projecte-aina/catalan_government_crawling huggingface dataset:
Als efectes d'aquesta Llei, s'entén per contracte a distància qualsevol contracte d'assegurança subscrit en el marc d'un sistema de prestació de serveis a distància organitzat per l'assegurador, que utilitzi exclusivament una o diverses tècniques de comunicació a distància fins a la formalització d'aquell contracte, inclosa la mateixa formalització.
S'entén per tècnica de comunicació a distància qualsevol mitjà que es pugui utilitzar per a la formalització d'un contracte d'assegurança entre l'assegurador i el prenedor sense que hi hagi una presència física simultània de les parts.
Les notificacions o comunicacions fetes a distància, i molt especialment en les quals s'utilitzin tècniques electròniques, telemàtiques o informàtiques, han de garantir la integritat del missatge, la seva autenticitat i la seva no-alteració, i s'han d'utilitzar mecanismes que garanteixin la constatació de la data de la tramesa i recepció del missatge, l'accessibilitat, la conservació i la reproducció.
Quan el contracte s'hagi subscrit a distància, el termini anterior es compta a partir de la data en la qual s'informi el prenedor que el contracte s'ha subscrit o a partir del dia en què el prenedor rebi les condicions contractuals i la informació que exigeix l'article 60 de la Llei 30/1995, de 8 de novembre, d'ordenació i supervisió de les assegurances privades, si aquesta data és posterior.
Si es tracta d'un contracte d'assegurança comercialitzada a distància, la comunicació s'ha de fer d'acord amb les instruccions que el prenedor hagi rebut de conformitat amb el que preveu l'apartat 3 de l'article 60 de la Llei 30/1995, de 8 de novembre, d'ordenació i supervisió de les assegurances privades.
La comunicació l'ha d'expedir el prenedor de l'assegurança abans que venci el termini que indica l'apartat anterior.
El prenedor de l'assegurança en un contracte d'assegurança individual de durada superior a sis mesos que hagi estipulat el contracte sobre la vida pròpia o la d'un tercer té la facultat de resoldre el contracte dins el termini dels quinze dies següents a la data en la qual l'assegurador li lliuri la pòlissa o un document de cobertura provisional.
La facultat unilateral de resolució del contracte s'ha d'exercir per un escrit expedit pel prenedor de l'assegurança en el termini indicat i produeix efectes des del dia d'expedició.
A partir d'aquesta data, cessa la cobertura del risc per part de l'assegurador i el prenedor de l'assegurança té dret a la devolució de la prima que hagi pagat, llevat de la part corresponent al temps en què el contracte hagi tingut vigència.
És obligatòria l'assegurança de responsabilitat civil per a l'exercici de les activitats que determini el Govern.
L'Administració no autoritza l'exercici d'aquestes activitats sense que prèviament l'interessat acrediti l'existència de l'assegurança.
La falta d'assegurança, en els casos en què sigui obligatori, és sancionada administrativament.
L'assegurador no està obligat a indemnitzar els danys provocats per l'incendi quan aquest s'origini per dol o culpa greu de l'assegurat.
L'assegurador no està obligat a indemnitzar els danys provocats per l'incendi quan aquest s'origini per dol o culpa greu de l'assegurat, o pels sinistres la cobertura dels quals correspon al «Consorci de Compensació d'Assegurances», segons les disposicions vigents.
L'assegurador no ha de cobrir els danys per fets derivats de conflictes armats, tant si ha precedit la declaració oficial de guerra com si no, ni els derivats de riscos extraordinaris sobre les persones i els béns, llevat que hi hagi un pacte en contra.
No és aplicable als contractes d'assegurances per grans riscos, tal com es delimiten en aquesta Llei, el mandat que conté l'article 2 de la mateixa Llei.
L'assegurador no cobreix els danys per fets derivats de conflictes armats, hi hagi precedit o no una declaració oficial de guerra, ni els derivats de riscos extraordinaris, llevat que hi hagi pacte en contra.
No és aplicable al contracte d'assegurances contra danys per grans riscos, tal com es delimiten a la Llei d'ordenació de l'assegurança privada, el mandat que conté l'article segon d'aquesta Llei.
L'assegurador no cobreix els danys per fets de guerra civil o internacional, motí o tumult popular, terrorisme, terratrèmols i inundacions, llevat de pacte en contra i en els rams que legalment es determinin i sens perjudici de les indemnitzacions que corresponguin al «Consorci de Compensació d'Assegurances», segons la seva pròpia normativa.
Les normes dels articles 34 a 36 s'apliquen en cas de defunció de l'acceptant de l'assegurança o de l'assegurat i, declarat el concurs d'un d'aquests, en cas d'obertura de la fase de liquidació.
Les normes dels articles trenta-quatre a trenta-sis s'apliquen en els casos de mort, suspensió de pagaments, quitament i espera, fallida o concurs del prenedor de l'assegurança o de l'assegurat.
Un contracte d'assegurança té la qualificació de coassegurança comunitària a l'efecte d'aquesta Llei si reuneix totes i cadascuna de les condicions següents:
a ) Que doni lloc a la cobertura d'un o més riscos dels definits a l'article 107.2 d'aquesta Llei.
b ) Que participin en la cobertura del risc diverses asseguradores i totes tinguin el domicili social en algun dels estats membres de l'Espai Econòmic Europeu, i si una d'aquestes és obridora de l'operació.
c ) Que la coassegurança es faci mitjançant un únic contracte, referent al mateix interès, risc i temps, i amb repartiment de quotes determinades entre diverses asseguradores, sense que hi hagi solidaritat entre aquestes, de manera que cadascuna només està obligada al pagament de la indemnització en proporció a la quota respectiva.
d ) Que cobreixi riscos situats a l'Espai Econòmic Europeu.
e ) Que l'asseguradora obridora, estigui domiciliada o no a Espanya, estigui habilitada per cobrir la totalitat del risc de conformitat amb les disposicions que li siguin aplicables.
f ) Que almenys un dels coasseguradors participi en el contracte per mitjà del seu domicili social o d'una sucursal establerta en un Estat membre de l'Espai Econòmic Europeu diferent de l'Estat de l'asseguradora obridora.
g ) Que l'obridora assumeixi plenament les funcions que li corresponen en la pràctica de la coassegurança, i determini, d'acord amb el prenedor i de conformitat amb el que disposen les lleis, la llei aplicable al contracte d'assegurança, les condicions d'aquest i les de tarifació.
Les asseguradores que participin a Espanya en una operació de coassegurança comunitària en qualitat d'obridores, així com les seves activitats com a tals coaseguradores, s'han de regir per les disposicions aplicables al contracte d'assegurança per grans riscos.
No obstant el que disposa l'article vint-i-sis, les parts, de comú acord, poden fixar en la pòlissa o després de la subscripció del contracte el valor de l'interès assegurat que s'ha de tenir en compte per al càlcul de la indemnització.
No obstant el que disposa l'article vint-i-cinc, les parts, de comú acord, poden fixar en la pòlissa o amb posterioritat a la subscripció del contracte el valor de l'interès assegurat que s'ha de tenir en compte per al càlcul de la indemnització.
Naturalesa del risc cobert, que descriu, de manera clara i comprensible, les garanties i cobertures atorgades en el contracte, així com respecte a cadascuna d'aquestes, les exclusions i limitacions que els afectin destacades tipogràficament.
La pòlissa del contracte ha d'estar redactada sempre en castellà i, si el prenedor de l'assegurança ho sol·licita, en una altra llengua.
La pòlissa del contracte ha d'incloure com a mínim les indicacions següents:
El prenedor d'un contracte d'assegurança formalitzat a distància, diferent de l'assegurança sobre la vida, que sigui una persona física que actuï amb un propòsit aliè a una activitat comercial o professional pròpia, té la facultat unilateral de resoldre el contracte sense indicació dels motius i sense cap penalització, sempre que no s'hagi produït l'esdeveniment danyós objecte de cobertura, dins el termini de 14 dies, comptats de la data de formalització del contracte o del dia en què el prenedor rebi les condicions contractuals i la informació exigida per l'article 60 de la Llei 30/1995, de 8 de novembre, d'ordenació i supervisió de les assegurances privades, si aquesta data és posterior.
Tot això no és aplicable als contractes d'assegurances de viatge o equipatge d'una durada inferior a un mes, a aquells els efectes dels quals s'acabin abans del termini a què es refereix l'apartat anterior, ni als que donin compliment a una obligació d'assegurament del prenedor.
La facultat unilateral de resolució del contracte l'ha d'exercir el prenedor mitjançant una comunicació adreçada a l'assegurador a través d'un suport durador, disponible i accessible que permeti deixar constància de la notificació.
Aquesta comunicació s'ha de fer d'acord amb les instruccions que el prenedor hagi rebut de conformitat amb el que preveu l'apartat 3 de l'article 60 de la Llei 30/1995, de 8 de novembre, d'ordenació i supervisió de les assegurances privades.
La comunicació l'ha d'expedir el prenedor de l'assegurança abans que venci el termini indicat a l'apartat anterior.
A partir de la data en què s'expedeixi la comunicació a què es refereix l'apartat anterior cessa la cobertura del risc per part de l'assegurador i el prenedor de l'assegurança té dret a la devolució de la prima que hagi pagat, llevat de la part corresponent al període de temps en què el contracte hagi tingut vigència.
L'assegurador disposa per a això d'un termini de 30 dies a comptar des del dia que rebi la comunicació de rescissió.
Els qui a l'entrada en vigor d'aquesta Llei estiguin contractats en universitats públiques com a professors amb contracte administratiu LRU poden romandre en la mateixa situació fins a l'extinció del contracte i de la seva eventual renovació, d'acord amb la legislació que els era aplicable.
No obstant això, aquests contractes poden ser prorrogats i la seva permanència en aquesta situació no es pot prorrogar més de cinc anys després de l'entrada en vigor de la Llei.
Fins a aquell moment, les universitats, amb la sol·licitud prèvia dels interessats, poden adaptar els seus contractes administratius vigents en contractes aborals, sempre que es compleixin els requisits de cadascuna de les figures que preveu aquesta Llei i no suposi minoració de la seva dedicació.
Els qui a l'entrada en vigor d'aquesta Llei estiguin contractats en universitats públiques com a ajudants, poden romandre en la mateixa situació fins a l'extinció del contracte i de la renovació eventual, d'acord amb la legislació que els era aplicable.
A partir d'aquell moment, es poden vincular a una universitat pública en alguna de les categories de personal contractat que preveu aquesta Llei i de conformitat amb el que s'hi estableix, amb exclusió de la d'ajudant.
Això no obstant, en el cas dels ajudants que tinguin el títol de doctor per ser contractats com a professor ajudant doctor no els és aplicable el que disposa l'article 50 sobre la desvinculació de la universitat contractant durant dos anys.
Per a l'accés directe a la universitat dels titulats de formació professional cal atenir-se al que preveu la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació.
Per a l'accés directe a la universitat dels titulats de formació professional s'ha de tenir en compte el que preveu l'article 35.4 de la Llei orgànica 1/1990, de 3 d'octubre, d'ordenació general del sistema educatiu.
Al ministeri d'Educació i Ciència hi ha el Registre d'universitats, centres i títols.
Aquest Registre té caràcter públic i s'hi inscriuen, a més de les universitats i els centres, els títols oficials amb validesa en tot el territori nacional.
També s'hi poden inscriure altres títols a efectes informatius que expedeixin les universitats.
El Govern ha de regular-ne el règim, l'organització i el funcionament.
En el Ministeri d'Educació, Cultura i Esport hi ha amb caràcter merament informatiu un Registre nacional d'universitats i centres i estructures universitaris que imparteixen ensenyaments conduents a obtenir títols universitaris de caràcter oficial i validesa en tot el territori nacional i d'aquests mateixos ensenyaments.
Aquest Registre, que té caràcter públic, es denomina Registre nacional d'universitats, centres i ensenyaments.
La inscripció és requisit necessari per a la inclusió dels corresponents títols que expedeixin les universitats al Registre nacional de títols universitaris oficials.
Les comunitats autònomes o els registres públics que en depenen han de traslladar al Registre nacional d'universitats, centres i ensenyaments esmentat a l'apartat anterior les dades a què aquest es refereix.
Les comunitats autònomes o els registres públics que en depenen han de traslladar al Registre nacional d'universitats, centres i ensenyaments la inscripció de les universitats privades.
En aquest Registre ha de quedar constància de la persona o les persones, físiques o jurídiques, promotores o que, si s'escau, posseeixin algun tipus de titularitat sobre la universitat privada en tant que persona jurídica, dels canvis que s'efectuïn en relació amb aquestes, així com de les alteracions que es puguin produir en la naturalesa i l'estructura de la universitat privada en tant que persona jurídica.
Es presumeix el caràcter de promotor o titular de qui figuri com a tal en el Registre esmentat.
En les directrius i les condicions previstes a l'article 35.1, el Govern, amb l'informe previ del Consell d'Universitats, ha d'establir les condicions per al pas d'un cicle a un altre d'aquells en què s'estructuren els estudis universitaris d'acord amb el que estableix l'article 37, així com per a l'accés als diferents cicles des d'ensenyaments o titulacions universitàries o no universitàries que hagin estat declarades equivalents a les universitàries a tots els efectes.
En les directrius generals dels plans d'estudis a què es refereix l'apartat 1 de l'article 34, el Govern, amb l'informe previ del Consell de Coordinació Universitària, ha d'establir les condicions per al pas d'un cicle a un altre d'aquells en els quals s'estructuren els estudis universitaris d'acord amb el que estableixen l'article 37 i l'apartat 2 de l'article 88, així com per a l'accés als diferents cicles des d'ensenyaments o titulacions universitàries o no universitàries que hagin estat declarades equivalents a les universitàries a tots els efectes.
En el termini màxim d'un any, la Conferència General de Política Universitària, amb l'informe previ del Consell d'Universitats, ha d'elaborar un model referencial de costos que faciliti als poders públics l'establiment d'un finançament adequat de les universitats públiques que, atenent el que preveu l'article 79.1, afavoreixi la plena participació a l'espai europeu d'educació superior.
A efectes del que preveu l'article 79, el Consell de Coordinació Universitària ha d'elaborar un model de costos de referència de les universitats públiques que, atenent les necessitats mínimes de les universitats, i amb caràcter merament indicatiu, prevegi criteris i variables que puguin servir d'estàndard per a l'elaboració de models de finançament pels poders públics, en l'àmbit de les seves competències i dins de l'objectiu d'estabilitat pressupostària, i a les universitats per al desplegament de les seves polítiques de finançament.
El funcionament dels col·legis majors o residències es regula pels estatuts de cada universitat i els propis de cada col·legi major o residència i gaudeixen dels beneficis o les exempcions fiscals de la universitat a què estiguin adscrits.
El funcionament dels col·legis majors el regulen els estatuts de cada universitat i els propis de cada col·legi major i gaudeixen dels beneficis i les exempcions fiscals de la universitat a què estiguin adscrits.
A fi de promoure la més àmplia mobilitat d'estudiants i titulats espanyols a l'espai europeu d'ensenyament superior, el Govern, amb l'informe previ del Consell d'Universitats, ha d'adoptar les mesures que assegurin que els títols oficials expedits per les universitats espanyoles s'acompanyin del suplement europeu al títol.
Així mateix, el Govern, amb l'informe previ del Consell d'Universitats, ha d'establir les normes necessàries perquè la unitat de mesura de l'haver acadèmic, corresponent a la superació de cadascuna de les matèries que integren els plans d'estudi dels diversos ensenyaments conduents a l'obtenció de títols de caràcter oficial i validesa en tot el territori nacional, sigui el crèdit europeu.
El Govern, les comunitats autònomes i les universitats han de fomentar la mobilitat dels estudiants a l'espai europeu d'ensenyament superior a través de programes de beques i ajudes i crèdits a l'estudi o, si s'escau, complementant els programes de beques i ajudes de la Unió Europea.
Amb la finalitat de promoure la mobilitat més àmplia d'estudiants i titulats espanyols en l'espai europeu d'ensenyament superior, el Govern, amb l'informe previ del Consell de Coordinació Universitària, ha d'adoptar les mesures que assegurin que els títols oficials que expedeixen les universitats espanyoles vagin acompanyats dels elements d'informació que garanteixin la transparència sobre el nivell i els continguts dels ensenyaments que el títol certifica.
No obstant el que disposa l'article 37, i amb la finalitat d'acomplir les línies generals que emanin de l'espai europeu d'ensenyament superior, el Govern, amb l'informe previ del Consell de Coordinació Universitària, ha d'establir, reformar o adaptar les modalitats cícliques de cada ensenyament i els títols de caràcter oficial i validesa en tot el territori nacional corresponents.
Quan aquests títols substitueixin els que indica l'article 37 esmentat, el Govern, amb l'informe previ del Consell de Coordinació Universitària, ha de determinar les condicions per homologar-los amb els títols nous, així com per convalidar o adaptar els ensenyaments que aquests avalen.
Així mateix, el Govern, amb l'informe previ del Consell de Coordinació Universitària, estableix les normes necessàries per tal que la unitat de mesura de l'haver acadèmic, corresponent a la superació de cada una de les matèries que integren els plans d'estudi dels diversos ensenyaments conduents a obtenir títols de caràcter oficial i validesa en tot el territori nacional, sigui el crèdit europeu o qualsevol altra unitat que s'adopti en l'espai europeu d'ensenyament superior, i perquè les universitats adjuntin als títols oficials que expedeixin, en desplegament del que disposa l'article 34 d'aquesta Llei, el suplement europeu al títol.
L'Estat, les comunitats autònomes i les universitats han de fomentar la mobilitat dels estudiants en l'espai europeu d'ensenyament superior a través de programes de beques i ajuts i crèdits a l'estudi o, si s'escau, complementant els programes de beques i ajuts de la Unió Europea.
En l'àmbit de les seves respectives competències el Govern, les comunitats autònomes i les universitats han d'adoptar les mesures necessàries per completar la plena integració del sistema espanyol a l'espai europeu d'ensenyament superior.
En l'àmbit de les competències respectives, el Govern, les comunitats autònomes i les universitats han d'adopta les mesures necessàries per a la integració plena del sistema espanyol en l'espai europeu d'ensenyament superior.
En el cas d'estudis conduents a l'obtenció de títols de caràcter oficial i validesa en tot el territori nacional, els preus públics i drets els fixa la comunitat autònoma, dins els límits màxims que estableixi la Conferència General de Política Universitària, que han d'estar relacionats amb els costos de prestació del servei.
Així mateix, s'han de consignar les compensacions corresponents als imports derivats de les exempcions i reduccions que legalment es disposin en matèria de preus públics i altres drets.
Ensenyaments de grau: els preus públics han de cobrir entre el 0 per 100 i el 25 per 100 dels costos en primera matrícula; entre el 30 per 100 i el 40 per 100 dels costos en segona matrícula; entre el 65 per 100 i el 75 per 100 dels costos en la tercera matrícula; i entre el 90 per 100 i el 100 per 100 dels costos a partir de la quarta matrícula.
Ensenyaments de màster no compresos en el número anterior: els preus públics han de cobrir entre el 40 per 100 i el 50 per 100 dels costos en primera matrícula; i entre el 65 per 100 i el 75 per 100 dels costos a partir de la segona matrícula.
El pressupost és públic, únic i equilibrat i comprèn la totalitat dels ingressos i les despeses.
En el cas d'estudis conduents a obtenir títols de caràcter oficial i validesa en tot el territori nacional, els preus públics i els drets els fixa la comunitat autònoma, dins dels límits que estableixi el Consell de Coordinació Universitària, que han d'estar relacionats amb els costos de prestació del servei.
A l'estat de despeses corrents s'ha d'adjuntar la relació de llocs de treball del personal de totes les categories de la universitat, especificant-ne la totalitat dels costos.
Els costos del personal docent i investigador, així com d'administració i serveis, els autoritza la comunitat autònoma.
Les universitats estan obligades a retre comptes de la seva activitat davant de l'òrgan de fiscalització de comptes de la comunitat autònoma, sense perjudici de les competències del Tribunal de Comptes.
Als efectes del que preveu el paràgraf anterior, les universitats han d'enviar al consell de govern de la comunitat autònoma la liquidació del pressupost i la resta de documents que constitueixen els comptes anuals en el termini que estableixin les normes aplicables de cada comunitat autònoma o, si no n'hi ha, la legislació general.
Rebuts els comptes a la comunitat autònoma, s'han de remetre a l'òrgan de fiscalització de comptes de la comunitat autònoma o, si no n'hi ha, al Tribunal de Comptes.
Les universitats públiques tenen autonomia econòmica i financera en els termes que estableix aquesta Llei.
A aquest efecte, s'ha de garantir que les universitats disposin dels recursos necessaris per a un funcionament bàsic de qualitat.
Les universitats públiques tenen autonomia econòmica i financera en els termes establerts en aquesta Llei.
A aquest efecte, han de disposar de recursos suficients per acomplir les seves funcions.
La provisió de llocs de personal d'administració i serveis de les universitats s'ha de fer pel sistema de concursos, als quals poden concórrer tant el personal propi d'aquelles universitats com el personal d'altres universitats.
El personal que pertanyi a cossos i escales de les administracions públiques hi pot concórrer en les condicions que es determinin per reglament.
Només es poden cobrir pel sistema de lliure designació els llocs que determinin les universitats atenent la naturalesa de les seves funcions, i de conformitat amb la normativa general de la funció pública.
La provisió de llocs de personal d'administració i serveis de les universitats es fa pel sistema de concursos, als quals pot concórrer tant el personal propi de les universitats com el personal d'altres universitats.
El personal pertanyent a cossos i escales de les administracions públiques hi pot concórrer en les condicions que es determinin reglamentàriament.
Només es poden cobrir pel sistema de lliure designació els llocs que les universitats determinin atenent la naturalesa de les seves funcions, i de conformitat amb la normativa general de la funció pública.
Les universitats han de promoure les condicions perquè el personal d'administració i serveis pugui exercir les funcions en universitats diferents de la d'origen.
Amb aquesta finalitat, es poden formalitzar convenis entre les universitats o amb altres administracions públiques que garanteixin el dret a la mobilitat del personal respectiu sota el principi de reciprocitat.