Segons la sentència, no hi va haver cap estafa perquè no s'ha demostrat l'engany: l'acusat no va celebrar un contracte que constituís una pura ficció buida de contingut que tanqués realment una trampa al patrimoni aliè, sinó que l'acusat havia posat per al compliment del contracte mitjans materials i empresarials, no podent oblidar que realment va dur a terme la construcció de l'edifici, tot i que va haver de paralitzar-la per una situació de fallida econòmica.