L'estudi té com a finalitat recopilar i ordenar de forma cronològica, sistemàtica i analítica la totalitat de les resolucions (sentències i actuacions) dictades per les quatre audiències provincials de Catalunya, en matèria de protecció de menors i adopció, des de l'entrada en vigor de la Llei 21/1987, d'11 de novembre, que modifica determinats articles del Codi civil, i de la Llei d'enjudiciament civil en matèria d'adopció, fins al 31 de desembre de 1994.
Atès que l'àmbit territorial al qual s'inscriu és el de Catalunya, comporta també una recopilació de les resolucions dictades en aplicació de la normativa del Parlament de Catalunya en aquesta matèria, que culmina amb la vigent Llei 37/91, de 30 de desembre, sobre mesures de protecció dels menors desemparats i de l'adopció.
L'objecte de l'estudi se centra a recopilar les resolucions dictades en matèria de protecció de menors i adopció que faculta la intervenció de l'Administració respecte dels menors que es troben privats de la deguda assistència moral o material per causa d'absència del seus progenitors o amb un inadequat o impossible exercici dels deures inherents a la pàtria potestat.
Això no impedeix que s'hagi considerat convenient incloure alguna de les resolucions dictades en matèria de dret de família que, atès que contenen conceptes com el de la pàtria potestat i circumstàncies que justifiquen la suspensió o privació.
Les resolucions es presenten agrupades per audiències, seguint un ordre alfabètic per províncies.
Dintre de cada audiència, s'ordenen cronològicament segons la data en què es van dictar i, en cas de coincidència, seguint el número ordinal de les seccions a què corresponguin.
I, per últim, s'ha elaborat un índex analiticoalfabètic, a partir dels conceptes més rellevants continguts en cada una de les resolucions, a més d'incloure a l'inici de cadascuna d'elles, a manera de comentari, una breu referència al seu contingut.
Finalment, s'inclouen en els annexos les sentències de rellevància en la matèria, dictades tant pel Tribunal Suprem com pel Tribunal Constitucional i a les quals es refereixen algunes de les resolucions recopilades a Catalunya.
dret civil català / dret de família / adopció / menors / Tribunal Constitucional / Audiències Provincials de Catalunya
L'Administració de justícia és un servei públic.
Amb aquesta condició i des d'aquesta perspectiva es fonamenta l'estudi.
Tot enfocant una reflexió sobre l'execució penal dels òrgans sentenciadors ubicada en la perspectiva d'uns principis que són oblidats molt sovint per l'Administració de justícia: els de celeritat, eficàcia i comprensibilitat.
S'observa la gran problemàtica deguda a la despreocupació del legislador, i el gran col·lapse en què es troben les oficines judicials, a més de la deficient regulació de l'execució dels òrgans sentenciadors, juntament amb això, les víctimes es veuen desprotegides dels drets que una sentència els pot haver reconegut.
Des de la perspectiva anunciada i detectats els anteriors problemes en la pràctica diària, el treball es proposa donar unes línies de reflexió sobre la matèria i proposar algunes alternatives.
No entrant en qüestions que ja han estat prou tractades i resoltes, sinó en aquelles altres que la pràctica diària en l'aplicació judicial del dret mostren l'existència de buits.
Tot això, amb l'esperança que allò que es digui sigui discutit posteriorment, és a dir, que generi una veritable reflexió.
dret penal / administració / tribunals
La investigació té com a objectiu principal l'estudi de la situació del treball dels penats a les presons catalanes.
Prèviament, es fa un estudi teòric del treball penitenciari i de la relació laboral penitenciària.
Pel que fa al treball penitenciari, s'estudia com a part introductòria el seu paper en la pena privativa de llibertat i la seva relació amb el tractament penitenciari; després, es fa una anàlisi de la regulació internacional del treball penitenciari i de la regulació al dret comparat.
Pel que fa a la relació laboral penitenciària, es fa la delimitació respecte del treball penitenciari i s'estudien els diversos aspectes del règim jurídic, i es fa especial referència a la situació de Catalunya.
En la segona part, es fa un estudi pràctic de la situació del treball a les presons catalanes, on s'analitzen els diversos aspectes del treball penitenciari i de la relació laboral penitenciària en la realitat carcerària catalana.
Per últim, el treball es complementa amb una part de conclusions i amb tres annexos, legislatiu, biogràfic i estadístic, a fi de donar una visió completa de la matèria.
presons / dret del treball / tractament penitenciari / recerca / estadístiques / recursos humans
L'estudi planteja una primera aproximació a un aspecte de la vida social japonesa, basant -se en un enfocament sociològic (no aspira a ser un estudi comparatiu de la delinqüència al Japó i a Catalunya).
Així, d'una banda es volen establir algunes bases concretes del fet delictuós al Japó, observant: el comportament social japonès des de fa 10 anys; la proximitat amb la problemàtica juvenil de Catalunya.
Alhora es fa una anàlisi sobre anatomia social del crim tot estudiant (1) quin tipus de crisi viu una societat per tal que en aquesta esdevinguin uns crims i no uns altres; (2) de quina forma el crim no fa referència a persones aïllades, sinó a segments previsibles en funció de factors socials observables; (3) de quina manera el crim es comet socialment; i, (4) fins a quin punt la reincidència funciona com a prova del caràcter social de la delinqüència.
Per últim, conté certes explicacions sobre la resposta social al crim.
Algunes conclusions són: (1) al Japó es delinqueix menys que a Occident; (2) al Japó es desconfia del conflicte com a sistema apte de resolució de problemes, fins i tot quan aquests prenen la forma de litigis o de crims; (3) el cas japonès prova que el desenvolupament de l'economia i el desenvolupament de la criminalitat no tenen per què constituir dues realitats coextensives; i (4) al Japó, un contingent policíac menor demostra una efectivitat major que en altres països.
delinqüència / estadístiques / política criminal / Japó
La importància de conèixer les actituds lingüístiques i la formació en català és un element important en el disseny de campanyes de normalització lingüística.
Alhora, l'àmbit de treball de les persones proporciona materials i usos a tenir en compte per orientar les actuacions concretes.
L'objectiu del treball és analitzar l'estat actual de la llengua catalana en l'àmbit jurídic de les comarques gironines, i s'emmarca en el conjunt d'accions per a la difusió del català impulsades pel Centre de Normalització Lingüística de Girona.
Els resultats obtinguts serviran per orientar amb major adequació les campanyes específiques adreçades a aquest sector, i els materials i actuacions que en derivin.
Les dades s'han obtingut mitjançant el "Qüestionari sobre l'ús del català en els despatxos d'advocats, notaris i procuradors", dissenyat pels autors de la recerca a partir d'enquestes lingüístiques adreçades a altres sectors.
Les preguntes són de resposta tancada, sovint qualitatives, i fan referència tant a usos parlats com escrits del català, sigui en l'àmbit professional com en la formació rebuda.
L'estudi aporta un perfil global de l'ús de la llengua catalana en diversos professionals del món jurídic: procuradors, advocats, notaris, i d'altres persones que treballen en l'àmbit però no són juristes.
A més de les seves característiques professionals, detecta les dificultats i necessitats que plantegen aquests professionals quan es tracta de emprar el català per comunicar-se en el món jurídic.
advocats / tribunals / català / administració de justícia
La privació de llibertat, amb ingrés a la presó, és la mesura penal més característica de la nostra legislació.
Al nostre país, per manament constitucional, les penes s'encaminen vers la reinserció social i la reeducació.
Així, el lloc on s'ha d'aconseguir la resocialització no és el més adient per portar-la a terme, la qual cosa ha fet revisar els plantejaments teòrics del sentit de la pena.
La qüestió de les mesures alternatives es planteja cada vegada amb més intensitat a causa de l'augment del nombre d'interns a les presons i els costos creixents de l'internament, entre altres motius.
Aquesta investigació pretén esbrinar de quina manera un nou codi penal, que reculli diferents alternatives a la pena de presó, pot incidir en la població penitenciària catalana.
La perspectiva d'economia de la despesa pública serà, n'estem segurs, el detonant de les reformes legals i de política criminal, encaminades a l'aplicació de mesures diferents a la pena de presó, i no consideracions diferents, com ara motius més o menys humanistes o d'acompliment dels manaments constitucionals sobre la finalitat de les penes.
Està prou contrastada la utilitat de mesures com ara els dies-multa, el treball d'interès general o la probation als països del nostre entorn sociojurídic, i els beneficis econòmics i socials quant a nivells de reincidència que comporten.
La mitjana aproximada del cost dels sotmesos a mesures alternatives a la pena de presó és un 87,5% inferior al cost dels privats de llibertat.
L'estalvi pressupostari en el cas d'aplicació de mesures alternatives a la pena de presó, de la manera més beneficiosa, seria d'un 18,45% del pressupost de la Direcció General de Serveis Penitenciaris i de Rehabilitació per a l'any 1994.
Finalment, un 29,7% dels condemnats a pena de multa podrien veure dirigida aquesta mesura cap a una altra de treball d'interès general.
presons / reincidència / alternatives a l'empresonament / probation / dret penal / reinserció social
Aquesta recerca té com a finalitat iniciar una nova línia d'investigació basada en l'enfocament psicosocial i cognitiu de la presa de decisions judicials en l'acte de dictar sentències.
De manera que els objectius que es planteja són: (1) fer una revisió de les investigacions internacionals sobre el tema; (2) elaborar un protocol d'anàlisi de sentències i un guió d'entrevista semiestructurada a jutges reals; i com a darrer objectiu, (3) el disseny d'un model teòric integrador de les variables psicosocials i cognitives participants en la decisió judicial en el nostre context cultural.
Per tal de poder dur-lo a terme, la metodologia utilitzada pren dues vessants: la primera, amb un enfocament inductiu/descriptiu, en la qual es fa una revisió teòrica i una anàlisi de les sentències, entrevistes i qüestionaris; la segona, des d'una perspectiva teorètica, on es fa l'elaboració d'un model de síntesi del conjunt de les dades obtingudes en l'altra vessant.
Aquest treball d'investigació analitza el nou article 9 de la Compilació de dret civil català (COCe) introduït per la Llei 8/1993, de 30 de setembre, de modificació de la Compilació en matèria de relacions patrimonials entre cònjuges, el qual inclou en el règim primari, per primer cop en l'ordenament català, una norma de protecció per a la família matrimonial respecte a l'habitatge i els mobles d'ús ordinari.
La seva novetat relativa consisteix en, pel caràcter familiar dels béns, sostreure'ls de les regles generals de règim de separació de béns, caracteritzades pel principi d'independència i autonomia dels patrimonis, atès que comporta una limitació a la facultat de disposició del cònjuge titular sobre el doble objecte protegit a través de l'exigència del consentiment o, més ben dit, l'assentiment del cònjuge no titular.
És per això que en aquest treball es passa a estudiar de quina manera es limita la facultat de disposició del cònjuge titular, a través de la seva caracterització i requisits, per acabar, finalment, amb un comentari sobre les conseqüències de la manca d'assentiment del cònjuge no titular.
De l'anàlisi es conclou, principalment, que es tracta d'un mecanisme correcte, malgrat la desafortunada redacció del segon paràgraf d'aquest article a CDCC, però que no resulta eficaç tal com està regulat, i esdevé una norma de protecció programàtica, feble, incompleta i amb un caràcter preventiu que no garanteix, de manera eficaç, el dret a l'habitatge i al seu mobiliari -de la família-matrimonial- quan el cònjuge titular actua en contra.
El cònjuge no titular únicament té la facultat de consentir, però es pot evitar fàcilment aquest tràmit a través de la manifestació falsa del cònjuge titular, per la qual cosa es deixa a l'arbitri del propietari el compliment del deure de vincular l'habitatge a l'interès familiar.
Un cop el cònjuge titular ha disposat unilateralment de l'habitatge, el sistema de protecció de l'interès familiar és inferior a la protecció a què opta el legislador per al tercer de bona fe, el comprador, atès que l'adquisició onerosa efectuada per aquest i el titular de l'habitatge és valida.ultat de consentir, però es pot evitar fàcilment aquest tràmit a través de la manifestació falsa del cònjuge titular, per la qual cosa es deixa a l'arbitri del propietari el compliment del deure de vincular l'habitatge a l'interès familiar.
Un cop el cònjuge titular ha disposat unilateralment de l'habitatge, el sistema de protecció de l'interès familiar és inferior a la protecció a què opta el legislador per al tercer de bona fe, el comprador, atès que l'adquisició onerosa efectuada per aquest i el titular de l'habitatge és valida.
L'estudi està dividit en tres apartats.
En el primer es vol donar resposta al significat de la reparació dins l'àmbit del dret penal, a més s'exposen les diferents formes de reparació a la víctima en aquest àmbit, i específicament les que preveu el dret espanyol i el dret comparat.
En el segon punt, es realitza un estudi teòric de les mesures aplicades a la Llei 4/1992, alhora que s'exposa l'evolució experimentada en el nostre ordenament jurídic pels tribunals de menors des de la seva aparició, i juntament amb això es considera la legislació internacional.
En el tercer, i darrer apartat, es du a terme un estudi crític entorn a l'aplicació practica de la Llei 4/1992, fent especial referència a quines són les mesures de reparació més utilitzades i quina execució se'n fa.
Per finalitzar, en la investigació es descriu la intervenció/actuació de la Direcció General de Mesures Penals Alternatives i de Justícia Juvenil i la dels equips tècnics.
Com a conclusions cal destacar que les mesures de reparació comporten una confusió entre el dret penal i el dret civil.
Es manifesta que aquestes impliquen un augment de control social; a més, que la intervenció de la víctima en el sistema penal genera més tensió.
Per últim, es considera un retrocés en el sistema de garanties que ofereix el dret penal.
dret penal / justícia juvenil / delinqüència juvenil / mesures alternatives a l'empresonament
Aquest treball d'investigació està orientat a l'estudi de les execucions de penes privatives de llibertat, tot fent una especial referència tant a les refoses com a les acumulacions de les condemnes.
Pretén deixar clar, en la mesura que sigui possible, aquelles qüestions sobre el compliment de la pena privativa davant el paradigma legal i el pràctic.
Es comença fent menció a les premisses legals sobre el compliment de la pena, drets i deures que marquen les nostres lleis començant per la pròpia Constitució i seguint amb les lleis especials, i l'aplicació que fan els centres de compliment d'aquestes penes sota els criteris de la Direcció General de Serveis Penitenciaris i de Rehabilitació i els jutjats de vigilància penitenciària.
Segueix l'estudi fent esment del compliment penitenciari de la pena sota els aspectes tractamentals dins del centres de compliment, com ofereixen i garanteixen aquests drets, controlen i executen els deures que tenen els penats en aquest compliment de la pena.
Per últim, es realitza una anàlisi del compliment de la pena en la seva practica real, fent especial referència al compliment simultani d'aquestes penes i al seu compliment acumulatiu.
Atesa la recent publicació del nou Codi penal de 1995 en el BOE, també es realitza una breu anàlisi indicativa de com serà en un futur proper aquest compliment penal de les sentències condemnatòries.
dret penitenciari / tractament penitenciari / dret penal / presons