Al nostre entorn viuen i s'hi reprodueixen un nombre important d'espècies de mosquits i altres insectes i artròpodes, com ara la mosca negra, les puces, els polls i les paparres, entre d'altres, que poden picar especialment durant les èpoques més caloroses.
En el cas dels insectes, normalment són les femelles les que ho fan, ja que necessiten la sang per poder dur a terme el seu cicle reproductiu, especialment les del gènere Culex (mosquit comú).
Les picades de la majoria d'insectes i aràcnids produeixen picor, dolor i reaccions al·lèrgiques, i són la resposta del nostre sistema immunitari (o de defensa del cos) contra la saliva o el verí dels insectes.
Les del mosquit tigre, per exemple, són particularment doloroses.
Tot i que aquestes molèsties a la pell són la conseqüència més habitual de les picades, no són les úniques.
Alguns insectes i aràcnids poden transmetre malalties infeccioses, com les paparres, o alguns mosquits en les zones tropicals.
Per protegir-nos de les picades, hi ha disponibles al mercat diferents productes, en forma de solucions, locions, cremes, gels, aerosols i esprais, o tovalloletes impregnades, que en la majoria dels casos s'apliquen directament sobre la pell.
Aquest article descriu els repel·lents d'insectes disponibles, explica davant quins gèneres d'insectes i aràcnids ofereixen protecció i quines són les concentracions més efectives, i ofereix recomanacions per utilitzar-los correctament.
Els repel·lents d'insectes són compostos químics, naturals o sintètics que, aplicats sobre la pell, impedeixen que els insectes s'hi fixin i n'eviten la picada.
Així, doncs, el repel·lent ideal ha de:
Cap repel·lent disponible al nostre entorn té totes aquestes propietats.
Malgrat això, hi ha diferents productes que, com es pot comprovar més endavant, en poden presentar algunes.
Segons diferents organismes internacionals, els repel·lents d'insectes es poden classificar en dues categories:
A la taula següent hi trobareu informació bàsica sobre les propietats, l'eficàcia i la seguretat dels diferents repel·lents d'insectes que s'inclouen en aquestes dues categories.
Picades contra les quals és eficaç
La majoria d'espècies d'insectes i aràcnids
Temps de protecció proporcional a la dosi en concentracions inferiors al 50%
Estàndard de referència dels repel·lents recomanats per l'OMS
Amb propietats dissolvents dels plàstics i teixits sintètics
Pot disminuir l'eficàcia de la crema protectora solar; si se n'aplica, convé no utilitzar DEET fins a uns 30 o 60 minuts després
Es considera segur en infants grans (vegeu el punt 9) i durant el segon o tercer trimestre d'embaràs
En concentracions superiors al 50% durant un temps perllongat pot produir:
Paparres, mosquits i mosques, en concentracions d'entre el 10% i el 20%
Mosquits Aedes (mosquit tigre), Culex (mosquit comú) i Anopheles (mosquit del paludisme), en concentracions iguals o superiors al 20%, durant 6 hores
No danya els plàstics ni els teixits
En el seu espectre no inclou les paparres
Menys temps de protecció que el DEET; requereix, per tant, aplicacions més freqüents (en intervals d'una hora)
Oli essencial d'origen vegetal present en molts repel·lents d'insectes basats en herbes naturals
Es comercialitza associada a altres repel·lents més eficaços
Molts insectes i aràcnids: mosquits, mosques, polls, puces i paparres
En concentracions al 20%, equivalent en eficàcia i durada d'acció al DEET al 20%
Mosquits Aedes (mosquit tigre), Culex (mosquit comú) i Anopheles (mosquit del paludisme), en concentracions al 30%, durant 4-6 hores
Extret d'un tipus d'eucaliptus ( Eucalyptus citriodora ) que genera un compost químic amb capacitat repel·lent
No presenta efectes adversos importants, però pot produir irritació ocular
Mosquits, mosques, paparres (més eficaç que el DEET), puces, polls i nigües, durant almenys dues setmanes si és en esprai
Si s'aplica a la roba (cal fer-ho a l'exterior i deixar-la assecar almenys dues hores abans d'utilitzar-la) és eficaç fins a les vint rentades
Insecticida de contacte, present en diferents netejadors domèstics
Ús reservat al tractament de mosquiteres, roba i superfícies (pel cost i l'interès de reservar-lo per al tractament dels polls)
En esprai, no taca, és gairebé inodora i resistent a la degradació per la calor o el sol
Es comercialitza roba amb permetrina, que, en combinació amb un repel·lent a base de DEET a la pell, és capaç d'eliminar gairebé totes les picades de mosquits
Es pot combinar amb un altre compost, el butòxid de piperonil, que genera un efecte potenciador
Toxicitat molt baixa (és poc absorbida per la pell i s'elimina ràpidament)
Si accidentalment s'aplica a la pell, cal rentar-se amb aigua i sabó
Tot i ser molt poc freqüent, pot produir inflamació, envermelliment i erupcions de la pell
Mosquit Culex (mosquit comú), d'entre 3 hores i mitja i 6 hores i mitja
Mosquit Anopheles (mosquit del paludisme), durant 3 hores (per això no es recomana en zones endèmiques)
Paparres, en concentracions del 7,5%, durant entre 30 minuts i 4 hores
Amb una estructura química similar a l'aminoàcid alanina
Toxicitat mínima, només s'han notificat reaccions cutànies lleus
El DEET o l'IR3535 s'haurien d'aplicar cada 6-8 h, i el PMD i la icaridina, cada 4-6 hores.
En el cas del PMD i la icaridina, cal augmentar-ne la freqüència d'aplicació després del bany o si es sua molt en climes càlids.
El DEET i la icaridina a concentracions iguals o superiors al 20% són els repel·lents més adequats per evitar les picades d'aquest mosquit.
L'IR3535 i el citriodiol (PMD) a concentracions elevades en podrien ser bones alternatives, però cal tenir en compte que es necessiten més aplicacions per aconseguir el mateix efecte.
La informació sobre les espècies de mosquits que habiten en les diferents zones del món us la proporcionarà el vostre centre de referència per a la vacunació i prevenció de malalties tropicals.
Tanmateix, és important saber que el DEET en concentracions més elevades (20%-50%) és un dels repel·lents més eficaços davant els mosquits i insectes en general.
La icaridina (20-50%) i el PMD (30%) també podrien ser alternatives vàlides.
Pel que fa a l'IR3535, cal recordar que té menys capacitat de durada i necessita més aplicacions, tot i utilitzar-lo a concentracions superiors al 20%.
Per això, només es recomana en àrees que no siguin endèmiques de paludisme.
A la descripció dels diferents repel·lents (vegeu el punt 2), s'hi indiquen els efectes adversos.
De forma global, es pot dir que tots són bastant segurs si s'utilitzen d'acord amb les seves recomanacions i durant períodes de temps curts.
Els preparats més concentrats poden presentar més toxicitat, per això és convenient utilitzar el repel·lent més adequat per a cada situació i deixar els més potents per a casos realment necessaris (viatges a països exòtics, àrees amb prevalença del mosquit tigre, persones molt sensibles a les picades, etc.).
Els repel·lents estan contraindicats en infants menors de 2 anys.
En aquest cas, caldria utilitzar mesures protectores a la roba i les mosquiteres.
En infants més grans es poden utilitzar, però cal no abusar-ne i ajustar-se a les indicacions aprovades per a la seva edat.
A més, mai no s'han d'aplicar a les mans, ja que els infants se les posen a la boca i als ulls.
Pel que fa a la freqüència d'aplicació diària, es recomana que en infants petits (fins als 12 anys) no s'administrin més d'una o dues vegades al dia i, en infants més grans, fins a tres vegades al dia.
Davant qualsevol dubte, consulteu el vostre pediatre o pediatra.
També és convenient que, si viatgeu a països exòtics, seguiu les recomanacions del vostre centre de referència de vacunació i prevenció de malalties tropicals.
Hi ha dades d'estudis que mostren el DEET com un repel·lent que es podria administrar en dones embarassades en el segon i tercer trimestre de l'embaràs.
També hi ha dades que indiquen que seria segur durant l'alletament.
Sempre és convenient que per confirmar aquesta informació quan feu viatges a països exòtics, seguiu les recomanacions del vostre centre de referència de vacunació i prevenció de malalties tropicals.
Tradicionalment es comenta que las vitamines del grup B s'eliminen per la suor i que poden actuar com a repel·lents.
També hi ha disponibles al mercat dispositius electrònics que emeten sons per repel·lir els mosquits.
Malgrat això, en aquest moment, no es disposa d'estudis científics que permetin considerar aquestes mesures com a alternatives serioses als repel·lents esmentats.
Les organitzacions sanitàries han establert unes recomanacions generals per utilitzar els repel·lents de forma correcta:
Aplicació interactiva de l'Agència de Protecció Ambiental d'Estats Units que mostra el repel·lent més adequat en funció del tipus d'insecte i del temps de protecció desitjat: Trobeu el repel·lent d'insectes més adequat
Repel·lents d'insectes d'ús humà eficaços enfront a mosquits del gènere Aedes, possible transmissor del virus ZIKA, recomanats per prevenir la infecció associada
Agència Espanyola de Medicaments i Productes Sanitaris (AEMPS): Repel·lents d'insectes d'ús humà autoritzats per l'AEMPS, 9 juliol 2018
Centres de vacunació internacional.
Què cal saber sobre els medicaments que s'utilitzen per prevenir la malària?