Montse Cima és patrocinadora incondicional des de fa una dècada del programa Compartim de gestió del coneixement, mitjançant el seu suport entusiàstic a diferents comunitats de pràctica que han generat una important producció de coneixement materialitzat en publicacions, vídeos, etc.
Podries fer-nos cinc cèntims de l'àrea en la qual treballes i de les teves responsabilitats en aquest àmbit?
Sóc la cap del Servei de Mediació i Assessorament Tècnic (SMAT), que depèn orgànicament de la Direcció General d'Execució Penal a la Comunitat i de Justícia Juvenil.
Aquest Servei, que té assignades les funcions de mediació i assessorament a fiscals i jutges de menors, representa la porta d'entrada i el primer marc de relació de tots els ciutadans atesos en l'àmbit de la justícia juvenil.
És, també, el primer graó de relació i coordinació amb les instàncies judicials i els fiscals i jutges de la jurisdicció de menors.
Quines són les funcions d'aquests equips tècnics?
Les funcions dels equips tècnics (assessorament i mediació) són: assessorar els jutges i fiscals; promoure la desjudicialització i la mediació/reparació, quan es donen els supòsits que la Llei estableix; i proposar les mesures més adequades en relació amb la situació dels nois i noies.
A Barcelona hi ha quatre equips tècnics que estan compostos per mediadors, psicòlegs, treballadors socials i educadors socials, i cada un d'ells té un coordinador.
Tots compten amb suport administratiu.
A Girona, Lleida i Tarragona tenen el seu propi equip tècnic, coordinat també per un coordinador.
Cada equip tècnic té assignada una àrea geogràfica determinada, que correspon a les àrees d'intervenció dels equips de medi obert.
Això permet una millor coordinació entre els professionals dels equips tècnics i dels equips d'execució de mesures, i també amb els professionals dels serveis comunitaris.
Cada equip tècnic aplica en l'àrea territorial corresponent diferents programes: mediació i reparació, assessorament tècnic, programes de suport a la prevenció comunitària de la delinqüència juvenil i programes de suport a les famílies dels menors infractors.
Des de l'SMAT s'elaboren les directrius tècniques per a l'aplicació, coordinació i control dels programes de la seva competència de tot Catalunya.
Des de quan et relaciones amb el programa Compartim i quins productes en destacaries?
Des que es va posar en marxa el programa, hem treballat amb tres comunitats diferents:
- La CoP d'assessorament tècnic de menors; de la qual destacaria els productes dels anys 2013 i 2014: La informació: com trametre-la als diferents destinataris i I nformació i comunicació a l'abast dels joves usuaris de la justícia juvenil: suports gràfics.
- La CoP de mediació penal juvenil; d'aquesta comunitat en destacaria els productes dels anys 2009 i 2014: La valoració de víctimes i infractors de la mediació penal juvenil i El mapatge del conflicte.
Aplicació pràctica en justícia juvenil.
- La CoP de prevenció i mediació comunitària, de la qual destacaria el llibre Més enllà de la mediació.
Els escenaris del diàleg i l'obra del 2015: T eixint complicitats.
Actualment quina és la teva activitat dintre del programa Compartim?
Continuo animant els tres col·lectius de l'SMAT: assessorament tècnic de menors, mediació penal juvenil, i prevenció i mediació comunitària a la participació en les comunitats de pràctica, i integrant el coneixement que generen en els diferents programes i/o protocols de l'SMAT.
Des d'aquesta experiència, quines creus que podrien ser les aportacions de la metodologia de les comunitats de pràctica a la vostra feina en aquests moments?
En la seva tasca quotidiana, els professionals incorporen millores i també han de resoldre dubtes i interrogants.
El programa Compartim permet que es posin de manifest i es consensuïn les millors pràctiques i que s'elaborin respostes a aquests interrogants a través de la reflexió conjunta.
Tot aquest treball de reflexió i consens es recull sempre en un document o producte fruit del treball compartit.
El punt de partida sempre se centra en les necessitats dels professionals, i són ells mateixos, sovint amb l'acompanyament d'un expert, els qui construeixen les seves respostes mitjançant projectes d'investigació, guies i eines per a la intervenció.
En aquests documents es fa explícit, s'estructura i organitza el coneixement implícit i, com que sorgeix dels mateixos professionals, es millora la integració en la intervenció.
Des del Servei també s'incorporen i integren les aportacions de les diferents comunitats en els programes, protocols, metodologies, etc. establerts en el Servei.
Quins aspectes del funcionament de les vostres comunitats de pràctica es podrien millorar per adaptar-les millor a les vostres necessitats com a Servei?
Per tal que funcionin les comunitats de pràctica, és imprescindible que tinguin una bona coordinació amb el servei corresponent, aspecte que sempre hem prioritzat, i per això han funcionat molt bé durant aquests 10 anys.
En aquest sentit, si ens centrem en els aspectes que cal millorar, els professionals comenten que la intensificació de tràmits, reunions, etc. els ocupa molt de temps de la seva feina o del que dediquen a la comunitat.
Finalment, a partir de la vostra realitat, què hauríem de tenir en compte en el futur immediat?
La metodologia de les comunitats de pràctica comporta una dedicació de temps i un volum de feina important, addicional a la tasca quotidiana.
I, atès que per al proper any 2016 s'han anunciat oposicions per als psicòlegs i treballadors socials de l'àmbit d'execució penal i que hi ha un percentatge important de professionals dels equips tècnics que són interins, hi haurà una dificultat especial per compaginar el treball, l'estudi i les comunitats de pràctica.
En tot cas, el que sí que puc afirmar és que la comunitat de prevenció i mediació comunitària continuarà endavant amb la seva tasca.
Una de les preguntes més freqüents que ens fan els directius i alts càrrecs de l'organització quan els expliquem els avantatges de disposar de grups de treball col·laboratiu en la seva organització és la següent: «Aquestes noves estructures de qui dependran i com encaixen en l'organigrama?»
És una pregunta important i amb fonament.
Tants anys immersos en organitzacions burocràtiques, on tot està ordenat i no hi ha zones d'incertesa, passen factura.
I, a més, per què no dir-ho, una organització clàssica, basada en els conceptes d'o rganigrama i jerarquia, reporta avantatges que no són menors.
Citem tot seguit algunes de les idees que J.P. Kotter aporta en la seva obra Accelerar:
- Una organització jeràrquica ben dissenyada ens permet distribuir el treball per departaments, divisions de producte i territoris, on es desenvolupa i conrea una experiència sòlida, on s'inventen i utilitzen procediments que passen la prova del temps i on hi ha una relació de clara dependència i responsabilitat.
- Els processos gerencials basats en la jerarquia orienten i coordinen grans grups d'empleats perquè aquests facin el que saben fer de la forma més òptima.
- Les organitzacions jeràrquiques són una de les innovacions més notables del segle XX i encara són absolutament necessàries per fer que les organitzacions funcionin.
Així doncs, aquest autor arriba a la conclusió següent: podem fer un encaix feliç de la nova estructura-xarxa en l'organigrama clàssic.
Llavors tindrem organitzacions duals.
Al programa Compartim el concepte d' organitzacions duals sempre ens ha resultat inspirador per millorar la implantació de les comunitats de pràctica i del treball col·laboratiu en les organitzacions burocràtiques.
Fa uns mesos vam tenir l'oportunitat d'escoltar José Cabrera en una de les sessions d'Espais de Gestió del Coneixement, en la qual ens parlava de la necessitat d'un nou equilibri en les organitzacions.
Ho presentava breument amb aquest esquema.
També, en aquesta línia, en una altra de les accions formatives del cicle Espais, Cristian Figueroa presentava el concepte d' organitzacions caòrdiques.
Les definia com a organitzacions que busquen un equilibri creatiu i productiu entre zones de caos i desordre i zones molt pautades i ordenades.
Doncs bé, seguint el fil argumental d'aquests dos autors, trobem noves idees poderoses en el llibre Accelerar, de John Paul Kotter (és l'autor del best-seller mundial Liderant el canvi i professor de l' Harvard Business School ).
Alguns dels arguments que recull l'autor per defensar la bondat d'aquesta fusió organitzativa són els següents:
- La solució no és desfer-nos del que sabem i començar de zero, sinó reintroduir de manera natural un segon sistema que resulti conegut per a la majoria de les persones.
El nou sistema afegeix l'agilitat i la velocitat necessàries, mentre que el vell, que no ha de deixar de funcionar, brinda confiabilitat i eficiència.
- No podem obviar les exigències diàries de la gestió d'una empresa, per a la qual les jerarquies tradicionals i els processos administratius encara serveixen.
- Pràcticament totes les organitzacions reeixides passen per un cicle de vida molt semblant: comencen amb una estructura de tipus xarxa per després organitzar-se i conformar organigrames.
- Amb el temps, les organitzacions evolucionen a través d'una sèrie d'etapes fins que esdevenen empreses estructurades jeràrquicament, enfocades cap a processos administratius ben coneguts: planificació, definició del pressupost, definició de càrrecs, contractació de personal, mesurament i resolució de problemes, etc.
- La solució constatada que funciona admirablement bé és la implementació d'un segon sistema organitzat en forma de xarxa, com una espècie de sistema afegit amb l'objectiu de fer-los encàrrecs que impliquin agilitat i velocitat.
Es tracta d'un complement poderós més que d'una nova càrrega per a la jerarquia.
- No és qüestió de triar entre l'un o l'altre; és qüestió de combinar dos sistemes que operen a l'uníson.
Com opera en la pràctica una organització dual?
- En el sistema dual, la xarxa no se centra tant en la gestió com en el lideratge de les iniciatives per aprofitar les millors oportunitats que es presenten.
En canvi, la part burocràtica s'encarrega de la gestió d'ofici de l'organització.
L'autor, per explicar com es posen en marxa aquesta mena d'organitzacions duals, assenyala una sèrie de principis i d'acceleradors que les conformen.
Els principis són els següents:
El motor dels canvis importants ha de ser la convergència de moltes persones i de diverses àrees; no solament l'activitat d'unes poques designades sempre.
La mentalitat ha de ser la idea d'arribar a un objectiu i no de tenir.
Les accions han de sorgir del cap i del cor i no solament del cap.
Hi ha d'haver molt més lideratge que no pas gestió.
S'ha d'aconseguir una aliança inseparable entre la jerarquia i la xarxa; no solament una jerarquia millorada.
Els acceleradors són els següents:
Crear una sensació d'urgència al voltant d'una gran oportunitat.
Construir i desenvolupar una coalició orientadora (una xarxa específica que s'encarregui d'aquest tipus de projectes que requereixen més flexibilitat).
Formar una visió de canvi i d'iniciatives estratègiques.
Reclutar un exèrcit de voluntaris.
Permetre l'acció eliminant barreres.
Generar i celebrar els triomfs a curt termini.
Doncs bé, llegint aquesta contribució de Kotter, creiem que el que estem fent al programa Compartim, en mantenir 20 grups estables de treball col·laboratiu en una organització burocràtica, ens obliga a reflexionar sobre quines són les claus de la seva sostenibilitat i si es corresponen amb les variables que assenyalen els autors que hem esmentat: Cabrera, Figueroa i Kotter.
22a sessió d'Espais de Gestió del Coneixement: Justí­cia oberta.
Perspectives per a la propera dècada
Inscripció fins al 28 d'octubre
Visió estratègica: models i competitivitat en els serveis públics
Inscripció fins l'1 de novembre
VII Jornada d'Educadors Socials de Centres Penitenciaris: "Si busques resultats diferents, no facis sempre el mateix"
Inscripció fins al 2 de novembre
Gestió de persones: diàleg entre el sector públic i el sector privat
Inscripció fins al 15 de novembre
Jornada de Prevenció i Mediació Comunitària.
Un calidoscopi de mirades: una dècada teixint complicitats
Inscripció fins al 12 de novembre
23a sessió d'Espais de Gestió del Coneixement: Què ha aparegut de nou en gestió del coneixement i aprenentatge a les organitzacions postburocràtiques?
Jornada dels Equips Tècnics de Menors.
L'assetjament escolar, un repte a superar per a la convivència: claus per entendre'l i eines per intervenir-hi
Ciutat de la Justícia, 27 de novembre de 2015, de 9 a 14 h
1 de desembre de 2015, de 9 a 14 h
Inscripció fins al 25 de novembre
IV Congrés Internacional EDO 2016.
Aprenentatge situat i aprenentatge connectat: implicacions per al treball
Organitzen: Equip de Desenvolupament Organitzacional (EDO-Universitat Autònoma de Barcelona), Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada i Escola d'Administració Pública de Catalunya.
Pàgina del Congrés (podeu consultar-hi les condicions d'inscripció –fins al 30 d'abril i de presentació de comunicacions –fins al 15 de gener)
Podeu consultar els materials de les últimes jornades:
X Jornada de Prevenció i Mediació Comunitària i el llibre que s'hi ha presentat Teixint complicitats.
Metodologies de suport a la prevenció (català, castellà)
VII Jornada d'Activitat Física i Esport als Centres Penitenciaris
El blog tejeRedes va néixer com un procés natural després que el seu autor, Cristian Figueroa, passés dos mesos a Quito promovent xarxes de persones i organitzacions.
Va crear l'espai web com el resultat de moltes converses, presencials i virtuals, de la lectura de llibres i d'experiències pròpies sobre xarxes personals.
Actualment, tejeRedes és una comunitat que promou una cultura i metodologia de treball en xarxa col·laboratiu.
Aquest llibre vol afrontar alguns dels temes més candents en la societat de la informació i del coneixement, presentant l'experiència d'un projecte d'investigació finançat per l'Agència Espanyola de Cooperació Internacional per al Desenvolupament (AECID).
El llibre analitza la gestió del coneixement i la gestió del talent, i presenta les experiències en formació web 2.0.
És un servei multiplataforma de Google que integra la missatgeria instantània, les trucades telefòniques i les videotrucades.
Els Hangouts se sincronitzen amb els diferents dispositius de manera automàtica, i així es pot iniciar un Hangout des de l'ordinador i continuar-lo des del telèfon, per exemple.
Pel que fa a les videotrucades hi poden intervenir fins a 10 persones alhora.
El servei ofereix la possibilitat de compartir la pantalla de l'ordinador perquè la resta de participants puguin veure'n el contingut i també permet compartir arxius de Google Drive i col·laborar en la redacció de documents.
Des de Google+ es poden programar Hangouts on els usuaris poden unir-s'hi directament des de l'esdeveniment del calendari o des del recordatori de l'esdeveniment.
Per fer emissions en directe també s'hi ha d'accedir des de Google+ i enllaçar amb el compte de YouTube.