L'àmbit normatiu que regula els temes acústics té dos ítems determinants:
El mapa de capacitat acústica determina els objectius de qualitat acústica del territori mitjançant l'establiment de les zones de sensibilitat acústica:
Aquestes zones poden incorporar els valors límit dels usos del sòl:
Cal remarcar que a les zones urbanitzades existents i per als usos de sòl (A2), (A4), (B2), (C1) i (C2), així com per a habitatges existents en medi rural (A3), el valor límit d'immissió s'incrementa en 5 dB(A).
La sessió que el Servei per a la Prevenció de la Contaminació Acústica i Lluminosa (Departament de Territori i Sostenibilitat) va fer el 14 de febrer de 2012 tenia com a objectiu presentar casuístiques diverses i criteris d'aplicació normativa, mitjançant casos pràctics amb les opcions possibles a l'hora d'adoptar els criteris de zonificació acústica del territori, atès que sempre queda per a l'Ajuntament la competència d'elaborar i aprovar el seu mapa de capacitat.
En aquest context, s'ha de tenir en compte la distinció urbanística que preveu:
Àrea urbanitzada: superfície del territori que, segons els requeriments, estableix la legislació urbanística aplicable, està classificada com a sòl urbà i disposa dels serveis urbanístics bàsics.
Àrea urbanitzada existent: superfície del territori que ja era àrea urbanitzada abans de l'entrada en vigor d'aquest reglament (10 de novembre de 2009).
Pel que fa a les zones de sensibilitat acústica:
(A4), dins de les A, àrees amb predomini del sòl d'ús residencial, comprèn els sectors del territori que admeten una protecció mitjana de soroll.
(B1) àrees on coexisteixen sòl d'ús residencial amb activitats i/o infraestructures de transport existents.
(B1) Àrees on coexisteixen sòl d'ús residencial amb activitats i/o infraestructures de
(B3) Àrees urbanitzades existents afectades per sòl d'ús industrial.
En moltes ocasions els equipaments sensibles estan a zones on no es pot complir a l'exterior amb els objectius de qualitat que els pertoca, i no hi ha zones de transició compatibles.
En aquests casos, els equipaments es poden delimitar conjuntament amb els habitatges propers dins d'una àrea B1 o A4.
Un altre escenari és la proximitat de centres docents a equipaments esportius (àrea A2 amb àrea B2), que en principi no respectarien la transició entre zones, però que per l'ús que en fan els primers dels segons, poden ser compatibles tant per l'ús com pels horaris.
C3 Àrees afectades per les infraestructures de transport viari urbà, marítim i aeri i Zones de soroll
Dins les àrees C3 s'hi inclouen les carreteres i línies ferroviàries que passen per l'interior del nucli urbà, així com els carrers amb trànsit intens, on es poden superar els objectius de qualitat d'una àrea B1 o A4.
La zona de soroll comprèn el territori de l'entorn de la infraestructura i es delimita per la corba isòfona definida pels punts del territori on es mesuren els valors límit d'immissió corresponents a les zones de sensibilitat acústica on se situa la infraestructura.
La representació d'aquestes àrees es pot fer:
Les zones de soroll es delimiten pels titulars de les infraestructures, i pel que fa a les carreteres de titularitat de la Direcció General de Carreteres, que adjunta en informe les taules de soroll per als diferents usos del sòl, es representa la corba isòfona que correspon al valor límit d'immissió d'una zona de sensibilitat acústica alta A4 per al període de nit i per a una zona urbanitzada existent [valor límit d'immissió de 55 dB(A)].
Per saber-ne més: Mercè Martínez Moliné