projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Una campanya per englobar totes les mostres de solidaritat, col·laboració veïnal i iniciatives socials que s'han mostrat aquests darrers dies.
També hi ha disponible un formulari per recollir les donacions de material que tant empreses com particulars estan fent.
Sí, les universitats i els col·legis professionals han posat en marxa diferents iniciatives per vehicular els oferiments de col·laboracions.
Contacta amb el teu col·legi professional o amb la direcció de recursos humans de l'empresa on vas treballar per fer el teu oferiment.
El Departament de Salut ha activat un web per canalitzar tots els suports.
Per a donacions de serveis i recursos per al sistema sanitari, el Servei Català de la Salut ha posat a disposició un formulari, a Canal Salut, per registrar els oferiments d'empreses i persones particulars i organitzar-ne la recollida.
La pandèmia del coronavirus i les conseqüències que se'n deriven poden tenir un gran impacte en la salut mental, especialment en la d'aquelles persones amb algun trastorn previ o addicció, ja sigui a substàncies o a comportaments.
Si és el vostre cas i durant aquests dies necessiteu atenció:
Per viure aquesta realitat de la millor manera possible, podeu seguir les recomanacions generals que trobareu a l'apartat de Gestió de les emocions.
Per cercar recomanacions específiques i aclarir dubtes relacionats amb la malaltia, l'addicció o el tractament durant el confinament consulteu les pàgines que trobareu a continuació.
Recursos d'atenció per a persones amb problemes de salut mental
La Federació Salut Mental Catalunya ofereix l'Espai Situa't, un servei d'atenció a distància perquè les persones amb problemes de salut mental i les seves famílies rebin orientació, acompanyament i assessorament en aquests temps difícils, i puguin reportar dificultats en l'atenció o en la realització de gestions o situacions de vulneracions de drets.
Recursos d'atenció per a persones amb addiccions
- Els recursos i centres d'atenció a les drogodependències (CAS) continuen oberts per poder garantir els serveis essencials i l'atenció a les urgències.
- Els recursos d'atenció a les addiccions comportamentals com les unitats de joc patològic (UJP) fan atenció telefònica.
Informeu-vos de les alteracions d'horaris i serveis que afecten el vostre centre de salut.
Eviteu anar-hi si no teniu una cita prèvia i no hi heu rebut una indicació contrària per telèfon.
En general, eviteu anar als serveis d'urgències i als centres d'atenció primària!
- Si teniu dubtes o necessiteu ajuda:
Truqueu al vostre CAS o UJP (si esteu en tractament) - Cercador dels CAS de Catalunya.
Truqueu a la Línia Verda (900 900 540) o al CAS o UJP que estigui més a prop del vostre domicili (si no esteu en tractament).
- Si voleu deixar de fumar, consulteu el Programa Atenció primària sense Fum
És important fer un desconfinament progressiu, a partir de les dades objectives que ens ofereix l'evidència científica, i esglaonat, tenint en compte els grups de d'edat i les zones geogràfiques.
Cal evitar un rebrot de casos, si encara no hem aconseguit reduir la propagació del virus i aplanar la corba de contagi, protegir les persones més vulnerables, i garantir el seguiment adequat de les persones afectades i dels seus contactes.
Convé, a més, evitar pressionar el sistema sanitari perquè pugui mantenir la seva capacitat d'atenció a la població que ho necessita.
Per tant, és important respectar les restriccions i seguir les recomanacions d'higiene i de distanciament social.
El Pla de transició cap a una nova normalitat divideix el procés de desescalada en quatre grans fases.
S'estima que cadascuna d'aquestes fases durarà dues setmanes i que el procés culminarà amb la situació de nova normalitat, prevista cap a finals de juny.
Quedar-se a casa i respectar les restriccions a l'hora de sortir al carrer és clau per contenir el coronavirus.
Cal sortir exclusivament per algun dels motius permesos, com ara anar a comprar, i fer-ho amb les mesures de protecció adequades.
Al mateix temps, seguir alguns consells pot ajudar a viure amb salut l'experiència de confinament.
El coronavirus SARS-CoV-2 és un nou tipus de virus que produeix en les persones una malaltia infecciosa anomenada covid-19.
Pertany a una àmplia família de virus, ja coneguda, que pot afectar tant les persones com els animals i que en el cas de les persones causa infeccions respiratòries comunes, com ara el refredat, o d'altres més greus, com la síndrome respiratòria aguda severa (SARS) o la síndrome respiratòria de l'Orient Mitjà (MERS).
Fins fa poc no se'n tenia coneixement perquè només circulava en animals.
Es va identificar per primera vegada el desembre de 2019 a la ciutat de Wuhan, a la Xina, i s'ha anat estenent per tot el món.
Degut a l'extensió geogràfica de la malaltia que causa i l'elevat nombre de persones afectades, l'Organització Mundial de la Salut (OMS) ha declarat el brot de coronavirus SARS-CoV-2 com a pandèmia.
Arran de la situació excepcional que s'està produint amb el nou coronavirus-SARS-CoV-2, els serveis sanitaris tenen una pressió màxima, però s'estan reorganitzant per poder atendre, no només les persones malaltes per coronavirus, sinó tothom qui no necessita.
Per això, cal que eviteu anar als centres sanitaris, sempre que sigui possible, i aprofiteu els recursos d'atenció no presencial disponibles.
Entre tots hem d'evitar la saturació del sistema de salut.
La saturació dels recursos sanitaris afavoreix l'expansió del virus i la letalitat associada, alhora que posa en risc la salut de la resta de la població, especialment de la gent gran i les persones amb altres malalties.
La higiene és un element clau per prevenir el coronavirus.
Mantenir les mans ben netes, seguir les normes conservació i preparació dels aliments, i netejar i desinfectar la llar, són mesures bàsiques per prevenir els risc de contraure i trasmetre la malaltia.
Aquestes precaucions s'han d'extremar en cas de tenir un alt risc d'exposició al virus, ja sigui per motius laborals o per convivència amb persones que podrien estar infectades.
La CIM és usada mundialment per a les estadístiques sobre morbiditat i mortalitat, els sistemes de reintegrament i suports de decisió automàtica en medicina.
El malalt intenta contrarestar l'augment de pes produït d'aquesta manera mitjançant un o més d'un dels mètodes següents: vòmits autoinduïts, abús de laxants, períodes d'intervals de dejuni, consum de fàrmacs com ara supressors de la gana, extractes tiroïdals o diürètics.
Quan la BN es presenta en un malalt diabètic, pot abandonar el seu tractament amb insulina.
La psicopatologia consisteix en una por morbosa a engreixar-se, i el malalt es fixa d'una manera estricta un llindar de pes molt inferior al que tenia abans de la malaltia, o del seu pes òptim o sa.
Amb freqüència, però no sempre, hi ha antecedents previs d'AN amb un interval entre ambdós trastorns de diversos mesos o anys.
Aquest episodi precoç pot manifestar-se d'una manera florida o, per contra, adoptar una forma menor o larvada, amb una pèrdua de pes moderada o una fase transitòria d'amenorrea.
Aquest document, elaborat per un grup de professionals, té com a objectiu facilitar al personal mèdic i d'infermeria d'atenció primària uns criteris orientatius i, alhora, pràctics en aspectes d'alimentació i nutrició, d'epidemiologia, diagnòstics, d'entrevista clínica, de tractament i derivació.
Els professionals d'infermeria de l'atenció primària han de tenir cura de les persones afectades per TCA mitjançant un abordatge multidisciplinari.
En aquest sentit, la infermera o infermer ha de ser qui gestioni el procés, realitzi un abordatge biopsicosocial del problema, estableixi la comunicació amb la resta de nivells assistencials i mantingui una relació de proximitat amb la persona malalta i amb la seva família.
Guia per treballar els trastorns de comportament alimentari (anorèxia i bulímia) en infants i joves.
Aporta informació bàsica dels trastorns, els senyals d'alerta, la prevenció primària i secundària, la funció dels educadors, etc. És una guia útil que emmarca els temes principals per a la prevenció dels TCA i va ser editada l'any 2002.
Si teniu una addicció a l'alcohol o altres drogues, o una addicció comportamental, tingueu en compte la informació i recomanacions següents.
Adapteu-ho a la vostra situació particular.
Cuideu el vostre estat de salut i benestar i el de les persones del vostre entorn!
La vostra seguretat i la dels que us envolten és ARA el més important!
Tingueu en compte que les persones consumidores de substàncies per via fumada, amb malalties cròniques o amb el sistema immune deprimit poden tenir més risc de complicacions greus si es contagien amb la COVID-19.
Assegureu-vos que aquest pla d'actuació inclogui:
Compartiu aquest pla d'actuació amb les persones del vostre entorn!
També com en el vostre cas, aquestes persones (ja siguin familiars, amistats o companys/es de teràpia) han d'adaptar-se a la nova i incerta situació i, per tant, poden experimentar tot el que s'ha dit a l'apartat anterior i poden tenir dificultats també per fer-hi front.
Abans de res, per poder cuidar els altres, cuideu-vos.
Les persones amb TOC poden tenir diferents tipus de símptomes (contaminació, comprovacions, pensaments "repugnants", etc).
Probablement aquest període d'alerta sanitària afectarà més negativament les qui tenen símptomes de contaminació/neteja.
Cal acceptar que l'agreujament dels símptomes és normal durant aquest període.
Moltes persones amb un TOC empitjoren en situacions estressants i aquesta és una situació estressant per a quasi tothom.
Sigueu amables i compassius amb vosaltres mateixos.
Si el vostre TOC s'agreuja molt, contacteu amb els professionals que us atenen habitualment.
En el cas del tractament psicològic, us pot resultar especialment difícil, per dos motius:
El tractament dels trastorns de la conducta alimentària (TCA) l'ha de dur a terme un equip multidisciplinari especialitzat que doni resposta a totes les necessitats de les persones afectades (mèdiques, psicològiques, socials i familiars), amb caràcter integral i amb una orientació a la prevenció de recaigudes.
Una detecció, un diagnòstic i un tractament precoços són factors de bon pronòstic per a la recuperació.
L'hospitalització ha d'oferir l'atenció continuada i intensiva durant les 24 hores en els casos més greus que requereixen una contenció física i psicològica més important, per reestructurar les conductes més patològiques en un context terapèutic, constructiu i facilitador del canvi.
Els criteris de recomanació d'hospitalització són: el baix pes, l'existència de riscos de complicacions físiques greus, les alteracions de conducta associades al trastorn alimentari, l'absència de motivació per iniciar i seguir de manera continuada les exigències del tractament i la confluència amb altres trastorns psiquiàtrics (comorbiditat).
Recordem que per a la hospitalització completa caldrà l'autorització del pacient i si aquest no desitgés l'ingrés tot i la gravetat del trastorn, serà necessària l'autorització judicial.
En el cas dels menors és aconsellable, però no imprescindible, la dels pares i sí que es requereix la del jutge.
En cas d'urgència, cal anar directament a l'hospital i aquest serà el que agilitzi els procediments legals.
L'hospital de dia és una hospitalització parcial intensiva que permet que la persona pugui mantenir part de les seves rutines i hàbits de vida normalitzats.
Implica una estada de tractament amb un màxim d'entre 8 i 12 hores diàries.
L'hospital de dia està indicat per a aquells pacients amb més consciència de malaltia i més motivació per al tractament.
Permet treballar terapèuticament amb la família i amb la mateixa persona afectada que, a mesura que adquireix autonomia, s'entrena i pot enfrontar-se a les situacions personals conflictives que poden desencadenar una recaiguda.
El tractament ambulatori està indicat quan l'inici de la malaltia és recent, la persona afectada està motivada i és conscient que necessita un tractament, i la família pot oferir el suport i la contenció necessaris per al bon desenvolupament del procés.
La persona presenta un trastorn lleu i és suficient amb un tractament ambulatori encara que s'atenguin de manera individual els aspectes psicològics, psiquiàtrics i mèdics.
Els pisos terapèutics són un tractament residencial d'inclusió social per a persones amb trastorns alimentaris tutelades per un equip multidisciplinari de professionals de l'àmbit sanitari i social.
Té com a objectiu consolidar una conducta alimentària correcta, aconseguir l'autonomia personal i econòmica, prevenir les recaigudes i millorar la qualitat de vida.
Els trastorns de la conducta alimentària constitueixen un grup de trastorns mentals que es caracteritzen per conductes i pensaments alterats envers l'alimentació, el pes o la figura.
Afecten, majoritàriament, nens, nenes, dones joves i, cada vegada més, els adults.
Es produeixen per diversos factors considerats de risc que poden estar presents en persones sanes o en persones que presenten altres malalties.
Tenen greus conseqüències nutricionals, biològiques, psicològiques i socials.
Precisament qualsevol situació en què pugui produir-se una sensació de pèrdua de control o en què es vegi compromesa la seguretat, pot produir angoixa en la persona que la viu.
Les més evidents són les situacions que impliquen un perill físic, ja sigui real o com a amenaça; però l'ansietat també pot aparèixer davant de situacions de gran incertesa a diferents nivells.
L'actual pandèmia de coronavirus SARS-CoV-2 és, per tant, una situació susceptible de produir ansietat i d'agreujar els símptomes de les persones que ja la patien prèviament.
Intenteu fer-ho de manera regular, d'acord amb els motius permesos, i que seguiu les mesures de prevenció recomanades per evitar el risc de transmissió del virus.
Per exemple, no "aprofiteu" la situació per demanar que sempre us portin el menjar a casa si no és necessari.
Intenteu fixar-vos objectius que us permetin afrontar les vostres pors, com ara trucades telefoniques, enviament de correus electrònics...
Eviteu fer més comprovacions de les necessàries pel que fa al vostre estat de salut (per exemple, medir-vos la temperatura moltes vegades al dia), ja que com més pendent estigueu, més us preocupareu.
Intenteu practicar regularment alguna tècnica de relaxació o de respiració.
El més important és que sigui regular, especialment si no ho heu fet mai.
Proveu d'escriure aquest pensaments quan us vinguin al cap. Una estona després, quan estigueu més relaxat/ada, valoreu:
Si ho feu sovint, us podreu adonar que de vegades quan estem ansiosos/es pensem que les coses negatives són més probables del que són i que, si passessin, no serien tan terribles com ens pensem.
Malgrat que la situació de confinament pot agreujar els símptomes psicològics previs de les persones amb TCA, també pot produir conseqüències positives.
El fet de compartir més temps en família pot afavorir el suport i l'acompanyament emocional en el seguiment del tractament, així com la supervisió de les ingestes (quantitats, evitar o reduir afartaments) i el control de les mesures compensatòries (vòmits autoinduïts o exercici físic excessiu) en el cas d'aquelles persones que ja tinguin una adequada motivació pel canvi.
En general, els símptomes físics derivats dels TCA no predisposen a patir complicacions derivades del coronavirus.
Si teniu TCA i una altra malaltia de base, consulteu amb el vostre especialista perquè valori si sou un grup de risc per contraure la malaltia COVID-19.
Les persones amb TCA no tenen per què tenir un sistema immunitari menys competent.
Aquelles persones amb un índex de massa corporal molt baix i que presenten símptomes de desnutrició poden tenir un sistema immunitari debilitat.
Si us preocupa aquest tema, podeu consultar amb el vostre pediatre o metge de família per rebre assessorament personalitzat.
Mentre duri el confinament només cal portar un control del pes a casa en cas que la ingesta o conducta compensatòria (vòmits autoinduïts o exercici físic excessiu) sigui evident i resulti necessari objectivar la pèrdua de pes per actuar en conseqüència, per exemple, augmentant la intensitat del tractament que s'està seguint (sigui per via telefònica o presencial).
En cas d'estar indicat, la família ha de fer el control del pes amb la freqüència que indiqui el professional referent durant el període que duri el confinament per la COVID-19.
Es recomana no fer canvis en les pautes alimentàries durant la situació de confinament i intentar que tot el nucli familiar segueixi la mateixa pauta d'alimentació.
La restricció alimentària pot ser un factor de risc de recaiguda de la malaltia.
És recomanable que realitzeu algun tipus d'exercici físic, sempre acompanyat d'un familiar, excepte en el cas que el vostre terapeuta de referència us hagi indicat el contrari.
Una bona opció és utilitzar recursos digitals per realitzar, en família, exercici físic suau, ioga o fins i tot tècniques de relaxació guiada durant el confinament a casa per coronavirus.
Per reduir l'ansietat que pot aparèixer aquests dies:
És important poder gestionar de forma adaptativa les situacions d'estrès familiar generades pel període de confinament.
Cal reconèixer els propis límits i passar el relleu a un altre membre de la família abans de no perdre el control.
Així mateix, convé respectar els espais d'intimitat de les persones que conviuen a casa.
Es recomana trencar l'aïllament amb activitats de tipus social telemàtiques.
També es poden utilitzar tècniques per reduir l'ansietat com relaxació, ioga, meditació, exercici físic.
La situació extraordinària que estem vivint davant la pandèmia del coronavirus SARS-CoV-2 pot ser especialment difícil de viure per a les persones amb TEA.
Tot i que algunes d'elles poden percebre el confinament a la llar com un refugi, on es troben fora de perill i se senten segures, altres poden sentir-se estressades, irritables i angoixades, tant per la manca de llibertat de moviments com per l'alteració de les rutines habituals.
Aquesta resposta pot agreujar-ne els símptomes i derivar en un augment de les conductes repetitives i de les dificultats per regular les emocions.
Per ajudar els infants amb TEA a viure l'experiència de confinament de la millor manera possible, podeu seguir els consells següents:
Cal fer un ús adequat de la informació relacionada amb el coronavirus i normalitzar al màxim les mesures d'higiene.
Pot ser de gran ajuda definir un moment del dia per parlar del tema.
Si les preguntes repetitives sobre el coronavirus i els rituals de neteja són excessivament freqüents en l'infant, procureu canviar el focus d'atenció amb la realització d'activitats que li resultin agradables i gratificants.
Si el vostre fill o filla necessita assistència mèdica durant el confinament, contacteu amb el seu professional sanitari de referència per vies alternatives a les habituals, com ara les telemàtiques o telefòniques.
Eviteu acudir als serveis d'urgències.
Les persones amb TEA poden sortir al carrer amb un acompanyant, sempre que respectin les mesures generals de prevenció recomanades: respectar la distància de seguretat amb altres persones, rentar-se les mans en arribar a casa...
Si el vostre fill/a necessita sortir al carrer, podeu demanar la prescripció de passejades terapèutiques al seu professional sanitari de referència.
Per fer-ho podeu trucar al CAP o a través del servei eConsulta, disponible des de La Meva Salut.
Recorreu a aquestes sortides quan sigui estrictament necessari.
Recordeu que quedar-se a casa és clau per aturar el coronavirus.
En aquesta fase, se suprimeixen les franges horàries per a tots els col·lectius.
Es reprenen parcialment les activitats restringides en la fase 2, amb limitacions d'aforament, com ara els bars i restaurants amb consum a l'interior.
Quant a la cultura, a les biblioteques s'hi poden realitzar activitats culturals, i els museus, els cinemes, els teatres i altres equipaments culturals augmenten la seva capacitat.
En l'àmbit del lleure, entren en funcionament centres recreatius turístics, zoològics i aquaris, amb el manteniment de mesures de seguretat i d'higiene, i es reprenen les activitats per a infants i joves, amb un nombre limitat de participants.
Pel que fa a l'esport, les competicions esportives poden acollir la meitat del públic i els gimnasos poden oferir classes dirigides.
Finalment, s'amplia el nombre d'assistents en llocs de culte, sales de vetlla, enterraments i casaments.
En aquesta fase, la limitació horària per passejar, fer esport i sortir amb infants es limita al respecte de la franja destinada als majors de 70 anys.
Es reprenen parcialment les activitats restringides en la fase I, amb limitacions d'aforament, com ara els restaurants amb servei de taula i les grans superfícies comercials, sense la possibilitat de romandre en zones comunes o recreatives.
S'obren els centres educatius per a l'atenció parcial de determinats alumnes, però l'activitat lectiva continuarà essent telemàtica fins a final de curs.
En l'àmbit cultural, entren en funcionament els cinemes i els teatres, així com els monuments i equipaments culturals, amb el manteniment de mesures de seguretat i d'higiene.
Reobren també platges i piscines, amb restriccions d'aforament, i en cas de les piscines cal cita prèvia.
Pel que fa a l'esport, es reprenen els entrenaments en lligues no professionals federades i les competicions esportives.
Finalment, a la possibilitat d'anar a llocs de culte i assistir a velatoris i enterraments, s'hi suma també la celebració de casaments, amb restriccions pel que fa al nombre de convidats.
Es permeten reunions de fins a 10 persones i s'obre el petit comerç, les terrasses amb la meitat de l'aforament del que és habitual, i els allotjaments turístics sense ús de zones comunes i amb restriccions.
Es poden celebrar espectacles culturals amb fins a 30 persones assegudes en espais tancats, i fins a 200, també assegudes, a l'aire lliure, i els museus es poden visitar amb un terç de l'aforament.
També es reprenen les activitats esportives no professionals que no impliquin contacte físic.
Es permeten viatges a segones residències, sempre i quan es trobin dins la mateixa regió sanitària.
En municipis de fins a 10.000 habitants i amb una densitat de població inferior a 100 habitants per quilòmetre quadrat s'apliquen algunes mesures extraordinàries d'alleujament, com ara la supressió de les franges horàries per passejar, fer esport i sortir amb infants.
En aquesta fase s'estableixen mesures d'alleujament comunes, com ara la sortida dels menors de 14 anys o dels adults per a la pràctica esportiva individual.
També es reprenen parcialment les activitats econòmiques, com ara el petit comerç amb cita prèvia, i els restaurants i les cafeteries amb servei per emportar.
En municipis de fins a 10.000 habitants i amb una densitat de població inferior a 100 habitants per quilòmetre quadrat s'apliquen algunes mesures extraordinàries d'alleujament, com ara la supressió de les franges horàries per passejar, fer esport i sortir amb infants.