Manifestació de treballadors de la Farga Casanova i Taga en arribar a la plaça de l'Ajuntament.
Entre els anys 1970 i 1980, el món econòmic ripollès va patir la destrucció de llocs de treball al sector tèxtil que va significar l'inici del declivi de la vida econòmica i laboral de les colònies tèxtils.
Paral·lelament, però entre aquests anys, al Ripollès, es van generar llocs de treball en els sectors metal·lúrgic, paperer, d'alimentació i químic.
Aquest augment d'activitat econòmica va afavorir l'ocupació, que tot i la crisi del món tèxtil, les persones ocupades van disminuir, registrant un atur de 467 persones.
La bonança econòmica però no fou estable i a partir de l'any 1976, hi va haver un punt d'inflexió en l'economia del Ripollès: els problemes empresarials van apareixer en diversos sectors industrials: en el tèxtil (iniciat ja l'any 1970), el metal·lúrgic, el de la fusta, etç.
Es generen crisis importants en empreses ripolleses (Unitesa, cooperativa tèxtil Ballbé, Maderas Terradellas o la metal·lúrgica La Farga Casanova S.A.).
Dins d'aquest context dificultós pel món laboral de la comarca l'empresa La Farga Casanova, S.A. el setembre de 1976 va presentar un dèficit de 293 milions de pessetes i s'iniciaren els tràmits d'un pla de reestructuració que preveia l'acomiadament de 69 treballadors de Ripoll i Campdevànol.
Dos anys més tard, es rebia una nova noticia negativa pel sector laboral: el juliol de 1978 l'empresa tèxtil La Farga de Bebié S.A. va suspendre pagaments.
Els treballadors, al voltant de les diferents organitzacions sindicals van treballar i defensar els seus drets laborals i van col·laborar activament en el procés de transició política i social.
Demostraren la seva força en els moments crítics com el que va viure l'empresa la Farga Casanova, salvada en part per la "mobilització treballadora".
Un exemple d'aquesta unió de treballadors es posa de manifest en els articles apareguts en el periòdic Ripollès, firmats ambdós per X. Zazo.
En data de 7 de maig de 1977, dins la Secció Laboral s'informa que el Sindicat Vertical s'enfonsa:
"...és vol aclarir la situació sindical a l'empresa d'una manera més democràtica.
Això requereix una opció dels treballadors en relació als nous sindicats lliures.
Sembla que més jurats d'altres empreses o volen fer.
Hom espera assemblees generals que portin a la formació de nous quadres sindicals democràtics i lliures a la creació de comitès d'empresa".
També localitzem la descripció per un conflicte laboral de la primera aturada laboral a l'empresa Taga, després d'un conflicte laboral produït el 20 d'abril de 1977:
"...Els treballadors consideren injusta la sanció i els relleu de la tarda del mateix 20 no fan hores extres.
A l'endemà 21, a l'entrada del relleu es produeix un atur general fins que la direcció anul·la la sanció.
L'atur durà un hora i tres quarts.
La direcció es compromet a pagar el jornal no treballat per l'encarregat.
El conflicte s'allargà, i dos anys més tard, el periòdic continua informant que l'acord entre patronal i treballadors encara no s'havia produït.
En data 27 de gener de 1979, la secció laboral del Ripollès informava:
"Conveni Taga i Farga: Postures distants", la notícia va acompanyada d'una imatge de la concentració de treballadors davant les oficines de "La Farga Casanova S.A.." de Campdevànol, el dia 17 a la tarda, per pressionar les negociacions dels conveni col·lectiu.
L'any 1979, els treballadors de La Farga Casanova i Taga es mobilitzaren per defensar els seu llocs de treball.
Sortiren al carrer el 3 de febrer i l'1 de maig, demostrant que la mobilització treballadora defensava i lluitava pels seu drets.
Imatge 1: Manifestació de treballadors de la Farga Casanova i Taga en el transcórrer pel carrer del bisbe Josep Morgades.
Imatge 2: Manifestació de la festa de l'1 de Maig al seu pas pel pont de la carretera de Barcelona.