Resolució 394/2017, de 4 de desembre
Administració: Ajuntament de Sant Hipòlit de Voltregà
Persona responsable d'una contractació que està sota judici.
Expedients de contractació de personal des del 2008 fins al 2017.
El dret d'accés no empara la pretensió d'obtenir opinions, justificacions o judicis de l'administració.
La satisfacció de la sol·licitud comporta que l'Ajuntament faci un judici paral·lel i previ al pronunciament judicial que produiria un dany cert i greu en el prestigi social i el bon nom de la persona a qui l'Ajuntament assenyalés com a responsable, i que podria constituir fins i tot un delicte d'injúries o calumnies.
No es pot estimar la pretensió de la persona reclamant d'accés il·limitat als expedients de contractació de personal sense cap tasca d'anonimització prèvia, ja que la limitació parcial del dret d'accés atenent la protecció de les dades personals que ha practicat l'Ajuntament i contra la qual es reclama és en principi exigible i ajustada a dret, sens perjudici que si es planteja la reclamació sobre l'exclusió d'una informació més concreta es pugui ponderar adequadament si la limitació aplicada és o no excessiva.
Considerant que dels antecedents d'aquest cas (a l'igual que en d'altres coneguts per aquesta Comissió en relació amb les mateixes parts del procediment) es desprèn que la persona reclamant no s'ha personat per obtenir la informació un cop li ha estat estimada i elaborada per l'Administració, cal advertir-lo de la responsabilitat i de la diligència que li són exigibles en el seguiment del procediment i en l'accés material a la informació que sol·licita, sobretot tenint en compte que per satisfer la seva sol·licitud ha calgut una tasca d'anonimització prèvia que l'Administració ha hagut d'assumir amb els recursos humans limitats i escassos de què disposa, i de l'eventual abús de dret en que pot incórrer si la seva negligència a l'hora d'accedir a la informació fa dubtar de la motivació real de la seva sol·licitud d'accés.
Igualtat de les parts en procediment judicial.
Número d'expedient de la reclamació: 396/2017 i 397/2017 (acumulades).
Aquesta identitat substancial es produeix clarament en el cas de les Reclamacions objecte de Resolució, ja que hi ha una identitat de parts i un mateix sentit de Resolució.
Les reclamacions reuneixen els requisits formals establerts per l'LTAIPBG i pel Decret 111/2017, de 18 de juliol, pel qual s'aprova el Reglament de la Comissió de Garantia del Dret d'Accés a la Informació Pública (RGAIP) i, per tant, és admissible a tràmit.
D'acord amb la sol·licitud d'accés, i tenint en compte el principi de congruència de la reclamació que obliga a que l'objecte d'aquella i la d'aquesta siguin idèntics, la petició d'informació es concreta en que l'Ajuntament respongui "qui és el responsable d'haver pagat més de 58.000 euros pel material del bar de la pista i que en l'expedient de l'ajuntament consta que ja era del mateix ajuntament".
Al·lega l'Ajuntament per limitar l'accés que es vulneraria el principi d'igualtat de les parts en un procés judicial, considerant que la persona reclamant ha demanant ser-ne part.
Tanmateix, la persona reclamant al·lega que l'Ajuntament no n'és part processal, cosa que no està contrastada i resulta, en principi, dubtós.
Es desconeix, finalment, si en el moment de resoldre la persona reclamant té ja la consideració de part en el procés, o no.
La manca d'informació i concreció d'aquests punts no permet pronunciar-se sobre l'aplicació al cas del límit previst per l'article 21.1.d LATIPBG, que requeriria d'entrada que la persona reclamant i l'Administració reclamada fossin efectivament parts en el procés judicial.
En tot cas, el cert és que el dret d'accés no empara la pretensió d'obtenir opinions, justificacions o judicis de l'administració, sinó informació prèvia preexistent en poder de l'Administració, i tenint en compte que el judici està encara substanciant-se, l'Administració no té informació real sobre l'eventual responsabilitat d'una persona en relació amb la comesa d'un presumpte delicte de mala administració, com el que s'apunta a la sol·licitud, més enllà de que pugui tenir, o no, sospites que durant el judici s'hauran de provar.
Tampoc es pot demanar que s'assumeixin responsabilitats polítiques en relació amb uns fets com els que es descriuen a la sol·licitud objecte de reclamació, si encara estan essent jutjats i, per tant, no ha quedat establert judicialment que s'hagin produït.
Tanmateix, cal tenir en compte que la resposta a la sol·licitud comportaria que l'Ajuntament emeti un pronunciament sobre l'autoria i la responsabilitat personal en relació amb uns fets sobre els que la justícia està encara investigant, que podrien ser constitutius de delicte.
La satisfacció de la sol·licitud, doncs, exigeix que l'Ajuntament que faci un judici paral·lel i previ al pronunciament judicial que produiria un dany cert i greu en el prestigi social i el bon nom de la persona a qui l'Ajuntament assenyalés com a responsable, i que podria constituir fins i tot un delicte d'injúries o calumnies.
D'acord amb l'exposat, es desestima la reclamació 396/2017.
3.b) L'objecte de la Reclamació 397/2017 és, com resulta dels antecedents, l'accés il·limitat als expedients de contractació de personal de l'Ajuntament des del 2008 fins a la data de la sol·licitud, ja que l'Ajuntament prèviament a l'accés presencial, que no li nega, ha anonimitzat aquelles dades personals que considera desproporcionades.
L'informe emès per l'APDCAT és clar en afirmar que l'accés s'ha de limitar al nom de la persona contractada i, si escau, a la valoració que hagi pogut obtenir en el procés de selecció realitzat, sense que s'hagi de permetre l'accés a les dades personals de la resta de persones que haguessin participat en el procés de selecció, ni tampoc l'accés als documents acreditatius dels mèrits al·legats i valorats en el candidat seleccionat: " Conèixer la puntuació que ha obtingut la persona escollida en relació amb l'experiència professional, a la formació acadèmica o en relació amb les proves realitzades, en cas d'haver- se realitzat, dóna suficient informació als efectes de detectar possibles actuacions arbitràries per part de l'òrgan encarregat de fer la selecció, el qual hauria d'actuar dintre els paràmetres de discrecionalitat tècnica que se li reconeixen.
No resultaria però pertinent facilitar l'accés a la documentació acreditativa d'aquests mèrits o l'accés al contingut concret de les proves realitzades (entrevistes, tests psicotècnics, exàmens, etc.).
Pel que fa a la informació sobre les altres persones que haurien pogut participar en el procés o processos selectius, es considera, en línia amb el criteri sostingut per aquesta Autoritat en altres informes, que el control de les actuacions de l'administració en aquests processos hauria de poder-se fer disposant de la informació de manera anonimitzada.
L'anonimització hauria de ser la primera opció a tenir en compte com a regla general a l'hora de facilitar informació per la via de l'exercici del dret d'accés. (...)
Tenint en compte tots aquests elements, considerem que no estaria justificat per a la finalitat de transparència, el coneixement de la identitat de tots els aspirants així com la resta d'informació que respecte a aquestes persones pugui constar en els expedients objecte de reclamació."
Igualment, en aplicació del principi de qualitat de dades de l'article 4 LOPD, cal eliminar de l'accés aquelles dades personals la cessió de les quals no resulti justificada per a la finalitat de la transparència, perquè siguin innecessàries o perquè siguin inadequades o desproporcionades.
Seria el cas de la informació personal que es contingui als expedients (domicili, DNI, dades de contacte, estat civil o menció als fills, número d'afiliació a la seguretat social, compte bancari d'ingrés de les nòmines, i qualsevol altra circumstància personal similar.)
D'acord amb l'exposat, no es pot estimar la pretensió de la persona reclamant d'accés il·limitat als expedients de contractació de personal sense cap tasca d'anonimització prèvia, ja que la limitació parcial del dret d'accés atenent la protecció de les dades personals que ha practicat l'Ajuntament i contra la qual es reclama és en principi exigible i ajustada a dret en els termes detallats en aquest FJ, sens perjudici que si es planteja la reclamació sobre l'exclusió d'una informació més concreta es pugui ponderar adequadament si la limitació aplicada és o no excessiva.
Nogensmenys, considerant que dels antecedents d'aquest cas (a l'igual que en d'altres coneguts per aquesta Comissió en relació amb les mateixes parts del procediment) es desprèn que la persona reclamant no s'ha personat per obtenir la informació un cop li ha estat estimada i elaborada per l'Administració, cal advertir-lo de la responsabilitat i de la diligència que li són exigibles en el seguiment del procediment i en l'accés material a la informació que sol·licita, sobretot tenint en compte que per satisfer la seva sol·licitud ha calgut una tasca d'anonimització prèvia que l'Administració ha hagut d'assumir amb els recursos humans limitats i escassos de què disposa, i de l'eventual abús de dret en que pot incórrer si la seva negligència a l'hora d'accedir a la informació fa dubtar de la motivació real de la seva sol·licitud d'accés.
Sobre la base dels antecedents i fonaments jurídics exposats, el Ple de la GAIP, en la sessió de 4 de desembre de 2017, resol per unanimitat:
Barcelona, 4 de desembre de 2017