És una malaltia infecciosa aguda que presenta manifestacions clíniques molt variades.
Pot cursar amb una infecció asimptomàtica, un quadre febril, una meningitis i també amb una paràlisi, que n'és la forma més coneguda.
La poliomielitis afecta principalment infants de menys de cinc anys.
És produïda per un virus que es transmet de persona a persona per via fecal-oral o a través d'aigua i aliments contaminats.
No té cura, però es pot prevenir amb una vacuna que, si s'administra diverses vegades, proporciona immunitat durant tota la vida.
Segons l'Organització Mundial de la Salut (OMS), el nombre de casos de poliomielitis s'ha reduït en més d'un 99% arreu del món des que es va establir la Iniciativa mundial per l'eradicació de la poliomielitis, una campanya de vacunació de l'OMS massiva i global: mentre que l'any 1988 se'n van notificar 350.000 casos, el 2014 se'n van detectar menys de 360.
Actualment, l'Afganistan, Nigèria i el Pakistan són els únics països on encara no s'ha aconseguit aturar la transmissió del virus.
A Europa es considera eradicada des del mes de juny de 2002.
Algunes de les persones afectades per aquesta malaltia poden desenvolupar un deteriorament funcional progressiu al cap dels anys, anomenat síndrome postpòlio.
El cansament i la debilitat muscular i articular en són els símptomes principals.
La causa de la pòlio és un virus que presenta tres grups serològics diferents: els tipus I, II i III.
Es transmet de persona a persona per contacte directe amb els mocs o les flegmes infectades del nas o la boca i amb femtes contaminades.
Ocasionalment, també es propaga a través d'aigua o aliments contaminats.
El virus entra per la boca o el nas, es multiplica en el tub digestiu, es dissemina per tot el cos a través de la sang, envaeix el sistema nerviós central i ataca de manera selectiva les cèl·lules nervioses motores, fet que produeix la paràlisi flàccida que caracteritza la malaltia.
El període d'incubació pot oscil·lar entre 5 i 35 dies, però acostuma a ser de 7 a 14 dies després del contacte amb el virus.
Tot i que la majoria de les persones infectades no presenten símptomes, les manifestacions principals de la malaltia són febre, cansament, mal de cap, vòmits, rigidesa del coll i dolor en les extremitats.
Una de cada 200 persones infectades presenta paràlisi irreversible (generalment de les cames).
Hi ha alguns factors que incrementen les possibilitats de les persones amb poliomielitis de desenvolupar una paràlisi:
El tractament es basa en el control dels símptomes i varia en funció de la seva gravetat.
El calendari de vacunacions de Catalunya preveu l'administració de quatre dosis de vacuna antipoliomielítica.
Les tres primeres es posen als dos, quatre i onze mesos d'edat i es fa servir la vacuna hexavalent, perquè es combina amb els antígens del tètanus (T), la diftèria (D), la tos ferina (Pa), l'Haemophilus influenzae tipus B (Hib) i l'hepatitis B (VHB).
Als 6 anys es vacunarà amb un altre tipus de presentació que combina 4 antígens; és la vacuna DTPa-polio.
La vacuna, que s'administra per via oral, confereix una immunitat molt duradora, probablement per a tota la vida.
Actualment, i a causa del programa d'eradicació mundial d'aquest virus, s'aplica una vacuna inactivada l'efecte protector de la qual dura molts anys.
Aquest document assenyala els requisits per tal d'implantar i mantenir un sistema eficaç de vigilància de la paràlisi flàccida aguda, d'acord amb els criteris de qualitat establerts per l'Organització Mundial de la Salut en el seu Pla per eradicar la poliomielitis a nivell mundial.