consideren necessaris per raons imperioses d'interès públic general vinculades a la protecció del medi ambient i de l'entorn urbà i, amb caràcter general, es tracta de procediments inserits en molts supòsits en el marc de la legislació ambiental.
L'article 116 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya estableix que correspon a la Generalitat, respectant el que estableix l'Estat en l'exercici de les competències que li atribueix l'article 149.1.13 i 16 de la Constitució, la competència exclusiva en matèria d'agricultura i ramaderia, que inclou, entre d'altres, la regulació dels processos de producció, de les explotacions, de les estructures agràries i de llur règim jurídic.
Així mateix, d'acord amb els articles 144 i 162 de l'Estatut, correspon a la Generalitat la competència compartida en matèria de medi ambient i en matèria de salut pública.
D'altra banda, l'article 113 de l'Estatut assenyala que correspon a la Generalitat el desplegament, l'aplicació i l'execució de la normativa de la Unió Europea, i l'article 189 estableix que la Generalitat aplica i executa el dret de la Unió Europea en l'àmbit de les seves competències i pot adoptar la legislació de desplegament a partir de les normes europees.
Vistos el dictamen del Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya i l'informe de la Comissió de Govern Local de Catalunya;
D'acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora i de conformitat amb l'article 39 de la Llei 13/2008, de 5 de novembre, de la presidència de la Generalitat i del Govern, a proposta dels consellers d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural, de Medi Ambient i Habitatge i de Salut, i d'acord amb el Govern,
Amb la finalitat de prevenir i reduir la contaminació de les aigües per nitrats que procedeixen de fonts agràries, aquest Decret té per objecte l'aprovació del programa d'actuació aplicable a les zones vulnerables designades a Catalunya mitjançant els decrets 283/1998, de 21 d'octubre, i 476/2004, de 28 de desembre, i l'Acord de Govern de 28 de juliol de 2009.
Aquest programa s'ha de revisar cada quatre anys.
Aquest Decret també té per objecte la regulació de la gestió de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants en tot l'àmbit de Catalunya.
Als efectes d'aplicació de les disposicions d'aquest Decret s'entén per:
a) Apilament temporal de fems o altres fertilitzants orgànics dins de finca: el que es realitza en una finca per tal d'aplicar com a fertilitzants aquests productes a la mateixa finca o en finques properes en un espai determinat de temps.
b) Aplicació agrícola: espargiment o incorporació en sòls agrícoles (terres de conreu, prats, pastures i plantacions d'arbres de fusta en terres de conreu) de productes amb valor fertilitzant o d'esmena orgànica.
c) Àrea de lleure: zona qualificada com a tal pel corresponent ajuntament on es desenvolupen regularment activitats de lleure.
d) Base agrícola: superfície de sòls agrícoles (terres de conreu, prats, pastures i plantacions d'arbres de fusta en terres de conreu) susceptible de rebre aplicacions de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants en profit de l'agricultura.
e) Centre de gestió de dejeccions ramaderes: persona física o jurídica que, de manera intermèdia entre les explotacions ramaderes i les agrícoles, efectua totes o algunes de les funcions següents: recollir, emmagatzemar, transportar, aplicar, tractar o subministrar dejeccions ramaderes per a la seva aplicació agrícola directa o per posar-les a disposició d'una persona gestora de residus o d'una empresa fabricant de fertilitzants.
f) Dejeccions ramaderes: materials residuals excretats pel bestiar o barreges de llit amb materials residuals excretats pel bestiar, encara que s'hagin transformat.
g) Esmena orgànica: aportació de fertilitzant orgànic a un sòl per tal de mantenir o incrementar el seu contingut de matèria orgànica.
Es considera que únicament els fertilitzants nitrogenats de tipus 1 poden assolir aquesta finalitat.
h) Explotació ramadera tradicional de muntanya: explotació semiextensiva dedicada a la cria de vedells, la cria de xais o la cria de poltres, que durant un període d'almenys sis mesos a l'any té el bestiar pasturant tot el dia en prats i pastures de muntanya, mentre que durant la resta de l'any el bestiar pastura en altres indrets i disposa d'un cobert o d'una nau on poder refugiar-se de les inclemències meteorològiques, ja sigui durant la nit o bé durant períodes de temps concrets, quan la neu impedeix l'accés dels animals a la pastura.
i) Fangs de depuradora: llots residuals que procedeixen de diferents tipus d'estacions depuradores d'aigües residuals domèstiques, urbanes, agroindustrials o d'aigües residuals de composició similar a les esmentades, així com els que procedeixen de fosses sèptiques i d'altres instal·lacions de depuració similars utilitzades per al tractament d'aigües residuals.
j) Fangs de depuradora tractats: fangs de depuradora tractats per una via biològica, química o tèrmica, mitjançant emmagatzematge a llarg termini o per qualsevol altre procediment apropiat, de manera que es redueixin de manera significativa el seu poder de fermentació i els inconvenients sanitaris de la seva utilització.
k) Fem: dejecció ramadera de consistència sòlida.
l) Fertilitzant nitrogenat o adob nitrogenat: producte l'efecte principal del qual, quan és aplicat al sòl, és proporcionar elements nutritius a les plantes.
Inclou els fertilitzants minerals, les dejeccions ramaderes, el compost, els residus de les piscifactories, els fangs de depuradora tractats, etc. Els fertilitzants nitrogenats es classifiquen en els tipus següents:
l.1) Fertilitzants tipus 1: contenen nitrogen orgànic i una relació C/N alta, superior a 10.
La major part del N que contenen és de mineralització lenta.
Es consideren fertilitzants tipus 1 els productes següents: fem de vaquí, fem de conill, fem d'oví, fem de cabrum, fem d'equí, compost, fems porcins, fracció sòlida de purins porcins, determinades gallinasses amb clofolla d'arròs o palla, oliasses, morca, brisa, vinasses, etc. Les dejeccions ramaderes associades a matèries carbonàcies difícilment degradables (per exemple gallinasses amb serradures), malgrat tinguin una relació C/N superior a 10, es consideren fertilitzants tipus 2.
l.2) Fertilitzants tipus 2: contenen nitrogen orgànic i una relació C/N baixa, inferior a 10, o, si és alta, conté matèries carbonàcies difícilment degradables.
La major part del N que contenen és mineral o fàcilment mineralitzable.
Es consideren fertilitzants tipus 2, a menys que per a un determinat producte s'aportin proves concloents en sentit contrari, els productes següents: purins de porc, fracció líquida de purins de porc, gallinassa líquida, gallinassa sòlida, gallinassa amb serradures, purins bovins, digestats procedents de digestió anaeròbia, fangs de depuradora tractats, aigües residuals no tractades, etc. Les gallinasses sòlides conformen els fertilitzants tipus 2a; la resta de fertilitzants, el tipus 2b.
l.3) Fertilitzants tipus 3: adob nitrogenat obtingut mitjançant extracció o mitjançant procediments industrials de caràcter físic o químic, els nutrients del qual es presenten en forma inorgànica.
La cianamida càlcica, la urea i els seus productes de condensació i associació es consideren adobs inorgànics.
Els fertilitzants tipus 3 són els fertilitzants minerals que no s'engloben dins els fertilitzants tipus 4.
l.4) Fertilitzants tipus 4: fertilitzants minerals nitrogenats d'alliberament lent.
Engloba els fertilitzants minerals recoberts (per una membrana semipermeable), els fertilitzants minerals amb baixa solubilitat i els fertilitzants minerals amb inhibidors de la nitrificació.
m) Fertilitzant mineral o adob mineral: qualsevol dels fertilitzants de tipus 3 o de tipus 4.
n) Fertilitzant orgànic o adob orgànic: qualsevol dels fertilitzants de tipus 1 o de tipus 2.
p) Gestió en el marc agrari: aplicació agrícola de les dejeccions ramaderes en una base agrícola, ja sigui en terres de conreu, prats i pastures pròpies o en terrenys propietat d'altres titulars.
Es considera també gestió en el marc agrari la gestió duta a terme pels centres de gestió de dejeccions ramaderes, l'emmagatzematge de les dejeccions, fins i tot si es tracta d'un sistema d'emmagatzematge utilitzat per diverses explotacions, el transport i els tractaments en origen, sempre que aquests es duguin a terme a l'explotació ramadera.
q) Gestió fora del marc agrari: qualsevol operació de gestió que es realitzi sobre les dejeccions ramaderes i que no es pugui considerar com a gestió en el marc agrari, d'acord amb la definició anterior.
r) Nucli habitat: agrupació de tres o més habitatges.
s) Pastures amb aprofitament mixt: terres de pastura on, a part de pasturar-hi el bestiar, habitualment s'hi fan dalls.
Consisteixen en pastius, prats naturals, prats artificials i praderies permanents.
t) Pastures sense aprofitament mixt: terres on pastura el bestiar sense que s'hi facin dalls.
Consisteixen en pastures arbrades, pastures arbustives, garrigues, matollars, bosc de rebrot, erm per a pastures i pastures de port o d'alta muntanya.
u) Pendent local: pendent que té la superfície de la parcel·la cultivada.
En terrenys abancalats (feixes) es refereix al pendent que té el bancal o feixa en la seva part cultivable, que normalment és molt baix.
v) Pla de gestió de les dejeccions ramaderes: document de planificació que recull la destinació i altres aspectes de la gestió de les dejeccions ramaderes que genera o transforma una explotació ramadera o grup d'explotacions ramaderes.
x) Recinte: superfície contínua de terreny, dins d'una parcel·la, amb un mateix ús dels definits en el SIGPAC (Sistema d'Informació Geogràfica de Parcel·les Agrícoles de Catalunya).
y) Tractament de dejeccions ramaderes: operació o conjunt d'operacions que produeixen un canvi de les característiques físiques, químiques o biològiques de les dejeccions ramaderes, diferents del transport i l'emmagatzematge.
z) Zona vulnerable: superfície contínua del territori designada en aplicació de la Directiva 91/676/CEE i que presenta unes característiques agràries i edafoclimàtiques similars.
Programa d'actuació en zones vulnerables
L'aplicació agrícola de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats en zones vulnerables es regeix amb caràcter obligatori pel Codi de bones pràctiques agràries en relació amb el nitrogen aprovat pel departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
L'espargiment o incorporació al sòl de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants nitrogenats només es pot realitzar en terres de conreu, àrees enjardinades, prats, pastures i activitats de rehabilitació de sòls o de revegetació d'espais degradats.
L'aplicació no es pot fer en marges, ribassos o espones de les parcel·les.
Els períodes de l'any en què no es poden aplicar els diferents tipus de fertilitzants nitrogenats són els que s'especifiquen a l'annex 1.
Aquests períodes de prohibició no s'apliquen quan s'utilitzen els fertilitzants orgànics per biofumigació, sempre que es disposi d'un informe emès per una persona tècnica competent que justifiqui l'aplicació.
En cas de condicions meteorològiques adverses que retardin les feines agrícoles habituals, la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia pot autoritzar en determinades zones l'aplicació de fertilitzants dins dels períodes prohibits als quals fan referència els apartats 1 i 6 d'aquest article.
En el cas de cultius llenyosos, es poden aplicar fertilitzants de tipus 3 dins dels períodes establerts a l'annex 1, sempre que es disposi d'un informe emès per una persona tècnica competent que en justifiqui la necessitat i la quantitat.
En cas d'aplicació de quelats de ferro, es poden incorporar simultàniament fertilitzants tipus 3, encara que es tracti de períodes prohibits a l'annex 1, sense necessitat d'informe emès per una persona tècnica competent.
Malgrat els períodes de prohibició indicats a l'annex 1, l'aplicació al sòl de fertilitzants de tipus 2, 3 o 4 es pot realitzar quan no hi ha cultiu al terreny dins dels dos mesos anteriors a la sembra o plantació dels cultius herbacis, incloent-hi els hortícoles.
Pel que fa als fertilitzants de tipus 1, poden aplicar-se en els períodes de prohibició indicats a la taula quan no hi ha cultiu al terreny dins dels dos mesos i mig anteriors a la sembra o plantació.
En cas d'adobatge de preplantació en cultius llenyosos es poden aplicar dins els quatre mesos anteriors a la plantació.
Quantitats màximes de nitrogen aplicables
A les zones vulnerables la quantitat màxima de nitrogen procedent de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants orgànics que es pot aplicar és de 170 kg N/ha i any.
En cas de producció agrària ecològica en zona vulnerable, el límit de 170 kg N/ha i any es refereix només a dejeccions ramaderes.
El càlcul de nitrogen aportat per les dejeccions ramaderes s'efectua d'acord amb les dades que apareixen a l'annex 2.
En cas que es realitzin tractaments de les dejeccions en la mateixa granja, la seva eficàcia es considera quant a la redistribució del nitrogen entre les diferents fases resultants, o eliminació de nitrogen, si és el cas.
Les quantitats màximes de nitrogen total procedents de fertilitzants orgànics, fertilitzants minerals i de l'aigua de reg, referides a un cicle de cultiu inferior a un any, o a un any quan el cicle és superior, són les que s'estableixen a l'annex 3.
Aquestes limitacions es basen en les produccions màximes que es poden assolir en cadascuna de les àrees per a cada cultiu i sistema de maneig especificat, considerant les diferències edafoclimàtiques de cada zona.
Aquestes limitacions no s'apliquen als conreus fora-sòl en què es reciclen els lixiviats.
En terres de pastura, per tal de no sobrepassar la dosi màxima de dejeccions ramaderes i altres fertilitzants orgànics esmentada a l'apartat 1, s'ha de comptabilitzar tant el nitrogen que deixa el bestiar al terreny mentre pastura com el nitrogen que procedeix de fertilitzants orgànics aplicats d'altres maneres.
En cas de pastures sense aprofitament mixt són aplicables les normes següents:
a) La càrrega de pastura no ha de superar l'equivalent a 125 kg N/ha i any.
b) A part de les dejeccions que deixa el bestiar, els terrenys de pastura només es poden fertilitzar amb dejeccions ramaderes o amb fertilitzants minerals.
c) La fertilització addicional a les dejeccions que deixa el mateix bestiar mentre pastura no pot superar la dosi màxima de 80 kg N/ha cada dos anys.
La dosi a aplicar ha d'estar en funció de la productivitat de la pastura, que s'ha de justificar en el pla de gestió, si escau, i la seva aplicació s'ha de fer sense provocar danys a la vegetació seminatural existent.
L'adobatge nitrogenat de fons amb fertilitzants tipus 3 no pot superar la meitat de les quantitats màximes indicades a l'annex 3 per a aquest tipus de fertilitzants en cas que el cicle del cultiu sigui superior a quatre mesos.
En parcel·les de regadiu, la persona titular de l'explotació agrària ha de seguir algun mètode de programació de reg que tingui en compte les necessitats dels cultius i el tipus de sòl i que permeti utilitzar l'aigua de reg amb criteris d'uniformitat i eficiència.
La direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha d'indicar els mitjans alternatius per complir aquests requisits en els casos en què la infraestructura de reg no ho permeti.
Mètode d'aplicació dels fertilitzants
En conreus herbacis extensius, prats i pastures, l'aplicació de qualsevol mena de fertilitzant nitrogenat s'ha de realitzar de manera que la seva distribució sigui el màxim d'uniforme en cada zona homogènia del conreu, el prat o la pastura.
L'aplicació de purins no es pot efectuar en les condicions següents:
a) Directament des de la bóta de transport sense mediació de dispositius de repartiment o espargiment.
b) Utilitzant els sistemes de reg.
Se n'exceptua l'aplicació de la fracció líquida dels purins i digestats mitjançant sistemes de reg per aspersió o localitzat.
Aplicació de fertilitzants en terrenys de fort pendent
En cas que s'apliquin fertilitzants nitrogenats en terrenys de pendent local superior al 5%, cal prendre mesures per minimitzar l'escolament superficial per tal d'afavorir la infiltració de l'aigua (de reg o de pluja) al sòl.
No es poden aplicar fertilitzants nitrogenats líquids o semilíquids al sòl en terrenys de pendent local superior al 15%.
Aplicació de fertilitzants en terrenys entollats, inundables, gelats o nevats
Llevat dels casos en què les característiques del cultiu ho facin inevitable, resta prohibida l'aplicació de fertilitzants nitrogenats en sòls entollats mentre es mantingui l'entollament.
En terrenys inundables no s'han d'aplicar fertilitzants nitrogenats en èpoques de risc d'inundació.
En aquests casos s'han d'incorporar els fertilitzants el mateix dia en què s'apliquen a la superfície del sòl.
En sòls gelats no es poden aplicar fertilitzants nitrogenats.
Tampoc no es poden aplicar fertilitzants nitrogenats en sòls nevats.
Concentracions màximes de nutrients al sòl
A efectes d'inspecció i control de la correcta fertilització, a l'annex 4 s'estableixen les concentracions màximes de nutrients que no s'han de superar en els sòls agraris, durant els diferents moments de l'any, mesurats segons la metodologia que determina aquest annex.
El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia, en l'exercici de les activitats de control i inspecció, realitza al seu càrrec la presa de mostres i l'anàlisi.
Distàncies i terminis màxims d'incorporació de fertilitzants al sòl
Distàncies a respectar en l'aplicació de fertilitzants orgànics
En l'aplicació agrícola de fertilitzants orgànics s'han de respectar les restriccions sobre distàncies mínimes que es detallen a l'annex 5.1.
Incorporació dels fertilitzants al sòl
Les dejeccions ramaderes i els altres fertilitzants orgànics que no assoleixen els valors mínims de qualitat establerts per la normativa vigent s'han d'enterrar al sòl en els casos que preveuen els apartats 2 i 3 d'aquest article.
La incorporació al sòl no és obligatòria en els supòsits següents:
a) Prats i pastures ja implantats.
b) Cultius llenyosos amb coberta vegetal entre línies.
c) Sistemes de conreu de conservació.
e) En general, quan pot perjudicar el tipus de conreu o el seu ús.
La direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia pot, motivadament, eximir de l'obligació d'incorporació al sòl en altres supòsits diferents dels enumerats.
Els fertilitzants de tipus 1 s'han d'incorporar al sòl quan s'apliquen a menys de 500 m de nuclis habitats, polígons industrials, centres de treball i àrees de lleure.
El termini màxim d'incorporació, comptat des que s'apliquen a la superfície del sòl, és:
a) Quatre dies si l'aplicació es fa els mesos d'octubre a abril, ambdós inclosos.
b) Dos dies si l'aplicació es fa els mesos de maig a setembre, ambdós inclosos.
Els fertilitzants de tipus 2 s'han d'incorporar al sòl en els casos i terminis següents, comptats des del moment en què s'apliquen a la superfície del sòl:
a) Aplicats entre 1.000 m i 500 m de nuclis habitats, polígons industrials, centres de treball i àrees de lleure: dos dies.
Si l'aplicació es fa amb el sistema de bandes d'aplicació amb tubs penjants (aplicació arran de terra), no és obligatòria la incorporació al sòl.
b) Aplicats a menys de 500 m de nuclis habitats, polígons industrials, centres de treball i àrees de lleure: 24 hores.
En cas de condicions meteorològiques adverses o circumstàncies excepcionals que n'impedeixin la incorporació, la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia pot autoritzar en determinades zones terminis superiors als esmentats.
Aplicació de fertilitzants a sòls propers a cursos d'aigua
En l'aplicació de fertilitzants orgànics s'han de respectar les distàncies mínimes establertes a l'annex 5.2.
Sistema d'emmagatzematge de les dejeccions ramaderes
El sistema d'emmagatzematge de les dejeccions ha d'estar construït amb materials i formes que garanteixin l'estanquitat, evitin la lixiviació, la percolació o l'escolament, sense produir cap mena d'afectació al domini públic hidràulic, i ha de tenir una autonomia d'emmagatzematge, mesurada en mesos, suficient en funció de les possibilitats d'aplicació agrícola de les dejeccions i, com a mínim, la que s'indica a l'annex 6.
Els sistemes d'emmagatzematge de nova construcció s'han d'ajustar a la instrucció tècnica que elabori la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
L'equivalència en metres cúbics de l'autonomia en mesos es calcula d'acord amb l'annex 2.
En cas d'explotacions semiextensives es pot considerar una reducció de volum proporcional al percentatge de temps que el bestiar està pasturant.
En cas d'explotacions totalment extensives no és exigible disposar de sistema d'emmagatzematge de les dejeccions.
En cas de porcs d'engreix, si l'aplicació dels valors de l'annex 6 dóna lloc a un volum d'emmagatzematge inferior a 0,71 m3/plaça, l'explotació ha de disposar com a mínim de 0,71 m 3 /plaça.
Les explotacions ramaderes poden efectuar parcialment l'emmagatzematge en instal·lacions d'emmagatzematge col·lectives sempre que, sense considerar la quota de la qual disposen en aquestes instal·lacions, disposin almenys d'una autonomia de quatre mesos en les seves instal·lacions d'emmagatzematge individuals.
En cas d'explotacions existents que generin purins i no ampliïn bestiar, la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia pot autoritzar, excepcionalment, per causes d'impossibilitat material degudament justificades, que les instal·lacions d'emmagatzematge individuals no assoleixin la capacitat d'emmagatzematge de quatre mesos d'autonomia, sempre que comptin amb la suficient capacitat d'emmagatzematge en una instal·lació col·lectiva.
Es permet comptabilitzar com a sistema d'emmagatzematge el volum de dejeccions acumulable al terra de la mateixa nau quan per la tipologia de producció de les dejeccions es consideri tècnicament justificat, sempre que el terra sigui impermeable i estanc, de manera que no es produeixin filtracions de dejeccions.
En qualsevol cas, la capacitat d'emmagatzematge requerida es pot reduir si l'explotació disposa de qualsevol altre sistema de gestió de dejeccions permès per la normativa vigent i aprovat per la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia dins el corresponent pla de gestió de les dejeccions ramaderes, de manera que no es causin danys al medi ambient.
Les característiques generals de construcció de les instal·lacions d'emmagatzematge són les següents:
L'estructura del sistema d'emmagatzematge ha de ser l'adequada per evitar esquerdes, i les juntes i els angles, si n'hi ha, han d'estar reforçats i, si escau, segellats amb material elàstic per evitar fissures en cas de moviments.
La superfície de les parets del sistema d'emmagatzematge ha de ser llisa, sense destorbs al desplaçament del producte contingut.
Cal utilitzar material de recobriment interior impermeable.
No s'han d'utilitzar materials porosos sense recobriment, atès que es poden produir filtracions.
Quan el material impermeabilitzant de les instal·lacions d'emmagatzematge sigui roca, argila, terra compactada o qualsevol altre que ofereixi dubtes sobre la seva impermeabilitat, cal demostrar que la permeabilitat a l'aigua és inferior a 1 x 10 -7 m/seg en un gruix d'almenys 100 cm.
Per als sistemes d'emmagatzematge de productes sòlids s'ha de complir el següent:
El terra ha de ser impermeable i resistent per suportar el pes dels productes i, si escau, el pas dels vehicles.
Preveure que els vehicles puguin realitzar la càrrega i descàrrega dels productes emmagatzemats.
Disposar almenys d'una paret lateral quan la superfície és inferior a 250 m2.
Disposar d'un sistema de recollida dels líquids que traspua el material mateix que hi ha emmagatzemat, de les aigües de pluja i aigües brutes en general.
Aquest sistema de recollida de líquids ha de garantir l'estanquitat i pot consistir o bé en el mateix femer, sempre que estigui construït adequadament, o bé en una fossa de lixiviats.
Per als sistemes d'emmagatzematge de productes líquids o semilíquids s'ha de complir el següent:
Les parets han de ser resistents a les pressions laterals del producte.
En cas de dipòsits soterrats les parets han de ser resistents a la pressió exterior del terra i de les aigües d'infiltració.
El material de recobriment ha de ser impermeable.
En cas que es tracti de làmina plàstica, s'ha de vigilar el període de garantia i durada del material i evitar les agressions mecàniques.
Les aigües pluvials de les teulades de les instal·lacions no han d'entrar en contacte amb les dejeccions ramaderes.
El sistema de recollida de les aigües pluvials no ha d'estar connectat a cap element del sistema d'emmagatzematge de les dejeccions.
D'altra banda, el sistema d'emmagatzematge de dejeccions ha d'estar construït de tal manera que no hi puguin entrar aigües d'escolament superficial.
Les basses de purins han de disposar de tancament perimetral segur per evitar caigudes al seu interior.
En queden exemptes les basses cobertes on no és possible l'accés o caiguda i les basses en què la mateixa estructura fa funcions equivalents a una tanca perimetral.
Els sistemes d'emmagatzematge de purins coberts han de disposar de respirador.
Ubicació de les instal·lacions d'emmagatzematge independents
En cas que la instal·lació permanent d'emmagatzematge que pertanyi a una determinada explotació ramadera estigui ubicada en un emplaçament diferent del de la resta d'instal·lacions de l'explotació, s'han de respectar les distàncies mínimes establertes a l'annex 7.1.
Els sistemes col·lectius d'emmagatzematge de dejeccions per a aplicació agrícola han de complir els requeriments constructius que estableix l'article 16, tenint en compte que sempre hi ha d'haver tanca perimetral, han de disposar de la llicència ambiental corresponent i s'han de respectar les distàncies establertes a l'article 17.
La persona titular del sistema d'emmagatzematge col·lectiu ha de comunicar les seves dades i les de la instal·lació a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia, i ha de portar un llibre de gestió de la instal·lació d'emmagatzematge, amb la següent informació permanentment actualitzada:
Identificació de les explotacions amb dret d'ús de la instal·lació, juntament amb el volum que tenen dret a emprar.
Entrades de dejeccions a la instal·lació: volum entrat, amb especificació del nitrogen que conté, data i explotació de procedència.
Sortides de dejeccions de la instal·lació: volum tret, amb especificació del nitrogen que conté, data i destinació.
En cas de destinació agrícola, identificació de la parcel·la.
El llibre de gestió ha d'estar a disposició de les administracions competents i les anotacions s'han d'efectuar dins els tres dies següents a la realització de les accions.
Els emmagatzematges col·lectius de dejeccions per a aplicació agrícola se sotmeten als controls que determini el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia d'acord amb la instrucció tècnica que preveu l'article 15.1.
La persona titular del sistema d'emmagatzematge col·lectiu és la persona responsable davant les administracions competents del compliment de les obligacions que imposa aquest Decret, sens perjudici de la relació jurídica que regeixi les relacions amb les persones titulars de les explotacions que s'acullen a l'emmagatzematge col·lectiu i d'aquestes entre si.
En cas de conflicte la responsabilitat serà solidària entre la persona titular del sistema d'emmagatzematge col·lectiu i el responsable de les explotacions que s'hi inclouen.
Es permet l'apilament temporal de fems o altres fertilitzants orgànics dins de finca amb la finalitat de facilitar la logística del repartiment dels fertilitzants a les diferents parcel·les i la posterior aplicació agrícola, sempre que es respectin les restriccions que estableix aquest article.
L'apilament temporal només és permès en finques situades a més de 3 km de les instal·lacions d'on provenen els fertilitzants orgànics i en llocs on no hi hagi risc de contaminació per escolament superficial ni infiltració subterrània.
No es poden fer apilaments sobre les planes d'inundació, entenent com a tals les àrees baixes, properes als rius i cursos d'aigua, que s'inunden regularment.
No es poden fer apilaments sobre terrenys que presentin porositat per fissuració o en àrees sobre calcàries dures afectades per processos de carstificació dins o immediatament per sota del sòl.
Si es tracta de fertilitzants orgànics que tenen menys d'un 20% de matèria seca han d'estar en dipòsits impermeables i estancs; si es tracta de fertilitzants orgànics que tenen consistència, d'almenys el 20% de matèria seca, se'n poden fer piles.
Els apilaments temporals de gallinassa han de tenir coberta impermeable.
La quantitat de fertilitzant apilat en una part de la finca no ha de ser superior a 100 t.
L'apilament temporal no es pot perllongar més enllà de 45 dies en el cas de fertilitzants orgànics que tenen almenys un 20% de matèria seca, ni més de quatre mesos en el cas dels que en tenen menys d'un 20%, tret que per circumstàncies meteorològiques s'hagi de retardar l'aplicació agrícola.
Aquest retard s'haurà de comunicar al departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia abans que es produeixi.
L'apilament temporal no pot comptabilitzar-se per donar compliment als requeriments de capacitat d'emmagatzematge que estableix l'article 15.
Per tal d'efectuar l'apilament temporal s'han de respectar les distàncies establertes a l'annex 7.2.
Explotacions ramaderes noves i ampliacions d'explotacions ramaderes existents en zones vulnerables
Requisits per a la implantació d'explotacions ramaderes noves o l'ampliació de capacitat de bestiar
En zones vulnerables, la implantació d'una nova explotació ramadera, així com l'ampliació de capacitat d'una explotació existent, ha de complir els requisits que estableixen aquest Decret i la resta de normativa sectorial aplicable, i ha de trobar-se en algun dels casos següents o en alguna combinació d'aquests:
a) En cas d'explotacions noves, quan la gestió de les dejeccions en la seva totalitat o, en cas d'ampliació de capacitat d'explotacions existents, en la part que correspon a l'ampliació, es fa d'alguna de les maneres següents o combinant diverses de les maneres següents:
a.2) Es lliura a una instal·lació de gestió de residus autoritzada.
En cas d'una nova explotació que generi purí, aquesta modalitat de gestió només es pot aplicar a un màxim del 60% de les dejeccions generades.
a.4) S'aplica un tractament que elimina una quantitat de nitrogen equivalent a la resultant de l'ampliació.
b) En cas que la totalitat de les aplicacions de dejeccions en zona vulnerable es faci en terres que formen part de l'explotació agrària que les genera, amb l'obligació de justificar la substitució en l'adobatge de la part equivalent de nitrogen mineral pel provinent de les dejeccions ramaderes.
Es considera que formen part de l'explotació agrària les terres que són cultivades per la persona titular de l'explotació, ja sigui en règim de propietat o bé en règim d'arrendament emparat per un contracte d'arrendament rústic regulat a la Llei 1/2008, de 20 de febrer, de contractes de conreu.
c) En cas que es tracti d'una explotació de producció ecològica o de ramaderia totalment extensiva.
d) En cas que es tracti bé d'una explotació agrària catalogada com a prioritària, o bé de la primera instal·lació d'una persona agricultora jove en una explotació agrària prioritària d'acord amb la normativa aplicable a Catalunya, sempre que l'explotació agrària que en resulti mantingui la qualificació de prioritària.
e) En cas que l'explotació que preveu iniciar l'activitat o ampliar-la estigui integrada en un pla conjunt de gestió de dejeccions que, de manera global, no suposi un increment de l'aplicació de nitrogen en zona vulnerable.
f) En cas de trasllats de capacitat de bestiar entre explotacions ubicades a la mateixa zona vulnerable i de la mateixa persona titular, aquests són permesos sempre que no suposin un increment de l'aplicació de nitrogen en la zona vulnerable i que l'explotació que cedeix capacitat estigui adequada de conformitat amb la legislació sobre prevenció i control ambiental de les activitats.
En cas que es traslladi capacitat de bestiar des d'una explotació ubicada en sòl urbà o urbanitzable cap a una explotació en sòl no urbanitzable, es permet un increment de l'aplicació de nitrogen en la zona vulnerable de fins al 25% del nitrogen generat per les places que es traslladen.
En zones vulnerables, per implantar una nova explotació ramadera o ampliar la capacitat d'una explotació existent no cal trobar-se en algun dels supòsits de l'article 20.1 quan la càrrega de nitrogen ramader del municipi sigui inferior al 80% del quocient resultant de dividir el nitrogen total produït pel bestiar en règim intensiu de les granges del municipi i dels municipis adjacents entre el nitrogen total admissible pels cultius en terres llaurades del municipi i dels municipis adjacents segons les dosis que preveu aquest Decret.
Gestió de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants
Pla de gestió de les dejeccions ramaderes
Les explotacions ramaderes han de disposar i aplicar un pla de gestió de les dejeccions ramaderes per tal d'acreditar-ne la gestió correcta.
En queden exemptes les explotacions ramaderes que no comercialitzen la seva producció i les totalment extensives amb una càrrega de pastura inferior a 80 kg N/ha i any.
El pla té la consideració de sistema de gestió vàlid als efectes del que disposa l'article 2 del Decret 61/1994, de 22 de febrer, de regulació de les explotacions ramaderes, i del que disposa la legislació sobre prevenció i control ambiental d'activitats.
El contingut mínim del pla de gestió és el que figura a l'annex 8.
Els plans de gestió de les dejeccions ramaderes poden ser elaborats per a una explotació ramadera o per a diverses explotacions que gestionin les dejeccions de manera conjunta.
En els plans de gestió conjunts ha de constar-hi la relació de les explotacions que hi són incloses, la determinació de la quantitat de dejeccions que correspon a cadascuna i la persona titular del pla conjunt.
La persona titular del pla és la que representa davant l'Administració les explotacions integrants del pla conjunt en els aspectes referents a la gestió de les dejeccions ramaderes, alhora que és la responsable solidàriament amb les persones ramaderes titulars de les explotacions incloses al pla dels aspectes conjunts de la gestió de les dejeccions.
En el cas de plans conjunts que integren deu o més explotacions ramaderes, les altes o baixes d'explotacions han de ser comunicades a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia per la persona titular del pla, conjuntament i un sol cop l'any.
La direcció general esmentada ha de comunicar-ho a l'ajuntament del municipi al qual pertany l'explotació ramadera i a l'Oficina de Gestió Ambiental Unificada.
En aquests plans conjunts, la persona que n'és titular ha de presentar a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia una memòria anual, amb el contingut i format que aquesta determini.
Els plans de gestió s'han de presentar davant de l'administració competent de conformitat amb la legislació de prevenció i control ambiental d'activitats.
En el supòsit d'activitats que de conformitat amb aquesta legislació se sotmetin al règim de comunicació, l'ajuntament ha de trametre a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia el pla de gestió, juntament amb la certificació tècnica expedida, a efectes de la gestió dels registres corresponents.
Els plans de gestió de les dejeccions ramaderes els ha de redactar una persona tècnica competent d'acord amb el model normalitzat per la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
La tramitació dels plans de gestió s'integra en els procediments que preveu la legislació sobre prevenció i control ambiental d'activitats, i es fa a través de les oficines de gestió ambiental unificada (OGAU) i de la Ponència Ambiental regulades a la normativa vigent en aquest àmbit, de les quals forma part el personal tècnic especialista de la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia que es designi, com també, en el cas de la Ponència Ambiental, de la persona titular de la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
La valoració de la suficiència de la base agrícola per aplicar les dejeccions ha de ser realitzada per les administracions competents emprant els valors de l'annex 9.1.
La base agrícola que forma part d'un pla de gestió no pot formar part d'altres plans de gestió.
En cas d'explotacions noves o ampliacions de bestiar, pel que fa a la comptabilització de la base agrícola necessària per a l'aplicació de purins, no s'accepta la situada a més de 30 km en línia recta de les instal·lacions ramaderes, com tampoc la base agrícola situada a més de 50 km en línia recta de les instal·lacions ramaderes en cas de fems bovins.
S'ha de presentar una modificació del pla de gestió, o un nou pla de gestió, que es tramitarà seguint el procediment establert als apartats anteriors, en els supòsits següents:
a) Increment de la capacitat de l'explotació que provoca un augment superior a 1.500 kg de nitrogen o superior al 50% de nitrogen.
b) Reducció o substitució de la superfície agrària per gestionar les dejeccions de manera que es genera un excedent superior a 1.500 kg de nitrogen o superior al 50% de nitrogen.
En aquest cas el pla ha de preveure una gestió alternativa o bé una reducció de la capacitat de bestiar equivalent a la reducció de la capacitat de gestió agrícola.
c) Canvi de l'orientació productiva o canvi de l'activitat de l'explotació.
d) Altes, baixes o modificacions d'explotacions integrades en plans de gestió conjunts.
e) Canvi en la gestió de les dejeccions que no estigui comprès en els punts anteriors.
La mera substitució de les terres agràries declarades en el pla per unes altres no comporta la presentació d'una modificació del pla, sinó la comunicació d'aquesta substitució a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia, excepte quan la substitució afecti més del 30% de la superfície o quan aquest canvi representi un increment de la quantitat aplicada en zona vulnerable superior a 1.500 kg N de dejeccions/any, cas en el qual cal tramitar la corresponent modificació del pla.
En cas de modificació de la titularitat de l'explotació o, en cas de plans conjunts, de la persona titular del pla de gestió, el nou o la nova titular ha d'aportar la conformitat de les parts sobre la vigència dels contractes preexistents relatius a les dejeccions ramaderes.
L'aplicació del pla de gestió no impedeix que les dejeccions generades per l'explotació ramadera puguin aplicar-se, excepcionalment, en parcel·les no previstes en el pla de gestió, sempre que es compti amb l'autorització del cultivador, o que, excepcionalment, se'n realitzi una gestió diferent, i que es comuniqui a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
En qualsevol cas, cal fer-ne les anotacions corresponents en el llibre de gestió de les dejeccions ramaderes i no superar les dosis màximes que estableix aquest Decret.
Si al cap de l'any més d'un 20% de les dejeccions, en termes de nitrogen, s'han gestionat de manera diferent a la prevista en el pla de gestió, s'ha de presentar el llibre de gestió a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
La direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha d'especificar el contingut i el format que han de tenir les comunicacions, revisions i modificacions dels plans de gestió.
Llibre de gestió de les dejeccions ramaderes
Les explotacions ramaderes obligades a disposar i aplicar un pla de gestió de conformitat amb l'article 21.1 han de portar un llibre de gestió de les dejeccions ramaderes, en el qual han de constar les dades següents:
a) Quantitats de dejeccions extretes de les fosses, femers o dipòsits, amb expressió de la seva destinació i la data de lliurament o aplicació:
a.1) En cas d'aplicació agrícola, referència SIGPAC de la base agrícola amb indicació de la persona cultivadora del terreny, les quantitats efectivament aplicades (en volum o massa, i també en kg de N), la data d'aplicació i el cultiu implantat o el tipus de cultiu previst d'implantar.
Així mateix, s'ha de fer constar, quan escaigui, el nom o la raó social de la persona que fa el transport i el de la persona que fa l'aplicació.
a.2) En cas de lliurament a un centre de gestió de dejeccions ramaderes, especificació de la destinació de les dejeccions, amb indicació de la data de lliurament i la quantitat (en volum o massa i també en kg de nitrogen).
a.3) En cas de gestió fora del marc agrari, especificació de la destinació de les dejeccions ramaderes amb indicació de la quantitat (en volum o massa, i també en kg de N) i data de lliurament, el nom o la raó social de la persona transportista, el codi de la persona transportista autoritzada i la indicació de la persona destinatària final, amb inclusió del nom o la raó social de la persona gestora de residus i el seu codi de gestor o gestora de residus autoritzat.
b) En cas de tractaments en origen, quantitats de dejeccions efectivament tractades i distribució del nitrogen entre les diferents fases, així com els resultats del programa de seguiment i control.
En cas de sistemes de tractament suficientment contrastats es podran utilitzar les dades que apareguin al lloc web del departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
c) Quantitat de dejeccions anuals produïdes i les que es preveuen produir.
d) En cas de parcel·les gestionades agrícolament per la persona titular de l'explotació ramadera i situades en zones vulnerables, al llibre de gestió s'hi anotaran les aplicacions de tot tipus de fertilitzants nitrogenats.
Les quantitats de nitrogen i dejeccions a què es refereix l'apartat 22.1.a) es calculen en base al nombre d'animals efectivament criats o mantinguts a l'explotació.
La concentració de nitrogen en les dejeccions s'ha d'ajustar en funció del volum d'aquestes realment produït.
El llibre de gestió de les dejeccions ramaderes ha d'estar a disposició de les administracions competents i les anotacions s'han d'efectuar dins els set dies següents a la realització de les accions.
En cas que es presentin plans de gestió conjunts de les dejeccions ramaderes, s'ha de portar un llibre de gestió de caràcter conjunt que permeti saber les dades corresponents a cadascuna de les explotacions individuals.
Les explotacions ramaderes sotmeses al règim d'autorització ambiental, regulat a la legislació sobre prevenció i control ambiental de les activitats, han de presentar anualment el llibre de gestió a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
Per al bestiar en règim extensiu o semiextensiu, la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha d'indicar les dades mínimes a anotar en el llibre de gestió.
Llibre de gestió dels fertilitzants nitrogenats
Les persones titulars de les explotacions agràries a les quals no són aplicables els articles 21 i 22 però que tenen parcel·les ubicades en zones vulnerables han de portar, per a les parcel·les situades en zones vulnerables (llevat de les superfícies en què es fa fertirrigació i es recirculen els lixiviats), un llibre de gestió dels fertilitzants nitrogenats quan la seva superfície superi algun dels llindars següents (s'exclouen dels còmputs les superfícies en què es fa fertirrigació i es recirculen els lixiviats):
Tenir, en zona vulnerable, més d'1 ha de cultius en hivernacle.
Tenir, en zona vulnerable, més de 5 ha de cultius a l'aire lliure d'hortícoles, de flors o de planta ornamental.
Tenir, en zona vulnerable, més de 25 ha de regadiu (sense considerar les superfícies dels dos apartats anteriors).
Tenir, en zona vulnerable, més de 50 ha de secà.
Tenir, en zona vulnerable, l'equivalent a més de 50 ha de secà.
En el cas que l'explotació tingui una combinació de diferents cultius en zona vulnerable es consideraran els factors de conversió següents:
Cada hectàrea de cultius en hivernacle equival a 50 ha de secà.
Cada hectàrea de cultius a l'aire lliure d'hortícoles, de flors o de planta ornamental equival a 10 ha de secà.
Cada hectàrea de regadiu, llevat dels cultius en hivernacle, equival a 2 ha de secà.
El llibre de gestió dels fertilitzants nitrogenats té el contingut mínim que estableix la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia i s'hi anoten les quantitats de nitrogen efectivament aplicades als cultius.
El llibre de gestió ha d'estar a disposició de les administracions competents, a l'explotació.
Les anotacions s'han d'efectuar dins els set dies següents a la realització de les accions.
El llibre de gestió s'ha de conservar durant els cinc anys posteriors a la data de la darrera anotació o del cessament de l'activitat.
Quantitats màximes de nitrogen aplicables en zones no designades com a vulnerables
En zones no vulnerables, la quantitat màxima de nitrogen que procedeixi de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants orgànics a aplicar és la que figura a l'annex 9.2.
El càlcul del nitrogen aportat per les dejeccions ramaderes s'efectua d'acord amb els criteris establerts a l'annex 2.
La quantitat màxima de nitrogen esmentada al paràgraf anterior és una limitació anual, però podran aplicar-se dosis superiors en un 60% a les de l'annex 9.2 quan es tracti d'aplicacions de fertilitzants tipus 1 aplicats cada dos anys.
Es permeten aplicar dosis superiors en un 30% a les de l'annex 9.2 en les situacions en què, per l'elevada producció, l'augment de les dosis es pugui justificar agronòmicament.
Aquesta justificació ha de constar en un informe emès per una persona tècnica competent, el qual s'ha de presentar a l'Administració si aquesta ho requereix.
Es permet aplicar dosis superiors a les de l'annex 9.2 en cas de biofumigació amb fertilitzants orgànics o si es realitzen esmenes orgàniques en preplantació de cultius llenyosos amb fertilitzants tipus 1.
En ambdós casos l'aplicació de dosis superiors ha de constar justificada en un informe emès per una persona tècnica competent, el qual s'ha de presentar a l'Administració si aquesta ho requereix.
En les terres utilitzades per pastura sense aprofitament mixt cal establir la càrrega ramadera en funció de la productivitat.
La gestió que es faci d'aquest bestiar ha d'assegurar que no es malmetrà el sòl, per la qual cosa caldrà distribuir adequadament el bestiar en els diferents sectors o zones, i fer una rotació dels abeuradors i punts de menjar, si n'hi ha. En casos en què la càrrega ramadera sigui superior a 80 kg N/ha i any cal establir un pla específic de gestió de les pastures.
Centres de gestió de dejeccions ramaderes
Els centres de gestió de dejeccions ramaderes han de disposar de mitjans suficients i, si s'escau, d'instal·lacions on es gestionin físicament les dejeccions, per efectuar-ne una gestió correcta, tot evitant riscos de contaminació del medi.
Han de tenir un pla de gestió de les dejeccions ramaderes, amb el contingut i el format que determini la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
Aquests centres s'han de sotmetre a la normativa sobre prevenció i control ambiental d'activitats, excepte aquells que no disposin d'instal·lacions on es gestionin físicament les dejeccions, com és el cas quan únicament realitzin recollida i transport.
En aquest cas han d'efectuar una comunicació prèvia a l'inici de l'activitat a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
La persona responsable del centre ha de portar un llibre de gestió del centre, amb informació permanentment actualitzada sobre sortides i entrades de dejeccions ramaderes.
Aquest llibre de gestió ha d'estar a disposició de les administracions competents i les anotacions s'han d'efectuar dins els set dies següents a la realització de les accions.
Els centres de gestió de dejeccions ramaderes se sotmeten als controls que determini la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
Transport de les dejeccions ramaderes
El transport de les dejeccions ramaderes s'ha de realitzar complint la normativa vigent sanitària, de transport i, quan escaigui, de residus, de tal manera que s'evitin els riscos de transmissió de malalties o de contaminació del medi.
Només en el cas de gestió fora del marc agrari les activitats de transport de les dejeccions ramaderes requereixen autorització de l'Agència de Residus de Catalunya.
Compostatge i altres tractaments en origen
En les explotacions ramaderes que realitzin compostatge en origen de les seves dejeccions, el compost obtingut ha d'assolir la qualitat especificada a l'annex 10.
El seguiment i control d'aquest compostatge s'efectuarà complint, com a mínim, el que s'assenyala a l'annex esmentat.
En cas d'altres tractaments, el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha d'indicar el pla de seguiment i control a implementar per part de l'explotació ramadera.
Incidències en la gestió de les dejeccions ramaderes
La gestió en el marc agrari de les dejeccions ramaderes s'ha de realitzar utilitzant procediments que no posin en perill la salut humana ni perjudiquin el medi ambient i, en particular, que no comportin un risc de contaminació de l'aigua o del sòl.
Les incidències en la gestió de les dejeccions ramaderes en el marc agrari que impliquin un risc o afecció greus per al medi s'han de comunicar immediatament a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia i a l'Agència de Residus de Catalunya i, si s'escau, a l'Agència Catalana de l'Aigua, amb indicació del lloc afectat, el tipus i les causes de l'afecció, la procedència de les dejeccions i les mesures correctores, en cas que se n'hagin adoptat.
Gestió de les dejeccions ramaderes fora del marc agrari
La gestió de les dejeccions ramaderes fora del marc agrari ha de ser duta a terme per una persona gestora de residus autoritzada i s'ha de realitzar d'acord amb les prescripcions de la legislació específica en matèria de residus i la resta de la normativa vigent aplicable.
La gestió de les dejeccions ramaderes que no s'hagi fet en el marc agrari l'ha de justificar el titular de l'explotació ramadera o el titular del centre de gestió de dejeccions mitjançant un document acreditatiu del lliurament a terceres persones de les dejeccions esmentades.
El justificant de lliurament ha de constar de dues còpies amb el contingut mínim següent:
a) Identificació de la persona ramadera o del centre de gestió de dejeccions ramaderes.
b) Identificació de la persona transportista.
c) Destinació final exacta de les dejeccions, amb identificació del tipus o la naturalesa de la destinació i de la persona titular o gestora corresponent.
d) Data de lliurament i quantitat efectivament lliurada, que han de signar la persona productora, el centre de gestió de dejeccions ramaderes, si s'escau, la persona transportista i la persona destinatària final.
La persona ramadera o el centre de gestió de dejeccions ramaderes, si s'escau, ha de conservar els comprovants de lliurament de les dejeccions, com a mínim durant cinc anys, en el seu llibre de gestió, juntament amb el justificant original signat per la persona transportista i per la persona destinatària final, quan escaigui.
Aplicació de productes resultants del tractament de dejeccions ramaderes
Les persones titulars de les plantes que tractin dejeccions ramaderes, soles o barrejades amb altres materials orgànics, en què els productes resultants del tractament s'apliquin directament al sòl han de disposar d'un pla de gestió agrària dels productes obtinguts informat per la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia i han de tenir en compte les condicions d'aplicació que aquest estableixi segons la naturalesa del material, així com les condicions sobre la gestió que estableixi l'Agència de Residus de Catalunya.
S'exclouen d'aquest règim els supòsits en què els productes obtinguts assoleixen els valors mínims de qualitat establerts per la normativa vigent, o són emprats com a matèria primera per a la fabricació de fertilitzants que assoleixen aquests valors mínims de qualitat o van a una instal·lació de gestió de residus, cas en el qual s'ha de fer constar en el llibre de registre corresponent.
A efectes de limitacions sobre dosis màximes de dejeccions, el nitrogen total contingut en aquests productes resultants del tractament té la mateixa consideració que el de les dejeccions ramaderes.
Quan es tractin conjuntament dejeccions ramaderes amb altres materials orgànics i el producte resultant tingui una destinació agrària, els materials orgànics utilitzats han de satisfer per si mateixos, abans de ser barrejats, els requisits normatius d'aptitud agronòmica per a la seva utilització agrícola.
Àrees de restricció en l'aplicació de fertilitzants a l'entorn de captacions d'aigua subterrània destinada a consum humà
D'acord amb la normativa en matèria de protecció d'aigües, l'Agència Catalana de l'Aigua pot establir, respecte de les zones incloses en el registre de zones protegides, àrees de restricció en l'aplicació de fertilitzants a l'entorn de captacions d'aigües subterrànies destinades a consum humà.
Aquestes àrees de restricció es determinen cas per cas atenent les característiques de la captació i el seu entorn.
Per a aquestes àrees, la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia i l'Agència Catalana de l'Aigua estableixen conjuntament, cas a cas, les condicions en què s'han de realitzar les pràctiques de fertilització.
Correspon al departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia establir la formació mínima exigible en fertilització al personal aplicador de fertilitzants, prioritzant la formació en els casos en què el risc de causar danys al medi és més elevat.
En l'activitat de formació es tenen en compte els riscos en el treball associats al maneig i la gestió dels diferents tipus de fertilitzants.
El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha d'establir el procediment per efectuar les corresponents convalidacions i homologacions en aquest àmbit, en col·laboració amb les entitats competents en la matèria.
Aplicació de fangs de depuradora tractats en zones vulnerables
A les zones vulnerables resta prohibida l'aplicació agrícola de fangs tractats procedents d'estacions depuradores d'aigües residuals urbanes, tret dels que procedeixin de les poblacions incloses dins la respectiva zona vulnerable.
Aplicació d'altres mesures de gestió de nitrogen i de dejeccions
Amb la finalitat de millorar la gestió del nitrogen i de les dejeccions ramaderes, els preceptes que estableixen l'article 3.2 i els articles 8 a 19 són també aplicables fora de les zones vulnerables.
En els termes establerts a la normativa sobre prevenció de riscos laborals, s'ha de garantir la coordinació d'activitats empresarials entre les persones productores de dejeccions i les empreses que les gestionin.
Sens perjudici del que estableix la normativa sectorial que resulti aplicable, el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia exerceix la funció inspectora i de control ordinari en l'àmbit de la producció ramadera, agroalimentària, gestió de les dejeccions en aquest àmbit i aplicació de fertilitzants, d'acord amb el que disposa aquest Decret.
Correspon a la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia l'elaboració d'un pla de controls anual de gestió de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants, que inclourà controls documentals i de camp, els quals, en aquest darrer cas, s'han de dur a terme com a mínim sobre l'1% de les persones agricultores i ramaderes afectades per aquest Decret.
A efectes del que estableix aquest Decret el departament competent en matèria de medi ambient exerceix la funció inspectora i de control de la gestió de les dejeccions ramaderes fora del marc agrari.
Sens perjudici del que estableixen els apartats anteriors es duran a terme les mesures de revisió i control periòdic que estableix la normativa de prevenció i control ambiental d'activitats.
El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha d'aprovar un pla d'indicadors que haurà de subministrar informació sobre la càrrega de nitrogen de diferents orígens per diferents àmbits geogràfics i per hectàrea, la capacitat d'emmagatzematge de dejeccions de les explotacions ramaderes, la quantitat de nitrogen d'origen mineral aplicat i el nombre d'incompliments.
La direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia publicarà guies tècniques, seguint l'annex 11, per tal d'orientar l'elaboració de plans d'adobatge que podran utilitzar les explotacions agrícoles i ramaderes com a instrument de millora de la fertilització.
Règim sancionador i òrgans competents
L'incompliment de les disposicions d'aquest Decret se sanciona d'acord amb la tipificació d'infraccions i la determinació de sancions que estableix la legislació aplicable i, en especial, les disposicions següents:
a) El títol V de la Llei estatal 8/2003, de 24 d'abril, de sanitat animal, modificada per la Llei 32/2007, de 7 de novembre.
b) El capítol III del títol III de la Llei 3/1998, de 27 de febrer, de la intervenció integral de l'Administració ambiental.
c) El títol III del Text refós de la Llei reguladora dels residus, aprovat pel Decret legislatiu 1/2009, de 21 de juliol.
En l'àmbit de les competències que exerceix el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia en el marc de la Llei estatal 8/2003, de 24 d'abril, de sanitat animal, la potestat sancionadora que preveu la legislació aplicable correspon al director o la directora dels serveis territorials, en el supòsit d'infraccions qualificades de lleus i greus, o al director o la directora general competent en matèria d'agricultura i ramaderia, en el supòsit d'infraccions qualificades de molt greus.
Els òrgans competents per resoldre els recursos d'alçada són:
El director o la directora general competent en matèria d'agricultura i ramaderia quan el recurs s'interposi contra actes dictats pel director o la directora dels serveis territorials.
El conseller o la consellera competent en matèria d'agricultura i ramaderia quan el recurs s'interposi contra actes dictats pel director o la directora general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
En l'àmbit de les competències que exerceix el departament competent en matèria de medi ambient són òrgans competents els que preveu la normativa específica d'aquest àmbit.
Instal·lacions d'emmagatzematge
Les distàncies que s'han de respectar en la ubicació de les instal·lacions d'emmagatzematge a què es refereixen els articles 17 i 18 no són aplicables a les instal·lacions construïdes abans de l'entrada en vigor d'aquest Decret.
Gestió tradicional dels fems en la ramaderia semiextensiva d'àrees de muntanya
El sistema de gestió tradicional a què es refereix aquesta disposició és el que es pot aplicar a les explotacions ramaderes tradicionals de muntanya ubicades als territoris de les comarques i municipis següents: Val d'Aran, Alta Ribagorça, Pallars Sobirà, Alt Urgell, Cerdanya, Ripollès; i als municipis esmentats tot seguit de les comarques següents:
Pallars Jussà: la Torre de Cabdella, Sarroca de Bellera, Senterada, Sant Esteve de la Sarga.
Solsonès: Odèn, la Coma i la Pedra, Guixers, Sant Llorenç de Morunys.
Berguedà: Gósol, Saldes, Gisclareny, Bagà, Guardiola de Berguedà, la Pobla de Lillet, Castellar de n'Hug, Sant Jaume de Frontanyà.
Per a aquestes explotacions, els fems acumulats a la nau o cobert poden ser transportats a camps de conreu propers, on poden restar apilats un màxim de sis mesos, fins al moment en què són incorporats a la terra.
El termini d'apilament temporal que estableix l'article 19.5 no és aplicable a les explotacions ramaderes tradicionals de muntanya ubicades als territoris esmentats anteriorment.
Tampoc els és aplicable l'annex 6.
En qualsevol cas, els apilaments de fems han de respectar les distàncies següents:
400 m si l'apilament és aigües amunt.
100 m si el pendent és inferior al 5%.
200 m si el pendent és igual o superior al 5%.
A nuclis habitats, habitatges aïllats, polígons industrials, centres de treball i àrees de lleure: 300 m.
Producció agrària ecològica, integrada i parcel·les experimentals
El compliment acreditat de la normativa de la producció agrària ecològica eximeix les explotacions agrícoles i també les ramaderes de la presentació del pla de gestió i de portar el llibre de gestió que regula aquest Decret.
Aquesta exempció documental s'aplica també a les explotacions agrícoles que acreditin el compliment de la normativa de producció integrada.
Les disposicions d'aquest Decret no seran aplicables a les instal·lacions i/o parcel·les agràries destinades a experimentació, amb exempció prèvia atorgada pel departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
Pla de controls de la gestió de les dejeccions ramaderes i dels altres fertilitzants nitrogenats
En el termini de sis mesos des de l'entrada en vigor d'aquest Decret, la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha d'elaborar el pla de controls anual de la gestió de les dejeccions ramaderes i dels altres fertilitzants nitrogenats que estableix l'article 37.1.
En el termini d'un any des de l'entrada en vigor d'aquest Decret, el departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha d'aprovar el pla d'indicadors que estableix l'article 38.1, i la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia ha de publicar les guies tècniques esmentades a l'article 38.2.
Instal·lacions de gestió de residus
Les instal·lacions de gestió de residus que tractin dejeccions ramaderes per obtenir-ne productes subjectes a la normativa de residus han de disposar, prèviament a la seva autorització per part de l'Agència de Residus de Catalunya, d'un pla de gestió agrària dels productes obtinguts, que ha de ser informat pel departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
Integració dels plans de gestió de dejeccions ramaderes als permisos ambientals
Per a les explotacions ramaderes que disposin d'un pla de gestió validat pel departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia a l'empara del Decret 220/2001, d'1 d'agost, que no hagi estat integrat al seu permís ambiental d'acord amb el Decret 50/2005, de 29 de març, el departament esmentat promourà d'ofici davant el departament competent en matèria de medi ambient l'adaptació d'aquest permís ambiental per tal que integri la validació del pla de gestió.
Aquesta integració s'ha de produir com a conseqüència dels controls periòdics de les activitats que es realitzin des de l'entrada en vigor d'aquest Decret o, si s'escau, de revisions puntuals en el termini de dos anys des de l'entrada en vigor d'aquest Decret.
Un cop transcorregut el període de quatre anys que estableix l'article 1.1, el programa d'actuació que estableix el capítol 2 continuarà sent vigent mentre no entri en vigor la seva revisió.
En el termini d'un any des de l'entrada en vigor d'aquest Decret, els ajuntaments han d'adaptar les ordenances municipals al seu contingut.
Adaptació d'explotacions ramaderes existents
Les explotacions existents disposen del termini d'un any des de l'entrada en vigor d'aquest Decret per complir els requeriments relatius a la capacitat d'emmagatzematge que estableix l'article 15.
Fins a la data esmentada, en cas d'explotacions que disposin de pla de gestió de dejeccions validat o bé d'autorització o llicència ambiental, les determinacions relatives a la capacitat d'emmagatzematge i als terminis aplicables són les establertes a la resolució de validació corresponent, d'autorització o de llicència ambiental, si la resolució permet una capacitat inferior.
En cas que exigeixi una capacitat superior, aquest precepte resulta aplicable en els terminis que estableixi la resolució corresponent.
No obstant això, els requeriments relatius a la capacitat d'emmagatzematge són immediatament exigibles des del moment en què l'explotació ampliï la seva capacitat de bestiar.
Les explotacions existents han de complir els requeriments sobre les aigües pluvials que estableix l'article 16.4 i sobre tancaments perimetrals de les basses de purins que estableix l'article 16.5 en el termini d'un any des de l'entrada en vigor d'aquest Decret.
Això no obstant, aquests requeriments són immediatament exigibles per a totes les instal·lacions de l'explotació des del moment en què ampliïn la seva capacitat de bestiar.
Les explotacions ramaderes que veuen incrementada la quantitat de nitrogen que els és atribuït com a conseqüència de l'aplicació dels valors estàndard de l'annex 2 d'aquest Decret disposen d'un termini d'un any, des de la seva entrada en vigor, per presentar una modificació del pla de gestió, el qual han d'aplicar en un termini màxim de dos anys.
Això es considera un canvi no substancial a efectes de la legislació sobre prevenció i control ambiental d'activitats, i no és aplicable l'article 20.1.
Sens perjudici de l'obligació referida a l'article 5.1, les explotacions ramaderes que a l'entrada en vigor d'aquest Decret disposen d'un pla de gestió que no s'adapta a l'annex 9.1 han de presentar a l'administració competent referida a l'article 21.3, en el termini d'un any des de l'entrada en vigor, una modificació del pla de gestió de conformitat amb l'article 21.6, que ha de contenir les mesures d'adaptació adients.
Aquesta modificació es considera un canvi no substancial a efectes de la legislació sobre prevenció i control ambiental d'activitats, i no és aplicable l'article 20.1.
A efectes de l'article 20, en cas de les zones vulnerables que designa el Decret 476/2004, de 28 de desembre, tenen la consideració d'ampliacions o de noves explotacions les que hagin presentat la sol·licitud corresponent amb posterioritat al 28 de desembre de 2004.
En cas de les zones vulnerables que designa el Decret 283/1998, de 21 d'octubre, la consideració d'ampliacions o noves explotacions es determina d'acord amb la capacitat de l'explotació en data 30 de juny de 2002.
En els casos e) i f) de l'article 20.1, l'increment de l'aplicació de nitrogen en zona vulnerable s'obté prenent com a referència la situació en data 30 de juny de 2002, en el cas de les zones vulnerables designades pel Decret 283/1998, de 21 d'octubre, o en data 28 de desembre de 2004, en el cas de les zones vulnerables designades pel Decret 476/2004, de 28 de desembre.
Les instal·lacions de gestió de residus que tractin dejeccions ramaderes per obtenir-ne productes subjectes a la normativa de residus i estiguin autoritzades per l'Agència de Residus de Catalunya abans de l'entrada en vigor d'aquest Decret han de disposar, en el moment de la revisió de la seva autorització per part de l'Agència de Residus de Catalunya, d'un pla de gestió agrària dels productes obtinguts, que ha de ser informat pel departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
La prohibició d'aplicar fertilitzants tipus 2 en gramínies d'hivern i colza des del 15 de desembre fins al 15 de gener a les zones vulnerables 3, 6 i 7, definides als decrets 283/1998 i 476/2004, s'aplica a partir del quart any de vigència d'aquest programa d'actuació.
Les persones titulars dels sistemes d'emmagatzematge col·lectiu a què es refereix l'article 18 disposen d'un termini de sis mesos, comptat des de l'entrada en vigor d'aquest Decret, per complir l'obligació de comunicació de dades que estableix l'article esmentat.
Es deroguen les disposicions i els preceptes següents:
Les equivalències de l'excreció nitrogenada de les diferents produccions ramaderes que s'especifiquen al Codi de bones pràctiques agràries en relació amb el nitrogen, aprovat per l'Ordre de 22 d'octubre de 1998 (DOGC núm. 2761, de 9.11.1998).
Les distàncies que apareixen a l'apartat 7.2 de l'Ordre de 22 d'octubre de 1998, del Codi de bones pràctiques agràries en relació amb el nitrogen, relatives a l'aplicació de fems i fertilitzants inorgànics.
El Decret 205/2000, de 13 de juny, d'aprovació del programa de mesures agronòmiques aplicables a les zones vulnerables en relació amb la contaminació de nitrats procedents de fonts agràries (DOGC núm. 3168, de 26.6.2000).
El Decret 220/2001, d'1 d'agost, de gestió de les dejeccions ramaderes (DOGC núm. 3447, de 7.8.2001).
La disposició addicional primera del Decret 50/2005, de 29 de març, pel qual es desplega la Llei 4/2004, d'1 de juliol, reguladora del procés d'adequació de les activitats existents a la Llei 3/1998, de 27 de febrer, i de modificació del Decret 220/2001, d'1 d'agost, de gestió de les dejeccions ramaderes (DOGC núm. 4353, de 31.3.2005).
L'apartat b) de l'article 8.2 del Decret 413/2006, de 31 d'octubre, pel qual s'estableixen les Normes generals de producció integrada a Catalunya.
Aquest Decret dóna compliment a l'obligació que estableixen els apartats 1 i 7 de l'article 5 de la Directiva 91/676/CEE del Consell, de 12 de desembre, relativa a la protecció de les aigües contra la contaminació produïda per nitrats que procedeixen de fonts agràries.
Aplicació del programa d'actuació a les noves zones vulnerables designades per Acord de Govern de 28 de juliol de 2009
D'acord amb el que estableix l'article 5.1 de la Directiva 91/676/CEE, el programa d'actuació que estableix el capítol 2 és aplicable a les noves zones vulnerables designades per Acord de Govern de 28 de juliol de 2009 en el termini d'un any des de la seva designació.
Agrupació de les zones vulnerables designades per Acord de Govern de 28 de juliol de 2009
A efectes de l'aplicació del programa d'actuació, els municipis designats com a zones vulnerables per Acord de Govern de 28 de juliol de 2009 s'agrupen en les àrees que estableix l'annex 12.
Les noves àrees 10, 11 i 12 establertes en aquest annex complementen les àrees que estableixen els decrets 283/1998, de 21 d'octubre, i 476/2004, de 28 de desembre, de designació de zones vulnerables.
Dins l'àmbit de les competències en matèria d'agricultura i ramaderia s'autoritza el conseller o la consellera d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural per modificar els valors fixats per aquest Decret per tal d'adaptar-los als avenços tècnics i de coneixement, adaptar la relació dels municipis afectats per les normes que s'estableixen i adoptar les mesures necessàries per al seu desplegament i execució.
Així mateix, es faculten els consellers o les conselleres de Medi Ambient i Habitatge i de Salut per desplegar aquest Decret en l'àmbit de les seves respectives competències.
Modificació del Codi de bones pràctiques agràries en relació amb el nitrogen
Es modifica la relació C/N que apareix a l'apartat 3 de l'Ordre de 22 d'octubre de 1998, del Codi de bones pràctiques agràries en relació amb el nitrogen: a la definició de fertilitzants de tipus I, on diu "relació C/N alta (superior a 8)" passa a dir-hi "relació C/N alta (superior a 10)"; i a la definició de fertilitzants de tipus II, on diu "relació C/N baixa (inferior a 8)" passa a dir-hi "relació C/N baixa (inferior a 10)".
Barcelona, 1 de setembre de 2009
Períodes en què no es pot aplicar cada tipus de fertilitzant (els mesos o dates d'inici i final del període estan inclosos en la prohibició)
Gramínies d'hivern per a gra o farratge (blat, ordi, civada, triticale, etc., excepte raigràs)
Raigràs de cicle anual (sol o en barreges)
Blat de moro (panís, moresc) i sorgo (melca), per a gra o farratge
Tot l'any excepte l'interval d'un mes i mig abans de sembrar
Zones vulnerables 3, 6,7 i 10: Març – juliol 15 desembre – 15 gener Resta de zones vulnerables: Març – juliol
Càlcul del volum de dejeccions ramaderes produït i del nitrogen aportat en la seva aplicació al sòl
Per al càlcul del nitrogen aportat per les dejeccions ramaderes en la seva aplicació al sòl i per al càlcul del volum de dejeccions produït, necessari per dimensionar correctament el sistema d'emmagatzematge de dejeccions, s'utilitzaran els valors següents:
A=kg N/plaça i any; B=Purí (m3/plaça i any); C=Fem (t/plaça i any); D=Densitat del fem (t/m3).
*El valor 1,65 només és aplicable en granges noves o ampliacions de les existents en què es donin simultàniament les circumstàncies següents:
La menjadora té incorporat l'abeurador.
La neteja de la nau es fa amb un grup d'alta pressió (> 100 atmosferes) i baix cabal (< 25 l/minut).
Es disposa de comptador volumètric que permet conèixer els volums d'aigua consumits.
** Si les aus estan engabiades, la densitat és de 0,8; si les aus no estan engabiades i tenen jaç, la densitat és de 0,5.
Les xifres de la taula referides a purí inclouen tant les excrecions del bestiar com les aigües residuals de neteja de les naus.
En el cas d'explotacions semiextensives es pot considerar una reducció de volum proporcional al percentatge de temps que el bestiar està pasturant.
Es poden considerar xifres de nitrogen inferiors a les de la taula anterior d'aquest annex quan estiguin basades en una millora de l'alimentació del bestiar, atès que els avenços en nutrició animal permeten un ús més eficient del nitrogen de la proteïna amb què s'alimenten els animals.
El departament competent en matèria d'agricultura i ramaderia pot acceptar la utilització de valors diferents als estàndards de la taula anterior si la persona titular de l'explotació els justifica adequadament.
Aquests casos han de ser valorats individualment per la direcció general competent en matèria d'agricultura i ramaderia.
A continuació es descriuen els diferents tipus d'alimentació i el percentatge de reducció del nitrogen aportat per les dejeccions porcines respecte del que fixa la taula anterior d'aquest annex.
Per al cas del porcí, l'administració agrària acceptarà la utilització dels valors dels nivells 1 i 2 en les condicions que s'especifiquen tot seguit sense sol·licitar argumentacions nutricionals addicionals.
M=% màxim de proteïna bruta a la dieta; R=% de reducció del N aportat respecte a l'estàndard.
Nivell 0: Programes d'alimentació actuals
Nivell 1: Programa de tres fases d'alimentació d'engreix
Nivell 2: Programa de tres fases d'alimentació d'engreix amb % màxim de proteïna bruta
Nivell 3: Programa d'X fases d'alimentació
Càlcul individualitzat.Reducció superior al 12%
En tots aquests casos la persona titular de l'explotació ramadera ha de conservar, durant un període de tres anys, els comprovants de la persona subministradora que garanteixin la composició i la quantitat d'aliments subministrats als animals.
Quantitats màximes de nitrogen que es poden aplicar en zones vulnerables
Les dosis màximes de nitrogen que es poden aplicar en zones vulnerables són les que s'indiquen a la taula següent.
En cada cultiu s'ha de complir simultàniament la limitació referida a nitrogen en fertilitzants orgànics, a nitrogen en fertilitzants minerals o en aigua de reg i a nitrogen total.
Les dosis màximes es refereixen a un cicle de cultiu inferior a un any o a un any quan el cicle és superior.
NFO=N en fertilitzants orgànics; NFM=N en fertilitzants minerals o en aigua de reg.
Blat de moro (panís, moresc) per a gra o farratger
Sorgo (melca) per a gra o farratger
Gramínies d'hivern farratgeres (civada, triticale, etc.) excepte raigràs
Brassicàcies (col, col-i-flor, bròquil, etc.)
a) Concentracions màximes de nitrogen en forma de nitrat En els sòls agraris la concentració de nitrogen en forma de nitrat no ha de superar els següents valors, per als períodes de l'any especificats:
C: concentració màxima de N en forma de nitrat (mg N-NO3 - / kg sòl sec a 105oC); P: període en què no s'ha de superar la concentració màxima.
Cultius llenyosos en secà, excepte olivera i cítrics
Cultius llenyosos en regadiu, excepte olivera i cítrics
Blat de moro (panís, moresc) i sorgo (melca)
Altes cultius herbacis extensius en secà
Novembre, desembre i gener (sempre que ja hagi finalitzat la recol·lecció)
Novembre, desembre i gener (sempre després de l'aprofitament
No són aplicables els valors de la taula en cas de cultius que hagin sofert danys catastròfics per sequera, accidents meteorològics o altres circumstàncies que minvin anormalment la collita.
La mostra de sòl s'ha d'agafar abans d'haver fertilitzat el cultiu següent, ha de ser representativa i s'ha de constituir mitjançant la barreja i homogeneïtzació de 25 submostres obtingudes en una superfície inferior o igual a 5 hectàrees explotades de forma homogènia.
Per tal que el mostreig sigui representatiu s'han de tenir en compte les pràctiques de fertilització (fertirrigació localitzada, etc.).
L'extracció del nitrat es realitza amb aigua sobre mostra fresca.
b) Concentracions màximes de fòsfor En els sòls agrícoles on la concentració de P (mètode analític Olsen) superi el llindar de 150 mg P / kg sòl sec a 105oC no s'ha d'incrementar el nivell d'aquest nutrient.
Els sòls que superin aquest llindar seran objecte d'un segon mostreig al cap de tres anys, el qual es farà durant el mateix mes de l'any en què es va fer el primer.
La concentració de P determinada en aquest segon mostreig ha de ser inferior a la determinada en el primer mostreig.
La mostra de sòl ha de ser representativa, i s'ha de constituir mitjançant la barreja i homogeneïtzació de 25 submostres obtingudes en una superfície inferior o igual a 5 hectàrees explotades de forma homogènia.
Distàncies a respectar en l'aplicació agrícola de fertilitzants orgànics
T: tipus de fertilitzant orgànic; D: distància (m) respecte a; FN: fertilitzant no injectat dins del sòl ni incorporat immediatament**;
FI: fertilitzant injectat dins del sòl o incorporat immediatament.
Altres granges porcines que siguin dels grups 2n, 3r i especial (definits al Reial decret 324/2000)
Altres granges porcines que siguin del grup 1r (definit al Reial decret 324/2000)
Dejeccions d'altres espècies (boví, oví, etc.)
Fertilitzants orgànics diferents de les dejeccions ramaderes
Tots els fertilitzants orgànics
Centres de gestió de dejeccions
Punts de captació d'aigua per produir aigua de consum humà
Habitatges aïllats*, polígons industrials*, centres de treball*, àrees de lleure*
* Les distàncies no són d'aplicació quan s'utilitzen en àrees enjardinades fertilitzants orgànics que assoleixen els valors mínims de qualitat establerts en la normativa vigent aplicable.
En el cas dels habitatges aïllats, no cal respectar les distàncies establertes si estan directament vinculats a l'explotació ramadera d'on procedeixen les dejeccions.
** L'article 13.1 d'aquest Decret estableix que la incorporació al sòl no és obligatòria quan pot perjudicar el tipus de conreu o l'ús.
En aquestes situacions, caldrà respectar les distàncies establertes en aquesta columna.
*** En cas d'aplicació amb tubs penjants (aplicació arran de terra) la distància a respectar és la menor de les dues.
Distàncies a respectar respecte dels cursos d'aigua
Distància respecte a cursos d'aigua naturals i masses d'aigua definits a la cartografia 1:250.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya (ICC), en la seva versió vigent a l'entrada en vigor d'aquest Decret (versió 3, any 1998):
Injectats o aplicats arran de terra: 15 m.
Aplicats d'altres maneres: 35 m.
Injectats o aplicats arran de terra: 25 m.
Aplicats d'altres maneres: 50 m.
Distància respecte a cursos d'aigua naturals que no apareixen a la cartografia 1:250.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya (ICC), en la seva versió vigent a l'entrada en vigor d'aquest Decret (versió 3, any 1998):
Injectats o aplicats arran de terra: 5 m.
Aplicats d'altres maneres: 10 m.
Injectats o aplicats arran de terra: 10 m.
Aplicats d'altres maneres: 25 m.
Distància respecte a cursos d'aigua artificials:
Injectats o aplicats arran de terra: 1 m.
Aplicats d'altres maneres: 2 m.
En el cas de fertilitzants minerals nitrogenats la distància a respectar en tots els casos és de 2 m.
La distància es mesura des de la vora de la llera del curs d'aigua.
Si hi ha presència de banda de vegetació arbustiva o arbòria contínua, les distàncies anteriors es redueixen en un 50%.
Si l'aplicació es fa manualment, no es tenen en compte les distàncies d'aquest annex.
Emmagatzematge en mesos de producció de dejeccions
Distàncies d'ubicació d'instal·lacions d'emmagatzematge independent
A punts de captació d'aigua per produir aigua de consum humà: la distància que estableixi l'organisme de conca en cas de trobar-se dins d'un perímetre de protecció; en cas contrari, 100 m.
A rius, llacs i embassaments: 100 m, i sempre fora de zones amb risc d'inundació.
En cas de trobar-se en zona de policia de lleres caldrà disposar de la preceptiva autorització de l'organisme de conca corresponent.
A altres cursos d'aigua no canalitzats i drenatges: 25 m.
A nuclis habitats, habitatges aïllats, polígons industrials, centres de treball i àrees de lleure: 400 m.
Les distàncies que es derivin de la normativa sobre carreteres, ferrocarrils i altres vies de comunicació, o les establertes per altra normativa sectorial.
Distàncies a respectar en l'apilament temporal
300 m si l'apilament és aigües amunt.
A rius, llacs i embassaments: 100 m.
A altres cursos d'aigua no canalitzats i drenatges: 50 m.
A nuclis habitats, habitatges aïllats, polígons industrials, centres de treball i àrees de lleure: 200 m.
A menys de 500 m, cada apilament individual no es pot perllongar més de dos dies.
Contingut mínim del pla de gestió de les dejeccions ramaderes
El pla de gestió de les dejeccions ramaderes haurà de contenir com a mínim la informació següent:
a) Dades de la persona titular de l'explotació.
b) Capacitat de bestiar segons espècie, fase productiva i sistema de producció.
c) Volum anual de producció de les dejeccions ramaderes i quantitat anual de nitrogen en aquestes, segons espècie de bestiar i fase productiva, d'acord amb el que estableix l'annex 2 d'aquest Decret.
d) Descripció i capacitat del sistema d'emmagatzematge de les dejeccions.
e) Participació en programes o plans de gestió conjunta
f) Tractaments realitzats sobre les dejeccions a la granja: descripció, capacitat (en tones o metres cúbics de dejeccions i també en kg de nitrogen), amb indicació de la distribució de nitrogen entre les diferents fases resultants o eliminació de nitrogen, quan escaigui.
Caldrà incloure un pla de seguiment i control, on es faci especial èmfasi en els paràmetres a analitzar i les freqüències de mostratge.
g) Llista de les terres on es preveuen aplicar les dejeccions (o, si és el cas, les fraccions resultants del seu tractament), amb les dades que conté el model normalitzat de pla de gestió.
h) Acreditació documental de la disponibilitat de les terres on es preveuen aplicar les dejeccions.
i) Altres destinacions previstes per a les dejeccions i acreditar-ne la gestió, d'acord amb la normativa vigent aplicable.
Dosis màximes de nitrogen procedent de dejeccions a considerar en la valoració administrativa del pla de gestió
Rotacions de conreus farratgers intensius;
conreus farratgers d'aprofitament mixt (1)
Altres pastures fertilitzables (1)
(1) Les dosis indicades són la suma del nitrogen que deixa el bestiar al terreny mentre pastura i el nitrogen que procedeix de fonts orgàniques aplicat d'altres maneres (aplicacions de fems, de purins, etc.).
(2) Exclusivament en cas d'explotacions de vaques de llet, vaques de carn i oví intensiu.
En la resta de casos, la dosi màxima és de 210 kg N/ha i any.
(3) Els conreus herbacis inclouen les superfícies de guaret i les terres de retirada.
En zones no vulnerables, la quantitat màxima de nitrogen que procedeixi de les dejeccions ramaderes i altres fertilitzants orgànics a aplicar és la que figura a la darrera columna de la taula anterior.
En el cas de les explotacions ramaderes que realitzin compostatge en origen de les seves dejeccions, el compost obtingut ha d'assolir com a mínim un grau de maduresa de III.
IV segons el mètode de Rottegrade.
L'explotació haurà de disposar d'un certificat, emès per una empresa de certificació acreditada i/o entitat ambiental de control, segons el qual el producte obtingut té almenys el grau de maduresa esmentat, acompanyat d'unes analítiques que com a mínim contindran els paràmetres següents: grau de maduresa, humitat, pH, CE, sòlids volàtils, nitrogen total, nitrogen amoniacal, nitrat i fòsfor.
S'efectuaran quatre analítiques el primer any i dues analítiques els següents.
Sistema de càlcul orientatiu per elaborar plans d'adobatge
A - Balanç de N en cultius extensius
Per als cultius extensius d'hivern que apareixen a la Taula 1 el balanç de N consisteix en el següent:
La quantitat màxima de nitrogen que es pot aportar al cultiu inclou el N que procedeix de fertilitzants orgànics, el de fertilitzants minerals, el d'aigües residuals, etc. En el cas dels fertilitzants orgànics es tindran en compte els valors de la taula 10, atès que només una part del total de N que contenen es posa a disposició del cultiu durant el primer any que segueix a la seva aplicació.
En qualsevol cas, però, en zona vulnerable no es poden sobrepassar les dosis indicades a l'article 5.1 i 5.2.
Per als cultius extensius d'estiu que apareixen a la Taula 1 el balanç de N consisteix en el següent:
La quantitat màxima de nitrogen a aportar al cultiu inclou el N que procedeix de fertilitzants orgànics, el de fertilitzants minerals, el d'aigües residuals, etc. En el cas dels fertilitzants orgànics es tindran en compte els valors de la taula 10, atès que només una part del total de N que contenen es posa a disposició del cultiu durant el primer any que segueix a la seva aplicació.
Taula de consums de N en cultius extensius
* La producció està expressada en matèria seca
Taules d'entrades de N per a cultius extensius d'hivern
Taules d'entrades de N per a cultius extensius d'estiu
Aportació de N (kg N/ha) segons el contingut de nitrats de l'aigua de reg i el volum d'aigua aportada
Concentració de nitrats a l'aigua de reg
Percentatge del N total dels adobs orgànics alliberat el primer any
B - Balanç de N en cultius llenyosos
Per als cultius llenyosos que apareixen a la Taula 11 el balanç de N consisteix en el següent:
La quantitat màxima de nitrogen a aportar al cultiu inclou el N procedent de fertilitzants orgànics, el de fertilitzants minerals, el d'aigües residuals, etc. En el cas dels fertilitzants orgànics es tindran en compte els valors de la taula 10, atès que només una part del total de N que contenen es posa a disposició del cultiu durant el primer any que segueix a la seva aplicació.
Taula de consums de N en cultius llenyosos
Taules d'entrades de N per a cultius llenyosos
Agrupació per àrees de les zones vulnerables designades per Acord de Govern de 28 de juliol de 2009
Municipis de la comarca d'Osona:
Municipis de la comarca de l'Anoia:
Municipis de la comarca de les Garrigues:
Municipis de la comarca de la Noguera:
Municipis de la comarca del Segrià:
Municipis de la comarca del Berguedà:
Montclar Montmajor (només l'enclavament entre Navàs i Viver i Serrateix)
Municipis de la comarca del Solsonès:
Municipis de la comarca de la Ribera d'Ebre:
Municipis de la comarca del Baix Ebre:
L'Aldea (només la part del municipi situada a la marge esquerra del canal Nou de Camarles)
L'Ampolla (només la part del municipi situada a la marge esquerra del canal Nou de Camarles, limitant a l'est pel barranc del Furoner fins a la seva confluència amb el barranc de Sant Pere i fins a mar)
Camarles (només la part del municipi situada a la marge esquerra del canal Nou de Camarles)
Tortosa (excloent els dos enclavaments occidentals, entre Alfara de Carles i Roquetes)
Municipis de la comarca del Montsià:
Amposta (només la part del municipi situada a la marge dreta del canal de La Ràpita)
Sant Carles de la Ràpita (només la part del municipi situada a la marge dreta del canal de La Ràpita)