Instruction: Selecciona'm unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Si heu observat la cartellera aquests últims mesos crec que podem arribar tots a la mateixa conclusió: la factoria Disney, en un pla estratègic, ha decidit alimentar-se de la nostra nostàlgia, nodrir les seves butxaques amb els diners que, alegrement, paguem adults emocionalment disfuncionals per recordar les nostres infàncies.
Una mica allò de cualquier tiempo pasado fue mejor, però en aquest cas amb el món del cinema.
L'altre dia en Victor Rodrigo feia un bon article on explicava l’estratègia de la companyia americana de recuperar els clàssics per fer-ne remakes d'acció real (més o menys el mateix que a l'original però amb persones de veritat).
La pregunta més interessant que es planteja en Victor és si aquestes pel·lícules són realment necessàries o si ens aporten alguna cosa?
Ben col·locades quan arriba un festiu i amb uns cartells de luxe aquestes pelis tenen una capacitat d'atraure'm com si m'haguessin realitzat una lobotomia.
El remake del Rei Lleó, una de les estrenes amb més recaptació de la companyia (i de la història del cinema) em va fer plantejar-me que Disney m'estava estafant.
Però que ja m'estava bé.
Així com en d'altres com La bella i la bèstia o Aladdin varien algunes coses o mostren algun personatge amb alguna diferència, el Rei Lleó és, escena per escena i fotograma per fotograma, igual que l’original.
I com ho vaig gaudir verge santíssima!
L'inici de la pel·lícula amb aquell recorregut per tots els animalons mentre sona Circle of life i acaba amb Rafiki aixecant al petit Simba va fer que se m'omplissin els ulls de llàgrimes mentre pensava en el xantatge emocional pel qual estava passant.
La creació de tots aquests remakes a més d’una entrada de diners relativament fàcil -tot i que no totes les pel·lícules tenen la mateixa recepció- ens podria mostrar també la greu crisi del departament creatiu, la poca imaginació, poca inventiva i incapacitat per apostar per quelcom diferent.
Si bé és cert que podríem plantejar-nos això al veure que des de Frozen i Coco no es fa res nou que valgui la pena, crec que la estratègia és ben diferent.
Diuen que més val boig conegut que savi per conèixer i ha de ser una mica que hauran pensat els directors de màrqueting de la multinacional i així ho hem vist al que han presentat al D23.
El D23 és un esdeveniment que es fa cada dos anys on es presenten les novetats de la companyia (Disney, Pixar, Marvel, Lucas Films).
I és allà on s'han presentat les dues novetats que m'han fet literalment cridar a una pantalla (i aguantar-me les llàgrimes): el retorn de High School Musical i el de Lizzie McGuire.
High School Musical tornarà en forma de sèrie a la nova plataforma de streaming Disney+ 15 anys desprès de la primera pel·lícula.
Aquesta sèrie estarà ambientada en un institut on interpretaran el famós musical, tot com molt enrevessat però com a mínim ja hi ha donat una micona la volta a l'argument.
Em fa molta gràcia perquè amb la meva amiga Andrea teníem un enamorament malaltís amb el Zac Efron, protagonista de la saga, fins al punt que ella va aconseguir una enganxina de l’actor i se la va posar a l'armari de la seva habitació.
Lizzie McGuire, torna amb la mateixa actriu protagonista, la nostra estimada Hillary Duff que ara representarà els problemes i aventures que tindrà la Lizzie amb 30 anys a la ciutat de Nova York.
La pregunta és si, per seguir sent factoria Disney, la nostra amiga s'enfrontarà a problemàtiques per tots els públics o a qüestions reals com tios de més de 30 que es neguen a posar-se el condó.
Ho veurem.
L'estratègia de màrqueting és renovar productes per la generació dels que érem nens a finals dels 90 i principis dels 2000.
És donar-nos el mateix sí, però diferent.
És assegurar-se que una generació de nous adults els donem els pocs dinerets que tenim per seguir sentint-nos infants.
És oferir-nos el fang per on ens rebolcarem durant hores.
No tinc un pis de propietat i vaig justa per pagar el lloguer, però a Disney+ torna la Hillary Duff.
Un shut up and take my money en tota regla vaja.
A la pel·lícula Midnight in Paris deixen anar una frase preciosa que resumiria molt bé la frustració que em genera tot plegat: la nostàlgia és negació, negació del dolorós present (Nostalgia is denial – denial of the painful present).
Viure en la nostàlgia fa difícil avançar.
Viure en la nostàlgia és com seguir anant al llit amb el teu ex quan saps perfectament que si no va funcionar no funcionarà ara, però ei, la bona estona que passes, això no t'ho treu ningú.

Response: Disney ha decidit recuperar els clàssics per fer remakes d'acció real. Tot i que és una entrada fàcil de diners, també pot mostrar una greu crisi del departament creatiu i una manca d'inventiva. El retorn de High School Musical i Lizzie McGuire ha emocionat molts fans, però la pregunta és si aquestes noves versions aporten realment quelcom diferent.


Instruction: Selecciona'm unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Un centenar d’escriptors, llibreteres, editors i traductors de totes les edats ha empaperat aquest vespre el centre de Barcelona i de València amb versos i frases literàries d’altres escriptors.
Una acció amb la qual protestaven contra la intervenció dels comptes de la Institució de les Lletres Catalanes (ILC) i en defensa d’aquesta entitat.
La convocatòria l’ha feta l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana (AELC) en una junta extraordinària i ha tingut una resposta multitudinària.
En poc més de mitja hora, els convocats han enganxat més de dos-cents pasquins i se n’han hagut de fer de nous.
L’acció s’ha repetit arreu dels Països Catalans amb encartellades semblants d’escriptors a Menorca, Eivissa i València, per exemple.
La intervenció dels comptes de la ILC s’esperava des del moment que el govern espanyol l’havia inclosa en la llista dels 300 organismes sotmesos a ‘vigilància especial’.
Això havia complicat moltíssim els tràmits burocràtics, ja que cada pagament s’havia de fer amb una declaració responsable de no incórrer en cap delicte.
‘Al matí ja ens havien tallat l’aixeta dels comptes i les reserves de diners que teníem per a fer les activitats ordinàries del tercer trimestre han quedat blocades’, ha explicat la directora de la ILC, Laura Borràs.
Això fa que les nòmines dels treballadors no perillin, però sí les aportacions al Festival de Poesia de Sant Cugat, el seminari de traducció de poesia de Farrera o el concert de l’Horiginal i també la celebració dels vuitanta anys de la institució.
‘Mirarem de salvar el que puguem i com puguem, però ara no podem pagar res.
És cert que molts dels participants ens han dit que no ens preocupem, que ja ho cobraran quan es pugui, però el que pretenen és paralitzar la realització d’activitats culturals a Catalunya’, ha denunciat Borràs.
A l’Ateneu Barcelonès, punt de la convocatòria, els ànims d’indignació es mesclaven amb una certa emoció festiva pel retrobament d’amics i coneguts que feia temps que no es veien.
Mentre el porter que controlava els accessos estava desbordat, una corrua de lletraferits omplia galledes per preparar la cola per a enganxar els cartells.
Entre els qui donaven instruccions, hi havia veterans com Joan Rendé i el degà de la ILC, Francesc Parcerisas, dos homes que duen a l’esquena moltes encartellades.
La presidenta de l’AELC, Bel Olid, ha explicat: ‘La junta s’ha mobilitzat molt ràpidament perquè pensàvem que havíem de fer alguna cosa per la Institució, una entitat creada durant la guerra a instàncies dels escriptors.
Però a més a més era l’hora d’afegir-nos organitzadament al moviment popular en defensa de la llibertat d’expressió i dels drets civils amb una acció col·lectiva i no violenta, com totes les que s’han fet fins ara.’
Entre els textos seleccionats per a l’encartellada, hi ha autors de tots els Països Catalans i de totes les èpoques ‘amb una barreja de missatges que van des del més literal en defensa dels drets fins als més poètics’.
Olid ha dit que estava convençuda que els escriptors respondrien, però que estava ‘molt contenta de veure aquesta barreja de totes les edats’.
El sector cultural no solament s’ha manifestat amb aquesta acció i amb la signatura de nombrosos manifestos que es presentaran els dies vinents demanant de votar en el referèndum, sinó que els escriptors també es van movent en el marc de la diplomàcia cultural.
Espasa explica: ‘Trobo que aquesta protesta, omplint de paraules d’escriptors una ciutat que és una ciutat literària és tot un encert, la millor manera que tenim de protestar és omplir-ho tot de paraules’.
Just abans de començar a enganxar poesia per les parets de la ciutat, tots plegats s’han fet una fotografia de família al pati de carrosses de l’Ateneu.
Qui més qui menys tenia ganes de començar la feina ‘i el camí cap a la sedició’.
Entre els presents hi havia des de sèniors com Enric Casasses fins a jovençans com Sebastià Portell, en una convocatòria totalment transversal.
I és clar, entre els manifestants, gent amb memòria del present, com Àlex Broch, un dels màxims estudiosos de la nostra literatura: ‘El neofranquisme s’ha tret la careta després d’una fase de democràcia formal.’
També ha dit que la reacció d’avui havia estat molt bonica i que des del punt de vista espanyol el gran fracàs era no haver acceptat l’estatut del 2006.
‘Quan Pedrolo deia que era independentista era l’únic que coneixíem que ho deia.
Ara en coneixem una gernació.’
( També us pot interessar Set-cents escriptors signen un manifest a favor del referèndum)
Imatges de l’acció a València:

Response: Centenars d'escriptors, llibreters, editors i traductors de totes les edats han realitzat una acció de protesta enganxant versos i frases literàries en parets del centre de Barcelona i València L'objectiu és defensar la Institució de les Lletres Catalanes, després que el govern espanyol hagi inclòs la institució en una llista de 300 organismes sotmesos a "vigilància especial".


Instruction: Selecciona'm unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
La nova Unitat d'Ictus de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron ja ha atès un miler de pacients durant el seu primer any de funcionament.
Segons un comunicat del centre hospitalari enviat aquest dijous, el nou servei ha permès reduir un 23% les complicacions mèdiques, com la febre o la pneumònia, respecte al 2014.
A més, la mortalitat dels pacients també s'ha reduït de forma important, ha passat del 16% al 3,5%.
Segons dades de la Vall d'Hebron, el 16% dels afectats tractats en aquesta nova unitat havien patit un Ictus hemorràgic i el 84% un ictus isquèmic.
L'accident cerebrovascular és la segona causa principal de mort a l'estat espanyol i la causa més freqüent de discapacitat en adults al món.
La nova Unitat d'Ictus, dirigida pel doctor Carlos Molina, compta amb un equip format per vuit neuròlegs vasculars, tres neurointervencionistes, dues infermeres d'ictus per torn, rehabilitadors i auxiliars d'infermeria.
Tots ells treballen de forma estreta amb professionals d'altres especialitats com ara
neuroradiologia, cardiologia, neurocirurgia i rehabilitació.
Gràcies a aquesta tasca, s'ha aconseguit que en un 80% dels casos només passin dotze hores entre l'arribada i l'ingrés dels pacients, assolint el diagnòstic dels malalts en 48 hores en el 80% dels casos i reduint l'estada mitjana a menys de 2,9 dies, tot i rebre casos d'alta complexitat.
62% dels pacients tenen total independència 3 mesos després de deixar l'hospital
En un comunicat, Molina ha subratllat que la nova Unitat fa el pas per l'Hospital "més fàcil per als pacients i les seves famílies".
Ja que, el fet de poder seguir totes les passes del tractament, des del diagnòstic a la rehabilitació, al mateix lloc estalvia trasllats i optimitza la tasca dels professionals.
D'aquesta manera, un 40% dels pacients ingressats durant el 2015 poden tornar a casa seva un cop reben l'alta, i un 62% tenen total independència en la seva vida diària 3 mesos després de deixar l'hospital, un 17% més que el 2014.
La nova Unitat d'Ictus de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron disposa d'un llit amb un sistema de monitoratge i telemedicina que permet controlar les 24 hores del dia l'estat dels pacients amb ictus agut.
En total, la unitat té nou llits amb sistemes de monitoratge hemodinàmic continu, amb els quals
l'equip multidisciplinari que hi treballa pot controlar minut a minut l'evolució de les persones ingressades.
A més, dos d'aquests llits són d'hemodinàmica cerebral i clínica per a accidents isquèmics transitoris, que permeten fer l'avaluació i diagnòstic dels malalts en menys de 24 hores.
D'altra banda, el servei garanteix sempre la disponibilitat d'una plaça per atendre urgències.
L'altra gran novetat que incorporen aquestes instal·lacions, situades a la segona planta de l'Àrea General de l'Hospital, on ocupen 294 metres (139 metres quadrats més que les anteriors), és el nou gimnàs per a la rehabilitació precoç, que se suma a la resta de l'equipament pioner a disposició de l'equip mèdic que hi treballa, com ara un gabinet d'ecografia Doppler, un d'ecocardiografia i una sala de neurointervencionisme vascular.
A més, disposen de tecnologies que avaluen el flux cerebral dels malalts de forma no invasiva a la capçalera dels pacients, una informació que es controla en tot moment de forma centralitzadai que permet saber constantment quin és l'estat de la seva circulació cerebral.
Les habitacions d'hospitalització han estat dissenyades per cobrir les necessitats dels malalts amb ictus amb mobilitat limitada i que necessiten ser transferits.
Referent per a tot Catalunya
La Unitat d'Ictus i Hemodinàmica Cerebral de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron té com a missió fonamental proporcionar una cura integral i d'excel·lència a pacients amb ictus, promoure la innovació i la millora contínua de la qualitat assistencial, que és, conjuntament amb la docència, la investigació i la gestió clínica el pilar fonamental de la seva activitat.
Per aquest motiu, és referent per a les zones d'Osona i del Vallès Oriental, i forma part del programa Xarxa Teleictus 2.0.
Això la situa com a referent per a tot Catalunya juntament amb els hospitals Germans Trias i Pujol i Bellvitge.
Segona causa principal de mort a l'Estat
L'ictus o accident cerebrovascular és la segona causa principal de mort a l'estat espanyol i la causa més freqüent de discapacitat en adults al món.
La majoria dels ictus són provocats per coàguls de sang que bloquegen un vas sanguini del cervell i no permeten el flux de sang.

Response: La nova Unitat d'Ictus de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron ha atès un miler de pacients durant el seu primer any de funcionament, reduint un 23 % les complicacions mèdiques i disminuint la mortalitat dels pacients. Disposa de nou llits amb sistemes de monitoratge hemodinàmic continu i tecnologies que avaluen el flux cerebral dels pacients de forma no invasiva.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
La fiscalia belga, en el document en què demana que resti sense efecte l’euroordre d’extradició de Lluís Puig, Toni Comín i Meritxell Serret, ha desplegat tot d’arguments que posen en evidència la manca de professionalitat del jutge Llarena.
És pot comprovar en el document (traduït també a l’espanyol) que ha publicat en exclusiva VilaWeb amb els arguments de la fiscalia belga.
El text qüestiona els procediments del jutge, parla obertament d’irregularitats i diu que Llarena va retirar la primera euroordre, que havia dictat Carmen Lamela, perquè no veia pas clar d’aconseguir l’extradició.
Una desautorització contundent que topa amb els arguments que va adduir Llarena aleshores i que perjudica l’estratègia judicial espanyola contra l’independentisme.
Diu la fiscalia belga que perquè una euroordre pugui reeixir cal que hi hagi una ordre de detenció prèvia dins l’estat que reclama l’extradició.
Ho estableix la jurisprudència del Tribunal de Luxemburg, arran del cas Bob-Dogi.
Aquest és el nom d’un romanès que va envestir i ferir greument un ciutadà hongarès el 2013.
Hongria en va demanar l’extradició, i per això va activar una euroordre de detenció contra ell, però com que no havia emès abans una ordre de detenció nacional, van acabar denegant-la.
En aquest cas, en l’euroordre emesa per Pablo Llarena el 23 de març, no hi havia aquesta ordre de detenció prèvia dins l’estat espanyol.
En canvi, la fiscalia diu que es troba amb ‘un extracte molt breu de la interlocutòria de processament’, però no amb una ordre de detenció.
I això, diu la fiscalia, no té valor per a l’ordre europea de detenció.
La fiscalia diu que ja va demanar-li un aclariment, a Llarena: més informació per a saber quina era la base sobre la qual fonamentava la seva ordre de detenció europea emesa el 23 de març.
I, efectivament, van rebre’n resposta.
Però la fiscalia es va trobar que en la resposta Llarena deia que la base era l’ordre de detenció estatal que havia fet el 3 de novembre del 2017 la jutgessa de l’Audiència espanyola Carmen Lamela, que és qui va començar a instruir la causa contra els dirigents independentistes.
Diu la fiscalia que sobre aquella base (Lamela sí que va fer els passos que calia) la jutgessa va emetre una ordre de detenció europea.
Aquella euroordre la fiscalia belga la va tirar endavant, però quan Llarena va assumir la causa va decidir de retirar-la.
I li recorda que la va retirar perquè no veia clar d’aconseguir el lliurament del president i els consellers.
Tot seguit, el fiscal diu que si l’ordre de detenció emesa per Lamela (que Llarena va respondre que era la base de la seva euroordre del 23 de març passat) relata uns fets i unes qualificacions penals, haurien de ser els mateixos en l’euroordre emesa per Pablo Llarena.
Però resulta que no.
‘La descripció dels fets és parcialment similar, però també parcialment diferent; s’hi han afegit descripcions de fet (especialment, l’agressió a agents de la policia) i les qualificacions penals que ara se sustenten són diferents’, escriu la fiscalia.
Arran d’aquesta incongruència, la fiscalia diu que encara va insistir a Llarena a demanar més informació per a poder-se aclarir.
I van rebre una nova resposta de Llarena, el 17 d’abril.
En aquella carta, Llarena comet un error, que la fiscalia posa de manifest dues vegades en un escrit de cinc fulls: en comptes d’escriure la data del 21 de març del 2018 (el de la interlocutòria de processament), va escriure 21 de novembre del 2018, és a dir, d’ací a mig any.
‘Sembla que és un error material’, observa la fiscalia.
El cas és que en el nou escrit enviat a la fiscalia belga, el jutge Llarena canvia d’opinió i diu que no, que la base de l’euroordre és la interlocutòria de processament.
Del 21 de març.
Però la fiscalia observa que el processament manté les ordres de detenció inicials de la jutgessa Carmen Lamela del 3 de novembre i que no les modifica.
O l’una cosa o l’altra.
La fiscalia expressa que en aquest escrit que no s’aclareix amb Llarena.
Després d’haver fet totes aquestes giragonses pels documents de Llarena, la fiscalia conclou que, efectivament, no hi ha cap ordre de detenció dins l’estat espanyol que fonamenti l’ordre de detenció europea.
I demana al tribunal belga que ‘declari irregular l’ordre de detenció europea del 23 de març del 2018.’
Tot un cop contra Llarena i contra la justícia espanyola.
Ací podeu llegir el document íntegre:

Response: La Fiscalia belga ha demanat que es retiri l'euroordre d'extradició per a Puig, Comín i Serret, argumentant la manca de professionalitat del jutge Llarena en la seva instrucció. Ha posat en dubte els procediments del jutge, ha denunciat irregularitats i la retirada de la primera euroordre dictada per Lamela, la qual cosa posa en perill l'estratègia judicial espanyola contra l'independentisme.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
L'Ajuntament de Sitges confia esquivar el veto de l'estat espanyol amb la nova fórmula adoptada aquesta tardor per consultar als veïns del nucli de leL'Ajuntament de Sitges confia esquivar el veto de l'estat espanyol amb la nova fórmula adoptada aquesta tardor per consultar als veïns del nucli de les Botigues si volen seguir pertanyent al municipi o bé si prefereixen annexar-se a Castelldefels.
Si al maig plantejava un sondeig en base a la Llei de consultes no referendàries del Parlament i la proposta va ser prohibida per l'estat, ara el consistori defensa que ha convocat un "procés participatiu" seguint la normativa municipal.
"Com que és un procés participatiu, no existeix cap decret de convocatòria ni declaració del Ple municipal, que són els passos que caldria fer si això fos una consulta no referendària", ha detallat l'alcalde Miquel Forns, recordant que aquest mes de novembre els veïns votaran a través d'un sistema electrònic amb inscripció prèvia.
El govern municipal ha detallat aquest dimecres que la delegació del govern espanyol va prohibir la consulta del mes de maig argumentant que, en lloc de la Llei de consultes no referendàries, el sondeig s'havia de regir per la llei estatal de bases locals –estava en vigor l'aplicació de l'article 155 de la Constitució-.
Per aquest motiu, era indispensable una autorització del Consell de Ministres.
Ara, tot i que ja s'ha aixecat la intervenció de la Generalitat, l'Ajuntament de Sitges prefereix esquivar impediments similars i ha optat per re formular la consulta sobre la segregació del nucli de les Botigues a través d'un procés participatiu, "que no necessitarà cap autorització".
L'Ajuntament ha assegurat que el canvi rau sobretot en una qüestió "tècnica", garantint que a efectes pràctics es mantenen els mateixos paràmetres anunciats per a la consulta fallida del mes de maig.
D'aquesta manera, estaran cridats a votar els 1.858 veïns del nucli les Botigues de Sitges majors de 16 anys, els quals hauran de respondre la pregunta "Esteu d'acord que el nucli de les Botigues se segregui del municipi de Sitges i es proposi la seva annexió al municipi de Castelldefels?".
També es manté que la participació haurà de ser d'un mínim del 35% per tal que l'Ajuntament de Sitges consideri el resultat com a "vàlid", si bé el govern ha recordat que el sondeig no és vinculant.
Així, en el cas que els veïns votin majoritàriament a favor d'annexar les Botigues de Sitges al terme municipal de Castelldefels, caldrà que els plens dels dos ajuntaments aprovin les resolucions per acordar el canvi i finalment també caldrà l'aval del Parlament.
L'alcaldessa de Castelldefels, però, ja va apuntar en una entrevista a l'ACN que abans de dur el debat al Ple estudiaria la convocatòria d'una consulta entre els seus veïns.
Votació electrònica a partir del 5 de novembre
De cara a la votació, com ja es va anunciar aquest passat mes de juliol, el nou sondeig innova en el format: desapareixen les urnes i els vots es recolliran de forma electrònica.
A partir del 5 de novembre, els veïns amb dret a participar es podran registrar a través del portal web wwww.sitges.cat/lesbotiguesparticipa i obtindran un codi que els permetrà exercir el seu vot de forma telemàtica.
El mateix sistema s'instal•larà en unes tauletes ubicades a l'Oficina d'Atenció Ciutadana de les Botigues els dies 9 i 10 de novembre, per facilitar el vot presencial els dos últims dies del procés participatiu.
La previsió és conèixer el resultat el dia 10 a la nit.
Pendents del recurs judicial de l'estat espanyol
D'altra banda, el govern de Sitges continua pendent del procés judicial iniciat per l'estat espanyol el passat mes de juny, quan va presentar un recurs contenciós administratiu contra la consulta convocada al maig, malgrat aquesta no s'havia arribat a celebrar.
L'alcalde Miquel Forns ha explicat que l'Ajuntament ha demanat "dues i tres vegades" una reunió amb la Delegació del Govern espanyol a Catalunya per demanar la retirada de la denúncia "perquè la consulta no es va celebrar i perquè, a més, existeix un decret de suspensió".
Amb tot, Forns ha apuntat que la delegació els emplaça al pronunciament de l'advocacia de l'estat.
"D'això ja en fa quatre mesos i no hi ha manera que en puguem parlar", ha lamentat, defensant el procés participatiu alternatiu "per complir amb el compromís polític municipal".

Response: L'Ajuntament de Sitges vol evitar el veto de l'estat espanyol amb la nova fórmula per consultar als veïns del nucli de les Botigues si volen continuar pertanyent al municipi o si prefereixen annexar-se a Castelldefels. Es votarà a través d'un sistema electrònic amb inscripció prèvia i la participació haurà de ser d'un mínim del 35 %.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Qualsevol nació democràtica del món que, a final dels anys seixanta, fes unes eleccions legislatives o presidencials podia esperar que votés vora el 77% de la població.
Avui dia, en canvi, pot esperar, de mitjana, un 67% de participació, un descens tant problemàtic com desconcertant.
Tots els estudis demostren que una participació baixa és dolenta per a la democràcia.
Perquè sol voler dir que els ciutadans desafavorits socioeconòmicament voten menys i, com a conseqüència, les polítiques públiques beneficien els rics.
Els polítics se senten menys sotmesos a l’escrutini públic i fan cas omís de les necessitats de la gent.
En compte de formular polítiques públiques generals al servei de la societat, poden dirigir més fàcilment els beneficis als seus partidaris.
A més, el descens de deu punts de mitjana ha estat en un context que hauria pogut afavorir un creixement de la participació electoral.
El nivell educatiu ha augmentat d’ençà dels anys seixanta, per exemple, i els resultats de les eleccions s’han ajustat, cosa que, en principi, hauria de mobilitzar més els electors.
Estudiosos i experts han fet diverses hipòtesis per explicar aquest descens.
Alguns pensen que la insatisfacció política ha crescut i ha allunyat la gent.
Uns altres esmenten la globalització econòmica i suggereixen que, si els governs tenen menys poder, hi ha menys en joc a les eleccions i la gent no hi veu sentit a participar-hi.
Hem posat a prova totes aquestes hipòtesis en l’estudi transnacional més ampli sobre la participació electoral fet fins ara, i ens hem basat en 1.421 eleccions nacionals i 314.071 observacions individuals de sondatges postelectorals d’alta qualitat.
La nostra anàlisi estatística no ha trobat dades per a donar suport a la major part de les explicacions populars sobre el fenomen.
En canvi, hem identificat dues causes principals.
La primera és un canvi generacional arran del desenvolupament econòmic.
Els que han nascut en societats més riques desenvolupen valors menys propicis a la participació.
Quan els països arriben a un cert nivell de riquesa econòmica, les noves generacions es tornen menys deferents amb les autoritats i menys propenses a considerar que el vot sigui un deure cívic.
Van a les urnes amb menys freqüència que no els de més edat, que van ser socialitzats en etapes anteriors de desenvolupament econòmic.
El procés mecànic de reemplaçament generacional, pel qual la quota de les noves generacions en l’electorat creix a mesura que les més antigues es van morint, explica el 56% de la davallada de votants.
Quan els països arriben a un cert nivell de riquesa econòmica, les noves generacions es tornen menys deferents amb les autoritats i menys propenses a considerar que el vot sigui un deure cívic
L’altra causa principal, responsable del 21% del descens, és el creixement del nombre d’institucions electorals.
Quan les eleccions són més freqüents, el cansament dels votants s’instal·la i l’interès de participar-hi baixa.
A Europa, el nombre d’institucions electives ha crescut d’un 34% d’ençà dels anys seixanta.
Això és a causa de la integració europea i la descentralització dels estats, l’ús freqüent de la democràcia directa i les reformes institucionals, com també la introducció de presidents elegits directament.
Si es demana als electors que votin gairebé dues vegades l’any, alguns es cansen i no hi van.
Quan les eleccions són més freqüents, el cansament dels votants s’instal·la i l’interès de participar-hi baixa
La naturalesa generacional de la qüestió suggereix que la participació pot continuar baixant.
Però no és pas inevitable.
Tot i que les noves generacions voten de mitjana menys que no les més grans, es mobilitzen en contexts especialment polaritzats en què sembla haver-hi molt en joc.
Per exemple, aquestes darreres eleccions presidencials als Estats Units, el novembre del 2020, en què Donald Trump cercava la reelecció, van registrar la participació més gran als Estats Units en cent vint anys.
La importància creixent de les qüestions culturals i ambientals, que preocupen profundament les noves generacions, també podria compensar alguns dels descensos generacionals de la participació.
Els poders públics també podrien ajudar si reduïssin el nombre de vegades que els ciutadans són cridats a votar.
Això es pot aconseguir si es reorganitzen els calendaris electorals i es combinen diverses eleccions el mateix dia.
Filip Kostelka és professor a la Universitat d’Essex i André Blais, a la de Mont-real.
Aquest article ha estat publicat originalment a The Conversation.

Response: La participació electoral ha disminuït del 77 % al 67 % a les nacions democràtiques. Això és dolent per a la democràcia, ja que els ciutadans desfavorits socioeconòmicament voten menys i les polítiques públiques beneficien els rics. Els estudis no donen suport a la major part de les explicacions populars i identifiquen el canvi generacional com a causa principal.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
L'eurodiputada liberal Renate Weber, advocada i ex jutgessa 'ad hoc' del Tribunal Europeu de Drets Humans, assegura en declaracions a l'ACN que el referèndum de l'1-O és un "assumpte polític" i diu que, com a tal, s'hauria de tractar "per vies polítiques".
"Això vol dir, en primer lloc, diàleg", sentencia.
L'europarlamentària romanesa insisteix que "utilitzar vies legals i judicials no és la manera de resoldre-ho" i veu les sancions als organitzadors de la consulta del 9-N com una "amenaça" de cara l'1-O.
També titlla d'"inqualificable" la querella per sedició presentada per la Fiscalia per les mobilitzacions ciutadanes arran de les detencions de membres de l'Executiu català.
"Aquesta mena d'accions convenceran persones que potser no votarien a anar a votar", afirma.
Segons Weber, hi ha un "abús" de poder quan es detenen alts càrrecs del govern per frenar el referèndum.
Segons Weber el diàleg entre els governs espanyol i català ha existit "en els últims catorze anys però en certa manera ha fallat" ja que, apunta, les demandes de l'executiu català no han estat acceptades o han estat acceptades "a mitges" pel govern central.
Sobre els esdeveniments de les últimes dues setmanes a Catalunya, l'advocada assenyala que "utilitzar vies legals i judicials no és la manera de resoldre-ho" i cita com a exemple que "casualment" en la recta final del referèndum el Tribunal de Comptes reclama a l'expresident de la Generalitat Artur Mas 5,2 milions d'euros de fiança pel 9-N.
"Sembla més aviat una amenaça" pels organitzadors del referèndum de l'1-O, diu.
Segons la diputada a l'Eurocambra, encara que hi hagi una decisió del Tribunal Constitucional en contra del referèndum, l'acció legal "s'està aplicant forçosament" i hi ha "una certa agressivitat".
"Hem de ser molts clars però: el referèndum no té conseqüències legals per se, segueix sent una consulta popular", comenta.
Des de la perspectiva de drets humans, afirma, el que es veu és "un increment en l'escalada de tensió que condueix a l'odi" i adverteix que "hi ha molt discurs d'odi aquests dies que seguirà en algunes persones".
Destaca, però, que la resposta dels catalans ha estat "molt pacífica, fins ara".
Amb tot, es pregunta què passarà els pròxims dies i, en especial, diumenge.
"D'una banda, es veu com una acció per impedir el referèndum i de l'altra es veu com un gran desplegament de forces per intimidar i espantar la població", afirma.
"Que la gent es deixi intimidar o no per anar a votar és una altra cosa", matisa.
Sobre el delicte de sedició denunciat per la Fiscalia per les mobilitzacions al carrer arran de les detencions, Weber ho titlla d"inqualificable" i ho veu "totalment impossible".
"Tens al carrer milers de persones, com s'ho faran diumenge per exemple?
Arrestaran totes les persones que vagin a votar?", es pregunta.
"Aquesta mena d'accions convenceran persones que potser no volien a anar a votar", diu, i apunta que per això és necessari utilitzar vies polítiques per respondre, i no vies legals.
Per la seva banda, l'eurodiputat flamenc Mark Demesmaeker, que vindrà l'1-O com a observador internacional de la votació, "admira" la reacció "decent, pacífica" i "democràtica" dels catalans davant les reaccions per part de l'Estat.
"Potser intentaran impedir-ho però al final la gent votarà en massa de forma pacífica i ningú serà capaç d'aturar-ho", avisa sobre la convocatòria de diumenge.
L'eurodiputat flamenc apunta a l'ACN que un "règim" que mana el tancament de webs o la detenció de polítics està "molt lluny dels valors democràtics d'Europa".
A més, Demesmaeker veu "sorprenent" que ningú a Europa reaccioni i lamenta el "silenci" de la Comissió Europa.
"La Comissió, que normalment parla molt quan els valors europeus estan en risc en països com ara Polònia, Hongria o Turquia, ara està molt callada", indica.
L'europarlamentari creu que aquest silenci és una "amenaça" tant per als catalans com per a la resta dels ciutadans d'Europa.
En aquest sentit, Demesmaeker es pregunta si la CE "defensarà mai els drets dels europeus tenint en compte que no està vetllant pels del poble català".
"Estem demanant a la institució que prengui posició i que digui a Espanya que ha d'aturar-se.
Som la Unió Europea, no Turquia", afirma.
L'eurodiputat, que ha estat present en diverses mobilitzacions per la Diada en els darrers anys, serà a Barcelona l'1 d'octubre com a part de la delegació d'observadors internacionals.
"Mai he vist tanta gent al carrer sense que es produeixi cap incident", ha dit en referència a la Diada i ha assegurat que espera el mateix de cara l'1-O.
En aquesta línia, Demesmaeker confessa que "admira" la reacció "decent, pacífica" i "democràtica" dels catalans davant les reaccions policials i judicials per part de l'Estat pel referèndum i adverteix que si bé aquest diumenge "potser intentaran impedir-ho i bloquejar l'accés a alguns punts de votació, al final la gent votarà en massa de forma pacífica i ningú serà capaç d'aturar-ho".

Response: L'eurodiputada romanesa Renate Weber considera el referèndum de l'1-O una qüestió política que s'hauria de tractar per vies polítiques, amb diàleg, i no per vies judicials o legals. Insisteix que l'ús de la justícia no és la manera de resoldre-ho i veu les sancions del 9-N com una amenaça per a l'1-O.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Un operatiu conjunt de diversos cossos policials, entre ells els Mossos, ha permès desarticular una organització dedicada a distribuir bitllets falsos de 500 euros a l'Estat pel mètode del degoteig, segons una nota que ha fet pública la policia catalana.
Els detinguts portaven la moneda falsificada des de Bulgària fins a Espanya, que utilitzaven per fer compres a botigues de luxe.
Després enviaven part dels beneficis al país de procedència de les imitacions, i per fer aquest últim pas utilitzaven empreses internacionals d'enviament de diners.
L'operació s'ha desenvolupat en diverses fases i ha permès detenir 32 persones, 27 a l'Estat espanyol i cinc a Bulgària.
A banda s'han intervingut 26.000 euros en bitllets falsos de 500 i 5.845 euros en moneda de curs legal.
La policia ha pogut determinar també que la xarxa havia introduït al circuit financer més de 200.000 euros falsos.
L'operació es va iniciar a finals del 2016 després que es detectés la circulació de nombrosos bitllets falsos de 500 euros de procedència búlgara, que s'introduïen principalment en municipis de la costa mediterrània.
La policia va començar a investigar amb la hipòtesi que es tractés d'una organització criminal internacional dedicada a l'adquisició, transport, introducció i distribució de bitllets falsos a l'Estat.
Segons els investigadors, l'eix principal sobre el qual pivotava l'organització era un home de nacionalitat búlgara que ja havia estat implicat anteriorment en fets delictius similars.
La policia considera que aquest individu encarregava la moneda falsa a Bulgària al seu home de confiança en aquell país.
Aquesta segona persona comprava la quantitat sol·licitada a un tercer individu a la ciutat de Pazardzik (Bulgària) a canvi d'un deu per cent del valor que haurien tingut els diners de curs legal.
També s'ha pogut determinar que aquest tercer home comprava les falsificacions als presumptes caps de l'organització a Bulgària, dos germans que vivien en un complex de luxe protegits per fortes mesures de seguretat.
Els pagava un quatre per cent del valor de curs legal.
La moneda falsa arribava a Espanya a través de mules, com es coneix en l'argot les persones que fan aquesta feina.
Hi arribaven per carretera o per via aèria en vols comercials de línies regulars.
Un cop a Espanya, els bitllets falsos es lliuraven a persones de confiança perquè la custodiessin.
Més tard s'introduïa en petites quantitats al circuit financer pel mètode del degoteig, és a dir, fent compres en establiments on no hi ha mitjans tècnics per comprovar els bitllets.
Segons la policia, el mateix líder del grup feia compres en botigues especialitzades de productes de marques de luxe a un preu aproximat de 250 euros, que es revenien després a un preu menor.
Finalment, els diners que obtenien tant de la introducció de la moneda falsa com de la venda dels productes es remetien en metàl·lic a Bulgària a través d'empreses d'enviament d'efectiu.
Les investigacions van permetre localitzar domicilis, establir el modus operandi i determinar la participació de cadascun dels implicats.
L'agost passat es va detenir a Bulgària l'encarregat de portar la moneda falsa a Espanya, i la mateixa nit es van arrestar cinc persones més en aquell país i unes altres 14 a l'Estat.
A banda es van fer quatre escorcolls a la localitat valenciana de Gandia i cinc a Bulgària.
En els dies posteriors es van detenir 10 persones més per blanqueig de capitals.
La investigació ha culminat a principis de l'any 2018 amb la detenció de tres persones més.
A banda, la policia ha pogut determinar que la xarxa havia introduït al circuit financer més de 200.000 euros falsos.
Aquest fet s'ha vist especialment afavorit per l'alta qualitat de la falsificació, catalogada des de la seva detecció com a perillosa pels pèrits del Centre Nacional d'Anàlisi del Banc d'Espanya.
L'operatiu policial ha estat integrat per agents dels Mossos d'Esquadra i de la policia espanyola, i ha comptat amb la col·laboració d'agents de la policia búlgara a l'empara d'Eurojust i amb la participació d'Europol.

Response: La policia ha desarticulat una organització criminal dedicada a distribuir bitllets falsos de 500 €. Els detinguts portaven la moneda falsificada des de Bulgària fins a Espanya i la utilitzaven per fer compres a botigues de luxe. L'operació ha permès detenir 32 persones i intervenir 26.000 euros en bitllets falsos de 500, i 5845 euros en moneda de curs legal.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
La sala segona del Tribunal Suprem espanyol enllesteix aquests dies els preparatius del judici contra l’1-O i divuit dirigents de l’independentisme.
Les defenses han presentat recursos perquè el Suprem s’inhibeixi en favor del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC).
Argumenten que els fets s’han d’enjudiciar al TSJC perquè van succeir a Catalunya.
Consideren que el Suprem no és competent per a jutjar aquest cas i que es vulnera el dret de tenir un jutge natural.
El Suprem ha donat tres dies a la fiscalia espanyola, l’advocacia de l’estat i l’acusació popular perquè es pronunciïn sobre aquesta petició de la defensa.
Les defenses també han presentat les últimes recusacions arran de l’escandalós pacte fallit del PP i del PSOE per a situar el ponent del tribunal, Manuel Marchena, al capdavant del Suprem i del Consell General del Poder Judicial.
Manuel Marchena, un home del PP al capdavant del jurat contra l’1-O
Quan falta un mes i escaig perquè comenci el judici, els divuit processats –els nou presos polítics i els ex-membres de la mesa del parlament– han d’acabar d’acordar l’estratègia política conjunta.
Alguns dels advocats, tant dels presos polítics com dels exiliats, han advertit que la clau de volta és la defensa política.
Com que és un judici polític, diuen, cal defensar-se fent política i acusant l’estat espanyol.
És una tesi en què ha aprofundit especialment el president d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart.
L’estratègia judicial conjunta, la tenen gairebé enllestida, amb una defensa tècnica que mirarà de desmuntar, punt per punt, la instrucció de Pablo Llarena i totes les acusacions, amb el suport de la sentència del Tribunal Superior de Slesvig-Holstein que descartava l’acusació de rebel·lió contra el president Carles Puigdemont.
L’esgotament de totes les vies i recursos interns pretén posar de manifest les nombroses irregularitats de la instrucció de Llarena i del judici i totes les vulneracions de drets fonamentals.
L’objectiu és no deixar res a l’atzar en el camí posterior cap al Tribunal d’Estrabsurg i aplegar arguments que ajudin a bastir una demanda que acabi donant la raó a l’independentisme.
La invenció de la violència: 5 punts per a entendre el despropòsit de la fiscalia
Vista abans de Nadal
Hi haurà una vista de qüestions prèvies entre el 17 i el 21 de desembre perquè el Tribunal Suprem decideixi, entre més qüestions, si és competent o no per a jutjar el cas.
Serà l’últim pas abans de començar el judici, a mitjan gener.
És probable que el Suprem desestimi la petició de les defenses, com ha fet fins ara.
Si és així, una volta desestimada, donarà un termini de deu dies perquè els advocats presentin la qualificació dels fets.
És previst que totes les defenses demanin l’absolució dels divuit processats de tots els delictes que els imputen les tres acusacions.
Tenint en compte la complexitat del cas, amb centenars de pàgines que cal estudiar, les defenses havien demanat noranta dies per a presentar els escrits respectius.
Però el Suprem ja ha denegat d’ampliar el termini.
La intenció del jutge, segons que va explicar l’advocat Jaume Alonso-Cuevillas, és accelerar tant com pugui els tempos perquè el judici acabi abans de la campanya de les eleccions municipals del 26 de maig.
La sentència pot arribar entre el juny i el juliol.
Pel que fa als presos polítics tancats als Lledoners, al Puig de les Basses i al Catllar, els traslladaran a presons de la Comunitat de Madrid una volta comenci el judici.
Serà un nou trasbals per a ells i per a les famílies, que hauran de tornar a fer molts quilòmetres per visitar-los.
Quan acabi el judici, i fins que no es publiquin les sentències, podran tornar a demanar el trasllat a presons catalanes.
Les males condicions amb què declararan els presos en el judici de l’1-O
Una altra de les qüestions pendents és si el judici serà televisat.
La internacionalització de la repressió és un dels objectius immediats de l’independentisme i l’interès públic que desperta aquest judici, que és públic per naturalesa, sembla que és un argument suficient perquè s’emeti per televisió.
MÉS INFORMACIÓ

Response: El Tribunal Suprem espanyol està preparant el judici contra divuit dirigents de l'independentisme, en relació amb l'1-O. Les defenses han presentat recursos perquè el cas sigui jutjat pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, i argumenten que el Suprem no és competent. El judici començarà a mitjan gener i la sentència es coneixerà entre juny i juliol.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Barcelona vibra.
Centenars de persones s'han acostat, a primera hora, a l'ofrena floral del mosaic de Joan Miró que hi ha a la Rambla en un clam unànime per la pau i en record de les persones ferides o que van perdre la vida durant els atemptats.
Així, les víctimes i els seus familiars s'han convertit en els veritables protagonistes, que han avançat fins al lloc entre aplaudiments.
Una manifestació espanyolista i en defensa de la monarquia a Canaletes ha estat un primer element que s'ha programat en paral·lel a l'ofrena floral.
Per contra, una gran pancarta avisant que Felip VI "no és benvingut" a Catalunya ha onejat des d'un dels edificis principals de plaça Catalunya.
— NacióDigital (@naciodigital) 17 d’agost de 2018
A la Rambla, les víctimes i les famílies han estat les primeres a dipositar flors blanques, grogues i blaves al lloc on es va aturar la furgoneta.
— NacióDigital (@naciodigital) 17 d’agost de 2018
A continuació, totes han arribat a plaça Catalunya entre aplaudiments i el més escrupolós silenci.
Les víctimes s'han anat fent presents sota l'abraçada de solidaritat de la ciutadania i, poc després han arribat les autoritats, entre les quals el rei Felip VI, que ha estat l'únic que ha fet trencar el silenci que omplia la plaça.
Crits de "visca el rei" han xocat amb peticions de respecte per a les víctimes.
La confrontació entre partidaris de la corona i diversos ciutadans, però, ha durat pocs minuts, ja que ràpidament s'ha donat compliment al protocol establert i s'ha demanat silenci.
"Les campanes sonen per vosaltres"
L'acte ha tingut la música com a eix vertebrador, i ha transcorregut auster, senzill i emotiu, sense parlaments oficials tal com s'havia plantejat.
— NacióDigital (@naciodigital) 17 d’agost de 2018
La periodista Gemma Nierga, qui ha conduït l'acte, acomiada l'homenatge del 17-A, dirigint-se a les víctimes: "No deixarem d'acompanyar-vos perquè volem la pau però no volem indeferència".
— NacióDigital (@naciodigital) 17 d’agost de 2018
Les autoritats, en un segon pla
Per a Felip VI, ha estat l'únic acte públic de la seva nova visita a Catalunya.
Torra hi ha anat acompanyat d'una àmplia representació del Govern.
A més, s'hi han afegit altres personalitats del món econòmic i social, com John Hoffman, el president del Mobile World Congress (MWC), que se celebra anualment a la ciutat.
En l'acte a la capital també s'han comptat representants de Rubí, Sant Hipòlit de Voltregà, Vilafranca del Penedès i Saragossa, municipis on residien les víctimes mortals, i membres de tots els cossos policials, serveis d'emergència i la resta de serveis públics que van ajudar en l'atenció als atemptats.
També hi ha assistit el president del PP, Pablo Casado, i el de Cs, Albert Rivera, mentre que no hi serà la CUP ni tampoc l'Assemblea Nacional Catalana (ANC), que se centra en l'acte d'homenatge a Lledoners de la tarda, organitzat amb Òmnium.
Acte de l'ANC i Òmnium a Lledoners
L'ANC, que plantarà el rei, i Òmnium Cultural han organitzat un acte a partir de les 18.30 davant de la presó de Lledoners, on hi ha reclòs Forn, per tal d'homenatjar les víctimes.
Torra visitarà l'exconseller a les sis i, després, intervindrà en la commemoració.
La dona de l'exconseller prendrà la paraula juntament amb Elisenda Paluzie, presidenta de l'Assemblea; Marcel Mauri, vicepresident d'Òmnium Cultural; i Josep Maria Cervera, president de l'Associació de Municipis per la Independència (AMI).
El dissabte serà el torn de Cambrils, un altre dels escenaris dels atemptats.
L'acte de record a les víctimes serà a les 10.30 h al passeig Marítim, davant del Club Nàutic, on es va produir l'atac que va deixar una persona morta, set ferides i cinc terroristes abatuts, recorden des de l'Ajuntament.
Aquest punt es va convertir en un memorial espontani amb ofrenes i missatges que es van deixar els dies posteriors a l'atemptat, i és per aquest motiu que s'ha decidit que en aquest mateix lloc s'instal·li un memorial permanent per la pau.

Response: Centenars de persones s'han acostat a l'ofrena floral en record de les víctimes dels atemptats. Una manifestació espanyolista i monàrquica ha estat programada en paral·lel a l'ofrena floral. Les víctimes i les famílies han estat les primeres a dipositar flors al lloc on es va aturar la furgoneta. Les autoritats, entre elles el rei, han arribat posteriorment.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, confia en arribar a acords amb el govern espanyol del PSOE per tal de treure vehicles pesants de l'N-240 entre Lleida i Montblanc i contribuir així a reduir l'elevada sinistralitat d'aquesta via.
En aquest sentit, Calvet comparteix l'opció d'alliberar el peatge de l'AP-2, paral·lela a la via, tal com ha demanat el PSC en mocions aprovades tant a l'Ajuntament de Lleida com a la Diputació, però també considera que el Ministeri de Foment ha de fer millores a l'N-240 com ''desdoblaments'' ja que és una via que ''mereix una atenció molt més gran de la que ha tingut fins ara per part dels governs de l'Estat''.
En una entrevista a l'ACN, el conseller de Territori i Sostenibilitat també ha valorat positivament la consolidació de les cigonyes a les comarques de Ponent tot i que sí que considera que s'hauria de fer que nidifiquessin en zones boscoses per evitar problemàtiques com la de la Catedral nova de Lleida.
Damià Calvet assegura que el Departament de Territori i Sostenibiltiat ha liderat, primer amb el conseller Josep Rull que va fer reunions amb alcaldes, però també a través de la secretaria i la direcció general d'Infraestructures, la cerca de solucions a l'elevada sinistralitat de l'N-240 entre Lleida i Montblanc.
Segons el nou titular de la conselleria es tractaria de ''clonar'' les opcions que s'han ''assajat'' a l'N-II a Girona o les que pretenen implantar a l'N-340.
És a dir, la retirada dels vehicles pesants, per la qual cosa cal arribar a acords per donar sortida a aquesta retirada de vehicles cap a l'AP-2.
Segons Calvet, l'AP-2 és però una autopista ''poc permeable'' amb els municipis i els polígons industrials que hi ha al llarg de la seva traça i això implica parlar amb el Ministeri i la concessionària per revertir aquesta situació.
Així mateix, remarca la necessitat de fer millores a la pròpia N-240, amb ''desdoblaments'', ja que és un eix principal de la xarxa bàsica del territori, de l'economia de les comarques de Ponent i del seu enllaç amb la resta del país.
El conseller creu que ''mereix una atenció molt més gran que la que ha tingut fins ara per part de governs de l'Estat que pràcticament no han desdoblat cap dels eixos principals que gestionen; ni l'N-II, ni l'N-340, ni la 420, ni l'N-260, quan en altres territoris han fet veritables meravelles amb les infraestructures''.
Calvet assenyala que cal que al marge de les autopistes de peatge ''s'atenguin les necessitats del territori d'una manera més rigorosa del que s'ha fet fins ara''.
És per això, que puntualitza que ''a la voluntat de disposar del millor país, més i millors oportunitats, no s'arriba perquè sí sinó després de constatar el fracàs continuat dels governs de l'Estat en la planificació i gestió d'infraestructures generals''.
Nius de cigonyes als boscos
En un altre ordre de les coses, el conseller Calvet també ha valorat positivament la consolidació de les cigonyes a les terres de Ponent com una ''gran notícia per la fauna i també per la millora dels hàbitats on viuen i niuen''.
En aquest sentit, destaca que hi ha hagut una ''acció continuada'' del Govern i de l'Administració local i que per això estan ''contens i orgullosos''.
Això implica que ara hi hagi molts exemplars i cal vigilar que la nidificació no impacti en l'activitat humana, tant en benefici de la pròpia activitat humana com de la població de cigonyes.
Calvet creu que cal prioritzar que les cigonyes s'acostumin a nidificar als arbres dels boscos de ribera malgrat que no és el seu hàbitat natural.
Això creu que es podria aconseguir ''afavorint les condicions en les que poden tenir aquests nius'' i si es constata que s'hi acostumen es podria potenciar.
Ara el Departament té quantificats uns 350 nius en edificis de les comarques de Ponent i 350 més en arbres de boscos de ribera i altres hàbitats naturals.
En el cas dels edificis cal vetllar perquè no es malmeti el patrimoni artístic, com el cas de la Catedral Nova de Lleida.
Segons Calvet a les esglésies hi pot haver un niu però quan n'hi ha més d'un hi poden haver problemes.
És per això, que de comú acord amb els bisbats i els ecologistes, s'avaluen les situacions per si se n'ha de retirar algun, ''amb cura'', i traslladar-lo a un altre lloc per preservar edificis i potenciar la biodiversitat de les cigonyes en llocs més naturals.

Response: Calvet espera arribar a acords amb el govern espanyol per treure els vehicles pesants de l'N-240 entre Lleida i Montblanc, a fi de reduir-hi la sinistralitat. Així mateix, vol que es millori la carretera amb "desdoblaments" i altres millores, ja que és un eix clau de la xarxa bàsica del territori. Respecte a les cigonyes, valora positivament la seva consolidació.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Amnistia Internacional (AI) ha assegurat que les mesures preses a les residències de Catalunya i Madrid han estat "ineficients i inadequades i han vulnerat com a mínim cinc drets humans".
En un informe titulat "Abandonades a la seva sort: La desprotecció i discriminació de la gent gran en residències durant la pandèmia a l'Estat", l'organització ha assegurat que s'ha vulnerat el dret a la salut, el dret a la vida i a la no discriminació, així com el dret a la vida privada i familiar i al de tenir una mort digna.
L'organització ha assegurat que durant la primera onada no es va garantir el trasllat als centres sanitaris dels residents quan era necessari i que aquest també van viure un temps llarg aïllats dels familiars i de la vida exterior.
Aministia Internacional ha afirmat que la denegació del dret a la salut està fortament vinculada amb les mesures d'austeritat i infrafinançament de la sanitat a l'Estat.
En aquest sentit, ha assegurat que el "desmantellament del sistema sanitari de salut pública" es va manifestar a Madrid i Catalunya durant la primera onada, per exemple amb la manca d'EPI i PCR.
A més, assegura que molts residents "van quedar exclosos de la derivació hospitalària de manera generalitzada i tampoc van rebre l'atenció que necessitaven".
AI ha reconegut que durant els darrers mesos s'han millorat alguns aspectes però d'altres han continuat vigents durant la segona onada.
Així, ha afirmat que es continuen sense garantir plenament les visites a familiars i es mantenen indicacions per tractar els residents als centres i no als hospitals, unes mesures "discriminatòries".
A més, ha criticat que no s'han pres mesures de reforç de personal suficients.
Amnistia ha assegurat que tant la Generalitat com el govern de Madrid "van fracassar" en la implementació de mesures i, a més, no en van adoptar d'alternatives per tal de garantir l'assistència sanitària mèdica adequada.
L'organització ha asseverat que hi van haver persones que "no van poder accedir" al tractament que necessitaven i hi van haver moments "on no es van fer ingressos hospitalaris i les poques derivacions que es van donar, van ser l'excepció i en ocasions ja de forma fatalment tard".
Ha afegit que també hi van haver "obstacles" per al traslladat a través del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM).
Mesures urgents en la segona onada
Amnistia Internacional ha demanat a les autoritats i en particular a les de Catalunya i Madrid aplicar mesures urgents per garantir que qualsevol decisió respecti els drets humans.
A curt termini, reclama assegurar que les decisions sobre l'atenció mèdica a les residències "es fa en base a avaluacions individualitzades".
"S'han d'eliminar ja les disposicions dels protocols de derivació de Catalunya i Madrid que poden donar lloc a mesures discriminatòries.
A més, el contacte regular de familiars i residents s'ha de garantir", ha afegit l'organització.
A llarg termini, ha instat el govern espanyol a impulsar la tramitació d'una llei estatal que estableixi un model residencial que garanteixi els drets dels residents.
A més, ha demanat a la Fiscalia seguir de prop la situació a les residències i impulsar investigacions quan hi hagi abusos o irregularitats.
Altres notícies que et poden interessar
coronavirus
Oriol Mitjà explica per què un test d'antígens dona positiu dues setmanes després del contagi
La variant òmicron és un dels elements que provoquen aquest fenomen
coronavirus
Quins són els símptomes de l'òmicron sigil·losa
El subllinatge, sorgit a l'Índia, ja s'ha detectat a Dinamarca i al Regne Unit
coronavirus
Per què algunes persones no es contagien de Covid?
Els experts apunten a una immunitat natural derivada de la genètica
coronavirus
La UE canvia les normes per viatjar: dependrà de la vacunació
La incidència per països ja no condicionarà els requisits d'entrada
coronavirus
És hora de tractar la Covid com una grip?
La situació epidemiològica apunta a emprendre el camí cap a l'endèmia, però els experts demanen prudència i no confiar-se: "La incertesa és massa alta per fer aquest pas tan gran"

Response: Amnistia Internacional ha afirmat que les mesures preses a les residències de Catalunya i Madrid durant la pandèmia han estat "ineficients i inadequades i han vulnerat els drets humans". L'organització assegura que s'ha vulnerat el dret a la salut, el dret a la vida i a la no discriminació, entre d'altres.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Des de les vuit del matí d'aquest dijous trobar un taxi a les dues terminals de l'aeroport del Prat i a l'estació de Sants ha estat pràcticament impossible.
Com a la resta de la ciutat, el seguiment de la vaga dels taxistes ha estat massiu durant les primeres hores del matí i els viatgers que esperaven desplaçar-se en taxi han hagut de buscar alternatives.
A l'aeroport del Prat, els viatgers que s'acostaven a la parada de taxis de la T1 carregats de maletes, la majoria estrangers, han comprovat sorpresos que on un dia laborable hi ha prop d'un miler de vehicles esperant per encotxar clients aquest matí estava pràcticament desert.
Després de ser informats de les alternatives de transport pel personal de l'aeroport o pels propis taxistes que s'han acostat a l'aeròdrom com a piquets informatius, la majoria de passatgers han optat pel metro i l'Aerobús, que ha registrat llargues cues durant el matí.
A l'estació de Sants el metro ha estat l'alternativa majoritària dels viatgers.
Als volts de les nou del matí a la parada de taxis de la terminal 1 de l'aeroport del Prat només hi havia dos taxis on habitualment es formen llargues cues de vehicles per agafar clients.
Tos dos eren dels taxistes que han format el piquet informatiu a l'aeròdrom.
Un d'ells, el Javier Rodríguez ha destacat que el seguiment de la vaga ha estat massiu i que no han vist ni un sol taxi agafant clients a les dues terminals.
Malgrat que a la parada hi havia dos furgons dels Mossos d'Esquadra per prevenir possibles incidents, el matí ha estat absolutament tranquil.
Els piquets informatius s'han dedicat a informar de les alternatives de transport i dels motius de la vaga als viatgers que s'acostaven a la parada a agafar un taxi.
El Pablo, taxista i membre del piquet informatiu, ha explicat a l'ACN que la majoria de viatgers han optat per agafar l'Aerobús, que té la parada al costat mateix de la dels taxis, o el metro.
De fet, la parada de l'autobús que connecta l'aeroport del Prat amb el centre de Barcelona ha registrat llargues cues durant bona part del matí.
Un dels usuaris que no han pogut agafar un taxi ha estat el Javier Rodríguez, que ha arribat amb retard de Bilbao i que buscava la manera d'arribar a Sabadell on tenia una formació.
Després de ser informat pels mateixos taxistes, finalment ha optat per acostar-se al centre de Barcelona en autobús per agafar un tren fins a Sabadell.
A d'altres com l'Edmundo, un turista brasiler, la vaga no l'ha afectat perquè ja tenia previst agafar l'Aerobús per arribar a Barcelona.
Piquet informatiu a l'estació de Sants
A l'estació de Sants l'absència de taxis també era total a primera hora del matí.
Un piquet informatiu, format per conductors de diverses associacions professionals de taxistes, feia guàrdia a la parada de taxi ubicada al darrere de l'estació.
Els taxistes comuniquen als usuaris, la majoria procedents de l'estació, i alguns estrangers, sobre la jornada de vaga d'aquest dijous, així com de les alternatives de transport (metro i autobús).
Els passatgers entomen amb resignació –i en uns pocs casos amb visible indignació- la notícia.
De la seva banda, el secretari de la Asociación Profesional Élite Taxi, Ivan Semsa, ha destacat en declaracions a l'ACN que "s'han adonat" que la vaga està tenint un seguiment "del 100%".
Al seu parer, això és perquè "el taxista coneix els perills que travessa el sector i té dret a lluitar".
Lluitar a través d'una vaga que ha de "fer veure", ha expressat, que per ser professional del sector "el taxista ha de passar moltes proves i complir molts requeriments", exposa Semsa.
D'altra banda, aquest representant del sector ha lamentat el "paper una mica ambigu" de l'Ajuntament de Barcelona respecte a aquesta problemàtica.
"A vegades sembla que anem de la mà i altres que sembla que no els importi tant", afirma Semsa, que no s'estalvia crítiques a l'alcaldessa, Ada Colau.
"Avui havíem sol·licitat una reunió amb la senyora Colau, però sembla que té altres coses a fer", ha sentenciat.

Response: Ha tingut lloc una vaga dels taxistes a Barcelona. Els viatgers han hagut de buscar alternatives, com el metro o l'Aerobús. El seguiment de la vaga ha estat massiu i els piquets informatius han informat els passatgers de les alternatives de transport. Els taxistes han defensat la seva vaga afirmant que volen fer veure que el sector passa per moltes dificultats.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La 8a edició del festival Bachcelona ha aconseguit adaptar la programació i oferir, encara que de forma més reduïda, tres propostes entre el 7 i el 16 de juliol.
El fet de col·laborar amb moltes entitats diferents ha dificultat la reprogramació d'alguns espectacles, però alhora ha permès aliances amb el Palau de la Música, la Filmoteca, el Liceu, el Festival Cruïlla i el Recinte Modernista de Sant Pau per organitzar un certamen que girarà entorn el redescobriment de Bach per part del compositor alemany Felix Mendelssohn.
El músic Carles Marigó obrirà amb un concert al Palau de la Música, en la primera setmana que la sala aculli públic, i Elionor Martínez clourà el certamen amb un concert a l'aire lliure dins la versió XXS del Cruïlla.
El director del festival Bachcelona, Daniel Tarrida, ha explicat aquest dijous en roda de premsa que no volien traslladar aquesta edició al 2021 ja que per a l'any que ve ja tenen artistes lligats i l'homenatge a Mendelssohn "no hauria funcionat".
Han pogut teixir una programació amb les entitats que reprenen l'activitat al juliol, com és el Palau de la Música o la Filmoteca.
Per això, malgrat tenien previstes més de 15 activitats i les han hagut de reduir a tres, celebren poder mantenir la 8a edició i sumar-se a la tendència d'aquest estiu de fer concerts a l'aire lliure.
"Malgrat sigui reduït, hem procurat que tingui un inici brillant i un final potent amb aquest plantejament que farem amb el Cruïlla", ha assegurat Tarrida.
Dos concerts i un documental de Gardiner
Carles Marigó serà el protagonista del primer concert, 'Bach al Palau', el dimarts 7 de juliol.
Per primera vegada el certamen arriba a la Sala de Concerts del Palau, ja que inicialment estava previst per al Petit Palau.
El programa en què Marigó confronta el Bach més romàntic i el Mendelssohn més polifònic era un dels plats forts del cartell inicial, i estava previst el penúltim dia, un canvi que ara el porta a ser l'espectacle inaugural del Bachcelona.
A la part final del recital hi haurà una confluència de Bach amb la música contemporània, incorporant una estrena de Joan Magrané i una improvisació del propi intèrpret.
La segona activitat serà el 10 de juliol amb la projecció a la Sala Chomón de la Filmoteca de Catalunya del documental de Sir John Eliot Gardiner i la BBC.
El director anglès explica la profunda espiritualitat de Bach i el dramatisme de la seva obra com a manifestació sensible del drama de Crist, així com fa referència obligada a Mendelssohn.
La presentació i la taula rodona aniran a càrrec de Josep Domènech i el mateix director del festival, Daniel Tarrida.
Mendelssohn és considerat el principal divulgador de la música de Bach.
Va ser ell qui va treure de l'oblit després d'un segle la 'Passió segons sant Mateu' l'any 1829, moment clau perquè la seva obra tingués reconeixement posteriorment.
"Mendelssohn era un enamorat de Bach", ha apuntat Tarrida.
El festival finalitzarà amb un concert als Jardins del Recinte Modernista de Sant Pau amb músics del Gran Teatre del Liceu i la soprano Elionor Martínez com a solista.
Un concert en format cambrístic amb un programa que inclou quartets de corda i àries de Bach i Mendelssohn, dins la versió XXS del festival Cruïlla que oferirà concerts a l'aire lliure per tota la ciutat.
"És un 'crossing' que ni hauríem pensat fa uns mesos.
Ens interessa perquè tenen un públic molt diferent.
Veurem de cara el futur si es pot mantenir", ha dit Tarrida.
L'organització del festival ha confirmat els primers noms per al 2021, amb la inauguració del Bachcelona amb les cantates de Bach a través de la mirada de Shunske Sato l'1 de juliol a la Sala Oriol Martorell de L'Auditori.
A més, s'ha detallat un nou 'Bach al Palau' el 2 de juliol de 2021.

Response: La 8a edició del festival Bachcelona ha adaptat la programació i ofereix tres propostes centrades en el redescobriment de Bach. El festival ha estat possible gràcies a la col·laboració amb diferents entitats i ha estat ben rebut pel públic, que celebra la tendència d'aquest estiu de fer concerts a l'aire lliure.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Què es pot fer davant l'increment dels preus de l'energia?
Com incidir sobre el mercat marginalista, que és el mercat competitiu?
En el sector es recorre sovint a la frase que si algú entén com funciona el mercat elèctric espanyol, és que no s'ha explicat bé...
Els ponents han fet un esforç didàctic per explicar la complexitat del tema, des de la generació d'electricitat en les centrals, que poden ser renovables o fòssils, es transporta després per la xarxa elèctrica de l'estat, passa per les subestacions de transformació per reduir el seu voltatge i passar a la distribució a les cases.
El preu es calcula en base a ordenar l'oferta d'electricitat començant pel preu més barat, que va incrementant-se fins que la demanda de consum queda coberta.
Estem davant d'una crisi estructural o de conjuntura?
Ho ha plantejat Ana García Molina.
Jorge Fabra ha estat contundent al dir que el problema del mercat elèctric a Espanya i a Europa és "del seu mal disseny perquè la gent creu que es tracta d'un producte únic, quan es tracta de coordinar serveis que són molt diferents".
Quant durarà la crisi dels preus elèctrics?
"Això no hauria de durar gens", ha manifestat.
Fabra ha fet una crida als economistes a explicar i informar bé als consumidors, "que no se n'adonen que quan paguen el pa estan pagant més per la llum que per la farina".
Ha fet una crida a "fer una reflexió sobre el model regulatori que tenim".
Fabra ha negat que es tingui "un mercat competitiu, perquè si ho fos, revelaria els seus costos i no ho fa".
"El problema de l'actual sistema -ha assenyalat Jorge Fabra- no és el mercat, sinó el disseny del mercat.
No és el preu del gas, és de disseny inadequat del sector elèctric".
Poc marge pels estats
L'enginyer Francesc Bonvehí ha assegurat que els estats "tenen poc marge" per combatre l'increment de preus de l'energia, "que poden variar cada hora".
Ha previst que pot haver una reducció del preu del gas però que es mantindrà durant el 2022 per damunt clarament dels preus anteriors al salt que s'ha produït.
A Europa, hi ha divisió.
Espanya, amb França, vol introduir modificacions en el sistema per canviar el funcionament del sistema.
Alemanya, amb el suport d'Àustria i Holanda, vol preservar l'actual sistema energètic.
Però Bonvehí ha aventurat que no serà possible mantenir aquest nivell de preus durant molt de temps.
Xavier Vives ha reclamat una regulació adequada del sector, i ha advertit de la dificultat de disposar d'energia barata, verda i amb el consum assegurat.
Ha afirmat que l'increment del cost del gas natural i el fet que el diòxid de carboni s'ha de gravar per compensar el seu impacte negatiu sobre el clima, és inevitable que el seu preu es vegi incrementat.
Vives ha explicat que fins fa poc la preocupació era la deflació, però de cop s'ha passat a un neguit per la inflació, que s'explica en bona part per l'increment dels preus de l'energia.
Ha recordat que l'augment dels preus del petroli dels anys setanta va generar un salt de la inflació que als Estats Units va arribar al 13%.
Però Vives ha assegurat que la situació no és comparable, ja que "hi ha inflació, però amb recuperació".
S'ha referit a les declaracions de Christine Legarde afirmant que la fase inflacionària era "transitòria", però s'hi ha mostrat prudent.
Europa ha d'actuar de forma coordinada
Les polítiques davant això "han de ser consistents", ha afirmat Vives.
Jorge Fabra, d'Economistes enfront la crisi, ha denunciat la "desinformació" existent en aquest tema, que vol ocultar la realitat d'un sistema oligàrquic "que actua amb una potència enorme i que utilitza la informació de manera assimètrica".
En una part del que ha dit hi ha coincidit Carlos Solé, qui ha assegurat que "el dèficit és fruit d'una decisió política regulatòria".
A l'acte també hi han intervingut el conseller de la Comissió Nacional dels Mercats i la Competència (CNMC) Pep Salas, la directora de l’Institut Català d’Energia (ICAEN), Marta Morera, el president de l’Associació d’Empreses Elèctriques (ASEME) Oriol Xalabarder i el membre de la Comissió d’Energia del Col·legi Oficial d'Enginyers Industrials de Catalunya Lluís Pinós.
Salas ha apuntat que "els comercialitzadors independents haurien de poder accedir a la generació independent d’energia per incrementar el nivell de competència".
Morera ha demanat "preveure i cobrir l’electrificació de la demanda amb energies renovables". l Per la seva banda, Xalabarder ha afirmat que "les empreses elèctriques han d’acostar el funcionament del sistema al consumidor".

Response: Diversos ponents han exposat la complexitat del sector elèctric i el mal disseny del mercat espanyol i europeu. Davant l'increment dels preus, s'ha discutit sobre com incidir en el mercat marginalista i s'ha fet una crida a fer una reflexió sobre el model regulador. A més, han posat en dubte que es tingui un mercat competitiu.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
L'Audiència de Barcelona ha jutjat aquest dilluns un home amb un càrrec a l'Església dels Testimonis de Jehovà acusat de dos delictes continuats d'agressió sexual a una menor d'edat entre el 2017 i 2018.
La fiscalia demana 30 anys de presó per a l'home per haver fet tocaments i altres actes sexuals a la noia, de 14 anys, el Nadal del 2017 i el juliol del 2018.
La víctima és la filla d'un home que llogava una habitació a l'acusat en un pis del Raval de Barcelona.
Segons el fiscal, Saturnino B.L., de 71 anys i origen filipí, tenia un càrrec important a l'Església dels Testimonis de Jehovà, i vivia a Barcelona en un pis del Raval on el pare de la víctima li pagava un lloguer per una habitació.
A finals de desembre del 2017, la menor, de 14 anys, va arribar de Suïssa, on residia, per passar les vacances de Nadal. amb el seu pare.
L'home era considerat un més de la família de la víctima, que també eren testimonis de Jehovà, i tenia una gran ascendent sobre ells.
Una nit va entrar a l'habitació on dormia la menor, li va bloquejar un canell i va agredir-la sexualment tot i la resistència i plors de la noia, a qui va dir que no digués res.
Uns tres dies més tard, cap a les 5 o les 6 de la matinada, va tornar a fer el mateix.
La menor va tornar a Suïssa a finals de les vacances, però el 8 de juliol va retornar a Barcelona per passar les vacances d'estiu.
El 8 de juliol el processat va tornar a actuar de la mateixa manera que les anteriors, i aquest cop la menor no va poder oferir resistència perquè estava totalment paralitzada per la por.
Finalment, el 27 de juliol el processat va aconseguir vèncer les reticències de la menor i la va portar a la seva furgoneta, que tenia aparcada a l'aparcament del MACBA.
Es va asseure al seu costat als seients del darrere, li va aixecar la samarreta tot i la resistència de la menor i li va llepar els pits.
No va intentar res més perquè la noia tenia la menstruació.
A causa de tots aquests fets la menor va patir diverses crisis d'angoixa i ansietat i va necessitar tractament mèdic per superar-ho.
Durant el judici, l'home ha negat totalment els fets i ha assegurat que només va fer petons a la galta a la menor perquè era com la seva néta.
No obstant, no ha pogut justificar gaire perquè va dir en diversos missatges posteriors a la seva mare que li demanava perdó i que no l'havia tocat.
La nena, segons ell, dormia amb el seu pare i ell mai va estar a soles amb la menor.
Segons ell, la nena el va denunciar perquè ell no havia volgut empadronar el seu pare en el pis.
Per la seva banda, la menor ha ratificat totalment els fets.
Una amiga de la víctima, que va ser la primera que va conèixer els fets el juliol del 2018, ha explicat que la noia li va explicar per missatge i que inicialment ella no s'ho va creure.
No obstant, va notar que la noia estava molt trista, apagada, canviada i es tapava més, i que no volia estar sola a casa del religiós.
La seva mare i la seva tieta van notar que la noia tenia mals de cap, insomni, malsons i angoixa, i no va ser fins l'agost del 2018 que els va explicar els fets.
De seguida la van portar a denunciar-los als Mossos i després a Sant Joan de Déu per fer una exploració mèdica.
La mossa i la metgessa que la van atendre inicialment han donat plena credibilitat als fets relatats per la menor.
Dues netes de l'acusat i molt amigues de la víctima han explicat que durant el Nadal del 2017 i juliol del 2018 elles van dormir algunes nits a la mateixa habitació que la noia, però no pas totes.
Per tot això, la fiscalia li demana 30 anys de presó, 15 per cada delicte continuat d'agressió sexual a menor, llibertat vigilada durant deu anys més, prohibició d'aproximació o comunicació amb la víctima durant deu anys més després de sortir de presó i inhabilitació per activitat o ofici relacionat amb menors d'edat durant cinc anys després de sortir de presó.
També demana que pagui 20.000 euros a la víctima com a indemnització.

Response: Un membre important de l'Església dels Testimonis de Jehovà a Barcelona ha estat jutjat per dos delictes continuats d'agressió sexual a una menor d'edat. La Fiscalia demana 30 anys de presó per haver fet tocaments i altres actes sexuals a la noia, el pare de la qual li havia llogat una habitació al mateix pis.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Endesa ha guanyat el pols amb l'Ajuntament de Barcelona i el Tribunal Català de Contractes del Sector Públic ha anul·lat el concurs per adjudicar el contracte elèctric municipal.
El motiu principal de la controvèrsia eren les clàusules que volia imposar el govern d'Ada Colau per combatre la pobresa energètica, i el tribunal tomba la fórmula del consistori per introduir l'obligació, segons la resolució de 44/2017 de l'organisme, a la qual ha tingut accés NacióDigital.
El contracte era per subministrar llum als edificis municipals, i Endesa ja havia tingut una primera victòria en aconseguir paralitzar-lo.
El tribunal ha notificat aquest mateix dijous al migdia la resolució que l'anul·la i que esgota la via administrativa, però es pot recórrer al tribunal contenciós administratiu.
Fonts municipals han confirmat la seva recepció, i han afegit que estan estudiant tècnicament i jurídicament quina serà la resposta de l'Ajuntament.
A la resolució -que només fa referència al recurs d'Endesa, malgrat que també n'hi havia de Gas Natural-, el tribunal afirma que "no pot desconèixer el lloable i encomiable objectiu, les bones intencions de l'Ajuntament i la imperiosa urgència en la recerca de mesures per contribuir a reduir i remeiar la pobresa energètica latent".
Considera, però, que les seves decisions han d'estar subjectes a l'aplicació de la legalitat.
Les raons que al·lega el tribunal
Les grans elèctriques havien al·legat que les clàusules municipals no estaven prou detallades, i el tribunal els ha donat la raó.
L'Ajuntament havia incorporat les obligacions contra la pobresa energètica com a clàusules especials d'execució, però no estan encara concretades, ja que s'havien de definir en convenis posteriors.
"La manca de concreció perjudica totes les licitadores potencials actuals o possibles", remarca el tribunal.
A més considera que l'objecte del contracte no s'ajusta a la llei de contractes del sector públic.
Considera que, perquè "l'atenció i reducció de la pobresa energètica" es pogués acceptar com a objecte del contracte, hauria de ser una prestació clarament diferenciable i s'hauria de licitar per separat, o que la finalitat social que es promou formés part la matèria principal del contracte, però és subministrar llum a edificis municipals.
El tribunal considera que no es compleixen cap d'aquestes dues condicions.
Adverteix que, encara que el combat contra la pobresa energètica es reduís en el contracte a una crida d'atenció perquè les energètiques sàpiguen que han de complir determinades clàusules socials i s'apreciés que està ajustat a dret, tampoc es podria donar per bo el concurs perquè les clàusules municipals no estan vinculades a l'objecte del contracte, que és el subministrament a dependències municipals.
El tribunal considera que el consistori no pot escudar-se en el projecte de llei de contractes del sector públic que està en tramitació a les Corts Generals, ja que pot ser objecte de diverses esmenes, i encara no té cap efecte jurídic.
Tampoc valida que ja s'hagi tramitat una licitació amb un objectiu similar sense que s'hagi produït cap problemàtica i on sí que hi va presentar oferta Endesa, per ser "supòsits d'entitats contractats diferents i amb un plantejament de la qüestió aquí discutida diferent".
Un concurs de 65 milions d'euros
El concurs estava dividit en tres lots per facilitar que també se l'adjudiquessin empreses petites.
El primer lot era el de subministrament en baixa tensió, amb un pressupost de 54,2 milions d'euros; el segon també era de baixa tensió i energia verda, d'1,9 milions –contemplava edificis municipals generadors d'electricitat verda-, i el tercer era de mitja tensió, de nou milions, en un procés en el qual com a màxim es podrien adjudicar dos lots a la mateixa empresa.
Què pot fer ara l'Ajuntament
El contracte energètic municipal vigent s'esgota el 25 de març i no es pot prorrogar.
El més probable és que l'Ajuntament hagi de negociar amb una empresa un contracte provisional perquè es pugui garantir el subministrament energètic un cop esgotat el vigent.
L'altra conseqüència de la decisió del tribunal és que, si es decideix no recórrer al contenciós administratiu, el consistori hagi de redactar un nou concurs.

Response: Endesa ha guanyat el pols amb l'Ajuntament de Barcelona pel subministrament elèctric a edificis municipals. El Tribunal Català de Contractes del Sector Públic ha anul·lat el concurs, a causa de les clàusules per combatre la pobresa energètica proposades per l'Ajuntament, que no estaven prou detallades. L'Ajuntament està estudiant la seva resposta i pot recórrer la decisió.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
La participació a les eleccions al rectorat de la Universitat de Girona (UdG) ha superat el 20% a les set del vespre.
A aquesta hora, un 20,66% de les persones amb dret a vot ja l'havia exercit per triar entre Sergi Bonet o Quim Salvi.
Un total de 2.808 persones de les 13.591 que conformen el cens han entrat des de les nou del matí a l'operativa electrònica, única via possible per participar.
Per col·lectius, la participació és desigual.
Al sector A, el de professors i doctors amb vinculació permanent amb la universitat, aquesta ha arribat al 78,54%.
El vot d'aquests 424 electors tindrà un pes del 51% en el vot ponderat.
La participació també és alta en el personal d'administració i serveis.
Un 68,83% ha votat en les primeres deu hores de la votació.
El col·lectiu més nombrós, el dels estudiants, té una participació del 14,78% a les set de la tarda.
Tot i el seu pes en el cens, el vot dels estudiants comptarà només un 23% a l'hora de fer l'elecció.
Finalment, el quart sector, el dels professors no permanents, té una taxa de participació del 34,58%.
Les votacions, que per primer cop es poden efectuar només de manera electrònica, es podran fer fins aquest dijous a les sis del vespre.
El nom del guanyador se sabrà una hora més tard i es proclamarà formalment l'11 de desembre.
El projecte de Bonet
Sergi Bonet aspira a un altre mandat per acabar de desplegar el seu projecte.
Nascut a Girona el 1960, es va llicenciar en biologia per la Universitat de Barcelona el 1982 i quatre anys més tard arribaria a ser doctor en Ciències Biològiques per la Universitat Autònoma de Barcelona.
La seva vinculació amb la UdG comença el 1991 on des del 1996 és catedràtic en Biologia Cel·lular.
Bonet va ser secretari general de la Universitat de Girona entre el 1991 i el 2001 i el 2013 va ser escollit rector.
Sota l'etiqueta 'Més UdG', l'equip de Bonet exposa propostes que s'endinsen en la línia iniciada el 2013 com és l'expansió internacional.
D'aquesta manera, l'equip defensa analitzar l'èxit dels representants iberoamericans a Perú, Colòmbia, Equador i Mèxic i expandir la idea a Argentina, Xile i Brasil.
Aquests tentacles internacionals també serien amb el Cercle del Mediterrani, sobretot a la zona est, i amb la Xina, on es preveuen fer cursos a partir de l'any que ve.
D'altra banda, 'Més UdG' vol engegar un programa de captació de professors de prestigi internacional perquè facin estades temporals i demana replantejar la creació de l'Escola de Doctorat i començar el desplegament de les beques salari.
Bonet també posa l'accent en la sostenibilitat i creu que ha de ser un dels símbols d'identitat de la Universitat de Girona.
Per això, aposta per introduir la matèria en les diferents titulacions a més d'impulsar un servei de préstec de bicicletes elèctriques entre els campus i una millor freqüència de pas del transport públic, que a més seria gratuït per a la comunitat universitària.
Aquestes iniciatives se sumen a treballar per la gratuïtat de les matrícules i poder desbloquejar la contractació de personal, tant de professorat i investigadors com d'administració i serveis.
El projecte de Salvi
Quim Salvi s'ha deslligat des de fa unes setmanes de la direcció de l'Escola Politècnica Superior de la UdG.
Nascut el 1969 a Sant Feliu de Guíxols (Baix Empordà), va cursar estudis de formació professional abans de fer el salt als estudis universitaris, on es va llicenciar en informàtica el 1994.
Salvi va arribar a la UdG amb un contracte a temps parcial per formar part del Departament d'Electrònica, Informàtica i Automàtica en plena expansió a mitjans dels anys 90.
El gener del 1998 es va doctorar per la UdG .
Sota el mandat del rector Joan Batlle, Salvi va ser vicerector de Campus.
El projecte que encapçala porta per nom 'Nova UdG' i inclou mesures com l'increment de l'oferta semipresencial, fer un mínim de 30 crèdits europeus (ECTS) en una tercera llengua i apostar per una contractació pública "socialment responsable".
Salvi proposa també la construcció d'una nova residència d'estudiants per fer front als problemes d'allotjament.
També proposa que els estudiants dels últims cursos facin de mentors dels joves o importar la figura del 'fellow', un investigador extern internacional.
Un pes destacat se l'emporten també les iniciatives tecnològiques.
Per exemple, hi ha la e-UdG que vol simplificar processos administratius, l'increment de les hores que es poden fer de teletreball i el desenvolupament d'una aplicació per a dispositius mòbils que agilitzi la feina i l'accés a determinada informació.
Finalment, 'Nova UdG' destaca també per voler desenvolupar un pla integral de seguretat que inclou la instal·lació de càmeres de vigilància a dins i fora de tots els centres.

Response: La participació en les eleccions del rectorat de la Universitat de Girona ha superat el 20 %. Els professors amb vinculació permanent han votat més, seguits del personal d'administració i serveis, i dels professors no permanents. Els estudiants han votat menys. Bonet aspira a un altre mandat amb el projecte Més UdG, mentre que Salvi presenta el seu projecte.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
Les promeses inversores en infraestructures del govern de Pedro Sánchez són pràcticament les mateixes que les de l'executiu de Mariano Rajoy.
El grup Foment ha augmentat per aquest 2019 la partida pressupostària a Catalunya en un 64,1%, però si, en lloc de l'exercici vigent, s'analitzen les inversions plurianuals previstes -una informació incorporada en el projecte de pressupostos-, l'increment respecte el 2018 és tan sols del 3,3%.
Les inversions en infraestructures a mig termini previstes en aquests comptes per a Catalunya representen el 14,4% del total regionalitzable, per sobre del 13,5% contemplat en els pressupostos del 2018, però lleugerament per sota del 14,6% dels del 2017.
Un percentatge, de fet, molt inferior al pes del PIB que representa Catalunya (19,2%) i fins i tot del percentatge d'habitants que hi viuen (16,1%).
També reben menys recursos dels que els pertocaria segons aquests estàndards Madrid i Andalusia, mentre que en surten beneficiades Galícia, Castella-la Manxa o Castella i Lleó.
El País Valencià, els darrers anys, ha passat d'estar discriminada a rebre el que li pertocaria.
El que fan aquests pressupostos, per tant, és preveure partides per fer realitat aquest 2019 part de les inversions ja planificades per l'anterior executiu central -un primer pas que després s'hauria de complementar amb la seva execució, cosa que no sempre passa-.
El 18,1% d'inversions destinades en aquests comptes a Catalunya, per tant, no suposen noves obres o infraestructures.
Només un 3,3% més d'inversions
Així, per exemple, la inversió per a la millora de la xarxa de Rodalies de Catalunya iniciada el 2015 havia de tenir un cost total de 1.863,9 milions, segons els pressupostos del 2018, però, en els nous, la quantitat tan sols puja fins als 1.976,9 milions.
I això que el termini per executar-les s'allarga del 2022 al 2023.
Malgrat que la inversió en infraestructures per aquest 2019 creix un 40%, en els pressupostos la previsió a mig termini cau un 3,3% de mitjana.
A banda de Catalunya, on creix més a nivell plurianual és a les Illes Balears (un 11,8%), Extremadura (6,1%), el País Valencià (5,3%) o Múrcia (5,2%), mentre que cauen sobretot a La Rioja (un 39,8% menys), les Canàries (-19,2%), Aragó (-15,6%) o Cantàbria (-8,8%).
Quasi el 72% de la inversió en infraestructures es destina a la xarxa ferroviària, també a Catalunya, on el ministre de Foment, José Luis Ábalos, ha deixat clar que vol posar fi al mal funcionament i les deficiències endèmiques de Rodalies.
Ho farà, però, acceptant el full de ruta inversor del seu predecessor, ja que les inversions previstes en trens a mig termini a Catalunya tan sols creixen un 3,3%, la meitat del que ho van fer en els pressupostos anteriors i lleugerament per sota de la mitjana estatal.
Del total d'inversions plurianuals en la xarxa ferroviària, només el 15,4% estan previstes a Catalunya.
Quant a les inversions en carreteres, només un 10% de les previstes per als projectes endegats o previstos per als propers anys són per a Catalunya.
En aquest camp, en surten beneficiades clarament les comunitats amb un territori més gran, com Castella i Lleó (22% del total), Castella-la Manxa (12,6%) o Andalusia (11,8%).
Les inversions previstes a Catalunya, de fet, cauen un 23,9%, més de 600 milions d'euros, tot i que, a nivell estatal, es desplomen més, un 29,8%.
En relació a la inversió en aeroports d'Enaire (antiga Aena), Madrid segueix sent la predilecta, però menys que en els anteriors comptes, ja que la inversió plurianual prevista a la capital espanyola en els pressupostos cau del 54,7% al 44,4%.
Molt per sobre, però, del 15,7% que aniria cap a Catalunya, tot i que la despesa a mig termini quasi s'hi duplica per un augment notable de les actuacions generals i de manteniment que es farien a l'aeroport del Prat els propers set anys.
I això que, a nivell global, la inversió territorialitzada d'Enaire cau un 12,7%.
Finalment, pel que fa a les inversions a mig termini als ports, les destinades a Catalunya creixen un 16%, per sota del 27% de mitjana a tot l'Estat.
El gran beneficiat és el País Valencià, que en tres anys ha vist com els seus ports preveien el 12,8% del total d'inversions a acaparar-ne un de cada cinc euros -en termes absoluts, l'augment en aquests comptes és del 70,5%-.
També creixen molt a Cantàbria (72,2%), Múrcia (61,6%) i les Illes Balears (58,4%).

Response: Les inversions en infraestructures dels pressupostos estatals per al 2019 són semblants a les del govern anterior. La partida pressupostària a Catalunya del grup Foment ha augmentat un 64,1 %, però l'increment previst per a les inversions plurianuals és només del 3,3 %. Les inversions previstes per a Catalunya són inferiors a la seva quota de PIB i població.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
La presidenta del govern de les Illes, Francina Armengol, va demanar el tancament insular per mar i aire mentre durés la pandèmia del coronavirus 2019 i s’afegia a la petició del president de la Generalitat, Quim Torra, que ja havia instat el president espanyol, Pedro Sánchez, a aïllar Catalunya per contenir l’expansió de la Covid-19.
Sánchez va fer cas omís de Torra, però el 17 de març va autoritzar el tancament de les Illes sol·licitat per Armengol.
El 18 de març a les Illes ja hi havia 112 casos confirmats de Covid-19.
La primera setmana, fins al 24 de març, el creixement va ser exponencial (366).
La segona va créixer en 255 contagiats, que van arribar als 591 el 31 de març.
Tanmateix, les Illes van començar a estabilitzar l’epidèmia i a aplanar la corba la tercera setmana, quan l’efecte del tancament podia començar-se a mesurar, perquè ja havien passat els catorze dies que es recomana per als aïllaments i les quarantenes.
Així, el primer d’abril els casos van començar a minvar i quan es va acabar la tercera setmana després del tancament, el 7 d’abril, se’n van comptabilitzar 300 –241 menys que no l’anterior–.
La quarta setmana, fins al 14 d’abril, va reduir-se en 98 casos, fins als 202.
L’última setmana completa és la que s’acaba el 21 d’abril, amb un lleuger repunt de 35 casos fins als 237, que s’explica per un pic de 80 infectats detectats el dia 18.
Ací podeu veure l’evolució de la Covid-19 a les Illes.
A les dades obertes del govern poden consultar-se totes i també l’evolució diària per percentatges, a més d’altres dades d’interès.
Cal tenir en compte que Palma concentra més de la meitat de casos de coronavirus (1.009) respecte del total registrat fins el diumenge 25 d’abril (1.914).
De fet, hi ha diferències importants entre illes.
Mallorca té 1.667 casos, Eivissa 153, Menorca 93 i Formentera només 4.
L’aïllament ha impedit la propagació del virus entre les mateixes illes.
Per comparar els territoris dels Països Catalans, cal situar les dades al mateix pla.
A tall d’exemple, en el nombre de casos per milió d’habitants, que s’obté dividint els casos de cada territori entre la població i multiplicant per un milió.
Si s’agafen les dades de les Illes a partir de la tercera setmana i la quarta, quan s’ha produït l’efecte de l’aïllament però encara no el del confinament total, hi ha una reducció de casos per milió d’habitant dels 261 als 176 entre la setmana entre el primer i el 7 d’abril i la d’entre el 8 i el 15 d’abril.
A Catalunya, durant els mateixos períodes, les taxes de casos per milió d’habitants són de 1.267 i 1.272, tot presentant un petit increment.
El País Valencià, com les Illes, també presenta un descens –387 i 354–, però la taxa és molt superior.
Andorra comparteix aquesta característica, però amb taxes molt més grans –2.334 i 1.470–, mentre Catalunya Nord presenta nombres inferiors –116 i 51–, però amb l’inconvenient que l’estat francès només dóna dades de persones que han passat en algun moment pel sistema sanitari, essent menys fiables per a la comparativa.
Quant a la cinquena setmana –del 15 al 21 d’abril– es pot veure l’efecte del confinament total, tot i que de manera sorprenent a les Illes hi ha un repunt fins als 206 casos per milió d’habitant pel pic de 80 casos detectats el 18 d’abril.
Catalunya (822), el País Valencià (237), Andorra (748) i Catalunya Nord (19) baixen.
En conclusió, les dades mostren que el tancament de les Illes va repercutir positivament en la contenció de l’expansió del virus, també entre les mateixes illes, abans no es decretés el confinament total de la població a l’estat espanyol.
És per això que la presidenta Armengol vol que l’aïllament es mantingui mentre duri la pandèmia.
Ho ha demanat en diverses ocasions a Sánchez.
En una entrevista a VilaWeb, Armengol va explicar que el govern vol que el darrer que s’obri siguin els ports i els aeroports per poder mantenir el control sanitari.

Response: Durant la pandèmia, la presidenta de les Illes Balears va demanar el tancament de les illes per prevenir la propagació del virus. Malgrat que, en un inici, el nombre de casos va augmentar, a partir de la tercera setmana després del tancament, es va començar a estabilitzar l'epidèmia. Les dades també indiquen que Palma concentra més de la meitat dels casos.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
Prop de 600 persones van omplir aquest diumenge el Teatre Municipal de Berga (el Berguedà) per assistir a l’estrena de l’espectacle Ecos de La Patum, el concert escenificat de les músiques de La Patum que han promogut conjuntament el Patronat Municipal de La Patum i l’Escola Municipal de Música de Berga, i que compta amb la direcció artística de Comediants.
Un espectacle de gairebé una hora de durada que no va deixar a ningú indiferent i que va mostrar, una vegada més, l’alt nivell de la banda de l’Escola Municipal de Música de Berga.
I és que són els integrants d’aquesta que doten de vida aquests Ecos de La Patum, que comencen a ressonar, com no podia ser d’altra manera, al ritme del Tabal, i que mica en mica van explicant a l’espectador què és la Festa al mateix ritme que un patumaire ho explica a una nena petita.
Amb aquest fil conductor i amb una escenografia simple però suficient, les comparses prenen vida i els i les integrants de l’EMMB juguen a fer La Patum entre melodies, projeccions i olors que transporten l’espectador als dies de Patum.
Així ho assegurava l’Alcalde de Berga, Juli Gendrau, després de la representació: “Hi havia una expectativa sobre què seria això dels Ecos i a mesura que ha anat avançant l’espectacle, a la gent els ha anat agradant.
Cal destacar que l’EMMB ha fet una molt bona intervenció i la gent s’ha anat emocionant i a més d’un ens ha viscut aquell calfred de quan es comencen a sentir els primers sons de la Patum”, un repte, segons Gendrau, que no era fàcil d’aconseguir: “Sempre que es fa una cosa de La Patum hi ha dos reptes: que agradi a la gent de fora i serveixi per explicar-los la Patum, i que la gent de casa s’ho senti seu i els agradi, i crec que amb Ecos de La Patum s’han aconseguit les dues coses”, va explicar satisfet.
En la mateixa línia la diputada de cultura de la Diputació de Barcelona, Mireia Hernàndez, rectificava el què sempre havia dit sobre la impossibilitat d’explicar La Patum: "Sempre havia dit que la Patum no es podia explicar, i avui rectifico: La Patum es pot explicar.
Això però, no vol dir que no l’hagis de viure igualment; l’obra és una molt bona plataforma per ensenyar la Festa perquè després la gent vingui a viure-la”, matisava.
També el director general de la direcció general de cultura popular, associacionisme i acció cultural de la Generalitat de Catalunya, Lluís Puig, va posar èmfasi en la utilitat d'Ecos de La Patum: "Estic content que s’hagi fet aquesta obra perquè servirà d’ambaixada perquè permet viure el sentiment en directe i transmet el discurs i el missatge del què és La Patum", va assegurar.
Després de l’estrena feta ahir, també es van mostrar molt satisfets el director de la banda de l’Escola Municipal de Música de Berga, Jordi Sabata, i el director artístic de Comediants, Jaume Bernadet: "Estic molt content perquè la gent de la banda ha treballat moltíssim perquè sabien que era un repte, i no em queda més que felicitar-los per la feina ben feta.
També destacar l’ajuda que hem rebut per part de Comediants: personalment, haver treballat amb ells és una de les experiències més interessants que he viscut com a docent de l’EMMB perquè tan a nivell humà com artístic són, per dir-ho planament, uns cracs", va assegurar Sabata.
Per la seva banda, Bernadet també va explicar que s’havia aconseguit fer un bon tàndem amb l’Escola Municipal de Música de Berga: “Penso que s’ha aconseguit el què es buscava perquè tothom hi ha posat molta fe, moltes ganes i ens han rebut molt bé.
Hem aconseguit transmetre un sentiment i jo estic molt content”, va ressaltar, i va explicar que està previst incloure foc a la representació quan es faci a l’aire lliure.
Ecos de La Patum es podrà tornar a veure a Berga el diumenge que ve, 3 de novembre a 2/4 de 7 del vespre al Teatre Municipal, i diumenge dia 10 de novembre a la 1 del migdia es farà una tercera funció al Kursaal de Manresa en el marc de la Fira Mediterrània, indret que ha de servir per fer començar a lligar l’exportació de l’obra a altres indrets.

Response: Quasi 600 persones van assistir a l'estrena de l'espectacle "Ecos de La Patum" al Teatre Municipal de Berga, una iniciativa del Patronat Municipal de La Patum i l'Escola Municipal de Música de Berga, amb la direcció artística de Comediants. El concert escenificat de les músiques, que va durar gairebé una hora, va ser molt ben rebut pel públic.