El nombre de nois que es planteja fer carrera en ciència i tecnologia quadruplica el de noies.
La idea de que és posseeix una intel·ligència 'fixa' o 'estàtica' resulta especialment damnosa per a les noies, llastrades per estereotips acadèmics negatius sobre les seves capacitats i habilitats.
L'any passat Google va acomiadar un del seus enginyers per escriure un memoràndum en què afirmava que la bretxa de gènere en la indústria de la tecnologia es deu a diferències biològiques que són "universals en les cultures humanes".
James Damore, un nen prodigi que amb a penes trenta anys podia vantar-se d'unes excel·lents qualificacions a Princeton, Harvard i a l'Institut Tecnològic de Massachusetts, criticava en el document les polítiques de "promoció i captació de dones en l'àmbit tecnològic" de la seva empresa, que entenia "injustificables des de la perspectiva de la psicologia evolutiva".
Encara avui, Damore continua en una crua batalla legal contra Google, a la qual ha demandat per discriminar-lo a causa de les seves idees polítiques, el seu "gènere masculí" i la seva "raça caucàsica".
Google l'havia promocionat dos vegades en dos anys i quan var ser acomiadat ja ingressava en nòmina al voltant de 300.000 dòlars.
Com que els camins dels sistemes legals sovint són insondables, encara podria ser que el prometedor enginyer, a qui de seguida va voler fitxar Julian Assange, acabi guanyant el contenciós i obtenint una més que suculenta indemnització del gegant tecnològic.
Sigui com sigui, idees polítiques a banda, els estudis en Psicologia i Ciències Socials, i no menys el sentit comú, semblen desmentir rotundament la teoria biologista del controvertit Damore.
Cap dels dos, teoria i teòric, no són pas únics en el seu gènere.
De l'estereotip a la discrimininació
Al seu propi país, un informe de l'Associació Americana de Dones Universitàries (AAUW) publicat fa gairebé una dècada ja identificava clarament vuit elements clau que apunten sens dubte a barreres ambientals i socials –incloent-hi els estereotips, el biaix de gènere i el clima laboral i acadèmic dels departaments de ciències i enginyeria de les universitats– com les causes que continuen bloquejant el progrés de les dones en les carreres de ciència, tecnologia, enginyeria i matemàtiques (STEM).
De fet, si de causes psicobiològiques es tracta, les Dres.
Rose, autores de l'estudi, proporcionen una sòlida argumentació que contradiu la idea de Damore de que "les dones són habitualment més neuròtiques que els homes i que tenen més dificultats per gestionar l'estrès" que caracteritza la feina en empreses científiques i tecnològiques.
Segons les investigadores, els individus amb una mentalitat fixa creuen que la intel·ligència és estàtica, mentre que les persones amb mentalitat de creixement consideren que la intel·ligència es pot desenvolupar.
Per això, els que creuen en el dinamisme de l'intel·lecte "volen aprendre més i, per tant, tendeixen a assumir desafiaments.
Persisteixen quan troben obstacles, observen l'esforç com a un camí cap al domini" de la matèria o la tècnica, "aprenen de la crítica i s'inspiren en l'èxit dels altres".
Les persones amb mentalitat fixa són, en canvi, més susceptibles a perdre la confiança quan s'enfronten a desafiaments, perquè creuen que si són veritablement intel·ligents, les coses els arribaran fàcilment.
Les persones amb mentalitat de creixement, experimenten un augment de confiança davant de la dificultat, perquè creuen que estan aprenent i que es tornen més intel·ligents com a resultat de desafiar-se a si mateixes.
I és precisament trobar obstacles i superar dificultats és l'essència del treball científic.
Si bé aquestes mentalitats oposades no són privatives d'un sexe, la de la intel·ligència 'fixa' o 'estàtica' resulta especialment damnosa per a les noies, llastrades per estereotips acadèmics negatius sobre les seves habilitats, afirmen les autores de l'informe.
L'apuntalament d'aquesta mentalitat des de la infantesa explica per què, mostrant un rendiment similar en ciències i matemàtiques, com palesa l'Informe PISA any rere any, menys d'una de cada 20 noies –enfront d'un de cada cinc nois– es planteja desenvolupar una carrera científica o tecnològica en arribar a l'adolescència.
"Quan les dones creuen que tenen una quantitat fixa d'intel·ligència, són més propenses a perdre la confiança i desconnectar-se de la ciència i l'enginyeria quan troben les dificultats habituals en el treball del curs", asseguren Hill, Corbett i St.
Per tant, conclouen, cal esmerçar esforços en l'àmbit educatiu, perquè fomentar entre l'alumnat una mentalitat de creixement respecte de les matemàtiques i les ciències sens dubte beneficiarà les noies i serà un factor fonamental per a anar tancant la bretxa entre homes i dones en aquests àmbits professionals.
No hi ha cap dubte científic de que els estereotips, el biaix de gènere i el clima laboral i acadèmic dels departaments de ciències i enginyeria de les universitats són les causes que pertinaçment continuen bloquejant el progrés de les dones en les carreres de ciència, tecnologia, enginyeria i matemàtiques (STEM).