Instruction: Com comença l'argument de la pel·lícula?

Context: Quadruple campió de la Piston Cup, el cotxe de carreres de Flash McQueen torna a casa seva a Radiator Springs i troba el seu millor amic, Martin, i la seva xicota, Sally Carrera. L'antic magnat del petroli Sir Miles Axlerod, ara defensor de l'energia verda i reconvertit en cotxe elèctric, anuncia una sèrie de carreres anomenades « World Gran Prix », com un mitjà de promoure el Allinol, un carburant que ha creat. Encara que McQueen rebutja en principi participar-hi, el repte llançat pel cotxe de la Fórmula 1 italiana Francesco Bernoulli, així com la intervenció de Martin, el porten a entrar al Gran Premi. A petició urgent de Sally, McQueen accepta de portar Martin al Japó amb ell. Però la grua el compromet diverses vegades a causa de la seva feliç ingenuïtat\n,  El codirector, Brad Lewis ja havia treballat per als studios Pixar, en el rodatge del film Ratatouille.Tres dels actors que van posar la seva veu a la versió original del film Cars van morir des de la seva estrena l'any 2006, sent impossible la seva participació en aquesta segona part: \n,  El mercat de peces a París és el pavelló Baltard. Es pot veure l'A113 sobre l'aleró del darrere del jet de McMissile.\nQuan Guido i Luigi llegeixen els P.S de Martin, fan ulls « Manga ».Tots els monuments romans i parisencs són modificats amb formes d'automoció, de calandres, de rodes, etc. Quan McQueen i el seu equip arriben a Itàlia, són acollits per l'oncle Topolino. Topolino és també el nom italià de Mickey Mouse. A més, es pot reconèixer sobre la font del poble italià el trident que serveix de logo al fabricant italià Maserati. Durant els crèdits del final, en un recull de pintura de París, es pot percebre el restaurant Gusteau, lloc principal del film Ratatouille.\nLa cançó You might think interpretada pel grup Weezer és una cançó del grup The Cars de 1984. Weezer és un grup produït per Ric Ocasek, fundador, cantant i guitarrista del grup The Cars.\n,  Viccionari\n

Response: Amb Flash McQueen tornant a casa seva.


Instruction: A quina tradició pertany aquest personatge?

Context: Anaxàgoras (en grec antic Ἀναξαγόρας) va ser, segons la mitologia grega, un rei d'Argos fill de Megapentes, que al seu torn ho era de Pretos.,  Segons expliquen Pausànies i Diodor, durant el seu regnat, que compartia amb el seu avi Pretos, les dones d'Argos van ser embogides per Dionís, i van anar a buscar l'endeví Melamp per a sanar-les. Aquest va demanar un terç del reialme com a pagament, però el rei no ho va acceptar. Les dones van embogir encara més i el rei va tornar a cridar Melamp. Però aquesta vegada l'endeví va demanar un terç més del reialme per al seu germà Biant. Aquesta tradició s'atribueix també, no a Anaxàgoras, sinó al seu avi Pretos.,  Anaxàgoras va ser succeït en el regne pel seu fill Alèctor, i els seus descendents, els Anaxagòrides, van seguir governant només un terç d'Argos fins que el fill d'Estènel, Cilàrabes, va tornar a unificar el regne sota la seva autoritat. L'últim descendent de Melamp, Amfíloc, quan va tornar de la guerra de Troia se'n va anar a l'exili. El darrer descendent de Biant, Cianip, fill d'Egialeu, va morir sense successió. Cilàrabes també va morir sense descendència, i Orestes, fill d'Agamèmnon, s'apoderà d'Argos al mateix moment que d'Esparta.

Response: A la mitologia grega.


Instruction: A quina mitologia pertany aquest personatge?

Context: En la mitologia romana, Bel·lona (llatí Bellona) és la deessa de la guerra, equivalent a la grega Enio. És filla de Florcis i Ceto i companya o esposa d'Ares. El seu nom deriva de la paraula llatina bellum ('guerra'), i està directament relacionada amb la paraula moderna \bel·ligerant\ (literalment 'que està en guerra'). En l'art se la representa conduint un carro, amb casc i una torxa, una espasa o una llança a la mà. Apareix en la coneguda escultura de La Marsellesa de François Rude.,  Es creu que era un dels déus númens dels romans (sense una mitologia en particular i possiblement d'origen etrusc) o sabí i molts suposen que va ser la deïtat romana original de la guerra, abans que s'adoptes l'Ares grec (en la mitologia romana Mart). Políticament, totes les reunions del Senat sobre la guerra exterior se celebraven al Templum Bellonae (Temple de Bel·lona) en el Collis Capitolinus, fora del pomerium. Aquest temple va ser construït al 296 aC i incendiat al 48 dC. La festa de Bel·lona se celebrava el 3 de juny.,  Se la representa conduint un carro, amb una torxa, una espasa o una llança a la mà, amb casc i cuirassa.,  Bel·lona va ser retratada per pintors com Rembrandt o Rousseau i escultors com Rodin. Apareix en la coneguda escultura de  La Marsellesa  de François Rude.

Response: A la romana.


Instruction: Què va portar al protagonista a endreçar les coses de la seva mare?

Context: Ha estat quan la mare ha mort que ho he sabut. Endreçant els seus papers i caixes velles han aparegut un munt de cartes antigues, de quan no hi havia el correu electrònic… i anaven adreçades a mi! Les he obert i m'ha caigut l'ànima als peus. Eren de l'Albert! En adonar-me'n, tot el passat m'ha tornat de cop: aquell institut del poble veí on vaig començar el batxillerat, les noves amistats, els ulls de l'Albert…,  N'he començat a llegir una: “…voldria poder passejar amb tu, agafats de la mà, com qualsevol altra parella, sense crítiques, sense burles…”. Paro la lectura, fa massa mal, em remou per dins. Essent jo de família benestant, era impensable que em permetessin sortir amb ell. Amb tanta classe social i tants prejudicis… on queda l'amor?,  Per a tallar-ho d'arrel em van canviar a una escola de la capital. Vaig deixar de veure a l'Albert i ho vaig passar força malament una llarga temporada.,  No sé si continuar la relació amb l'Albert als setze anys hauria canviat res del meu futur. Molt temps després, superades les pors i prohibicions imposades per la meva família, vaig conèixer el Guillem i hem construït la vida junts. No hem tingut fills, però a les nostres nebodes els hem transmès el que sempre m'he dit a mi mateix: “Miquel, l'amor no pot ser mai un error”.

Response: La mort de la mare.


Instruction: A què es dedica Verònica Torrano Moya?

Context: Verònica Torrano Moya (Barcelona, 6 d'abril 1978), és una investigadora en biologia molecular i bioquímica, pionera en l'estudi de solucions per al càncer de pròstata. Per les seves investigacions va guanyar el Premi L'Oréal-Unesco per a les dones i la ciència el 2019.,  Al llarg dels seus estudis va mostrar interès i facilitat per la física i les matemàtiques, si bé finalment va decidir estudiar bioquímica a la Universitat de Barcelona. Va optar per fer el doctorat en biologia molecular i bioquímica a la Universitat de Cantàbria amb un treball basat en mecanismes biològics que es modifiquen en un determinat tipus de leucèmia, desenvolupat sota la direcció de Maria Dolores Delgado.,  Posteriorment, va realitzar una estada postdoctoral becada a l'Institut de Recerca del Càncer, a Sutton (Londres), que li va obrir les portes del Centre de Recerca Cooperativa en Biociències (CICbioGUNE), a Derio (Biscaia), com a investigadora postdoctoral sènior, on va treballar sota la supervisió d'Arkaitz Carracedo. Aquesta etapa entre 2011 i 2019 li va representar un punt d'inflexió professional, ja que el seu grup va identificar el paper clau que juga un regulador del metabolisme en la progressió del càncer de pròstata cap a la metàstasi. Aquesta descoberta va permetre registrar diverses patents que, fent servir aquest regulador, classifiquen els pacients de càncer de pròstata amb pitjor pronòstic i establien hipòtesis de treball clínicament rellevant després d'analitzar les bases de dades de pacients mitjançant una eina bioinformàtica desenvolupada pel mateix equip.,  En paral·lel, va formar part d'una vintena de publicacions destacades,\n\n moltes d'elles com a autora principal.,  Després d'aquesta etapa, el 2019 va ser contractada per la universitat del País Basc com a investigadora principal Ramón y Cajal al Departament de Bioquímica i Biologia Molecular per obrir noves línies d'investigació enfocades al càncer de pròstata.,  El càncer de pròstata és una patologia de gran prevalença ja que afecta al voltant d'un de cada sis homes al llarg de la seva vida.,  A partir d'aquests antecedents, l'equip liderat per Torrano a la universitat del País Basc centra la seva recerca a desxifrar les vies de comunicació a nivell genètic i biològic que governen l'evolució d'un càncer agressiu de pròstata.,  Investigacions prèvies havien confirmat que la pèrdua del regulador de la transcripció d'oncògens PGC1α, està relacionat amb aquesta evolució, ja què «pot frenar el creixement del tumor, reduir la seva agressivitat i, conseqüentment, augmentar la capacitat de la resposta immune natural».,  L'objectiu del projecte és entendre com actua PGC1α, descobrir trets d'agressivitat en pacients afectats per aquesta mena de tumor, sobre la base de la funció anti-tumoral de PGC1α, i desenvolupar noves teràpies que, en combinació amb tractaments inhibidors de oncogens, potenciïn aquesta resposta immune. Es tracta d'una línia de treball que s'emmarca dins la medicina de precisió, una nova tendència en medicina que, a partir de la informació dels gens o les proteïnes d'una persona, permet prevenir, diagnosticar o tractar una malaltia de forma molt personalitzada. El 2021, aquest projecte de recerca va obtenir un nou suport per ampliar les línies d'investigació mitjançant una beca de la Fundació Fero dotada amb 80.000 €.,  De la seva trajectòria professional de post-doctorada va aprendre que «és un camí dur i alhora satisfactori, on és essencial comptar amb suport i mentors que t'escoltin, et guiïn i et dotin d'eines. Però per sobre de tot, cal creure en tu mateix i en el teu treball. Que qualsevol decisió que prens estarà bé, si tens seguretat en tu mateix».,  Coneixedora del baix rati de dones que opten per les conegudes com disciplines STEM, ha transmès aquests valors i el seu propi exemple en múltiples conferències, ja que «les dones científiques s'enfronten a la manca de models a seguir i la pressió social que deriva en una minva de dones científiques en càrrecs de responsabilitat». La concessió de l'edició espanyola de 2019 del premi L'Oréal-Unesco per a les dones i la ciència va donar més força al seu missatge entre les noves generacions de noies per decidir el seu futur professional.,  Com a membre de l'executiva de l'Associació Espanyola d'Investigació Contra el Càncer, el 2019 va impulsar la creació de la secció \ASEICA Jove\ per orientar i visibilitzar el treball de les noves generacions d'investigadors en oncologia. Des de la seva funció de presidenta d'ASEICA Jove alertava de la regressió del nombre d'investigadors joves a l'estat espanyol, causat per la manca d'estímuls i oportunitats, amb uns fons destinats a la R+D+i al nivell de quinze anys enrere.,

Response: És investigadora en biologia molecular i bioquímica.


Instruction: De qui es parla?

Context: Demòfil de Tèspies (en grec: Δημόφιλος Demophilos), segons Heròdot, era el comandant d'un contingent de 700 tespis a la batalla de les Termòpiles (480 aC). El seu pare fou Diadromes (Διαδρόμης).,  Demòfil i els seus homes van lluitar a la batalla i, al final, es van situar junt amb els 300 espartans a l'última tribuna, tots van morir. El viatger i geògraf grec antic Pausànies també va escriure sobre l'estada dels tespis a les Termòpiles juntament amb els espartans.,  Després de la batalla de les Termòpiles, l'exèrcit persa va cremar la ciutat de Tèspies. Els ciutadans havien fugit al Peloponès. Més tard, els tespis van lluitar contra l'exèrcit persa a la batalla de Platea (479 aC).,  Demòfil està immortalitzat en molts llibres i pel·lícules. A la pel·lícula The 300 Spartans de 1962, Demòfil va ser interpretat per l'actor grec Yorgos (George) Moutsios.,  A les Termòpiles hi ha un monument, al costat del monument de Leònides, en memòria d'ell i dels seus homes. També hi ha un monument a Demòfil a l'actual Tèspies.

Response: De Demòfil de Tèspies.


Instruction: De quina ciutat és nativa Mercè Conesa?

Context: Mercè Conesa i Pagès (Terrassa, 13 de setembre de 1968) és una advocada, política i empresària catalana. A més, des del 2016, també és la presidenta del Consell Nacional del partit en el qual milita, el Partit Demòcrata Europeu Català.,  És llicenciada en Dret per la Universitat Autònoma de Barcelona, alhora que disposa d'un màster en Dret i Gestió per la Universitat Pompeu Fabra i d'un altre en Lideratge i Innovació en Polítiques Públiques per ESADE.,  Abans de dirigir el Port de Barcelona, va ser alcaldessa de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) des del 2010, en substitució de Lluís Recoder i Miralles, fins al 2018, quan va ser substituïda per Carmela Fortuny i Camarena. També fou presidenta de la Diputació de Barcelona des del 2015 fins al 2018.,  El 28 de desembre del 2010, i amb els vots favorables de CiU, va rellevar a l'alcaldia Lluís Miquel Recoder i Miralles, que va renunciar-hi per assumir el càrrec de Conseller de Política Territorial i Sostenibilitat en el govern que liderava Artur Mas.,  El 15 de juliol de 2015 va ser elegida presidenta de la Diputació de Barcelona, d'on ja havia estat vicepresidenta de 2011 a 2015. En acceptar el càrrec va abandonar el de portaveu de CDC. El 25 de juny del 2018 va renunciar al càrrec de presidenta de la Diputació de Barcelona. El 13 de juliol de 2016 va anunciar la seva candidatura a presidir el Consell Nacional del Partit Demòcrata, que efectivament va obtenir després de guanyar Santi Vila en les eleccions primàries del 24 de juliol.,  El 6 de juny de 2018, el conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, anuncia el nomenament de Mercè Conesa com a presidenta del Port de Barcelona en substitució de Sixte Cambra.,  El 7 de juny de 2018, va deixar l'alcaldia de Sant Cugat del Vallès, essent rellevada per Carmela Fortuny.,  El 29 de juny de 2021, va deixar la presidència del Port de Barcelona, essent substituïda per Damià Calvet.,  Al setembre de 2021 passa a ser la directora de l'Incasòl substituint a Albert Civit

Response: De Terrassa.


Instruction: Quan es posa en marxa Primàries de Barcelona?

Context: Primàries de Barcelona es posa en marxa aquest divendres, des de les vuit del vespre fins diumenge a la mateixa hora, els 23.000 inscrits podran votar dos de la seixantena de candidats. El gran favorit és l'impulsor del projecte, el filòsof Jordi Graupera. La primera volta determinarà quins dos candidats accedeixen a la segona tanda. En aquesta segona tanda, que es farà entre el 21 i el 23 de desembre, hi haurà dues urnes. A l'urna A es podrà votar a una de les dues candidatures més votades a la primera volta. A l'urna B es podran votar per acabar de confegir la llista electoral. Els inscrits podran votar fins a un terç dels candidats més votats a la primera volta en una papereta que tindrà un màxim de trenta-sis candidats. Abans de la segona volta, les dues candidatures més votades hauran de presentar tres membres del seu equip, que hauran de ser obligatòriament candidats de la primera volta. La candidatura vencedora integrarà el perdedor de la segona volta en el número dos de la llista. Els tres membres de l'equip presentats ocuparan els llocs tres, cinc i set. En cas que a la primera volta un candidat supera el 50%, no hi haurà segona votació per dirimir el cap de llista. En aquest sentit, el vencedor triarà les posicions dos, tres, cinc i set de llista entre els candidats que s'han presentat a la primera volta. A més de Barcelona, pròximament també es faran primàries a una quarantena de viles i ciutats, entre les quals Tarragona, Lleida, Sabadell, Terrassa, l'Hospitalet de Llobregat, Cornellà de Llobregat, Manresa, Mataró, Castelldefels, Tortosa, Reus, el Vendrell, Vilanova i la Geltrú, Rubí, Salt, l'Escala, Santa Cristina d'Aro i Calonge, Blanes, Centelles, Gelida, Cambrils i Sant Feliu de Codines. La data límit per a presentar candidatures és el 18 de gener i les votacions començaran l'1 de febrer. De Graupera a De Gispert: tots els noms de les primàries de Barcelona L'ANC i Demòcrates de Catalunya han donat suport al procés de primàries. Els socis de l'ANC van aprovar que l'entitat s'impliqués en aquesta iniciativa per a promoure llistes unitàries a les eleccions municipals. En canvi, els partits polítics se n'han desmarcat i tant ERC com la CUP han descartat de concórrer amb el PDECat a les municipals. Al final, les primàries poden acabar tenint l'efecte contrari que cercava l'ANC, de manera que a Barcelona i en més municipis es presenti una quarta candidatura independentista que competeixi amb les altres a les municipals

Response: Divendres, des de les vuit del vespre.


Instruction: Qui és l'alcaldessa de Barcelona?

Context: La batllessa de Barcelona, Ada Colau, sotmetrà a la decisió de la Junta de Portaveus de l'Ajuntament de Barcelona el fet de tornar a col·locar a la façana de la casa de la ciutat el llaç groc en solidaritat amb els presos sobiranistes, tal com ha explicat el regidor de BComú Joan Subirats en una entrevista de Catalunya Ràdio. Aquest serà una de les primeres qüestions de debat entre els dos nous socis de govern municipal, BComú i el PSC, perquè els primers van ser partidaris de col·locar-lo a l'anterior mandat, mentre que els segons no. Així mateix, val a dir que ERC i JxCat sí que hi són favorables i que formen majoria amb BComú, per la qual cosa el llaç groc podria tornar a la façana. Subirats, que ha explicat que serà tinent de batlle, també ha assegurat que l'ajuntament mantindrà les acusacions contra les càrregues policíaques del Primer d'Octubre. Ha confiat que Colau no solament podrà arribar a acords amb els seus socis, el PSC, sinó també amb ERC, i ha apel·lat a la seva condició de força d'esquerres: ‘Hi ha molts punts de coincidència amb les altres dues forces d'esquerres, el PSC i ERC.' També ha defensat la col·laboració tant amb el PSC com amb ERC, malgrat les discrepàncies d'aquestes últimes setmanes amb els republicans: ‘La realitat és diversa i plural. No és el moment de governs monolítics.' A més, ha plangut el regidor de JxCat Quim Forn, en presó preventiva del 2 de novembre de 2017 ençà: ‘Mantenim una bona relació amb Quim Forn. Em sap molt greu la situació en la qual es troba.' Subirats ha explicat que Colau ja va signar ahir uns quants decrets provisionals perquè l'ajuntament comencés a funcionar i ha exposat que es dóna quinze dies per a acabar de tancar l'acord amb els socialistes mitjançant el qual entraran al govern. Ha afirmat que és ‘de suposar' que Collboni, el cap del PSC a l'ajuntament, serà tinent de batlle. Ha afegit que és previsible que n'hi hagi quatre o cinc més, tal com al mandat anterior. Primer nomenament Colau ja ha nomenat nova gerent municipal. Serà Sara Berbel, fins ara Directora General de Barcelona Activa i gerent de Política Econòmica i Desenvolupament Local de l'Ajuntament. El nomenament de la màxima figura de l'estructura executiva municipal, és un dels primers decrets que ha signat Colau després de ser proclamada ahir batllessa. Berbel substitueix en el càrrec a Jordi Martí, que és des de dissabte nou regidor de l'Ajuntament. Colau ha destacat el perfil de Sara Berbel per liderar aquesta posició, fent especial èmfasi en la seva aposta per implantar polítiques feministes i d'igualtat

Response: Ada Colau.


Instruction: Què va fer el protagonista en caminar per davant de casa seva?

Context: De sobte, en passar per davant de casa seva, va donar-se un cop al front.,  -Espereu's. No feu brogit.,  Va arrupir-se a poc a poc, va ficar la mà al forat gatoner, la va treure armada de la clau, i després d'obrir amb molt compte la porta forana, va ficar-se dintre i va comparèixer, al cap d'un moment, amb quelcom que els seus companys no varen poder distingir, però que feia soroll de ferro.,  -Què tragines, ací?,  -Ja ho veureu con siguem a lloc.,  I, empenyent els companys, va afegir, apressadament:,  -El que cal és que ens afanyem a passar pel davant de la ferreria, perquè ja és l'hora que ell ne sol sortir, i és pas cosa de topar-s'hi tu per tu.,  Costa avall i fosca endintre, varen anar avançant fins a l'indret de la font, on varen aturar-se a una ordre d'en Jan.,  -Ara jaquiu-me fer a mi i amagueu's per ací en avall. Ja veureu, quina gresca!,  I, aclatant-se al bell costat de la palanca, va posar-hi, a l'entrada mateixa, la ferramenta que havia entrat a cercar a casa seva poc abans.,  -Ja ho tenim a punt- va fer tot d'una.

Response: Va donar-se un cop al front.


Instruction: On s'estan celebrant les eleccions primàries a la presidència dels Estats Units, segons el text?

Context: La cursa presidencial nord-americana no s'atura. Avui les primàries dels partits demòcrata i republicà continuen per cinc estats de la costa nord-oriental dels EUA: Connecticut, Delaware, Maryland, Pennsilvània i Rhode Island. La majoria són territoris petits amb pocs delegats, però n'hi ha un que té una importància econòmica proporcionalment desmesurada: Delaware, amb nou-cents mil habitants, és la seu fiscal de més d'un milió d'empreses. I no són empreses qualssevol: en el primer estat que va ratificar la constitució dels EUA, el 7 de desembre de 1787, hi ha enregistrades dos terços de les cinc-centes companyies nord-americanes més importants a la borsa. Les xifres de l'anomenat ‘First State‘ són pròpies d'un paradís fiscal, com és considerat de fet Delaware per moltes organitzacions i països. Les empreses hi paguen un 0% de taxes sobre els beneficis d'inversions i de propietat intel·lectual. A més a més, el secretisme hi té un pes important: a Delaware, com al Panamà, hi ha una gran facilitat per a crear amb la màxima rapidesa empreses fictícies o filials, sovint per mitjà de testaferros o intermediaris i sense cap obligació de donar informació sobre els propietaris reals o d'exercir una activitat a l'estat. Tot plegat explica que no hi hagi pràcticament noms de ciutadans nord-americans en els ‘papers de Panamà', perquè ja tenen el propi paradís ‘offshore' a mig camí entre Nova York i Washington. Tot i que l'estat de Delaware ja oferia des del segle XIX moltes facilitats perquè les empreses s'hi instal·lessin, no ha estat fins aquestes últimes dècades que les autoritats locals no han modificat la legislació per a proposar serveis propis d'un paradís fiscal. Aquesta opacitat és justament en el punt de mira del president sortint, Barack Obama. A través del secretari adjunt del Tresor dels EUA, Robert Stack, la Casa Blanca impulsa un nou reglament per a obligar els accionistes de societats domiciliades als estats de Delaware, Nevada i Wyoming a revelar la seva identitat. Fa poques setmanes, Stack expressava en una entrevista a Le Monde la intenció de la mesura: ‘Volem presentar aquesta reforma ràpidament. És important que els EUA s'inscriguin en el moviment de transparència mundial. No és lícit que es creï una entitat al nostre territori sense que tinguem la possibilitat de saber qui n'és l'accionista i per a què s'utilitza.

Response: A cinc estats de la costa nord-oriental dels EUA.


Instruction: Amb quin nom reduït s'anomenava Arcolano de Squarcia de Riccolfo Maconi?

Context: Arcolano de Squarcia de Riccolfo Maconi, anomenat Lano de Siena (... - Pieve al Toppo, 26 de juny de 1288). No coneixem l'any del seu naixement: el 1276 encara estava sota la protecció de la seva mare Scanna, però el 1281 ja estava emancipat. El 1283, o poc després, va prendre per esposa Mina del senyor Niccolò Malavolti, i el mateix any i després altre cop el 1288, formà part del consell general del Terç de Sant Martíno de la ciutat de Siena.,  Lano és un personatge que es troba al Cant Tretze de l'Infern de Dante Alighieri, al bosc dels suïcides i els malbaratadors. Probablement el personatge de la Divina Comèdia sigui aquest Arcolano de Squarcia, o Herculà Macone, un personatge molt conegut  a la ciutat de Siena i un conegut malbaratador.,  El de davant diu: \Vine, vine, mort!\nI l'altre, que també tenia pressa,\ncridava: \Lano, no van córrer tant\nles teues cames en el camp del Toppo!,  Lano apareix corrent i cridant a la mort, la que seria la «segona mort» moltes voltes invocada o lamentada pels condemnats que  invoquen la mort definitiva a causa del desig d'un final total per escapar de les sancions infernals.,  Va participar en diverses expedicions de guerra. Finalment, el 1288, va participar en l'expedició güelfa florenti-sienesa contra Arezzo, les forces sieneses van ser vençudes el 28 de juny en una emboscada al camp de Pieve al Toppo. Lano, amb les restes de l'exèrcit de Siena, va buscar la salvació en la fugida. Però no va tenir èxit perquè, diu Dante, les seves cames no van córrer prou i va morir en el camp de batalla.,  Una crònica florentina del segle xiii, erròniament atribuïda a Brunetto Latini, el recorda entre els caiguts en la batalla de Pieve al Toppo, en la qual segons Boccaccio hauria cercat voluntàriament la mort com a solució, perquè estava arruïnat després d'haver dilapidat totes les seves possessions, opinió molt discutida per altres autors.

Response: Lano de Siena.


Instruction: Quin partit polític és el guanyador de les votacions de què parla el text?

Context: ERC ha guanyat les eleccions de Catalunya al Senat espanyol. En concret, els republicans han obtingut 11 senadors, molt per davant de Junts per Catalunya, que n'ha aconseguit 3, un més que a l'abril, i el PSC, que tanca la representació dels partits catalans a la cambra alta estatal amb 2 senadors. Al País Valencià ha tornat a guanyar el PSPV i a les Illes també s'ha imposat la formació socialista. A la circumscripció de Barcelona, ERC ha aconseguit 3 senadors, Mirella Cortés, Ana María Surra i Robert Masih, mentre que el PSC ha obtingut el quart en joc, Manuel Cruz, fins ara president de la cambra. El candidat de JxCat, Roger Español, ha quedat fora del Senat. A Girona, ERC i JxCat han empatat a dos senadors cadascun, Jordi Martí i Elisenda Pérez en el cas dels republicans i Josep Maria Matamala i Josep Maria Cervera en el de Junts. Pel que fa a la circumscripció de Lleida, també s'hi ha imposat ERC, que enviarà a la cambra alta espanyola Sara Bailac, Miquel Camina i Xavier Castellana. Els quatre senadors lleidatans es completaran amb Maria Teresa Rivero, de Junts per Catalunya. Finalment, a la circumscripció de Tarragona els quatre senadors són Miquel Aubà, Laura Castel i Josep Rufà, d'ERC, i Santiago José Castellà, del PSC. Al País Valencià el PSOE ha estat la força més votada, amb set i per davant dels cinc del PP. A les Illes, el PP ha quedat per darrere del PSIB, que ha guanyat amb tres senadors per dos dels populars. En el còmput general, el PSOE tindrà 92 senadors i el PP 84 als quals cal sumar els tres de Navarra Suma. A les eleccions de l'abril el PSOE en va aconseguir 123, cosa que li permetia dominar el Senat i el PP 54. Vox només n'aconsegueix dos mentre que Ciutadans ha perdut els seus quatre senadors i no en tindrà cap ara. Teruel Existe n'aconsegueix dos

Response: ERC.


Instruction: On van arribar els protagonistes?

Context: Després de dies arribaren a una terra xafogosa on els arbres eren més grans, i els fruits llampaven amb tota mena de coloraines. Hi havia homes negres, i ocells blaus i roses. El cel era més blau, i els balcons es curullaven de dones que saludaven amb els mocadors. La gent cridava. El mot de guerra no el deixaven anar mai, i tothom estava content.,  Fins que un dia van anar-hi de bo de bo, a la guerra. Caminaren força per selves meravelloses. Als àpats, gairebé no menjaven. El dormir era escàs, i els peus sagnaven, perquè les soles del calçat -venut per grans proveïdors milionaris- eren de cartró, esmicoladisses. Però els rius eren bells, sota les immenses cabelleres de les plantes arrapissadores que penjaven dels arbres. I la lluna s'alçava superba i plena damunt la nit plena de fantàstiques lluïssors.,  I heu's aquí que una vegada se sentí sobtadament renou de cavalls en el fresc silenci nocturn. -Vénen!- cridà tothom al campament. -Són els altres! Tothom a punt!- Hi havia un cert desordre, perquè el brogit havia estat impensat.

Response: A una terra xafogosa.


Instruction: Quins partits polítics s'han posat en contacte?

Context: Dirigents d'ERC i del PDECat s'han reunit aquest migdia a la seu d'Esquerra per abordar la crisi oberta després de l'acord de JxCat i PSC a la Diputació de Barcelona, que exclou ERC del govern de la institució. David Bonvehí i Ferran Bel, president i secretari d'organització del PDECat, respectivament, han portat des del començament les negociacions per a la Diputació de Barcelona. Per part d'ERC, hi han assistit el vice-president en funcions de la Diputació, Dionís Guiteras, el secretari de política municipal, Marc Sanglas, i el vice-secretari general d'organització interna, territori i organització, Isaac Peraire. Abans de la reunió, tant JxCat com ERC s'havien fet ofertes mútuament. Esquerra ha dit que estaven disposats a cedir a JxCat la presidència de la Diputació si JxCat trencava amb el PSC. Uns minuts abans, JxCat i el mateix Bel insistien a revertir els pactes municipals amb el PSC. Quan ha acabat la reunió, Bonvehí ha assegurat que ha estat ‘cordial' i que ha servit per compartir les reflexions que les dues formacions han fet al llarg del dia. ‘Mantenir les relacions coordials i anar avançant en els propers mesos i setmanes en múltiples aspectes', ha dit. Preguntat sobre la proposta d'ERC de cedir a JxCat la presidència de la Diputació de Barcelona si deixen de banda l'acord amb el PSC, Bonvehí ha evitat valorar-ho en considerar que ha assistit a la trobada com a membre del PDECa i ha dit que els portaveus d'ERC i JxCat ja ho comentaran. ‘Amb ERC hi ha hagut molt bona relació els últims anys i volem que continuï sent així', ha conclòs. Fonts d'ERC, han explicat que la trobada no ha servit per trobar avenços concrets. Preguntat pels periodistes Sanglas ha comentat que les reunions ‘sempre van bé'. Els republicans han traslladat la proposta de cedir-los la presidència de la Diputació de Barcelona, però el PDECat s'ha mantingut ferm amb la demanda de revertir els acords municipals amb el PSC

Response: ERC i PDECat.


Instruction: Què observa el narrador que fan els altres?

Context: Els bull la sang, els surt pèl moixí; esbotzen les camises, festegen, fan campana…,  Quin gep ha rebut, un! I que bé el torna! No són mancos! Ola! ¡Diu que han fet gimnàstica! Això m'agrada. S'han cuit ells el dinar i l'han fet massa salat… Bona senyal!… El jove deu ser capaç de fer un dinar; deu esguerrar-lo per gallarda ignorància d'aquest art, propi de dones, i deu tenir la valentia de menjar-lo encara que salabregi una miqueta massa.,  La joventut és imprudència, passió, força, temeritat… Ai! Massa poc que en queda, després, de tot això.,  Oh! Me n'alegro, de què aquests minyons vagin a fora, els diumenges, en lloc de migrar-se en un cafè malsà o en pitjor siti! ¡Com se robusteixen! Corren, salten, se duen a cavall!… Què ajogassats estan! Tot això no ho podrien fer a Barcelona, i, no hi ha remei!, la naturalesa els hi obliga.

Response: Esbotzen les camises, festegen i fan campana.


Instruction: A qui vol transformar la tia Paulina?

Context: La tia Paulina voldria fer d'en Melrosada un home elegant i gentil; i, com que ella no creu que res sigui impossible, treballa sense parar. El casament d'en Melrosada i la vidua l'interessa com si es tractés del casament d'ella mateixa: això justifica la visible inquietud que la domina quan tot just apunten les primeres hores de la tarda.,  En Melrosada arriba molt abans que els altres invitats. S'ha fet tallar els cabells i duu un vestit nou. Està agraïdíssim a la tia Paulina. La tia Paulina s'excusa per la conducta observada amb ell a propòsit de les lligacames. En Melrosada somriu.,  -Paulina, vostè és com la meva mare.,  Quan en Melrosada ha dit això, li sembla que pot ser ofensiu per a la tia Paulina.,  -Vostè és la meva germaneta. Per a vostè no tinc secrets. Com ho faria, sense vostè?,  En Melrosada pondera la serietat dels moments. Fa constar que aquest és potser el dia més important de la seva vida: si les circumstàncies li són favorables, avui es decidirà la seva sort.

Response: A en Melrosada.


Instruction: Què es vol estudiar?

Context: Observarem la reacció d'un subjecte i com condicionem el seu estat d'ànim quan restringim la seva llibertat de tria. Ens ajuden el seu company de pis (amb qui hem posat les càmares i preparat l'escenari) i la seva xicota.\nHo fem avui perquè no ha tingut un dia gaire bo a la feina: el seu cap l'ha esbroncat de valent.\nQuan arriba a casa sovint engega la tele, però hem desconnectat l'antena. Com a alternativa escoltarà música. El company ha amagat els discos més animats i ha deixat els més intimistes a la vista. Fixeu-vos, posa un cantautor amb lletres tristes.\nS'adreça a la cuina. Típic. Segons què mengem ens podem animar. Però la nevera és buida i no queda xocolata a l'armari, només troba unes galetes insípides. N'agafa una i la deixa a mig menjar.\nAra truca a la xicota per quedar. Ella dirà que no li ve de gust, que encara està disgustada per l'altre dia. Mireu com s'estranya, però està tan abatut que no discuteix ni pregunta res. Entra en fase depressiva.\nVa cap al lavabo… Un moment, qui ha deixat les fulles d'afaitar i les pastilles de dormir a la vista??… Que algú truqui una ambulància!\nEl company de pis ja era al telèfon, oferint-se a consolar la xicota.,  —>> MICRORELAT FINALISTA DEL MES!!

Response: La reacció d'un subjecte i com condicionem el seu estat d'ànim quan restringim la seva llibertat de tria.


Instruction: Què fa Frank Ripploh un cop s'ha llevat?

Context: Frank Ripploh es desperta. Encara nu, va al replà per robar el diari del veí, però la porta es tanca darrere seu. Després ha de demanar al seu veí que passi pel seu balcó per tornar a casa. A classe, explica als escolars el seu contratemps matinal, imitant el pas d'un balcó a un altre. Aleshores el veiem, amb un abric de pell, entrant al bany on els homes observen el pas d'altres homes masturbant-se. Es tanca en un estand on, assegut, corregeix els quaderns mentre mira per una obertura un home que s'acariciava les natges. Aquest últim surt, un altre home ocupa el seu lloc i introdueix el seu penis al Glory hole.\n,  Després d'una vetllada de bitlles amb els seus companys, va a la sauna a fer-se un massatge. En un cinema, flirteja amb l'home de servei bigotut, a qui porta a casa i amb qui es fa un bany. Estan al llit quan una dona truca a la porta demanant ajuda. L'obre. Apressada, sembla que ha estat colpejada pel seu company. Bernd troba per telèfon la informació una casa que allotja les dones maltractades. Es forma un idil·li entre Frank i Bernd. Frank fins i tot dibuixa un cor a la neu (mentre orina). Bernd vol comprar una casa al camp, però Frank està lligat a la vida de la ciutat. Frank es troba amb un jove i guapo en una plaça. El porta a casa seva, arriba Bernd i els observa sense que ho sàpiguen. Més tard, Frank li explica que, tot i que està enamorat d'ell, no és fidel. Quan Frank es troba a l'hospital després d'una de les seves desventures, Bernd li fa una escena.\n,  The Village Voice la va aclamar com la \primera obra mestra sobre el corrent principal de la vida gai masculina\.\n,  La pel·lícula va rebre el prix Max Ophüls el 1981 i el premi a la millor pel·lícula en llengua estrangera de la Boston Society of Film Critics de 1982 compartit amb Beau-père.\n

Response: Va al replà a robar el diari del veí.


Instruction: Com comença l'argument de la pel·lícula?

Context: Un mutant desconegut entra a la Casa Blanca i intenta assassinar el president, però els agents de seguretat ho impedeixen.\n,  A l'Institut de Charles Xavier, el geni continua buscant el rastre del mutant atacant, i envia la Jean Grey i l'Storm perquè el capturin, mentre ell i en Cyclops visiten en Magneto, que és presoner. En Wolverine, que torna del seu viatge per demanar a en Xavier que torni a llegir-li la ment buscant-hi informació sobre el seu passat, accepta quedar-se al càrrec de la casa durant la nit.\n,  L'èxit de X-Men (2000), tant de públic com de crítica, empeny la Fox a considerar ràpidament una continuació. Tot i que el film ha sortit el juliol del 2000, Bryan Singer pensa en una història per a la continuació des de setembre del 2000. Considera utilitzar el virus Legacy així com el comic book X-Men: God Loves, Man Kills (1982) de Chris Claremont. Singer aprecia la idea d'un malvat humà, en la persona de William Stryker. Bryan i el productor Tom DeSanto consideren aquest X2: X-Men United com L'imperi contraataca de la saga X-Men.Avi Arad anuncia una estrena el novembre del 2002, mentre que David Hayter i Zak Penn s'han compromès per escriure cadascun un script. Combinen a continuació les seves idees en un mateix script. Singer i Hayter finalitzen a continuació un altre script l'octubre de 2001.\n,  El febrer del 2002, Michael Dougherty i Dan Harris són contractats per tornar a escriure l'script de Hayter i Penn. Angel i La Fera s'integren a la història, després són suprimits pel nombre massa important de personatges. El personatge de Dents de sabre és igualment suprimit. A l'script de Hayter, Lady Deathstrike havia de ser Anne Reynolds, un personatge del comic God Loves, Man Kills. A més, després de l'èxit de l'Ombra de l'odi, per al qual Halle Berry rep l'Oscar a la millor actriu, el seu personatge de Storm és més desenvolupat. Per falta de pressupost, els Sentinels i la sala dels perills són retirats del guió, com al primer film.\n,  Per al paper de Diablo, Ethan Embry i Neil Patrick Harris havien estat considerats abans que Alan Cumming no fos escollit.\nDiversos personatges són encarnats per actors diferents del primer film: Aaron Stanford reemplaça Alex Burton al paper de Pyro, Katie Stuart reemplaça Sumela Kay al paper de Shadowcat mentre que Kea Wong reemplaça Katrina Florece al paper de Jubilé.\n,  El rodatge comença el 17 de juny de 2002 a Vancouver, Canadà.\n,  El film ha estat ben acollit per la crítica, recollint un 88 % de crítiques favorables, amb un resultat mig de 7,4⁄10 i sobre la base de 222 crítiques recollides, en el lloc Rotten Tomatoes. En el lloc Metacritic, obté un resultat de 68⁄100, sobre la base de 37 crítiques recollides. l'any 2008, la revista Empire el situa al lloc 432 a la seva llista dels 500 millors films de tots els temps.\n,  Llevat d'esment contrari, aquesta llista prové d'informacions d'Internet Movie Database.\n

Response: Un mutant desconegut entra a la Casa Blanca.


Instruction: Quin any va néixer Berta Errando?

Context: Berta Errando (Barcelona, 1977) és una actriu catalana, coneguda pels seus papers a Laberint d'ombres i la família Super3 del Club Super3 en el qual interpreta Àlex, la inventora.,  Berta Errando va néixer a Barcelona, de ben petita s'inicia en el món de la dansa fins que el 1995 comença els seus estudis superiors a l'Escola Superior d'Art Dramàtic (l'Institut del Teatre de Barcelona). L'any 1999 aconsegueix una beca Erasmus per a estudiar a la Rose Bruford College, Londres.,  Es llicencià el 2000 sent la promotora de la companyia britànica Vacuum Activity amb la que crea cinc espectacles participant, entre d'altres, a The British Visual Theatre Festival i The Stoke Newington Festival.,  El 2003 torna a Barcelona i treballa a Televisió de Catalunya i al Teatre Nacional de Catalunya.,  Entre el 2004 i el 2005 passa temporades a Milà treballant amb Luca Ronconi i al Teatro di Milano. Al mateix temps participa com a actriu i dramaturga a l'espectacle de creació \Homenaje\ dirigit per Simone Toni i produït per l'Orchestra Internazionale d'Italia.,  Al Mono Festival 2006 de Castelldefels, estrena \Deliris\, un espectacle en solitari escrit per ella mateixa, amb el que farà una petita gira, tornant el 2007 a la ciutat que la va veure néixer com a actriu, Londres, participant a Femenine Touches, un festival d'artistes femenines on estrena una peça de teatre breu dirigida per ella mateixa.,  Des de fa casi 15 anys treballa al programa de televisió Club Super3 dirigit per Gerard Hausmann i produït per Televisió de Catalunya.,  El 2009 co-protagonitza l'obra \Camp de Batalla\ sobre la guerra de Bòsnia, de Matéi Visniec, dirigida per Juan Carlos Martel i produïda per la Factoria Escènica Internacional. El mes d'abril guanya el I Certàmen de Textos Teatrals Vila de Gràcia amb l'obra \Xàndal\ que produïda per Melanina Teatre s'estrena a Terrassa i fa temporada a la Nau Ivanow, Barcelona.,  En el món del cinema, Berta Errando, ha treballat sota les ordres de Bigas Luna a Jo sóc la Juani realitzant un paper secundari, així com en algunes produccions britàniques i catalanes. Entre les seves qualitats destaca el domini del català, castellà, anglès i italià.

Response: L'any 1977.


Instruction: Com es diu el personatge a qui es dirigeix el protagonista?

Context: -Jani meu, què penses? mira el Sant Crist! Mira com t'ha salvat! Dóna-li les gràcies! ¡Agenolla't! tremola! plora! prega! ¿que no estàs content?,  -Massa!,  -Que no li estàs agraït a Déu?,  -Molt.,  -Doncs senya't! Què fas? ¿Que no te'n recordes?,  -No! només em recordo que diu «dels nostres enemics».,  -Doncs què et passa? Què tens tan parat? Jani meu, que no m'estimes?

Response: Jani.


Instruction: A què es dedica Agnès Gruart?

Context: Agnès Gruart i Massó (Sils, 25 de maig de 1962) és una catedràtica de Fisiologia de la Universitat Pablo de Olavide de Sevilla. És la primera catedràtica a l'àrea de Ciències Experimentals d'aquesta institució.,  La professora Gruart es va llicenciar en Psicologia per la Universitat Autònoma de Barcelona en 1988, on posteriorment va obtenir el grau de doctora i investigadora i va realitzar un màster en Neurociència també en aquesta mateixa institució. Va completar la seva formació en diversos centres d'Anglaterra, Estats Units i Alemanya. Entre la seva obra destaquen diversos articles científics relacionats amb els mecanismes neuronals que subjauen a l'aprenentatge associatiu clàssic i instrumental.,  En allò referit a activitats de caràcter científic professional, cal esmentar que va començar sent professora ajudant (1988-1989) a la mateixa universitat en la qual es va llicenciar en Psicologia. Va ser Becària F.P.I i becària de projecte a la Universitat de Sevilla entre els anys 1990 i 1994, després passà a ser professora associada des de 1995 fins a 2002, primer a la Universitat de Huelva i posteriorment a la Universitat Pablo de Olavide de Sevilla, en la qual després va exercir el càrrec de professora titular d'universitat fins a 2010.,  A data de 2017, dirigeix una línia de recerca sobre les bases cel·lulars i fisiològiques de l'aprenentatge i la memòria, basada en experiments realitzats amb diverses espècies animals (ratolins, rates i conills). La seva meta principal radica a trobar quins canvis fisiològics es produeixen a conseqüència de l'adquisició d'una nova resposta motora i cognitiva. Ha publicat més de 60 articles en revistes indexades de l'especialitat i ha realitzat notables aportacions al model del condicionament clàssic del reflex corneal, que utilitza per als seus estudis. Un dels seus treballs va ser seleccionat com un dels 10 troballes en ciència més rellevants de l'any 2006 en la classificació anual que realitza la revista Science. Aquesta troballa va consistir en una de les primeres demostracions de la relació entre el procés de potenciació a llarg termini (LTP) registrada en estudis in vitro amb els processos de memòria d'un ratolí, que al seu torn havien estat registrats en viu durant una tasca d'aprenentatge. També ha publicat diversos articles de divulgació, a més d'impartir cursos i seminaris en temes de la seva especialitat. En els seus treballs manté una sèrie de col·laboracions amb grups espanyols i estrangers, i participa en diversos projectes nacionals i internacionals.,  En 2015 va ser triada presidenta de la Societat Espanyola de Neurociència, càrrec que va ocupar durant quatre anys, dos com a presidenta electa i altres dos com a presidenta de la SENC.,  Així mateix, la doctora Gruart és membre de diverses societats científiques, amb les quals col·labora activament. Va contribuir a la creació de l'Associació de Dones Científiques i Tecnòlogues (AMIT), forma part de la junta directiva (a data de 2017). A més a més, ha estat representant espanyola del Ministeri d'Educació i Ciència en el European Medical Research Councils (EMRC) i en la European Science Foundation, així també ha estat membre del comitè executiu d'aquesta institució.,  Va participar també com a ponent en la sisena edició del cicle d'Iniciativa Sevilla Oberta: “L'educació en valors. Com aconseguir que l'ètica sigui la pedra angular del funcionament diari de la nostra societat a tots els nivells?” el dilluns 22 de febrer de 2016 en el Saló d'Actes de la Fundació Cruzcampo. Agnès Gruart és integrant de l'Associació Iniciativa Sevilla Oberta des que es va fundar, l'any 2006.,  Agnès ha dut a terme una labor de reivindicació de la importància de la dona en la ciència. Concretament, ha realitzat estudis que demostren que la taxa de dones que completen la seva formació universitària és major que la d'homes, però el nombre d'homes amb doctorat supera al de dones. D'altra banda, en la \Noche Europea de l@s Investigador@s\, un projecte organitzat per diferents universitats i associacions andaluses i finançat pel Programa Marc de Recerca i Innovació H2020 (2014-2020) de la Comissió Europea de les accions Marie Sklodowska-Curie, Agnès va organitzar diverses activitats per il·lustrar la falta de participació i ocasional invisibilització de les dones en el desenvolupament científic.

Response: És catedràtica de Fisiologia de la Universitat Pablo de Olavide de Sevilla.


Instruction: L'Andreu volia muntar el cavall?

Context: -Jo no!- a la fi va respondre, fent un esforç.,  -Home, no feu el bot. ¡Ja ens durà a tots dos l'euga!,  -Jo no!,  -Prou! o pugeu o me'n torno a vila!- va dir-li, reptant-lo.,  L'Andreu, esporuguit, va pegar un bot i pujà a l'animal.,  -Agafeu-vos bé i amunt- va manar-li el metge, perquè coneixia que l'Andreu no gosava ni tocar-lo; -agafeu-vos bé que si la neu és glaçada i l'animal rellisca pendreu mal!,  -Tant de bo!- i va esclafir un plor que feia fredat. El metge provà de girar-se per guaitar-lo i l'Andreu s'ajupia avergonyit. Feia feresa veure aquells dos homes cavalcant un mateix animal, passant per la carena entre cimals, collades, espadats i gorgues. El plor de l'Andreu s'esvaïa amb ufana en l'aire gebrat, i orfe de les remors dels xaragalls i fontinyols que eren tots glaçats.,  A la fi, l'Andreu, més serè, arraulit rera del metge i alliberat de sa mirada, va esdevenir coratjós i cercà el consol de la confessió que no havia pogut fer a la seva dona.,  -Ja li diré, senyor metge! Ha passat ben bé allò que vostè va dir-me. ¡Ho va ben endevinar! Anar-se'n la dona i i començar la vella a donar-li sopes i emmalaltir-se el filló ha set tot u! Si l'hagués vist tenia unes galtes de farro! i ara sempre malganós. Per res fa el botell! Avui sembla que s'aixereix, demà torna a quedar esbarrellat que sembla un mort. De sobte li ve un ofec com si tingués mal de costat cobert. N'hi han fet d'untures d'oli de lluert! I res!… Que si són cucs, que si són les dents, que si l'enyorament! ¡Quina malaltia més surmia i més maimona! A voltes penso que quan el mal els deix els don requinca!

Response: No.


Instruction: Qui és l’home bo?

Context: ‘L'home bo‘ és la figura imparcial que, quan s'escau, pren decisions inapel·lables en la pilota valenciana i, alhora, és el títol de la primera obra de teatre dedicada a aquest esport tradicional. Un treball de la Companyia Caterva Teatre, sota l'aixopluc de les residències artístiques Graners de Creació. Què podem fer aquest cap de setmana: deu propostes Els actors i directors Jaume Ibáñez, Robert de la Fuente i Fernando Soler fan una barreja de ficció i realitat documentada minuciosament: durant un any, han cercat imatges, enregistraments, biografies i anècdotes de jugadors històrics, actuals i mítics, i han contactat amb especialistes i afeccionats. La funció mostra l'esport professional i el seu impacte social, econòmic i moral, des de la postguerra fins a l'actualitat, a través de tres jugadors cèlebres de la modalitat d'escala i corda: Alberto Arnal, Quart; Julio Palau, Juliet; i Antonio Reig, Rovellet. Tots tres protagonitzen una història d'amistat, rivalitat i amor travada en els trinquets i amarada de tot allò que envolta i configura la pilota valenciana: Els sentiments, els esforços, el vocabulari, la política, els mites, el tarannà de la gent, la humilitat, les travesses, el contacte intergeneracional, i més. De fet, utilitza el lèxic i l'explica en clau divulgativa: s'hi parla de dau, cadafal, dels rojos i els blaus, de ferir, d'arruixar, etc. S'hi senten expressions lligades a l'esport i arrelades a l'imaginari col·lectiu, com ‘va de bo', i altres més actuals, com ‘va de dona', que s'utilitza d'ençà de la incorporació de la dona a la pilota. I hi citen les modalitats, des de la perxa a la galotxa passant per la desapareguda vareta de Borriol. I, per altra banda, apareixen amb determinació el rerefons del franquisme i la resistència, els excessos de poder, els diners i l'esperança. Tot, però, amb una perspectiva que vol defugir tòpics, des del present. Per exemple, no bada a mostrar la pilota valenciana com un esport que no sempre ha fet bandera del sentiment identitari, ans al contrari, explica que si bé el trinquet ha estat un espai de resistència social i lingüística contra la dictadura, on el poble es podia sentir lliure en aparença, el joc ha sobreviscut, en part, parell a l'evolució del gust per les apostes, amb els seus alts i baixos. Fet i fet, Caterva Teatre proposa L'home bo com un homenatge a la pilota valenciana i a una manera de viure arrelada a la terra, a més d'una reflexió sobre el passat més recent, per aprendre dels errors

Response: La figura imparcial que pren decisions inapel·lables en la pilota valenciana.


Instruction: Qui és el nou president?

Context: Nou xoc entre ERC i JxCat arran de les eleccions del 26-M. Carles Isús s'ha convertit altra vegada en president del Consell Comarcal del Pallars Sobirà, després que en la sessió extraordinària del ple l'ens hagi aprovat una moció de censura per apartar Gerard Sabarich, de JxCat, del càrrec. El text, presentat per la coalició Fem Municipi-ERC, ha tirat endavant amb els nou vots a favor d'aquesta formació i dos més d'ex-consellers de Junts per Catalunya que van abandonar aquest grup i ara formen part de la corporació com a no adscrits, entre els quals el mateix Isús. Precisament sobre aquesta qüestió, Sabarich els ha criticat per, ha dit, prioritzar ‘el poder pel poder', motiu pel qual els ha titllat de ‘trànsfugues'. Mentre, el nou president comarcal ha explicat que les desavinences s'han produït arran del ‘poc respecte' que ha tingut l'equip de govern sortint amb la continuïtat del projecte que s'estava duent a terme en l'anterior legislatura, amb ell al capdavant del consell comarcal. El president sortint i batlle de Rialp ha dit que amb l'aprovació de la moció de censura en contra seva ‘s'ha escrit la pitjor pàgina de la història política del Pallars Sobirà'. També ha afirmat que ‘és un dia trist' i que es tracta d'una mesura ‘injusta i innecessària' perquè, ha afegit, no han passat ‘ni cent dies per poder avaluar l'acció de govern'. A més, ha etzibat que el seu successor en el càrrec, Carles Isús, i un altre dels representants que tenia JxCat a l'ens són ‘trànsfugues' per haver abandonat el grup i haver protagonitzat un ‘assalt al poder' per, ha conclòs, ‘governar a qualsevol preu' i amb la ‘complicitat' de la coalició de Fem Municipi-ERC. Per la seva banda, el nou president del Sobirà ha criticat que l'anterior equip de govern no hagi ‘respectat' el projecte de comarca iniciat en l'anterior mandat. Per aquest motiu, ha continuat, no es considera ‘trànsfuga' i ha defensat la seva decisió de marxar del grup de JxCat pel ‘desacord' que tenia amb la gestió que s'estava fent de l'ens, constituït el 9 de juliol passat. Isús també ha proposat que el consell de batlles sigui el marc per decidir quines són les demandes que s'han de traslladar al govern en benefici d'aquest territori, deixant al marge, ha dit, els partits polítics que cadascun d'aquests càrrecs electes representen. Finalment, ha posat la sanitat, les comunicacions, i la racionalització de les normatives existents com alguns dels eixos del seu programa. Mentre, els dos consellers de Som Poble s'han abstingut a la votació de la moció de censura perquè no volen entrar en cap ‘guerra de partits', segons ha explicat el seu portaveu, Raimon Monterde. A més, el també batlle de Sort ha lamentat que, com a conseqüència de tot plegat, JxCat hagi trencat el pacte d'estabilitat que tenien a l'ajuntament, pel qual la seva formació governava en minoria. Tot i això, Monterde ha afirmat que es continuaran ‘buscant consensos' per tirar endavant els projectes necessaris pel municipi. Finalment, el portaveu de la coalició Fem Municipi-ERC al Consell Comarcal del Pallars Sobirà, Josep Queró, ha desitjat ‘tots els èxits' al nou president de l'ens i ha explicat que el seu grup va decidir presentar una moció de censura perquè l'equip de govern que hi havia a la corporació ‘era inexistent' en no comptar, ha assegurat, amb prou suports per tirar endavant un projecte polític per a la comarca. Un cop aprovada la moció de censura, Isús ha recuperat el càrrec de president del consell del Sobirà, que ja havia ostentat des del mes de novembre de 2016 i fins a les eleccions municipals del 26-M. A més d'ell, el batlle de la Vall de Cardós, Llorenç Sànchez, també s'ha quedat a l'ens comarcal com a no adscrit, amb la qual cosa JxCat compta actualment amb sis representants dels vuit que va aconseguir en els darrers comicis. Pactes amb el PSC: on s'han perjudicat mútuament JxCat, ERC i la CUP

Response: Carles Isús.


Instruction: Qui es va fer fonedissa?

Context: La famosa escriptora de novel·les policíaques (Agatha Christie) va desaparèixer de forma misteriosa durant onze dies l'any 1926. Sobre aquesta realitat la pel·lícula desenvolupa una història que comença amb la petició de divorci que li fa Agatha Christie (Vanessa Redgrave) al seu marit Archibald (Timothy Dalton). Veient el seu matrimoni arruïnat, Agatha es refugia en un balneari sense deixar les seves dades. Tot el país la cerca, ja que es tracta d'un personatge famós i estimat. Al final serà un periodista americà (Dustin Hoffman) qui la trobi i qui l'ajudi a superar les contrarietats.\n,   Agatha  va ser generalment molt ben rebuda per la crítica, i té una ràtio del 82% a Rotten Tomatoes. No a tots els crítics els va agradar la pel·lícula, tanmateix. Roger Ebert del Chicago Sun-Times va donar la pel·lícula dos i mig sobre quatre i deia als lectors que la relació entre Christie i el periodista americà \no és real. No té cap moment profundament sentit...és profundament sobreactuat.\\n

Response: La famosa escriptora de novel·les policíaques.


Instruction: A què es va dedicar Teresa Vives?

Context: La beata Teresa Vives i Missé, en religió Casta de Jesús (Arenys de Mar, 1866 - Madrid, 1936) va ser una monja catalana, de la congregació de les Adoratrius Esclaves del Santíssim Sagrament i de la Caritat; va morir màrtir en començar la Guerra civil espanyola i ha estat proclamada beata per l'Església catòlica.,  Teresa Vives va néixer a Arenys de Mar el 20 d'abril de 1866, en el si d'una família benestant (el seu pare era advocat). Teresa era la petita de quatre germans que vivien a una casa del carrer de Bonaire.,  Va iniciar la seva vocació als catorze anys, al col·legi de Nostra Senyora de l'Ensenyança a Calella on hi havia la comunitat de religioses de la Companyia de Maria. Els quatre anys en aquella casa van fer que aprofundís en les seves conviccions, sota la direcció espiritual del pare Joaquim Ma. de Llavaneres, prenent la decisió de ser religiosa i dedicar-se a l'ensenyament.,  Per influència del seu mentor, escriu a la superiora de les Adoratrius de Madrid i li manifesta la seva voluntat d'ingressar a la congregació religiosa. Una cosina seva, la germana Llum, ja era adoratriu, i sembla que la germana gran, Joaquima, també era religiosa aleshores.,  El maig de 1885, va ingressar a les Adoratrius Esclaves del Santíssim Sagrament i de la Caritat de Madrid, fent la professió perpètua l'any 1894 i prenent el nom de Casta de Jesús. Fou de les primeres fundadores de la casa-col·legi de Roma, en la qual hi va residir diversos anys, i superiora de diverses cases de l'institut i membre de la cúria general.,  Morí assassinada el 10 de novembre de 1936 a Madrid, en els inicis de la guerra civil. Pocs abans havia tingut l'oportunitat de traslladar-se a Barcelona, però va preferir quedar-se a Madrid, al costat de les seves germanes en la congregació. Quan es veieren obligades a deixar la Casa General el 28 de juliol de 1936, confiscada per a destinar-la a hospital de sang, Casta de Jesús s'allotjà en una casa particular. Tanmateix, la situació s'allargava i, assabentada que un bon nombre de germanes s'havien instal·lat en un pis del carrer Costanilla, va expressar el desig d'instal·lar-s'hi. La superiora era Manuela Arríola i la comunitat reunida quedaria formada per 23 germanes.,  El 9 de novembre, a mitja tarda, les sirenes anunciaren un bombardeig. Les germanes baixaren per anar al refugi, però no hi arribaren: els milicians, coneixedors des del setembre anterior de la seva presència a l'immoble, els ho van impedir. En la confusió prèvia, un milicià havia mort d'un tret en ple carrer i les germanes van ser acusades d'haver-lo matat.,  Les traslladen a la txeca propera del carrer Fomento; allí són sentenciades a mort. En la matinada del 10 de novembre, en diferents camionetes les porten al cementiri de l'Est, al límit entre Madrid i Vicálvaro, on són afusellades.,  Les seves restes es troben avui a la casa general de l'orde a Madrid. El papa Benet XVI, la va beatificar el 28 d'octubre de 2007 juntament amb 497 màrtirs més.

Response: Va ser monja.


Instruction: Quantes persones s’han de trobar?

Context: 14 personatges es citen al \km zero\, a la Puerta del Sol de Madrid, però acabaran trobant-se inesperadament amb qui no s'han citat. La pel·lícula narra les històries i els canvis que es produeixen en les vides dels personatges per aquestes trobades fortuïtes que transcorren en el dia més calorós de l'estiu. Les trames, embullades inicialment, s'aniran aclarint amb humor i erotisme fins a l'arribada de la nit quan una tempesta netejarà l'atmosfera vergonyosa del dia\n,  Marga (Concha Velasco), una dona madura farta que el seu marit prefereixi el treball, decideix citar-se en el km 0 amb Miguel (Jesús Cabrero) un ben equipat prostitut. Tot va bé fins que, després d'haver-se ficat al llit amb ell, comença a sospitar que Miguel podria ser el fill que va abandonar amb els seus avis quan era jove.\n,  Roma (Cora Tiedra) és una adolescent enamorada de Mario (Tristán Ulloa), el nuvi del seu germana Amor (Silke). Mario treballa de cambrer en un bar de la Puerta del Sol que és el lloc on tots els personatges de la pel·lícula acaben trobant-se. Amor té una idea fixa: casar-se amb Mario. Però el noi no està molt interessat perquè té plans per a comprar-se un local i instal·lar una botiga de fotos i casar-se només és una complicació. Amor acabarà trobant-se amb un policia una miqueta eixelebrat (Roberto Álamo) que resulta ser un antic amor de la infància que la deixa dubtant sobre la conveniència de començar una nova relació.\n,  Pedro (Carlos Fuentes) és un somiador que ve a Madrid per a ser director de cinema. Citat amb una amiga de la seva germana, Silvia (Mercè Pons), una actriu en problemes i desesperada per la seva falta de projectes, de camí a la Puerta del Sol es troba amb Gerardo (Georges Corraface). Gerardo és un director de teatre famós qui, en explicar-li Silvia la seva situació, decideix ajudar-la el que motiva que l'actriu oblidi la cita que havia concertat amb Pedro. Mentrestant, Pedro es troba amb Tatiana (Elisa Matilla), una prostituta que ha anat a la Puerta de Sol per trobar-se amb un client, Sergio (Alberto San Juan), i l'acompanya a casa pensant que és l'amiga de la seva germana. En tant Sergio, un tímid oficinista que es casarà i no vol arribar sense experiència a la nit de noces, espera a la Puerta del Sol i es troba amb Máximo (Armando del Río). Máximo, que s'havia citat per internet amb Bruno (Victor Ullate Jr.) per a mantenir sexe anònim, en adonar-se que ni la seva cita ni la de Sergio arribaran, marxa al bar de Mario amb Sergio. Finalment Bruno es troba per casualitat amb Benjamin (Miquel García Borda), un romàntic empedreït, fill de Marga i company de pis de Miguel, que s'enamora de Bruno a primera vista i es fa passar per la seva cita anònima.\n

Response: 14 personatges.


Instruction: Qui són els protagonistes?

Context: Sabina i Jovany, joves adolescents hondurenys, es tornen a veure a la frontera entre Mèxic i Guatemala, després d'estar separats alguns anys. Ella vol arribar als Estats Units i ser una gran cantant; ell s'ha convertit en membre de la Mara Salvatrucha, una banda violenta.\n,  A la frontera, han de fer front a l'explotació i l'assetjament en una societat dominada per madames i proxenetes, funcionaris consulars, autoritats d'immigració, l'exèrcit i la Mara Salvatrucha. Els que governen organitzen el tràfic de drogues; els de nivells inferiors també es beneficien del proxenetisme o explotar els migrants il·legals.\n,  Sabina travessa un moment difícil i una complicada relació amb Jovany per intentar travessar la frontera dels Estats Units i convertir-se en cantant. Fa una carrera professional en un local de strip-tease despullant-se i cantant davant la multitud. Sovint també se li paga per entretenir a les festes. Els oficials corruptes de control de fronteres que treballen entre Guatemala i Mèxic fan festes a la frontera que Sabina és l'encarregada d'entretenir. Utilitza aquestes oportunitats per intentar travessar la frontera, però sempre se li nega. També és maltractada pel control fronterer i fins i tot és violada per un dels oficials. Aquest oficial la viola violentament i l'estrangula amb el cinturó. Hi ha moltes dificultats que Sabina ha de superar en els seus intents de travessar la frontera i, finalment, entrar als Estats Units per continuar la seva carrera de cantant.\n

Response: Sabina i Jovany, uns joves adolescents.


Instruction: Qui és Heimdallr?

Context: En la mitologia escandinava, Heimdall (Heimdallr en nòrdic antic, el prefix Heim- significant 'llar, casa', mentre que el significat del sufix -dallr és desconegut) és el déu guardià en la mitologia nòrdica. És fill d'Odin i de nou gegantes que el nodriren amb sang de porc senglar. Posseïa una vista aguda, un fi sentit i podia estar sense dormir uns quants dies. La seva percepció era tan extraordinària que sentia créixer l'herba, raó per la qual se li va designar guardià de la casa dels déus, Asgard, i del Bifrost, l'arc de Sant Martí que hi fa de pont.,  Segons la mitologia nòrdica, amb una banya anomenada Gjallarhorn, que Odin li va regalar, anunciarà el combat entre déus i gegants, després del qual sobrevindrà la fi del món, el Ragnarok. Heimdal intervindrà en la lluita, en què serà mort pel déu maligne Loki, tot i que serà símbol de poder perquè serà l'últim déu a caure en el Ragnarok. Una tradició nòrdica diu que va baixar a la Terra i va engendrar tres dones, els tres llinatges (castes): prínceps, súbdits i serfs.,  Origen i història d'Heimdall,  En el transcurs d'un passeig a la vora del mar, Odin va veure un cop nou belles gegantes, les donzelles de les ones, Gialp, Greip, Egia, Augeia, Ulfrun, Aurgiafa, Sindur, Atla i Iarnsaxa, profundament adormides en les blanques sorres. El déu del cel va quedar tan enamorat de les belles criatures que, com relaten els Eddas (relats que descriuen els mites nòrdics), se'n va casar amb les nou i es van combinar, en el mateix moment, per portar al món un fill que va rebre el nom d'Heimdall.,  Les nou mares van procedir a alimentar el nadó amb la força de la terra, la humitat de l'amor i la calor del sol, una dieta que va demostrar ser tan enfortidora que el nou déu va adquirir un creixement complet en un espai de temps increïblement curt i va córrer a unir-se al seu pare a Asgard. Va trobar els déus observant amb orgull l'arc de Sant Martí del pont Bifrost, que acabaven de construir amb foc, aire i aigua, els tres materials que encara es poden veure en aquest extens arc, on brillen els tres colors principals significatius d'aquests elements: el vermell representant el foc, el blau l'aire i el verd les fresques profunditats del mar.

Response: El déu guardià en la mitologia nòrdica.


Instruction: Qui és la protagonista?

Context: Una científica anomenada Susan McAllester cerca la cura per a la malaltia d'Alzhèimer tot experimentant amb tres taurons en una plataforma que es diu Aquàtica, que hi té un equip de treball. Quan un home anomenat Russell Franklin finança el necessari per a l'experiment, comença l'aventura. Després d'experimentar amb un tauró al laboratori, comproven una teoria per a la cura d'Alzhèimer, que consisteix a extreure del cervell del tauró un complex proteínic, capaç de reactivar les neurones del cervell. Davant l'error d'un dels membres de l'equip, l'animal aixeca el cap i li mossega un braç. En intentar Carter Blake disparar el tauró, la doctora McAllester pressiona un botó que allibera el tauró al mar, mutat, amb un cervell més gros, més intel·ligent. Segons explica posteriorment, s'han tornat intel·ligents a causa de l'augment de mida de llurs cervells.\n,  Intentant traslladar en mig d'una tempesta l'home ferit, el pugen en un helicòpter, però cau a l'aigua, ja que el mecanisme d'ascensió del cable de l'helicòpter s'avaria. Un dels taurons mossega la llitera encara subjectada al cable, arrossegant el ferit, juntament amb l'helicòpter, fent-lo col·lidir contra la part superior del complex, que esclata. El tauró, entrenat, empeny la llitera cap al vidre de la part inferior del complex, que es trenca i comença a inundar i enfonsar les instal·lacions.\n,  Els supervivents hauran de sortir de la plataforma i tractar d'escapar dels taurons que aguaiten abans que sigui massa tard. Els tres subjectes del laboratori (tres taurons makos, dos mascles d'uns 7 o 8 metres i una femella de 14 metres) no posaran les coses gaire fàcils als membres del laboratori que, un a un, aniran sent l'aliment dels taurons. A mesura que s'esforcen per sortir-ne, cadascun haurà d'anar matant els taurons d'una manera diferent per no morir menjat: el primer és matat pel cuiner de la plataforma (que a més a més és predicador), que fa esclatar el forn de la seva cuina, i crema el tauró. El segon el mata la mateixa doctora McAllester en pujar a la seva habitació per tractar de recuperar els antecedents de la seva investigació, i es veu obligada a electrocutar-lo amb un cable d'una bombeta. El tercer és assassinat al final, el pla era matar-lo disparant-li un arpó, el cable del qual estava connectat per un extrem a la terminal negativa d'una bateria elèctrica, de mode que esclatés en connectar l'extrem lliure del cable a la terminal positiva de la bateria, però el tauró és massa lluny com per apuntar-lo, així que la doctora s'ofereix com a ham per apropar-hi el tauró: Carter, en adonar-se'n, intenta d'aturar-la, però hi arriba tard i no pot disparar el tauró. Aconsegueixen matar els tres esquals quan només en quedin dos, de supervivents.\n

Response: Una científica anomenada Susan McAllester.


Instruction: Qui és Juanma Moreno?

Context: El president d'Andalusia, Juanma Moreno, ha fet unes declaracions polèmiques declaracions en què ha dit que la Generalitat margina ‘els andalusos residents a Catalunya' i ha amenaçat d'acudir a la via judicial per ‘defensar-los'. Moreno, que governa amb els vots de Ciutadans i Vox, s'ha reunit aquest matí a Barcelona amb la Federació d'Entitats Culturals Andaluses i, més tard, ha anat a Terrassa en el dia de Convivència Andalusa. El president andalús ha dit que el seu executiu ha d'estar ‘molt a prop i al costat dels andalusos que van emigrar als anys seixanta i setanta', que a calculat que, en el cas del Principat, són més de mig milió. I s'ha atorgat el dret de representar-los quan ha dit que la Junta d'Andalusia ‘no permetrà que es trepitgin les tradicions i es trepitgin i menyspreïn els drets dels andalusos residents a Catalunya'. Moreno no ha aclarit amb quin argument s'atorga aquesta representació d'uns ciutadans que no han tingut l'ocasió de votar-lo. Moreno ha dit: ‘Per molt que hi hagi un govern clarament independentista, que vol marginar els catalans d'origen andalús, el govern d'Andalusia serà dic de contenció i contrapès. Naturalment que vindrem i exigirem que es respectin els drets dels andalusos i es respectin les seves tradicions i la seva cultura, que és la nostra cultura i la nostra llengua.' Moreno ha recordat que ell va néixer a Barcelona: ‘Van ser molts els andalusos que vam buscar progrés i benestar a Catalunya. Alguns vam tornar i alguns altres es van quedar. Els que es van quedar, necessiten aixopluc i suport del seu govern. I en tindran. Tindran un govern amic.

Response: El president d'Andalusia.


Instruction: Què va dipositar a la bossa en Joanín?

Context: -No res!,  I vulgues no vulgues En Joanín, per ordre del seu pare, va posar-li quatre duros al sarró on duia un bocí de pa bru, un tros de formatge i un flabiol llardós que no tocava.,  Passada la dolor, i davant el munt de dies que En Guim havia de romandre al llit estirat i quiet, va esclatar la meditació. Una cosa nova per ell que mai no havia fet. Sospesava les coses. Heu's ací un hom que tot el dia estava absort amb ses idees.,  En aquella cambra petita i fosca sempre immòbil, sentint la remor del riu i de tant en tant l'esquelleig dels ramats que pasturaven a les muntanyes veïnes, En Guim comptava les hores que la campana esquerdada del cloquer de l'església li anava dictant. A poc a poc, a mesura que es trobava millor es reviscolava esborrant-se-li la idea d'aquell cementiri reduït que hi havia al costat de l'església, amb una reixa a la porta perquè els porcs no hi poguessin entrar a mudegar la terra sagrada. Ara, ja no té por de morir-se i fins pensa que, fet i fet, pot molt bé esperar-se a la quaresma per confessar-se, i això que era la primera cosa que volia fer en sortir de casa. Ço que li feia rau-rau i de tant en tant el feia esgarrifar, era el pensament que si ell arribava a morir d'aquella caiguda, el seu fill no hauria tingut el gust que tantes voltes li havia demanat i que ell li havia promès: anar a caçar un ós! Demés, tan bon punt pogués tornar a trescar per aquelles muntanyes alteroses i solitàries, calia que sempre se'n dugués En Joanín per a transmetre-li com allò més preat de la seva vida i com la joia més estimada del seu humil patrimoni; la destresa de la cacera de l'ós.,  -Ves si arribo a morir! ¡Ara fóra soterrat i el meu fill sense altre ofici que el de pastor! ¡I sense altre eina que el mandró! galan vida!

Response: Quatre duros.


Instruction: Quant fa que s'ha desvetllat?

Context: És hora de llevar-se. M'he despertat fa una estona, i és que avui estic especialment nerviós. Tinc un control! L'avantatge és que no m'he de moure de casa: és d'aquests controls que contesto a l'ordinador via l'examinador virtual. És tot un privilegi que el meu institut sigui dels primers a implantar el nou mètode d'aprenentatge amb les Aules Virtuals Minerva. Ens permet quedar-nos a casa alguns dies per anar treballant els diferents continguts al nostre ritme. De fet, de tots els temes proposats anem triant els que més ens interessen, busquem informació al campus virtual i a la xarxa, i prepararem nosaltres el que explicarem a la resta de la classe.\nPerò, tornant al control d'avui, la veritat és que no he tingut temps de preparar-me tot el temari, així que m'he fet una “xuleta” amb lletra gran i l'he enganxada a la paret, darrera la pantalla. La profe no ho podrà veure amb la webcam…,  Això va força bé, me n'estic sortint! I només he mirat dos cops a la paret…,  Ja està! Uff, quin pes m'he tret de sobre.\n– Molt bé Pere, ja hem acabat. Ara si us plau, podries agafar la webcam?\n– Com?\n– Has de saber que tot i no estar amb tu, els mestres sempre ens adonem de certes coses, certs tics, certes mirades,  … Si us plau, gira la webcam i mostra'm els mobles i les parets del teu voltant.\nMerda!

Response: Una estona.


Instruction: A què es va dedicar Anna Maria Martínez?

Context: Anna Maria Martínez Sagi (Barcelona, 16 de febrer de 1907 - Santpedor, el Bages, 2 de gener de 2000) fou una poeta, sindicalista, periodista, feminista i atleta republicana catalana.,  Va néixer al si d'una família de l'alta burgesia barcelonina, filla de Josep Martínez i Tatxé (Barcelona 1871), industrial tèxtil, i de Consol Sagi i Barba, de Barcelona; neboda d'Emili Sagi i Barba. Mantingué una relació sentimental amb l'escriptora Elisabeth Mulder, però la família aconseguí de separar-les. Va ser una de les periodistes més importants de la república, juntament amb Josefina Carabias. Va entrevistar tota mena de personatges, de rodamons i prostitutes, fins a polítics catalans. Són especialment interessants els seus reportatges sobre el sufragi femení, que en la seva època era un tema controvertit, perquè a molts progressistes, incloses algunes feministes, els feia por que les dones acabessin votant allò que els manessin llurs marits o bé el mossèn. També va ser molt destacada la seva labor com a reportera en la Columna Durruti.,  A part de la seva feina com a periodista, també va publicar alguns llibres de poemes, que en el seu moment tingueren un gran èxit. El seu estil s'acosta al d'algunes poetes de l'Amèrica Llatina com ara Juana de Ibarbourou, Alfonsina Storni o Gabriela Mistral, d'una marcada desesperació i angoixa. Se la va arribar a anomenar l'hereva de Rosalía de Castro. En la seva faceta feminista, Martínez Sagi adoptà idees que arribaven des de França. Va fundar el primer club de dones treballadores de Barcelona, amb el qual mirava d'incentivar l'alfabetització de la població femenina.,  Com a esportista, Martínez Sagi va destacar en el llançament de javelina, també va practicar el tennis i l'esquí. Va arribar a ser directiva del FC Barcelona el 1934 esdevenint la primera dona a aconseguir una posició d'importància en el futbol estatal, una fita que no es repetiria fins més de 70 anys després. Al Barça va mirar de crear una secció femenina, però el fracàs del projecte la va portar a dimitir del seu càrrec. Martínez Sagi entenia l'esport com una necessitat per portar les dones cap a la modernitat, compatibilitzant cos i ment. El seu germà Armand Martínez Sagi va arribar a ser futbolista del club. Posteriorment va impulsar l'organització de l'Olimpíada Popular de 1936 a Barcelona.,  Acabada la Guerra Civil, se n'anà a França, on va participar en la Resistència i, més endavant, cap a la dècada de 1950, a EUA, on va impartir classes de francès a la Universitat d'Illinois. Va tornar a Catalunya l'any 1975, un cop mort el dictador Franco, i es recollí en la seva vida privada.,  L'any 1999 l'Associació de Dones Periodistes de Catalunya li va atorgar el Premi Rosa del Desert, junt amb Rosa Murià, com a reconeixement a la seva trajectòria professional com a periodista.,  Tots aquests llibres van ser escrits en castellà; només se li coneix un poema en català: Estiu (Premi Joaquim Cabot, 1932)

Response: Fou una poeta, sindicalista, periodista, feminista i atleta.


Instruction: Cap a on es van dirigir els protagonistes?

Context: Encara s'esdevingué que anant la nau incertament, per ci, per llà, els monjos embarcats columbraren, llunyana, una illa, i començaren de fer ruta vers aquella illa. Un bon vent propici els empenyia de tal manera, que els rems, alicaiguts, no res tenien de fer-hi; i la nau ben aviat fou entrada en port. Per manament de l'abad, tots els navegants eixiren de la nau i saltaren a terra. I ell començà d'explorar la illa ignota. Trobà molts flums d'aigua clara i pleníssima i abundosos de peix; trobà belles fonts intactes, netes de llim, amb una cançó rodoladora de cristall; no hi bevia cap aucell, ni hi queia a giravolts i groguejant cap fulla. La illa li plagué, i retornant a sos monjos, ordenà que allí restassin per celebrar-hi l'ofici i cantar-hi la missa i participar de la sagrada comunió, per ço com era el jorn de Dijous Sant. I així fou fet, i fou-hi feta així mateix la Cena. Hi romangueren fins al Dissabte Sant. Vagant per la illa, el sant abad trobà grans ramats d'ovelles, blanques com la neu i grosses a tall de bous, qui pasturant vagabundejaven. Cridà sos monjos el sant abad i comanà que per menjar n'agafessen només d'una; i, atresí que prenguessen un anyell per beneir. Tot ho tenia aparellat per solemniejar místicament la Pasqua, que era l'endemà, quan li aparegué un home portant una gran panera de pa, cuit sota la cendra, com aquell pa profètic de la vídua Thabita qui retornà la vigoria al profeta defallent i cansat; i posà'l devotament, com si fos una hòstia, als peus de Sant Brandan. Ell així mateix tres voltes s'inclinà fins a terra i tres voltes l'adorà i obrí la boca a paraules de semblant devoció: -O margarida de Déu, d'on m'és venguda aquesta mercè, que jo meresqués compartir amb un servent de Déu gloriós, en dia tan sant, el meu pobre pa, pastat per mes pròpies mans, i regat amb la suor de mon front servil?- Prengué'l per les mans el sant abad, i l'alçà de terra i li donà pau, i li va dir: -Bell fill, sies lo benvengut! Sàpies que Nostre Senyor Jesucrist, per merçè misericordiosa, endreçà aquí ma vela errant i vaga, per celebrar-hi el jorn festival de la Pasqua, qui és el de la seva Santa Resurrecció.- Aquell home respongué: -Pare Sant, vosaltres sereu aquí avui i fareu tot ço que haveu a fer el Dissabte Sant, qui és avui; però demà sereu, a temps, a aquella altra illa que allà es mostra; i allà sojornareu i cantareu la santa missa i direu les altres hores. Plau a Déu que tot ço sia fet en aquella altra illa, i no en aquesta.- Ço digué l'home de Déu. El sant abad ordenà que fossen meses en la nau totes coses, per ésser demà, a temps, a la dita illa. Com fos que la nau era ben estibada de càrrec, encara l'home afegí: -Anau en nom de Déu, i no passeu ànsia de res que us puga mancar. Passada la vuitena, jo us trametré tot ço que mester haureu per menjar i per beure i ço que us trameta, fins a l'altra Pasqua us durarà.- Sant Brandan digué: -¿I com saps tu que nosaltres restarem allà fins passats els vuit dies? L'home feu de resposta: -Anit, de bona hora sereu en aquella illa que pròxima veis i us hi estareu demà fins a hora de sexta. I després transfretareu a una altra illa, no gaire lluny d'aquella, cap a la banda del ponent, que hom anomena el paradís de les aus blanques. I allà romandreu fins a la vuitada de Cincogesma.- Llavors el sant abad demana-li de noves de les ovelles, i com així eren tan grans i tan blanques i tantes. I l'home de Déu li digué: -A saber haveu que en aquesta illa hi ha bones herbes i rou abundós, plè de manà; i l'aire és temperat i és bo i les ovelles vaguen a lloure. I ningú no les muny, quan els anyells se'n desmamen; ni hi ha hivern qui les fassa morir per gran fred; ni hi ha malaltia, ni hi ha carnicers, ni hi ha llops; allà on volen, elles s'estan de nit i de jorn; i per això són tan grans, i són tan blanques i són tantes.

Response: Cap a una illa.


Instruction: Qui no es va despertar?

Context: A l'endemà, el senyor Ginjoan no es llevava. La Quitèria va trobar oberta la porta de l'alcova; el senyor Ginjoan havia estat escanyat en son llit. Tota erta i insignificant, va avisar els veïns, el jutge, el rector. Els diners havien desaparegut. La Quitèria no havia vist res, no sabia res, no sospitava res. Algú va dir, tot seguit, que era ella qui havia comès el crim. El jutge va registrar el recambró de la Quitèria, i després tot el casal, i la féu detenir sense gaire fonament precís. La Quitèria repetia sempre, amb reverències, que no havia vist res, que no sabia res, que no sospitava res. La Quitèria, tan polida amb tothom, no tenia amistats, no havia intimat amb ningú, no hi hagué manera de trobar-li connexions, de suposar-li còmplices. A més, una doneta desnarida com ella escanyar un homenàs cepat! La cosa tenia un aire inversemblant. I d'altra banda, mai no es va saber que hagués rondat pel carrer on visqué el senyor Ginjoan cap inconegut, cap ombra furtiva, cap indefinible sospitós; ni havia romàs senyal de fractura enlloc, ni cap botó delator, o cerilla aixafada en el paviment.,  A l'Audiència, el procés va ésser llarg i tediós. L'acusador privat, un senyor obtús i interminable, va dir grans penjaments de la Quitèria. El defensor, un jove advocat maurí, recomanat pel rector a la Quitèria, va dir que havia estat ángel de luz en un hogar sombrío. El president va recomanar molt de compte als jurats, etcètera.

Response: El senyor Ginjoan.


Instruction: Què creuen que cal per adquirir un meló?

Context: ¿Que es pensen que no hi ha més que comprar un meló?,  Ara vostès diran: «Vaia una gran cosa! s'agafen deu o dotze quartos i se'n pren un!»,  Deixem-nos de bromes, que va formal.,  Ningú es proposa comprar un meló dolent i el fet és comprar un meló bo; i si no ho sabien, jo els ho dic; aquest és un assumpto sèrio.,  Vostès posin-se sobre si, i contemplin-se una pila de melons. Veuran com hi va la gent a triar; tothom sospesa, ensuma, fa ganyotes, clava l'ungla, i els que s'emporten algun meló, ho fan amb el dubte i la desconfiança estampats en la cara; prova evident de la dificultat de encertar-ne un entre mil.,  Reparin-ho: generalment així que en una casa de família s'enceta un meló, o bé criden tots: ¡carbassa! o bé criden: sopes!,  Què vol dir això? Que el meló té una bondat efímera i que les seves qualitats distintives sols es manifesten a ulls molt experts.,  Regla general; vagin a una casa d'aficionats a meló, i quan els vegin menjar-lo, preguntin-los què tal? «Aquest meló menjat ahir hauria estat riquíssim», o bé «aquest meló hauria d'estar un dia més a la planta».,  ¡Com es coneix que no tenen idea de lo difícil que és ensopegar-los!,  Jo que sé la ínfluència del meló en certs aconteixements, m'horrorizo sempre que passo per un puesto de melons, perquè hi veig mil disgustos.

Response: Agafar deu o dotze quartos i prendre'n un.


Instruction: Qui és Caridad Jerez?

Context: Caridad Jerez Castellanos (Palma, 23 de gener de 1991) és una atleta espanyola especialitzada, entre altres disciplines, en les carreres de tanques de 60 i 100 metres, i relleus. Ha estat proclamada campiona d'Espanya d'atletisme (tant en exterior com a pista coberta) en les modalitats de 60 i 100 metres tanques i de relleus de 4 x 100 metres.,  Va començar la seva carrera esportiva d'alt nivell l'any 2009, participant en el Campionat Europeu d'Atletisme Sub-20 que se celebrava a la ciutat sèrbia de Novi Sad, on va competir en la modalitat de 100 metres tanques, quedant dissetena en la classificació, amb un temps de 14,25 segons. A l'any següent, en el Campionat Mundial Junior d'Atletisme de Moncton (Canadà) va participar en les carreres de 100 metres tanques i de relleus en 4 x 100 metres, quedant fora de la final en tots dos casos.,  En 2014, en el Campionat Europeu d'Atletisme de Suïssa tornava a quedar fora de la final, després de no superar un temps de 13,13 segons en els 100 metres tanques. A l'any següent, tornava a quedar fora de les finals en el Campionat Europeu d'Atletisme en Pista Coberta, celebrat a Praga on participava en la prova de 60 metres tanques, i en el Campionat Mundial d'Atletisme de Pequín, aquesta vegada en 100 metres tanques.,  En 2016 va participar per primera vegada en uns Jocs Olímpics. En Río 2016 va quedar allunyada dels llocs principals, deixant la presència espanyola en un trentè setè lloc en els 100 metres tanques, amb 13,26 segons. Altres esdeveniments esportius a nivell internacional en els quals ha concorregut van ser el Campionat Europeu d'Atletisme en Pista Coberta de 2017 de Belgrad, on va quedar desè vuitena en la classificació dels 60 metres tanques (8,26 segons); el Campionat Europeu d'Atletisme de Berlín (2018), eliminada en la classificació en quedar vintè quarta en els 100 metres barres (15,34 s.); o en 2019 en la segona edició dels Jocs Europeus de Minsk, on va obtenir el seu millor resultat, en quedar sisena en els 100 metres tanques, en deixar una marca de 13,28 segons.,  En disciplina nacional, Caridad Jerez ha estat proclamada campiona d'Espanya en les modalitats de 60 i 100 metres tanques, així com part de l'equip de relleus de 4 x 100 metres en diverses ocasions. Ho va ser en 2011, a Màlaga, en 100 metres tanques (13,72 s.) i relleus 4 x 100 metres (46,37 s.); en 2015, en les mateixes categories; en 2016 i 2018, en 100 metres tanques (13,15 s. i 13,41 s., respectivament); i en 2019 en l'equip de relleus (44,67 s.). També ha estat tetracampeona espanyola en la parcel·la de pista coberta en guanyar en la modalitat de 60 metres tanques en els anys 2016 (8,25 s.), 2017 (8,11 s.), 2018 (8,35 s.) i 2019 (8,32 s.). En l'edició de 2020, abans de suspendre's tota la temporada per la pandèmia del coronavirus, celebrat a Orense, guanyava la medalla de plata en el campionat nacional en els 60 metres tanques, amb un temps de 8,09 segons, que va suposar la seva millor marca personal.,  En l'ambit personal, ha estudiat Magisteri d'Educació Primària per la Universitat Internacional de La Rioja.

Response: Una atleta espanyola especialitzada en les carreres de tanques de 60 i 100 metres i relleus.


Instruction: Qui rivalitza amb qui, a vegades?

Context: ¿Quantes vegades us han contat cuentos d'aquells en què un espanyol s'ha contrapuntat amb un inglès (quasi sempre és un inglès) sobre qui fóra més esplèndid?,  De segur que n'haureu perdut el número.,  És per demés dir-vos que, com que és un espanyol el qui el conta, sempre l'espanyol guanya. Els inglesos ja deuen procurar que guanyi l'inglès quan el conten ells.,  Dic això, perquè el que jo vaig a contar-vos també és una aposta d'un espanyol amb un inglès, i antes que em diguésseu lo que acabo d'observar, os ho dic jo per estalviar-vos feina. Al cuento.,  Un burro carregat de pessetes, o millor dit, un català que havia fet la fortuna a l'Havana, avorrit dels empedrats de Barcelona, de la mala claror del gas, de campanes i de Jocs Florals, va determinar empendre un viatge.,  Va passar uns quants dies no podent-se decidir sobre si aniria a  London o a Londres; però li va dir l'advocat que, un cop a  Londres, fóra en quatre passos a London, i sense pensar-s'hi més,  se'm planta a la capital d'Inglaterra.\n,  Com que l'home verdaderament tonto no ho era, o, millor dit, no ho hauria estat si hagués rebut la corresponent instrucció, va resultar que, no sent dur de closca, al cap d'un mes de ser a Londres ja mastegava l'inglès tan bé com un biftec amb patates.,  Una nit que en el teatre de la Reina feien el Faust, ell hi era. En un palco hi havia una inglesa d'allò que no en corren: la veu; li clava uns gemelos que duia com dos tinters de banya; li agrada; l'endemà la demana, i els inglesos, que es veu que encara no en tenen prou amb Gibraltar, li diuen que sí; arreglen els tractes, i se'l queden.,  La xicota tenia pare, mare i una germana que a la cuenta festeja amb un milord. Com que el nostre home va entrar a la casa per festejar i l'inglès ja hi anava per lo mateix, va resultar que cada dia es veien, es parlaven, estaven junts, i veu's aquí un bon títol per un drama: Los dos cuñados o la estrella del destino.

Response: Un espanyol amb un inglès.


Instruction: Qui és el Sacamantecas?

Context: Sacamantecas (\Extractor de greix\ en castellà) o mantequero és el nom castellà per a una mena de papu o criminal que es caracteritza per assassinar per obtenir greix humà.,  Julian Pitt-Rivers informa en el seu estudi d'Alcalá de la Sierra la creença que els nens del poble podien ser raptats per un estrany, disfressat de captaire o de comerciant, que era contractat per un home ric que era malalt i que només es podia curar amb la sang d'infants sans. La pràctica de la donació de sang dona credibilitat al mite.,  Gerald Brenan descriu al mantequero com un monstre de forma humana que viu a les àrees desèrtiques i s'alimenta de manteca (\ greix humà\). Després de la captura, crida en un to alt i, llevat quan s'alimenta, es veu prim. Brenan va trobar el mite viu durant les seves estades a l'Alpujarra (Andalusia): el 1927 o 1928 havia subarrendat la seva llar Yegen a l'escriptor britànic Dick Strachey, nebot de Lytton Strachey. Un dia que Strachey passejava en terreny abrupte va veure tres homes sospitosos. Temerós que fossin bandolers va fugir, però els tres gitanos el van perseguir, van treure els seus ganivets i el cridaren mantequero. El primer impuls dels gitanos era matar el mantequero i utilitzar la seva sang per a remeis màgics. Nogensmenys, el gitano més vell, un convicte, jutjava més segur portar Strachey a l'alcalde.\nEs van oferir a tallar-li el coll ells mateixos, però el britànic va afirmar en el seu rudimentari espanyol ser parent del rei Jordi V d'Anglaterra, i va convèncer l'alcalde que no estava tractant amb un monstre.,  Un amic de Brenan va descobrir que a Torremolinos totes les noies creien en els mantequeros. En la versió urbana de la llegenda, un marquès vell i malvat necessitava la transfusió de sang d'un nadó per tal de rejovenir.

Response: Una mena de papu o criminal que es caracteritza per assassinar per obtenir greix humà.


Instruction: Qui tractava anteriorment els temes meteorològics?

Context: Abans, el parlar de la pluja, del vent, de la lluna nova, sols era propi de vells xacrosos o d'enamorats, pollastres o curts de gambals que no s'atrevien a encetar l'assumpte del seu deliciós neguit.,  Ara tothom, sens excepció, no solament ne parla, sinó que, a penes bada la boca, el barceloní ja pregunta quin temps fa. Tots sabem a quina hora ha canviat el vent, si ha plogut a muntanya, què porta el calendari per la quinzena vinent, i a cada pas trobareu grupos de gents que es fan reparar els uns als altres si cap a Montseny hi ha núvols i fa ull cap a garbí.,  Xicotassos com uns Sants Paus, que abans sols pensaven en xefles de paiellas i mam que te crió, i feien burla de tot quant tirava a ordre i vida arreglada, els veureu ara subjectes al caldo de gallina, al te i a la més severa sobrietat. Abans de ficar-se al llit calculen si en tindran prou amb dues flassades, i, si el temps refresca, se n'hi posen tres.,  Les calaverades que solien consistir en fer postes sobre tornar a sopar després d'haver sopat, en trencar vidres i en anar cantant pels carrers a deshora de nit, ara consisteixen en reunir-se tres hores per espai de vuit dies i fer salomons i cadenes de paper, amb bitllets de les rifes extraordinàries, perquè són de colors.,  D'ençà que es va posar el bando perquè s'emblanquinessen escales i patis, tothom estudia les virtuts desinfectants de la calç; se disputa sobre quina és més blanca; s'examina en quines èpoques ha pujat i baixat de preu, i es considera al calcinaire com a un dels oficials més útils a la societat. No s'hi pot fer més; no podem ja passar per davant d'una escaleta sense tirar-li una ullada per a veure si està ben emblanquinada o no.,  Si els almogàvers nos veien!,  I si ens veiessin embabiecats davant del Cafè espanyol, d'Espanya, o del Suís, les nits que hi fan cremar una dotzena de llums de gas, quina ganyota ens farien!,  ¿No s'havien burlat mai, vostès, d'aquelles poblacions que, com a gran cosa, nos feien saber que estaven molt alegres perquè els havia arribat tropa i confiaven que els diumenges la música militar tocaria en la plaça?,  -Quina diversió!- dèiem amb escani. -¡No sé com ningú pot trobar gust en semblant cosa! I lo cert és que avui tot Barcelona acut a la Plaça Real al vespre, i fins hi ha sèries disputes sobre si el cornetí o el butzen han donat una nota fora de to.

Response: Vells xacrosos o enamorats, pollastres o curts de gambals que no s'atrevien a encetar l'assumpte del seu deliciós neguit.


Instruction: El cervell humà és diferent del d’altres espècies?

Context: Per què el nostre cervell és distint al de la resta d'animals? O dit en altres paraules, quins canvis evolutius en l'ADN provoquen que les cèl·lules progenitores corticals es dividesquen més en unes espècies que en altres? La ciència és insaciable i, malgrat la dificultat que suposa resoldre aquestes preguntes, tracta de donar resposta a les incògnites. En aquesta ocasió ho fa al nou número de Mètode, «Els secrets del cervell». Les coordinadores del monogràfic són Ester Desfilis, professora agregada Serra Húnter de Psicobiologia del departament de Medicina Experimental de la Universitat de Lleida, i Loreta Medina, catedràtica Serra Húnter del departament de Medicina Experimental de la Universitat de Lleida. A més, totes dues investiguen a l'Institut de Recerca Biomèdica de Lleida. Els articles ens acosten a diferents aspectes del cervell, del seu desenvolupament i evolució, sempre amb un enfocament multidisciplinar. A més, comptem amb l'entrevista a Rudolf Nieuwenhuys, professor emèrit de neuroanatomia de l'Institut Holandès de Neurociència, un investigador incansable que als seus 88 anys manté la curiositat per la gran diversitat de formes que presenta el cervell de distints animals. L'art no es queda enrere en aquest número, gràcies a l'artista Lidó Rico. La seua potent obra l'ha realitzada en col·laboració amb neurocientífics, fet que ens permet gaudir la fusió de ciència i art a les pàgines de la revista. La dolçor de l'estèvia En aquest número també es parla de la planta Stevia rebaudiana, del seu origen, de l'edulcorant de taula o de les expectatives de futur que presenta pel que fa a la seua legalització. Un altre tema tractat és la representació de la ciència en la festa de les falles. El número 89 de Mètode es completa amb dues entrevistes. Una a l'astrònoma Jocelyn Bell, descobridora dels púlsars, amb qui parlem dels senyals dels estels, però també de la discriminació de gènere amb què es troben les científiques dins de la professió. L'altra és al físic Carlo Rovelli, professor de la Universitat Aix-Marsella, qui pensa que «la ciència sorgeix d'un esforç general per entendre el món.» Tanquen el número les ressenyes i seccions dels nostres col·laboradors habituals. Què és Mètode

Response: Sí.


Instruction: De què tenia ganes a vegades?

Context: A voltes, en mig del seu entendriment, li entrava un gran desig d'abraçar la seva mare. S'alçava, se li atansava a poquet a poquet, i, enrevoltant-li un braç al cos, s'hi acostava silenciosament.,  -I ara, Temme!- feia la dona, estranyada.,  El noiet l'esguardava amb sos ulls humitejats, tot somrient d'una manera acaronadora.,  -Què et passa? Estàs malalt?…,  -No, no, graci-a-Déu… No res… tenia ganes d'abraçar-vos… I… ja està.,  El xaval tornava a la seva cadira, i la dona restava un moment astorada. Què era, allò? Amb una fulgor com de llampec en nit obscura, percebia, en tals ocasions, quelcom de la vera naturalesa d'en Temme, i el cor se li atrontollava i se li omplia d'una angúnia estranya: una angúnia com d'un antic pecat no ben conegut, cóm d'una error penosa que l'enteniment repugna d'aclarir. Sordes interrogacions, a manera de veus confuses d'ecos llunyans, s'insinuaven en la seva ment. ¿Valdria més en Temme que en Jordi? ¿Hauria ella injustament despullat dels béns del pare l'un fill en benefici de l'altre, i…? No podia acabar, ni tan sols atendre, aquests pensaments. No, en Jordi no seria ingrat. En Jordi era l'esperança. No fallaria, no podia fallar.

Response: D'abraçar la seva mare.


Instruction: Són parents els protagonistes?

Context: Wendy, John i Michael són tres germans que viuen a Londres i cada nit abans de dormir es diverteixen escoltant els contes que conta Wendy, la germana gran, sobre el Capità Garfi i la seva tripulació i de Peter Pan al País de Mai Més. Peter Pan que és un nen que mai creix i que pot volar, va cada nit a escoltar els contes de Wendy a la seva finestra sense que els tres nens ho sàpiguen, acompanyat de la seva inseparable companya, Campaneta, una fada. Una freda nit és descobert per la Wendy i aquesta l'hi demana que la porti al País de Mai Més, ja que no vol que la seva infància acabi ara que el seu pare la vol canviar d'habitació, perquè diu que ja és gran per dormir amb els seus germans i ja és hora que s'acabin els contes de nens petits. Wendy i els seus germans són portats volant al País de Mai Més i es veuen envoltats de nombroses aventures amb els nens perduts, els indis, el capità Garfi i els pirates. Tots tres no s'ho creuen, ja que sol havien sentit a parlar d'aquests personatges en els contes de la Wendy. En aquesta aventura finalment en Peter Pan descobrirà el que són els sentiments. El capità Garfi: és l'adversari malèfic principal de Peter Pan i és un dels més dolents de The Walt Disney Company. Fa temps, Peter Pan li va tallar la mà a Garfi i la va donar menjar a un cocodril, a aquest li va agradar tant el sabor del capità, que li segueix a tot arreu per menjar-se'l, i Garfi viu atemorit des de llavors. Per la qual cosa, com a venjança, Garfi vol acabar amb Peter Pan i els seus amics, els Nens Perduts. En les històries originals de Peter Pan, el Capità Garfi té el garfi a la mà dreta, encara que en les pel·lícules de Disney i la del 2003, té el garfi a la mà esquerra. Peter Pan: És un noi d'entre 11 i 14 anys que no vol créixer. Viu al País de Mai Més amb la fada Campaneta i els Nens Perduts. El seu major enemic és el Capità Garfi, qui vol acabar amb ell des que li va tallar la mà i se la va tirar de menjar al cocodril. Comença a tenir sentiments quan coneix a la Wendy.\n,  La tripulació de Garfi: El senyor Smee és el seu primer oficial, és una mica atontadet però el capità sempre compta amb ell. Després està la resta dels pirates que viuen amb ell al vaixell.\n,  El mateix actor que dona vida al personatge Sr. Darling, pare dels tres nens, també dona vida al personatge del Capità Garfi.\n

Response: Sí.