Instruction: De què ha estat a punt de morir la primera persona que parla?

Context: -Tu… que de què no mates el noi! i a mi gairebé m'has mort de vergonya!,  La Teresa va redreçar-se ofesa. Una riuada de dolor va ofegar-li el cor, prou trocejat de la vergonya i penediment.,  -Magí, jo't prometo que mai més me'n veuràs de borratxona: primer morta! Pots estalviar-te l'escupinada!- i trencà en un plor tant ufanós de sentiment que'n Magí sentí un calfred que li feu tremolar el rostre marcit i li estrenyé el cor espinat per l'angoixa.,  El dia és clar. De les branques dels arbres, nues de fulles, en pengen unes gotes plenes de claror. Passa un vent suau com si fós el plàcid respir de les muntanyes i les gotes tremolen i les flors dels ametllers enlluernadors cauen silencioses com a borrallons, i els blats petits i tendres, que tot just ixen de la terra, tremolen com si tinguessin por. Les vetlles d'aquell hivern van ésser tant llargues… tant llargues, que'ls moliners semblaven més vells. La llar petita i fumada no havia cremat tanta de llenya com altres hivernades. Marit i muller articulejaven poc, carallargs, tristos i sentint una agror somorta sempre que conversaven una mica. Al moliner, l'idea que ell havia perdut la consideració guanyada amb vuit anys d'una vida exemplar, el retenia a casa com a presoner voluntari. La Teresa es sentia culpable. Sentia que la idea del beure li rebotia contra les parets del crani, com un papau tancat que volgués fugir, però no trobava l'escletxa. Al seu dedins niava el corc del penediment, que li xuclava la frescor encisera de dona colrada i formosa, però també hi havia encesa la guspira de un desig constant i torturador… volia beure! Sentia haver estat descoberta, per la vergonya que passava i perque havia perdut per a sempre el gaudi de beure aquell vi que li feia glatir fins a corsecar-la. I mirava al seu marit com un enemic etern i veia impossible de guanyar-se el perdó amb aquella dèria de tornar al pecat. I com si això els esposos ho coneguessin, la mirada mai més no tingué aquella serenitat, aquell dolç bescanvi dels que s'encisen l'un davant l'altre, sentint-se brollar pels ulls la resplandor de l'estimació que neix al cor.

Response: De vergonya.


Instruction: De què parla el text?

Context: El tamarro és una bèstia imaginària molt difosa en les llegendes i faules dels Pallars, així com de les comarques més properes, Andorra i Occitània.,  En l'actualitat la llegenda ha evolucionat en festa. En aquestes zones és habitual la broma d'explicar als visitants que el Tamarro és una feristela que convé caçar de nit i en grup. A tal fi, es reuneix el jovent del poble amb el caçador (o caçadors) novell que surt amb el grup de nit a caçar l'esmentat tamarro sense, lògicament, haver-ne vist mai cap. Després d'unes quantes corredisses pels camps i boscos amb bastons, amb dues pedres que es fan picar com a reclam i amb sacs per agafar l'animal (sovint amb parades estratègiques per beure vi de la bóta i per planificar l'estratègia de caça), la cacera sol acabar amb una remullada d'aigua de l'incaut quan la resta del grup confabulat el fa passar sota un arbre on l'esperen amb una galleda d'aigua. També pot acabar deixant al caçador novell camuflat en una segla o canal dient-li que estigui atent que vindrà corrent el tamarro i ha de mirar de ficar-lo dins del sac. Pot ser que el deixin allí tota la nit o que li obrin la clau de pas del canal i acabi remullat. Hi ha moltes variants de la cacera del tamarro, però totes solen acabar amb la rialla general del grup que ha passat la nit fent córrer la víctima amunt i avall.,  Destaca la festa del Tamarro que se celebra cada any en el poble de Cellers (Castell de Mur - Pallars Jussà) durant la seva festa major.,  A la versió en català del film animat de Pixar Up (2009), quan el senyor Fredricksen vol desempallegar-se de Russell, el nen escolta l'envia a buscar un tamarro.

Response: Del tamarro.


Instruction: On succeeix la història?

Context: En un petit poble de La Garrotxa, Olot, aprofiten la visita d'una autoritat eclesiàstica, en període de vacances, per a organitzar unes jornades sobre el tema de la religió i el sexe en l'actualitat. Això provoca que el poble es divideixi en dos bàndols, els que estan a favor i els que estan en contra del \Congrés\, fins que finalment després d'una sèrie de negociacions entre ambdós bàndols, s'arriba al consens. Una sèrie de personatges típics del poble portaran al feliç final la història, a través de diverses situacions de caràcter còmic i satíric.\n,  El film fou rodat a Terrassa, Sant Boi de Llobregat, Cornellà de Llobregat i Barcelona, com a la seu de Germinal Films S. Coop. Ltda. al carrer Comtal, 20 (Palau del Baró de Vilagaià).\n,  «El guió d'El vicari d'Olot -que en la seva versió castellana s'anomenarà Donde hay pelo hay alegría- és obra d'Emili Teixidor [...]. La cinta és plena de gags, en un aire costumista de crítica i nostàlgia envers els típics embolics que es donaven -i es continuen donant- a les poblacions rurals. «És una mica [...] fer picades d'ullet sobre sobre temes de sexualitat. Bàsicament es tracta d'una pel·lícula de sexe i religió, sense arribar a ser de classificació S, i dirigida al gran públic».\n

Response: A un petit poble de La Garrotxa.


Instruction: Qui és la presidenta de l'ANC?

Context: La presidenta de l'ANC, Elisenda Paluzie, defensa que la campanya ‘Consum Estratègic' no promou el boicot, sinó la competència. Ho ha dit abans de la vista de mesures cautelars per la demanda presentada per Foment del Treball on acusen l'ACN de competència deslleial. ‘És a l'inrevés. La ironia és que les nostres campanyes promouen la competència', ha dit Paluzie. Primer embat de Foment del Treball contra l'ANC pel consum estratègic Paluzie i els membres de l'ANC citats han estat acompanyats per una concentració de suport, que ha mostrat la seva solidaritat amb l'entitat davant de la demanda de la patronal. El vice-president de l'ANC Josep Cruanyes ha dit que no entenen què pretén Foment amb aquesta demanda. ‘Plantegem l'actuació responsable dels consumidors, amb qüestions com l'economia social i un comportament ètic', ha reivindicat. A més, Cruanyes ha explicat que la campanya és una tasca progressiva que aposta pel consum responsable i que ja ha tingut resultats positius, en acumular més d'un milió de visites. Segons que ha apuntat l'advocat de l'ANC durant el judici, la campanya no pretén expulsar ni discriminar, sinó informar perquè els consumidors puguin optar lliurement entre un conjunt d'empreses que operen al marge dels grans monopolis. Així, ha negat les acusacions de Foment que un els requisits de les empreses i proveïdors per unir-se a la campanya sigui ‘adherir-se als principis fonamentals del moviment independentista', així com l'existència de ‘llistes negres' en el web de la iniciativa. Al seu lloc, ha defensat ‘Consum Estratègic' com una campanya informativa que no anima al boicot, que no pot provocar perjudicis a la resta d'empreses i que s'empara en la llibertat d'informació, dret reconegut a l'article 20 de la constitució espanyola. Així mateix, la defensa ha criticat demanda per considerar-la ‘contradictòria' i amb ‘falta de proves' sobre la suposada afectació de la campanya a la quota de mercat, més enllà de ‘retalls de premsa i frases tretes'. ‘Aquesta demanda pretén defensar els interessos de les grans empreses perquè la resta no interfereixin en aquest mercat', ha conclòs la representació de l'ANC. D'altra banda, l'advocat de Foment del Treball ha dit que l'ANC ‘ha anat més enllà de la seva llibertat d'expressió en posar en marxa mitjans materials i personals' per posar en contacte als consumidors i els diferents operadors econòmics. Segons la patronal, això ha provocat un xoc amb la llibertat d'empresa que ha derivat en una campanya de discriminació i boicot cap a un grup d'empresaris, als quals la campanya relaciona en la seva pàgina web amb els termes ‘IBEX 35' i la ‘llotja del Bernabéu'. ‘Qualsevol podria opinar en contra d'un grup d'empresaris que van traslladar la seva seu fora de Catalunya, però creiem que s'ha fet un pas més en el moment en el qual es posen instruments perquè aquesta crítica tingui resultats perjudicials', ha reiterat. De fet, segons ha dit, ‘Consum Estratègic' fa una crida a un ‘boicot doble', ja que no només es dirigeix a consumidors sinó també a proveïdors ‘perquè deixin de fer negocis amb determinats tipus d'empreses'

Response: Elisenda Paluzie.


Instruction: Qui faltava segons el caporal de la història?

Context: Entre tant el caporal va trobar a faltar Fra Genís i tot seguit ho digué al capità Bernat que era un lliurepensador que sempre mirava amb recel i odi Fra Genís perquè era frare.,  -El místic ha fugit? Ja el trobaré jo! ¡Quin gust caçar un frare!,  El capità tot enquimerat va encaminar-se per l'indret on va veure que s'allunyava Fra Genís. Aquell home donat a la perversitat i a la rancúnia per tot allò que era religiós, es tragué el seu revòlver i a poc a poc mirant pels llocs més enfosquits, anà seguint la boscúria desitjós d'escarmentar aquell pobre innocent que no havia fet altre mal que no pensar i sentir com aquell capità que vivia sense cap afecte a Déu.,  Després de caminar una bella estona, es trobà en una bardissa espessa, i tot cercant-ne l'eixida va semblar-li sentir confosament uns enraonaments. El capità flestomador va restar quiet, escoltant una galan estona. Sí! ¡allà prop algú enraonava! En tots temps un parlar en mig de la boscúria solitària, al cor de la nit, és tot esclat de misteri; però en temps de guerra, és tot un niu, tot un tresor d'espionatge que cal sorpendre amb tota la seva valor per a treure'n, potser, una victòria esclatant. El capità, temerós de fer remor no gosava respirar. Lentament avançava ara un peu, ara l'altre, i s'alzinava tan com podia per veure, entre les bardisses, els que parlaven, alternant les veus i sempre en el mateix to.,  Bon punt fou més a prop, va mirar entre les branques de la bardissa i restà sobtat en veure Fra Genís i un soldat enemic tan a prop l'un de l'altre. Tot d'una amartellà la seva arma i va dubtar un moment. De primer, volia matar el soldat enemic i després fer presoner Fra Genís; després, pensà, millor fóra matar Fra Genís i fer l'enemic presoner per a fer-lo garlar al seu gust; més tard, va creure que fóra millor treure tot el profit del seu espionatge nocturn i escoltar una bella estona, fins que finís la conversa. Un cop descoberts tots els detalls útils a l'estratègia eixir de sobte i encarar-los l'arma! El capità descregut, satisfet de la seva decisió, restà agotnat, desficiós i sentint una joia plena de malícia.

Response: Fra Genís.


Instruction: Quantes persones hi ha en l'argument del film?

Context: Cinc homes, en un joc que va malament, abaten el nuvi a la sortida d'un matrimoni. Una mica de misteri, és la història d'una venjança lenta, refinada i sobretot utilitzant les visions diferents que tenen els cinc homes sobre la dona ideal. Cadascun d'ells morirà, no per la seva falta, sinó per la seva personalitat. Fergus (Charles Denner), l'artista, posarà en escena i transformarà la seva pròpia mort en obra d'art.\n,  \nA Le Nouvel Observateur, el critic Jean-Louis Bory és elogiós: ,  .\n,  La influència d'aquesta pel·lícula sobre el guió de les pel·lícules Kill Bill de Quentin Tarantino és manifest, encara que negada pel director.\nFergus, interpretat per Charles Denner, es defineix ell mateix en aquesta pel·lícula com un \cavaleur\. Truffaut en farà el personatge central de L'Homme qui aimait les femmes el 1977, on el paper serà igualment interpretat per Charles Denner. Destacar una gran diferència en el desenllaç amb la novel·la: a l'obra de William Irish, l'heroïna descobreix — com més tard el personatge de Jim Douglas en el western americà Bravados— que ha matat innocents.\n

Response: Cinc.


Instruction: Com es diu la protagonista?

Context: Mari Carmen Contelles Llopis (La Pobla de Vallbona, 27 d'octubre de 1969) és una política valenciana, portaveu del Grup Popular de la Diputació de València des de 2015.,  Anteriorment, ostentà el càrrec d'Alcaldessa de la Pobla de Vallbona durant dos legislatures consecutives, de 2007 a 2015.,  Nascuda en La Pobla de Vallbona, cursà els seus estudis universitaris en la Facultat d'Economia de la Universitat de València, llicenciant-se en Ciències Empresarials i Econòmiques en dita universitat.,  Inicià la seua activitat laboral en Bancaixa en 1994, primer treballant en una oficina i, més tard, passant per diferents departaments. Durant la seua última etapa a l'entitat, va ser responsable de qualitat en el departament de banca electrònica.,  Contelles començà a desenvolupar el seu treball en la vida política a partir de 1999 com a regidora de l'Ajuntament de la Pobla de Vallbona, ocupant les delegacions de dona, joventut i desenvolupament local, compatibilitzant-les al seu torn amb la seua activitat professional.,  En 2005, després d'una moció de censura passa a l'oposició ocupant el càrrec de portaveu i mantenint aquesta tessitura fins a l'any 2007, on accedirà amb majoria absoluta a la alcaldia del municipi.,  Mari Carmen Contelles, nomenada Alcaldessa de la Pobla de Vallbona en 2007 revalidà en 2011 la seua majoria absoluta que mantindria durant tota la legislatura fins a l'any 2015. A la vegada, en aquest període, ostentà també la presidència de la Mancomunitat del Camp de Túria.,  En l'any 2015 és nomenada diputada provincial i portaveu del Grup Popular de la Diputació de València. En l'any 2017 va presentar la seua candidatura per a optar per la presidència del Partit Popular de la província de València.,  A dia de huí, Mari Carmen Contelles ocupa diversos càrrecs, fruit del seu treball i implicació en la vida política essent els següents:

Response: Mari Carmen Contelles Llopis.


Instruction: S'està negociant la formació de govern a València?

Context: Encara no han començat les negociacions formals sobre la configuració del nou govern valencià, però els tres partits que l'integraran, el PSPV, Compromís i Unides Podem, fixen les posicions de sortida. Els socialistes han demanat a Compromís un pronunciament públic en què reconeguin Ximo Puig com a candidat a la presidència de la Generalitat. Ho demanen perquè durant la campanya electoral Mònica Oltra va dir que ho volia ser ella. Aquest seria el pas previ que demana el PSPV en l'arrencada de les negociacions del pacte del Botànic per a constituir la mesa de les Corts i perquè la presidència de l'hemicicle continuï en mans de Compromís, en aquest cas Enric Morera. El president Puig també ha volgut enviar un missatge a Podem, per a rebaixar-ne les exigències. Puig ha donat per fet que hi haurà un govern progressista a la Generalitat la legislatura vinent, format per ‘dos o tres partits' perquè no es tracta de sumar ‘trossets' sinó que hi hagi un govern fort i estable com la legislatura passada. Un missatge demanant cohesió abans de començar les converses a les quals el president no ha posat data de principi ni de fi, però tothom té coll avall que no hi haurà acord fins després de les municipals. Puig ha subratllat que el PSPV està ‘disposat' què Podem entri al Consell, perquè com més sòlid sigui el govern i la majoria parlamentària que el sustenta, millor. El 2015 Podem va optar per no entrar al Consell i secundar-lo del parlament estant, però ara el dirigent del partit, Rubén Martínez Dalmau, és favorable a integrar-s'hi. Una cosa que té clara el president en funcions és que les converses per a formar el govern espanyol entre el PSOE i Podem no s'han de barrejar amb les negociacions valencianes

Response: Encara no.


Instruction: De quina religió es parla al text?

Context: Dins el vodú, el Baró Samedi és una de les advocacions del loa Baron (els loas són els esperits de la religió vodú). És el loa dels morts, amb les seves altres encarnacions com el Baron Cimetière i el Baron La Croix. És un dels guédés - els esperits de la mort en el vodú - o el seu pare espiritual. La seva muller és Maman Brigitte.,  Se'l representa vestit amb un barret de copa blanc, i amb frac, ulleres de sol i amb cotons al nas.,  És l'esperit de la mort i de la resurrecció. Es troba a l'entrada dels cementiris i en el camí dels morts cap a la Guinea. També representa els excesos sexuals. El seu caminar és una mena de dansa desmenjada, \la banda\, que imita el coit.,  El Baró Samedi apareix a dues pel·lícules de James Bond: Live and let die i Goldeneye.

Response: Del vodú.


Instruction: Qui es casa?

Context: Laura i Kyle són promesos i en plena preparació d'un matrimoni que ha de ser perfecte als ulls de Laura. Kyle i els seus amics, Robert Boyd, Michael i Adam Berkow, i Charles Moore, fan una volta per Las Vegas per enterrar la seva vida de nois, amb alcohol, droga i prostituta. Però Michael mata accidentalment la prostituta i quan el guàrdia de seguretat de l'hotel, alertat pel soroll, descobreix el cos, Boyd el mata també. Boyd dirigeix llavors les operacions  i aconsegueix convèncer els altres d'enterrar els dos cossos al desert. El pla es desenvolupa perfectament però, poc després, Adam és a punt de trencar-se i anar a confessar-ho tot a la policia. En l'assaig del matrimoni, Adam i Michael tenen una violenta confrontació que acaba amb la mort accidental d'Adam. Però, abans de morir a l'hospital, Adam murmura alguna cosa a l'orella de Lois, la seva dona.\n,  Lois  reuneix els amics del seu marit amb la finalitat que li expliquin el que va passat a Las Vegas i Kyle inventa una història segons la qual Adam se n'hauria anat al llit amb una prostituta. Però Boyd, amb la sospita que Lois no l'hagi cregut, decideix també eliminar-la. Després d'una violenta lluita, la mata i fa venir Michael dient-li que vol veure'l. Boyd el mata i posa en marxa un guió segons el qual Michael ha matat Adam perquè estava enamorat de Lois i ha matat aquesta abans de suïcidar-se quan l'ha rebutjat. Kyle i Laura reben la custòdia dels dos fills insuportables  d'Adam i Lois així com una herència ridícula. Kyle confessa a Laura tot el que ha passat però Laura li  diu que guardi silenci i insisteix perquè el matrimoni tingui lloc com estava previst.\n

Response: Laura i Kyle.


Instruction: Qui és el cap de Ciutadans?

Context: El president de Ciutadans, Albert Rivera, ha acusat el ministre d'Hisenda espanyol, Cristóbal Montoro, d'ajudar els independentistes per defensar que no es va destinar ni un euro públic al referèndum d'autodeterminació. Durant el seu torn de paraula al debat de les esmenes a la totalitat dels pressupostos, Rivera ha dit que la ‘batalla' de Montoro amb la Guàrdia Civil i Llarena i les ‘contradiccions que mostren en públic' només ‘enforteixen' els independentistes. ‘Senyor Montoro, vostè està essent el principal argument de Puigdemont i Junqueras per dir que no hi ha hagut malversació', ha dit Rivera, que ha acusat el ministre espanyol de fer aquestes manifestacions per no reconèixer que ‘els han enganyat'. ‘Podria vostè reconèixer que els han enganyat i no han controlat prou els comptes?', ha demanat. ‘No pot ser que per defensar-se com a ministre estigui perjudicant els interessos d'Espanya'. Segons Rivera, o ‘algú menteix' o ‘a algú se li ha escapat alguna cosa'. Montoro se'n desentén i parla de ‘falsejament de factures' Per la seva part, el Cristobal Montoro ha dit que hi va poder haver ‘falsejament de factures' per a pagar amb diners públics el referèndum d'independència de l'1 d'octubre. ‘És clar que sí, pot haver-hi falsejament de factures. Com he de dir el contrari?', ha dit en el seu torn de rèplica a Albert Rivera. En la mateixa intervenció ha convidat el president de Ciutadans a ‘llegir de veritat' l'entrevista al diari ‘El Mundo'. ‘On dic que no hi ha falsejament de factures? Dic el contrari', ha reiterat. ‘És clar que hi pot haver imperfeccions en l'actuació d'un govern, d'una força de seguretat i d'una acció de la justícia. O és que som tots perfectes?', ha demanat a Rivera. Montoro ha defensat l'actuació del govern espanyol i ha dit que si Catalunya no és independent, és gràcies a ells: ‘Si no haguéssim fet la intervenció dels comptes, els separatistes haurien tingut centenars de milions d'euros, i no els van tenir. I si han falsificat, hauran de respondre per això. No és difícil entendre-ho i valorar-ho.

Response: Albert Rivera.


Instruction: De quina manera es pot pensar en la vida segons el text?

Context: Podem imaginar la vida com un recorregut de colors. En néixer obrim els ulls a la llum, i el color blanc del nounat va agafant moltes tonalitats, suaus d'inici. Van pujant d'intensitat, milions de colors a la infantesa dels quals en triarem els que brillaran cridaners a l'adolescència. A la joventut gaudim de colors més forts, cadascú ja té els seus, que l'acompanyen durant anys. A vegades s'uneixen a la paleta d'algú altre, formant noves variants, enriquint les gammes. I en passar el temps, trobem els colors de la maduresa, afegint-hi tons marronosos i envellutats.,  Però hi pot haver accidents que trenquin aquesta progressió, o malalties que de cop deixin una vida suspesa amb tot ben enfosquit. I, quin raig de llum aporta un petit matís quan, d'un negre molt negre, es passa a un gris, encara que sigui fosc.,  Nota: Aquest relat el vaig publicar a Relats en català el dia 20 de març de 2020, amb aquest afegit:,  “Dedicat a la meva mare que ara mateix està lluitant a l'hospital. T'estimo, mama.”,  Aquell dia ens havien informat d'una petita millora en el seu estat dins l'extrema gravetat.\nEl dia 21 ens van trucar de l'hospital. Ella era una lluitadora, però aquest cop no se'n va sortir.\nGràcies per tots els colors que em vas donar, mama.

Response: Com un recorregut de colors.


Instruction: Quin moment del dia és?

Context: És de nit. L'Ernest, un noi de quinze anys, ja és al llit, però no es vol adormir. Te massa por.\n“Darrerament no dormo bé. A les nits em desperta una fredor sobtada, i a més, hi ha això del llençol… no estic gens tranquil… Es mou! Encara que m'hagi tapat només mig cos, me'l trobo sota el coll… Com es mou? Qui el mou? Em tornaré boig… ”,  La mare de l'Ernest sempre l'ha tapat abans d'anar al llit, destapat com queda amb les primeres voltes de dormir. Ho havia fet sempre, des que era un bebé. No veia perquè ho havia de deixar de fer ara, només perque fos morta feia tres setmanes.

Response: De nit.


Instruction: On son els protagonistes?

Context: Van coincidir a l'ascensor. Feia anys que no es veien, però es van reconèixer a l'instant. Ràpidament el José li va donar el condol.\n-“No vam coincidir l'altre dia. L'acompanyo en el sentiment, senyor Martí”.\nEl Martí no semblava precisament trist.\n-“Home, José, per tu no passen els anys, eh? Estàs com sempre. Sembla que faci dos estius que ens preparaves un bon dinar quan era petit i anava al poble amb els meus pares. No ens vam veure al tanatori i el dia de l'enterrament tenia un viatge de negocis” -va contestar picant-li l'espatlla.,  En entrar a les oficines va sentir que, a la sala veïna, la secretària deia al notari: “El senyor Martí és l'hereu del difunt, ja ha arribat”. Li va costar dissimular la impaciència. Per fi, després de tants anys, el vell afluixaria els diners.\nVan entrar tots a la sala per a la lectura de les últimes voluntats.\n“… Al meu nebot Martí no li deixo la casa del poble, les poques vegades que ha vingut a visitar-me deixen clar que no és un indret que li agradi gaire. La propietat passarà a mans del meu assistent, José.”\nEl José es va sentir una mica incòmode davant aquesta agradable sorpresa del que va ser el seu cap durant tants anys. El Martí s'estranyà però va forçar un somriure. “S'entén, José, després de viure-hi mitja vida…”, li digué.\nEl notari continuà.\n“… Pel que fa a la fortuna que he aconseguit amb durs sacrificis i treball, la deixo a qui més la podrà valorar, a algú que sap què és l'esforç, el senyor José Martínez”.\n-“Com diu?! Escolti, això ha d'estar malament!” -va reclamar el Martí- “Si vostè mateixa quan he arribat ha dit que era jo l'hereu del meu oncle!” -va afegir adreçant-se a la secretària.\n-“No, no m'ha entès bé. Jo he dit que havia arribat el senyor Martínez l'hereu del difunt”.\nAra sí que estava trist el Martí…

Response: A l'ascensor.


Instruction: De què parla el text?

Context: Daurel e Beton és una cançó de gesta de la literatura occitana medieval. Es tracta d'una cançó en poc menys 2.200 versos decasíl·labs repartits en 53 laisses, escrita entre 1170 i 1200. Es creu que l'autor va viure entre l'Agenès i el Llemosí. Es conserva en un únic manuscrit, mal conservat; els darrers versos són il·legibles.,  És citada en l'ensenhamen de Guerau de Cabrera.,  Conta com Beuve d'Handstone i el comte Gui, amb qui s'han jurat fidelitat però que en realitat és un traïdor, viatgen a la cort de Carlemany on Beuve es casa amb Ermengarda, germana de Carlemany. De tornada a Poitiers, Ermengarda té un fill, Beton. Gui vol fer seva Ermengarda i acaba assassinant Beuve durant una cacera. L'emperador, subornat per Gui, dona Ermegarda en matrimoni al traïdor; veient-lo en perill, Ermengarda amaga el seu fill en una illa. Quan Beton és descobert i posat en perill, el joglar Daurel, que havia servit fidelment a Beuve i a qui Beuve havia fet senyor de Monclar, el rescata i se l'endu al seu castell. Gui assetja Monclar i Daurel salva Beton sacrificant el seu propi fill i marxa amb Beton a Babilònia. Beton creix a Babilònia on desenvolupa grans virtuts cavalleresques i corteses. Quan se li revela la història del seu naixement, decideix retornar per venjar-se però abans obté la mà de la filla de l'emir de Babilònia, Erimena, que es fa batejar. Daurel i Beton tornen i vengen Beuve. Beton es casa amb Erimena i es converteix en senyor dels dominis del seu pare.,  Hi destaca la barreja d'arcaisme moral, on ressalta tot un fons de psicologia masculina, i innovació social, ja que té un caràcter plebeu, i on l'amistat entre els personatges de Beton i Daurel ultrapassa els lligams entre senyor i vassall. No fa concessions a un refinament psicològic, entre la màgia i la crueltat, i alguns crítics la consideren una obra rude i primitiva.

Response: De Daurel e Beton.


Instruction: On es troba el nou malalt que es menciona?

Context: -Hi ha un malalt nou, al 5. Tots el volten i li fan preguntes. Ell respón amb mirades tímides, com un nin que es sent vergonyós.,  Aquell malalt nou s'havia guanyat la simpatia universal. Tots els estudiants volien saber-ne tota la vida. Tots sentien el desig de consolar-lo. El malalt nou amb sa distinció i bondat va congriar tota una sardana de joventut que l'estimava.,  El doctor del nas recte, sempre pessigat per lents d'or, va fer-li preguntes i va examinar-lo. Va arribar el moment desitjat. El mestre explicaria. El silenci era gran. Tots el miraven atentament. El malalt nou s'amagà sota'l llençol i també escoltava com els estudiants.

Response: Al 5.


Instruction: De què parla el text?

Context: Un moroi (de vegades moroii a la ficció moderna; pl. Moroi) és un tipus de vampir o fantasma del folklore romanès. Una dona moroi s'anomena moroaică (pl. Moroaice). En algunes versions, un moroi és un fantasma d'un mort que surt de la tomba per treure energia dels vius.,  Els moroi s'associen sovint amb altres figures del folklore romanès, com ara strigoi (un altre tipus de vampir), vârcolac (home llop) o pricolici (home llop). Com passa amb la majoria de conceptes de folklore, les característiques exactes atribuïdes a moroi són variables d'una font a una altra. Wlisłocki ha informat la creença que el fill d'una dona embarassada per un nosferat (una mena de malson -vampire) seria extremadament lleig i cobert de pèl gruixut, molt ràpidament convertint-se en un Moroi.,  De vegades també es fa referència a les històries modernes com la descendència viva de dos strigoi. També pot significar un infant que va morir abans de ser batejat. Els orígens del terme \moroi\ no són clars, però l'Acadèmia Romanesa  creu que es podria originar a partir de la paraula eslava antiga mora (\malson\) - cf. Kikimora russa. Otila Hedeşan assenyala que moroi es forma utilitzant el mateix sufix augmentatiu que strigoi (juntament amb el bosorcoi relacionat) i considera que aquesta derivació paral·lela indica la pertinença al mateix \micro-sistema mitològic\. El sufix \-oi\ converteix notablement els termes femenins al gènere masculí, a més d'invertir-lo sovint amb una complexa barreja d'augment i pejoració.,  El concepte de \moroi\ i \strigoi\ s'ha ficcionat en la cultura popular, una mica menys sovint que els vampirs tradicionals.

Response: Dels moroi.


Instruction: Com se senten els protagonistes?

Context: Abonats i concurrents a la primera llotja baixa del prosceni estaven, feia dies, intrigats. Des de la nit del debut, havien observat que l'hermosa diva Eliar-Emin no es treia mai el guant de la mà dreta. Ni que l'acció de la pessa ho demanés, ni que el caràcter del personatge ho exigís, ella no ensenyava nua aquella mà. Fins per a fer La Pastorel·la amorosa, va presentar-se enguantada tota la nit. I si, en les demés funcions donades a Varietats, algun cop que altre es treia el guant, era indefectiblement el de l'esquerra; l'altre, ni un sol cop per excepció… al contrari del que sol succeir, que un es lleva més aviat el de la dreta.,  -Singularíssim!…- deia, meditatiu, un de la banda.,  -Enigmàtic!- chorejaven molts.,  I el col·loqui floria en rares conjectures i fantasioses hipòtesis així que es tractava d'aquest fet, que sols podia tenir per futilesa un esperit superficial.,  Hi havia qui suposava que, si amb tanta persistència ocultava la diva aquella mà, era senzillament, perquè la tenia lletja. Aventuraven d'altres que potser la tenia deformada i tot, perquè essent com era, la gentilíssima diva, filla de la famosa domadora aràbiga Sarah-Emin, tal vegada,  de criatura, havia sofert la bàrbara caricia d'alguna fera de les que la seva mare exhibia per Europa. I no mancava qui deixés volar l'espècie de que potser ni mà tenia, venint aquell guant indispensable a ésser l'amable superfície que cobrís un enginy meravellós d'ortopèdia… Sinó desbocada, la imaginació corria àgil entre els habituals de la llotja baixa de prosceni, més ansiosos cada nit de desxifrar l'obscur enigma.,  Per ço és que, quan va saber-se que un tertuli de la llotja, el secretari de legació Pol Demar, havia aconseguit, després de lluïdes estratègies, fer capitular a la diva, l'elegant diplomàtic va esdevenir objecte de les més hàbils interpel·lacions. I es comprenia que fos així. El galan que havia tingut prou atractiu, prou eloqüència masculina per a apoderar-se amb arts d'amor d'aquella criatura estranyament preciosa, en apariència salvatge com la Venus del desert, i en realitat subtil com exquisit producte de les més oposades civilitzacions, per força havia de posseir el secret que torturava tantes curiositats. De que ell ho sabia, no se'n podia dubtar. Ara… tot consistia en què volgués revelar-ho. Perquè, correcte com era per habituds professionals, més propens a la reserva que a la comunicació, molts es temien que refusés espontanejar-se. I així, en efecte, va passar. A les insinuacions que se li feien, replicava ell amb eufemismes tan graciosos, amb tal enginy d'evasives, que, sense ofendre al curiós, deixaven la curiositat insatisfeta.

Response: Intrigats.


Instruction: La finestra de l'habitació del protagonista dona al carrer?

Context: La meva habitació dona al celobert de l'edifici. Enfront, un pis amunt, hi viu la Nora, la noia més bonica de l'institut. Bé, a mi m'ho sembla. Va a una altra classe i no parlem gaire tot i que, quan puc, miro entre les meves cortines per si la veig. A vegades sento música i passa cantant i ballant per davant de la finestra. En aquells moments guardo un absolut silenci per evitar que em descobreixi perquè, si ho fes, em quedaria glaçat com un iceberg i em voldria fondre.,  Ahir va ser pitjor que això. La cuina fa cantonada amb el meu quarto i, de la galeria fins a on jo soc hi ha, en diagonal, uns estenedors d'aquells que s'estiren i la corda corre per una politja. L'estructura es replica, simètric, pel pis de davant. Total que, no sé com, unes calcetes de la Nora havien caigut damunt d'un dels meus calçotets estesos. Seria un senyal del destí? Llavors ella va obrir la finestra i, sense pensar-m'ho gens, vaig cridar-la per just després posar-me de color pebrot i no saber què dir-li mentre assenyalava la roba. Ella, en distingir-ho, va envermellir i va girar-se cap a dins buscant a sa mare, que va baixar a recollir-ho. M'ha sobtat veure que també es torbava.,  Avui al matí, en apujar la persiana m'he trobat amb el seu somriure i m'ha dit que els dibuixos que tenia enganxats al vidre li semblaven ben guapos. Crec que m'atreviré a parlar amb ella a l'institut amb l'excusa d'ensenyar-li algun altre esbós, potser el seu retrat en manga que vaig fer la setmana passada. Tant de bo li agradi.

Response: No.


Instruction: Qui és el president del Govern espanyol?

Context: El president del govern espanyol, Pedro Sánchez, ha dit en una entrevista a La Sexta que el principal impediment perquè el PSOE i Unides Podem es posin d'acord sobre un futur govern és el fet que Pablo Iglesias parli de presos polítics. Iglesias va arribar a dir que renunciaria a defensar el dret d'autodeterminació de Catalunya per a acostar posicions amb el PSOE per a la investidura de Sánchez, però el dirigent socialista va dir que no en tenia prou. I avui ho ha explicat. Heus ací les declaracions que ha fet: ‘No m'agrada utilitzar aquest verb però sí que dic que és el principal obstacle per fer un govern de coalició entre el PSOE i Unides Podem. No es donen les condicions perquè el senyor Iglesias sigui membre d'aquest govern. Hi ha un motiu polític. Tenim coincidències en polítiques socials, però n'hi ha moltes altres en què no estem d'acord. Hi ha polítiques d'estat que no són per a demà passat, sinó per a demà, per exemple la sentència del procés per part del Tribunal Suprem, que treu a la llum les principals divergències que tenim amb Unides Podem. Parlant amb Pablo Iglesias en privat, i en públic l'he sentit dir que a Espanya hi ha presos polítics. I jo li he dit que a Espanya no hi ha presos polítics. I que en una crisi que necessitarà un govern dialogant dins del marc de la constitució necessitem tenir les idees clares. Davant d'una de les crisis més grans d'estat en quaranta anys de democràcia i que viurem les pròximes setmanes i mesos, no em puc permetre el luxe de tenir un vice-president que per lleialtat l'únic que faci sigui mirar cap a una altra banda o callar. Però si parla de presos polítics. Necessitaria un vice-president del govern que defensés la democràcia.'

Response: Pedro Sánchez.


Instruction: Quina peça de roba s'ha provat el protagonista del text?

Context: Ahir, quan no hi havia ningú a casa, es va emprovar el nou picardies: molt atrevit! Tot recordant-ho ara al seu despatx, imagina com el Joan, el seu amant, li passa els dits per sobre notant els brodats i parant-se a les transparències… i ja se li posen durs els mugrons. També té per estrenar la cotilla, super sexi, per a les seves trobades. No s'ho pot posar a la feina sota la roba, seria impossible no veure-ho. Però sí que porta les calcetes noves, color bordeus, amb la sanefa que s'acaba en aquell punt tan sensible al tacte quan es ressegueix… Més val que pensi en una altra cosa perque està notant massa escalfor per allà baix.,  I és que la darrera visita a la corseteria ha estat molt profitosa. En la dependenta hi té una amiga: li guarda el secret. A més, és just a quatre passes de la feina, un tros de les Rambles amunt, al carrer Hospital. Secret difícil de descobrir per la família, donat que només baixen a Barcelona per portar els nens al zoo i poc més.,  Li agrada molt el seu despatx amb vistes a la plaça Reial, pensa un cop més mentre busca amb la mirada al noi del forn. Sempre a aquella hora entra unes caixes en màniga curta, i està tan musculat! Es pregunta si s'avindria a fer un trio…,  Passar a treballar al bufet d'advocats de la ciutat li ha donat una llibertat de moviments que no tenia. I quan va conèixer al Joan, va adonar-se de tot el que reprimia a dins seu. Mai hauria dit que amb la parella es podien conjugar tantes accions amb tantes parts del cos: petonejar, llepar, mossegar, xuclar, fuetejar, emmanillar, llengua, cul, orella, pit, coll, penis, llavis, cuixa, melic, c..\nLa secretària interromp aquestes divagacions obrint la porta del seu despatx, i l'informa:\n-“Albert, comencen la reunió.”,  —>> GUANYADOR DEL CONCURS!!

Response: El nou picardies.


Instruction: Com es diu la protagonista?

Context: Francina Esteve i Garcia  (Sant Antoni de Calonge, Baix Empordà, 1960) és una professora universitària, membre del Consell Assessor per a la Transició Nacional.,  Professora titular d'universitat de Dret Internacional Públic i Relacions Internacionals (especialitzada en Dret de la Unió Europea) a la Universitat de Girona. Doctora en Dret per la Universitat Autònoma de Barcelona. Especialització en Estudis Europeus pel Col·legi d'Europa (Bèlgica) i màster en Estudis Europeus per la Universitat Autònoma de Barcelona. Les seves principals línies d'investigació són: La lliure circulació de persones i l'espai de llibertat, seguretat i justícia a la Unió Europea. La prestació de serveis en el mercat interior. Les relacions exteriors de la Unió Europea. El principi de no-discriminació en el Dret europeu. El repartiment de competències entre la Unió Europea i els estats membres. Investigadora principal del grup ERJAIDI-UE, modalitat GRC (2009 SGR 236) i del grup de recerca de la Universitat de Girona “Dret social europeu i dret dels treballadors extracomunitaris”. Membre del projecte de recerca sobre El reto del nuevo mapa de las agencias del espacio de Libertad, Seguridad y Justicia de la Unión Europea (MAGELS) (DER 2012-36009).

Response: Francina Esteve i Garcia.


Instruction: Què demana el narrador?

Context: Escolti, que em faria un favor? Sí, vostè, vostè que llegeix. Potser vostè pot intercedir per la meva petició?\nVeurà, jo sóc el protagonista però el meu autor m'està creant un acompanyant que em porta la contrària contínuament i voldria que me'l canviés. Li donaré exemples. Quan em poso seriós, es fa un tip de riure; si cal anar de pressa, esbufega i no em segueix; quan sóc galant amb la meva dama, la desmereix… Així no tindrem ni dues pàgines de la novel·la en pau!,  Li explicaré la darrera que m'ha fet. Estava jo lluitant contra uns malfactors, que m'havien amenaçat i demanaven resposta. Comprendrà vostè que com a cavaller no puc permetre una afronta com aquesta. Doncs ell em cridava que ho deixés estar, que el gegant que jo veia era un molí! Però què s'ha pensat aquest Sancho?,  Ja veu el panorama. M'ajudarà? parlarà amb l'autor? Potser fins i tot voldria ser el meu escuder? Que no m'està escoltant? Per què posa aquesta cara?,  Vaja, vostè tampoc em fa cas. Ja veig que deu ser amic del Sancho. Au, doncs, ignori'm i marxi, que ja intentaré buscar algú altre que m'ajudi, si tanta és l'enemistat que em té.

Response: Un favor.


Instruction: Com es diu la protagonista?

Context: Carme Crespo (Barcelona?, 1916 - Terol, 1936) fou una esportista i miliciana vinculada a França, Barcelona i Terol.,  Va néixer a Espanya i amb la seva família va emigrar a França. Tornà a Barcelona al juliol de 1936 per tal de participar en l'Olimpíada Popular, organitzada per contrarestar els efectes de les Olimpíades de Berlín del govern nacionalsocialista alemany. Molts dels atletes voluntaris de tot el món, participants en aquestes olimpíades alternatives, es van quedar per lluitar a favor de la República i marxaren tot seguit a lluitar al front.,  Carmen Crespo va participar en els combats dels carrers de Barcelona. Més endavant li proposen treballar a les oficines del la CNT-FAI perquè està molt preparada intel·lectualment, però ella rebutja l'oferiment i fa vida de campanya com els altres milicians. Va vestida amb granota blava com tots els altres i coneix la periodista Lola Iturbe, qui també es troba al front. Carmen va demanar ser traslladada a primera línia, a Casp, per incorporar-se a la columna Ortiz. D'aquí s'escapa a Lecera per lluitar i s'uneix a les forces del tinent Gordo i participa en els combats cos a cos i després a la presa de Belchite. Setmanes més tard, en un atac que es va realitzar per la presa de la Serra de la Serna, Carmen va morir destrossada per l'impacte d'una bomba de mà als 20 anys.

Response: Carme Crespo.


Instruction: Qui és la protagonista?

Context: La història és la de la venjança de Marie, una òrfena pobra, contra la hipocresia i la mediocritat del poble de Tellier, una localitat lúgubre, submergida en les calitges i el fang de l'hivern. La pel·lícula denuncia en una línia més surrealista que social, tenyida d'humor negre, la bestiesa, la maldat i la hipocresia dels ben pensants. Segons els propis termes de Nelly Kaplan és «la història d'una bruixa dels temps moderns que no és cremada pels inquisidors, ja que és ella que els crema».\n,  Segons les mediocritats notables del poble, quan Marie i la seva mare arribaren a Tellier, nòmades i sense papers, van ser generosament acollides i adoptades. De fet, les exploten per als treballs més penosos, anant fins a exercir una mena de dret de cuixa, incloent-hi el de la rica grangera lesbiana Irène.\n,  Un dia, la mare de Marie es «atropellada» per un mal conductor. Després d'haver portat la morta a la cabana miserable on vivia amb la seva filla, M. El Duc, el farmacèutic Sr. Paul, el guarda forestal Duvalier, discuteixen sobre el seu cadàver encara calent, per a concloure que declararan la defunció com «mort natural». Cap d'ells no vol d'una investigació de la gendarmeria, que arriscaria revelar les condicions inhumanes en les quals tot Tellier mantenia les dues dones. Això és massa per a Marie, que per primera vegada es rebel·la.\n,  De cara a l'hostilització dels mascles del poble, decideix venjar-se. Des d'aleshores, es prostitueix per 30 francs cada servei. Incapaços de resistir als seus encants, víctimes del xantatge de Marie, que amenaça de revelar-ho tot a les seves esposes si no afluixen la mosca, els vilatana són obligats a pagar... I els humilia atorgant gratuïtament els seus favors a l'operador ambulant André, o al treballador agrícola espanyol Jesus, mentre refusa a Gaston Duvalier que li proposa el matrimoni. Marie, així, acumula una petita fortuna.\n,  Última venjança, acaba difonent en plena missa les confidències i maledicències que ha recollit entre llençols gràcies a un magnetòfon: la hipocresia i la mesquineria dels respectables parroquians, i fins i tot les del rector, apareixen finalment. Bojos furiosos, llancen cap a la cabana de Marie, però arriben massa tard: l'ha incendiat abans de fugir. Només poden saquejar cegament el seu munt de trastos, pagats amb els seus diners. Sense equipatge i els peus nus, Marie agafa el camí de la llibertat sobre fons de camp primaverenc.\n

Response: La Marie.


Instruction: Com es diu la protagonista?

Context: Rosa Maria Calaf Solé (Barcelona, 17 de juny de 1945) és una periodista catalana que ha desenvolupat bona part de la seva carrera professional a Televisió Espanyola.,  Va néixer el 1945 a la ciutat de Barcelona i es va llicenciar en dret per la Universitat de Barcelona i en periodisme per la Universitat Autònoma de Barcelona. L'any 1970 va entrar a treballar a Televisió Espanyola (TVE) i des d'aquell moment es convertí en uns dels rostres més populars mitjançant el desenvolupament de les seves corresponsalies a Nova York, Moscou, Buenos Aires, Viena i Roma. L'any 1983 abandonà, momentàniament, Televisió Espanyola per esdevenir directora de programació de Televisió de Catalunya.,  La seva última destinació fou la corresponsalia de la zona Àsia-Pacífic, destacant la cobertura que va realitzar sobre els Jocs Olímpics d'estiu de 2008 realitzats a Pequín (Xina). El novembre de 2008 s'acollí a la política de jubilacions impulsada per TVE i abandonà el seu càrrec professional en aquesta cadena l'1 de gener de 2009, esdevenint presidenta del Centre Internacional de Premsa de Barcelona. L'octubre de 2011 començà una nova etapa televisiva al canal 13 TV, com a col·laboradora de l'espai d'Inés Ballester, Te damos la mañana.,  Al llarg de la seva carrera ha estat guardona amb el Premi Ondas a la millor tasca professional (2001) i el premi Ofici de Periodista concedit pel Col·legi de Periodistes de Catalunya (2003) i el V Premi José Couso de Llibertat de Premsa (2009). El juny de 2009 fou guardonada amb el Premi Nacional de Periodisme que concedix la Generalitat de Catalunya per la seva «dilatada i exemplar trajectòria com a reportera internacional a TVE». L'any 2016 va obtenir el Premi a la Trajectòria Periodística de l'Associació de Dones Periodistes de Catalunya.,  L'any 2008 fou investida doctora honoris causa per la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona, el 2010 per la Universitat Miguel Hernández d'Elx i el 2014 per la Jaume I de Castelló.

Response: Rosa Maria Calaf Solé.


Instruction: Què vol eliminar a la dutxa?

Context: L'aigua. L'aigua caient pel meu cos. L'aigua que neteja. L'aigua que esborra restes de sang i…,  Ara, sota la dutxa, penso que el món no és just, que hi ha massa porcs en un cos d'home i que arribats a un punt la dona segueix veient-se com el sexe dèbil.,  Per què havia d'aguantar que es valgués del seu poder sobre mi? Primer per ser el meu cap, aprofitant-se de la meva necessitat de la feina. Després per ser més fort, immovilitzant-me en saltar-me a sobre.,  Ara, sota la dutxa, segueixo respirant el seu alé, amb aquell tuf a alcohol i tabac. Segueixo sentint les seves mans fredes i molsudes grapejant-me els pits. Segueixo veient el sostre d'aquell petit despatx, darrera el rebost del restaurant, evitant mirar els seus ulls mesquins. Segueixo notant com se'm claven a l'esquena totes les coses de la taula amb el seu pes damunt meu, mentre s'abaixa els pantalons.,  Dins l'atordiment del moment, la idea em va venir com un llampec. Una mà lliure, només això necessitava. A les palpentes vaig aconseguir agafar del calaix les tissores grans i les hi vaig clavar a l'esquena, una i altra vegada, amb tanta força com vaig poder. Va desplomar-se a terra, el molt bacó, amb un bassal de sang a sota.,  Potser ja l'han trobat, se me'n fot.,  Ara només vull que corri l'aigua i em netegi.

Response: Les restes de sang.


Instruction: En què pensava la Paulina sempre que observava un home i una dona?

Context: I, amb tot i aquest tarannà, Paulina Buxareu no podia veure un mascle i una famella que no li vingués l'idea del matrimoni, per absurd que fos de vegades l'aparellament.,  Com s'ha dit abans, totes aquestes manifestacions de l'ingeni de Paulina queien a l'hora sobre l'animeta blanca i esquifida de la seva neboda. La Lluïseta no era pas noia de novis, ni d'aquestes que de seguida ho saben tot i s'encenen repentinament: era una innocentíssima col·legiala amb una sang tèbia i tranquila, que no pensava en festeig ni cosa semblant; i la tia Paulina la voltava de tantes precaucions i li administrava unes prèdiques tan inadecuades, que la pobra noia anava a redossar-se en els seus germans per fugir de la turbulenta i ascètica Paulina, que li deixava veure de tant en tant, enmig de ciris i cucurulles, un cel blau amb un amor infladet.,  En Víctor s'instal·là, amb la seva dona, les criatures i la Lluïseta, en una torre de l'Avinguda de la República Argentina. Tenien un jardinet bastant entretingut, amb gran profussió d'unes flors que la sogra d'en Víctor en deia Diegos de noche. Al mig del jardí hi havia un brollador amb una mena d'oca de pedra que tenia el coll enravenat i treia pel bec una misèria d'aigua, però aquell jardinet era excel·lent per a la canalla. La tia Paulina en deia «el meu jardinet». Aquelles quatre flors, aquella mica de sorra, el balancí o una cadira feta amb vímets i en forma de confessionari, que en Víctor va comprar-li expressament, li semblaven a Paulina un reconet de la glòria celestial on es fes la més agradosa de les feines, que al seu entendre era xafardejar infinitament, posar-se sentimental a estones i engolir orxata de xufla, a la caiguda de la tarda, quan feia una mica de calor.,  La casa era de construcció moderna, no gaire estirada pels cabells, en comparació de certs immobles veïns que poden admirar-se encara. En Víctor la moblà decentment i amb discreció, la dotà d'una higiene perfecta; els nens l'ompliren d'alegria i de desordre, la Lluïseta de moderada dolçor, i la Maria de la Mercè de tebiors i de fragàncies, quan, els matins, una mica ensunyada encara, donava les ordres al servei, es preocupava del govern de la cuina i dels vestits de la canalla, tremolant dins una bata de seda, amb la cabellera d'or malgirbada i mig desfeta, tota plena de misteris nocturns i tranquiles besades.,  La tia Paulina hi anava molts matins quan encara no s'havia llevat només que en Víctor, de vegades per dur la notícia d'una mort, d'un infantament o d'un prometatge; de vegades perquè havia anat a missa als Josepets i per reposar una mica; i altres vegades, simplement, per pendre cafè amb llet, perquè la seva minyona li feia molt malament i a casa en Víctor tenien una cafetera russa que no podia anar millor.,  La cambrera, quan la veia venir, ja tremolava. Solia anar de dret a la cambra de la Lluïseta; la feia vestir de seguida; li criticava la roba interior: deia que aquelles camises, amb tantes cintes i amb l'escot quadrat d'aquella manera, en el seu temps no es duien, i sobre les mitges exposava unes teories emocionants. La Lluïseta la deixava dir i es vestia tranquilament, encara que la molestava una mica aquella presència de la tia Paulina, i moltes vegades no podia aguantar les impertinències del seu cervell de majordona.

Response: En el matrimoni.


Instruction: Amb qui havia d’acudir a una trobada?

Context: Quan he d'acompanyar el meu home a un dels seus tediosos sopars de feina, m'ho prenc amb resignació. “Només ho fan una vegada al mes i he de quedar bé amb els socis”, em diu. “Ja veuràs com aviat m'ascendiran”. Aquella nit va començar tan avorrida com totes les anteriors. No es pot negar que el restaurant i els seus plats eren de luxe, però les converses seguien sempre el mateix patró: lleis i sentències, judicis i advocats. Llavors, l'inesperat. Es va aturar la música suau que sonava de fons i va arribar-nos el so d'un instrument de corda. De seguida em vaig girar per veure d'on venia i, a l'extrem de la sala, una dona força jove tocava el violí. Quina expressivitat! Les notes quedaven com suspeses a l'aire. Amb exquisida suavitat inundaven la sala, les nostres oïdes i la nostra ànima. Crec que no vaig ser l'única que va parar de menjar per només escoltar-la. Després van seguir peces de gran velocitat, amb una digitació impecable. Aquella noia tenia un do. La vetllada va canviar radicalment, vaig quedar embadalida davant del seu art. Sublim.,  Ahir em van encarregar l'organització d'unes conferències que ocuparan tot un dia. Han d'incloure un dinar informal a base de canapès per afavorir la interacció entre els participants. Em va venir al cap la idea de comptar amb el bell acompanyament del darrer sopar del bufet i pensava preguntar al restaurant com contactar amb la música. Però al final no va fer falta perquè, a la tarda, la virtuosa violinista va trucar a la porta de casa per entregar-me la darrera compra feta per internet.

Response: Amb el seu home.


Instruction: Amb quin altre nom es pot dir el Temple de Zeus Olímpic d’Atenes?

Context: El Temple de Zeus Olímpic d'Atenes (grec: Ναός του Ολυμπίου Διός), també conegut com a Olimpièon, és un gran temple en ruïnes a Atenes que va ser dedicat a Zeus. Es va començar el segle vi aC, en l'època dels tirans, que volien construir el temple més gran del món antic, però no es va acabar fins al segle II dC, en l'època de l'emperador Adrià, 638 anys més tard. En l'època hel·lenística i en la romana era el temple més gran de Grècia.,  En el segle iii, el temple va caure en desús després dels saquejos de les invasions bàrbares. És probable que després no fóra mai reparat i s'anara deteriorant fins a arribar a un estat ruïnós. En els segles posteriors a la caiguda de l'Imperi Romà, el temple es va utilitzar com a pedrera per a aconseguir materials de construcció per a altres projectes en la ciutat. Malgrat això, encara en queden restes importants i és un dels monuments més visitats.,  El temple va ser construït en marbre del Pentèlic, i feia 96 metres de llargària per 40 metres d'amplària. Constava de 104 columnes corínties (la primera volta que aquest estil s'utilitzava en l'exterior d'un temple), cadascuna de 17 metres d'alt, de les quals 48 estaven col·locades en files triples sota els frontons i 56 en files dobles als costats. Només 15 d'aquestes columnes queden en peu avui. La setzena va caure durant un temporal el 1852 i està encara estesa on va caure.,  El temple va ser excavat entre el 1889 i el 1896 per Francis Penrose, de l'escola britànica d'Atenes (qui també va tenir un paper destacat en la restauració del Partenó), el 1922 per l'arqueòleg alemany Gabriel Welter i en els anys 60 per arqueòlegs grecs dirigits per Ioannes Travlos. El temple, juntament amb les ruïnes circumdants d'altres estructures antigues, és un districte històric administrat pel del ministeri de l'Interior grec.,  El 21 de gener del 2007, un grup de neopagans hel·lènics van obtenir el permís per a realitzar una cerimònia en honor de Zeus al temple. L'esdeveniment va ser organitzat per Ellinais, una organització que va guanyar una batalla jurídica per obtenir el reconeixement de les antigues pràctiques religioses gregues a la tardor del 2006.,  El temple vist des de l'Acròpoli.,  Detall d'un capitell corinti del temple.,  El Temple de Zeus Olímpic a la nit amb l'Acròpoli d'Atenes al fons.,  La columna que va caure el 1852.

Response: Olimpièon.


Instruction: A què es va dedicar Victòria Climent?

Context: Victòria Climent Merelo (Tarragona, 1945 - Barcelona, 2015) va ser una artista catalana.,  Aquesta artista comença els seus estudis artístics el 1961 a l'Escola Taller d'Art de la Diputació de Tarragona i posteriorment, l'any 1968, obté la llicenciatura de belles arts a la Facultat de Belles Arts de Sant Jordi a Barcelona. Es llicencia, a més, en periodisme a la Facultat de Ciències de la Informació de la Universitat Autònoma de Barcelona. L'any 1990 obté una diplomatura en direcció de publicitat a l'Escola d'Alta Direcció i Administració (EADA). L'any 1978 comença a treballar com a professora agregada. El 1983 obté la càtedra de dibuix.,  Victòria Climent realitza la seva primera exposició l'any 1975 a la Sala Genaro Poza de la Caixa d'Estalvis i Mont de Pietat de Saragossa. Aquest mateix any en realitza una altra a la Sala d'Art Payarol de Barcelona. Dos anys després exposa a la Sala La Gàbia de Girona. Les obres que exposa a les mostres de la Sala d'Exposicions Sant Jordi de la Caixa d'Estalvis de Catalunya el 1983, i a la Sala Exposicions de l'Obra Cultural de la Caixa de Pensions de Reus el 1986 ens parlen d'una artista que ha començat a trobar-se a si mateixa, a definir el seu estil. A finals del 1997 fa una mostra al Museu d'Art Modern de Tarragona que comparteix amb la seva amiga Lucrecia Pasqual. El 1998 el Port de Tarragona li publica un catàleg que té un cert caràcter retrospectiu. Inclou obres que van des de 1985 fins a 1997. Les obres que comença a elaborar a partir de 1998 es poden incloure en un nou registre. La figuració torna a guanyar pes, però sempre, d'una forma personal. La presència dels animals és un element nou a la seva producció. Finalment, Victòria Climent va morir a Barcelona el 30 d'abril de 2015.,  Les seves obres dels primers anys, es caracteritzen per una figuració molt lliure dins d'un tractament molt personal. En altres obres destaca la importància de la figura femenina amb rostres poc definits cosa que provoca un augment de l'interès per part de l'espectador. En aquells anys vuitanta, la figuració té una gran eclosió, però també la pintura abstracta. Obres com Línia horitzontal (1985) o Moviment en proa (1987) constitueixen uns bons exemples d'aquests anys. Cal destacar també l'acurat tractament de color, treballat amb veladures, amb superposicions, amb capes, per aconseguir els seus espais indefinits amb clares reminiscències romàntiques. La llum sempre té un protagonisme.,  Exposicions:

Response: Va ser una artista catalana.


Instruction: Com es titula l’obra televisiva?

Context: Aquesta és una llista d'episodis de la primera temporada de la sèrie Supernatural, que està composta per 22 episodis.\nVa començar el 13 de setembre de 2005 i va finalitzar el 4 de maig de 2006.,  En la primera temporada, els germans Sam i Dean Winchester busquen al seu pare desaparegut, John Winchester, un «caçador» la professió habitual del qual era enfrontar-se a coses paranormals i sobrenaturals. L'única guia que pot facilitar-los la cerca és el diari personal de John, el qual conté detalls sobre esdeveniments i criatures extraordinàries. Una vegada que aconsegueixen trobar al seu pare, Sam i Dean decideixen treballar en equip per localitzar al dimoni Azazel, responsable de la mort de la seva mare quan tots dos eren nens, és a dir 22 anys abans dels successos relatats al llarg d'aquesta temporada. Finalment aconsegueixen localitzar-lo, però no són capaços de matar-lo. La Temporada acaba amb un terrible accident de cotxe en que queden els tres greument ferits.,  ,  Teleplay per: Eric Kripke,  ,  ,  ,  Teleplay per: Ron Milbauer & Terri Hughes Burton,  ,  ,  ,  ,  ,  ,  Teleplay per: John Shiban,  ,  De totes maneres, Sam torna i els rescata, i l'espantaocells s'endur a l'oncle i tia d'Emily. El matí següent, Emily i els germans cremen l'arbre sagrat, i deixen la ciutat. Mentre, Meg fa un viatge per la carretera, però li talla la gola al conductor, posant la seva sang en una copa i usant-la per comunicar-se amb un ser desconegut, al que ella anomena \Pare\.,  ,  ,  ,  ,  ,  ,  ,  ,  ,  ,

Response: Supernatural.


Instruction: On van recolzar el coixí les senyores?

Context: Les dones del carrer que feien coixí van deixar-lo apoiat a la paret, els espardenyers van alçar-se dels bancs i les àvies que no podien caminar van glatir davant aquell esclat inesplicable.,  -Què passa?,  -Que han hajat una roassa.,  -Para ment que no m'esclafis sa nansa, que hi tinc sa llocada.,  -Res, una noa que han trobat prop d'es canyet.,  I tots estiraven el cap per a veure-la d'aprop, com aquell dia que van pescar una tortuga mai vista.,  A les parets del menjador de casa la Monja hi havien uns goigs de la Mare de Déu del Vilar i dos frares de cartró dels que senyalen el temps, l'un sense cap, l'altre sense braç, que signa amb una mangala. En un armari cantoner es veia una gran varietat de copes i vasos tots diferents de mida i forma i colors. Apoiades en una sopera hi havia tres postals amb la Monja retratada; l'una tivant l'art i l'altre remendant la xarxa i en altre, al costat d'un penjoll de muixines seques.,  -Ja te'ls pots ben mirar aquestos retaratos; tots soc jo mateixa en persona… mus van mapar uns senyossus per fer-nos al cine de Paris… d'allí on hi ha el senyor Papa.,  -Roma!- va exclamar amb vivesa la desconeguda.,  -Justa, a Romà!,  -Mia terra!

Response: A la paret.


Instruction: Qui carregaven els homes de mar?

Context: Al cap d'una mitja hora vingueren quatre mariners que portaven un home a coll. Era el nàufrag. Ningú el coneixia. Me semblà home d'uns quaranta anys, i vestia la samarreta blava i els calçotets de cotó que usen a l'estiu els pescadors de la nostra costa.,  Son llit d'agonia fou el sorral mullat. Allí l'ajagueren, i el metge l'examinà, declarant que es moria, que se n'anava per moments a causa d'una forta commoció al cervell. Al cap de poc va presentar-se un capellà que portava l'extremunció, i tots els homes, a pesar de la pluja que queia, es llevaren la gorra, i moltes dones s'agenollaren.,  Aleshores vaig poder observar el nàufrag detingudament. Estava esgrogueït, amb els llavis closos fortament i coberts d'una bromera que bombollejava a un cantó de boca; les parpelles obertes, i les nines negres, informes, escampades pel blanc de l'ull com dues taques de fel de sèpia. Per entre els plecs de la samarreta descordada, penjat d'una veta negra, al costat d'uns escapularis, li sortia un medallonet de llautó amb el retrat d'un infant, tal vegada d'un fill estimat, que restaria en l'orfanesa.,  Repassant les impressions d'aquella diada, no poguí menys de dir, de cor endins: -Coses del món i de la vida, què sou? Qui se'n refiarà? Al matí oferiu riques esperances amb un somrís dolç, amb afalacs d'oratge, amb vessaments de llum… i al cap d'algunes hores doneu la tempesta, el desordre i la mort.

Response: Un home, que era el nàufrag.


Instruction: En quin dia de la setmana es trobaven?

Context: Era un diumenge d'octubre, després de dinar.\nEstaven adormilats al sofà escoltant música, ella tenia el cap del seu home a la falda. Li passava els dits pels cabells, i tot d'una va notar alguna cosa estranya.\nS'hi va fixar i va veure que de les orelles del Quim començaven a sortir com uns fils marrons. Es va aixecar d'un bot mentre comprovava que eren unes petites branques que anaven creixent, bifurcant-se i fent-se gruixudes.\nEn Quim només va tenir temps de dir “Què passa?!” doncs també de la boca li començava a sortir una branca que ràpidament es va enlairar fins el sostre.\nLa Joana cridava alhora que colpejava les branques amb una cadira. Era inútil. No hi havia res a fer.\nDels braços i cames també en sortiren branques com a prolongació dels dits, que li van rodejar el cos i el van deixar lligat al sofà. En qüestió de segons, en crèixer i fer-se gruixudes les branques van escanyar en Quim, que va quedar al sofà amb el cos fet malbé per incomptables branques que l'estrenyien amb força i no s'aturaven, expandint-se en totes direccions omplint l'estança.\nHorroritzada, la Joana va pujar escales amunt sense deixar de cridar, quan de sobte va notar que alguna cosa li sortia de les orelles…

Response: En diumenge.


Instruction: A quina comarca va néixer Meritxell Calduch?

Context: Meritxell Calduch Prat (Manresa, Bages, 10 de setembre de 1978) és una atleta catalana especialitzada en curses de fons.,  Es va formar en el món de l'atletisme al \CA Manresa\, i va competir també amb el \Fila Team\ i el \FC Barcelona\. Fou campiona de Catalunya de 5.000 m i 10.000 m l'any 1999, i quatre cops campiona de 10 km en ruta, els anys 2001, 2005, 2007 i 2008. També guanyà el 2005 el Campionat de Catalunya de marató per relleus a les files del CA Manresa. En les proves de cros fou subcampiona catalana el 2003 i el 2004, i va participar l'any 2000 en un Mundial. El 2009 fou campiona d'Espanya dels 10.000 m., i guanyà vuit cops el campionat de cros formant part de la selecció catalana –tres en júnior, cinc en sènior–. En pista coberta l'any 2000 ha estat campiona d'Espanya promesa dels 3.000 m., i dos cops campiona de Catalunya promesa. Altres curses en les quals ha participat i guanyat han estat la Cursa d'El Corte Inglés (2009), la Cursa de l'Ametlla de Merola, la Cursa El Pont de Vilomara i Rocafort (2007), els 10 km. de Manresa (2008), la Cursa de Sant Boi de Llobregat (2009), Cursa de Malgrat de Mar (2009), Cursa de la Mercè (2010), la Cursa Barri de Sant Antoni (2008, 2011), la San Silvestre Barcelonesa de Sant Cugat del Vallès (2010 i 2011), la Cursa per la Integració La Maquinista (2011), la Cursa Mulla't i Corre de Montmeló (2014) i 10 km. de Vilanova (2014), i les mitges maratons de Granollers (2008), Ciutat de Mataró (2007, 2010), Terrassa (2008, 2011) i Montornès-Montmeló-Vilanova-La Roca (2011).,  Més enllà del seu vessant esportiu, Calduch és diplomada en magisteri d'educació física per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i ha treballat com a mestra. També ha estat tècnica d'esports a l'Ajuntament de Manresa. El 2015 es va presentar com a candidata a les Eleccions municipals pel municipi de Manresa, però no va ser elegida.

Response: Al Bages.


Instruction: Qui és el Sergi Sabrià?

Context: El líder d'ERC al Parlament de Catalunya, Sergi Sabrià, ha expressat la seva confiança en què els comuns vegin el projecte del pressupost ‘amb bons ulls'. ‘És un pressupost que els comuns poden fer veure que no existeixen, però hi són i donen oportunitats. Estem convençuts que els comuns hauran d'acabar-los mirant amb bons ulls i hi insistirem', ha assegurat en una entrevista d'Europa Press. Sabrià ha insistit que la proposta del govern pels comptes d'enguany és bona i que ‘tornen a ser els pressupostos més socials de la història'. En aquest sentit, ha reivindicat que ‘des que ERC és al govern, cada vegada es fan els pressupostos més socials' i ha destacat que són uns comptes expansius, per la qual cosa creu que els comuns han de defensar-los. Els comuns han demanat d'incrementar l'IRPF i l'Impost de Successions i Donacions. Sobre això, Sabrià ha dit que estan ‘disposats a parlar de tot' amb CatECP per aconseguir el seu suport als comptes, encara que no veu just augmentar la pressió fiscal a les rendes mitjanes. ‘No és un “no” taxatiu', ha assenyalat. A més, ha dit que no posen cap línia vermella per parlar amb els grups, però tem que la proposta dels comuns posi en dificultats les rendes mitjanes i baixes. La CUP i el PSC Més enllà dels comuns, Sabrià ha defensat que la CUP és el seu soci preferent i que buscaran el seu suport als comptes: ‘Insistirem, malgrat que siguin molt reticents i ens hagin advertit per activa i per passiva que no estarien al nostre costat per tirar-los endavant. Nosaltres en l'intent no defallirem'. Així, ha explicat que li agradaria que la CUP entrés a negociar el pressupost i aconseguir un acord per aprovar-los, encara que ha reconegut que ‘avui dia no és possible'. També ha apel·lat al PSC per aprovar el pressupost, perquè considera que el rebuig dels socialistes als comptes és una ‘tàctica política' i que, a parer seu, haurien d'aprovar-los si es preocupen pel benestar dels catalans

Response: El líder d'ERC al Parlament de Catalunya.


Instruction: Què s’ha aprovat a la capital del Baix Camp?

Context: El ple de Reus ha aprovat amb 15 vots a favor, 10 en contra i dues abstencions la proposta de denominar el parc adjacent a l'escola Joan Rebull com a parc U d'Octubre. L'espai, a tocar de l'avinguda Onze de Setembre, és una zona verda de nova creació. El nom original, Mas Mayner, designarà uns jardins a l'interior del parc i no el recinte en si, com demanava una associació de veïns de la zona. El debat l'han seguit des de la sala de plens diverses persones convocades pel CDR, amb pancartes on s'hi llegia ‘Llibertat' i samarretes grogues, i d'altra banda, diversos ciutadans amb banderes espanyoles i de Tabàrnia. La discussió encesa entre grups ha provocat retrets per part del públic, i el batlle, Carles Pellicer, ha amenaçat de suspendre el ple i ha acabat expulsant un dels assistents. La discussió s'ha tornat a encendre quan s'ha debatut la proposta de la CUP de suport als professors investigats per delictes d'odi a l'INS el Palau de Sant Andreu de la Barca, que ha prosperat. Des de Ciutadans, que han retret a Pellicer la rapidesa amb què s'ha portat la moció al ple, han dit que el primer d'octubre va representar la fractura social i que el nom ‘no busca el consens, sinó aprofundir en la divisió'. ‘Amb accions com aquestes, torna a deixar clar que és només mig batlle', ha criticat el regidor Juan Carlos Sánchez. Davant de la sala, dividida en dos blocs entre els assistents que duien pancartes de ‘Llibertat' i d'altres amb banderes espanyoles, el portaveu del PP, Sebastià Domènech, ha retret a Pellicer que aquesta situació era el que havia aconseguit amb la intenció d'impulsar aquesta denominació. “El que veu aquí és una divisió de la ciutat provocada de manera artificial i que no calia”, ha reblat. Des de la CUP, la regidora Mariona Quadrada ha defensat el nom d'1 d'Octubre per al nou parc com a ‘símbol de la memòria d'aquest dia en què van ser agredits i vexats per les forces d'ocupació espanyoles'. Quadrada ha acabat amb un retret als assistents que duien banderes espanyoles i pancartes on s'apuntava que el dia del referèndum havia estat la mostra de la fractura social: ‘El que hi ha escrit aquí és pur feixisme', ha assegurat la regidora, entre la cridòria d'aquesta part dels presents. Des d'Ara Reus han justificat la seva abstenció perquè el nom ‘no ha estat consensuat per totes parts'. Els socialistes, que han votat en contra, han lamentat que s'hagi proposat un nom fora de ‘l'ús habitual' en la denominació de zones de la ciutat. La tensió en els moments en què es debatien propostes sobre política nacional ha fet que el batlle hagués d'intervenir en múltiples ocasions per demanar silenci i que els presents evitessin mostres de rebuig o suport a ningú

Response: La proposta de denominar el parc adjacent a l'escola Joan Rebull com a parc U d'Octubre.


Instruction: En quina creença s'emmarca la figura de Crios?

Context: En la mitologia grega, Crios (en grec antic: Κρεῖος Kriōs, ‘anyell', ‘amo') era el déu dels ramats, i potser dels saqueigs. Era un dels titans, fills d'Urà i Gea. Junt amb Euríbia va ser pare d'Astreu, Pal·lant i de Perses. Segons Pausànies, va ser pare de Pitó. Participà en la guerra entre els titans i els déus olímpics (la Titanomàquia). Després que Zeus, líder dels olímpics, demanés ajuda a Gea i aquesta li digués que havia d'alliberar els ciclops i els hecatonquirs, els titans van ser derrotats i Crios llençat al Tàrtar, la part més profunda de l'inframón, junt amb els seus germans.,  GREC.CAT [en línia]: L'Hiperenciclopèdia. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, c2007. [Consulta: 9 febrer 2007].,  Bigues, Jordi. \James E. Lovelock: el preu de la independència\. Medi Ambient: tecnologia i cultura. Núm. 30, octubre 2001. <http://www.gencat.net/mediamb/revista/rev30-7.htm> [Consulta: 9 febrer 2007].,  Ferecides d'Atenes Histories [en línia]. <http://seneca.uab.cat/antiguitat/PAMIAS/ARXIUS/Pherecyd.%20fr.%201-47.pdf[Enllaç no actiu]> [Consulta: 12 febrer 2007].,  El naixement i la infància de Zeus:el text clàssic. [Consulta: 12 febrer 2007].,  Viccionari

Response: En la mitologia grega.


Instruction: On van anar a parar els protagonistes?

Context: Ja som a casa, companys!- cridava el Cerdà tan bon punt, arribats a les primeres vedrunes de l'empriu, veieren les ramades del senyor  amurriades allà lluny, a l'ombra de les carenes de la jaça. -Tot això és nostre. Aquesta terra l'han posseïda els nostres avis des de fa cent anys i no hi ha cap llei ni sentència que pugui llevâns-ho. Els drets que reclama aquell fart de sopes no han existit mai, i la sentència que porta és falsa; ho és ben pel cert: l'ha comprada amb els propis diners que ens arrenca de la pell.,  Se féu alto per a bufar i esperar les que, pretextant cansanci o altres necessitats, s'havien endarrerit o fet fonedissos alguns d'ells.,  A mida que s'acostava el perill i l'animació de la conversa feia rebullir la sang d'aquella colla de caps calents s'anaven dibuixant ses intencions. Quasi tots portaven armes de foc o de tall, í molts no parlaven sinó de fer mal. Sols alguns, més pacífics, senyalaren temperaments de prudència, que prompte foren esvaïts pels fogosos parlaments del Cerdà, qui exposà son plan, que al moment fou aprovat.,  Se formaria una pinya ben compacta amb totes les bèsties grosses, avançant dret a la jaça; essent a convenient distància se llançarien com una allau i a tall de boig contra les ramades enemigues, empenyent-les fins al terme.,  Veritat és que la vacada del senyor era més nombrosa, component-se de més de sis cents caps, i la llur no arribava bé a cinc cents; mes, en canvi, disposaven de doble número de gent i més decidida, i de millors cans per a mantenir-la ben collada (com també en ella hi eren els toros en major cohesió i resistència) i de lo que ell ne deia justícia de la causa, que en realitat devia traduir-se per l'atreviment de l'agressió, per a sembrar el terror en les files enemigues, en les quals comptava fer-hi disbarats. Així començaren a marxar a bon pas.,  A l'ésser a les envistes de la jaça de Cortils, veieren com s'atansaven tres homes que aviat reconegueren per en Pòbul, el Jutge de Pau, acompanyat de dos Guàrdies rurals. Portava un paper a la mà, que mostrava des de lluny alçant els braços, veient que els terralloners, sense fer-li cas, arriaven més la vacada, apretant-la dins d'un arc de cèrcol obert per davant.,  La paperada que el Jutge s'escarrassava en fer voleiar, no era altra cosa que l'auto d'investidura a favor de don Eudaldo de Serra-Bruna, del señorío y derecho de pastos del término conocido por Sierra Calma, en virtud de sentencia firme del Tribunal Contencioso Administrativo etc.; mes els terralloners, que ja això ho tenien descomptat i no estaven pas per cerimònies, l'atabalaven a crits i renecs, tot alçant els garrots i armant els mandrons. La compacta massa de bèsties i persones sortí corrents pla enllà per entremig dels sègols de les rompudes.

Response: A les primeres vedrunes de l'empriu.


Instruction: De quin document es parla?

Context: L'informe del raonador del ciutadà del 2018 reflecteix l'encariment de l'habitatge de lloguer com un dels problemes més importants d'avui. S'han recollit 79 queixes, prop de la meitat per augment de la mensualitat. De la vuitantena de queixes rebudes l'any passat, 37 responen a l'augment del preu del lloguer. La majoria, a les parròquies centrals. A Andorra la Vella, dotze augments s'han situat per sobre del 40%, sis dels quals per sobre del 70%, els casos més extrems. Altres queixes fan referència a l'augment d'allò que es cobra de despeses, rescissions de contracte i la no devolució del dipòsit. El raonador va obrir una investigació a partir de l'octubre per a avaluar les queixes reflectides al carrer i als mitjans. L'única parròquia on no s'ha registrat cap expedient és Sant Julià. L'informe del 2018 mostra l'obertura de 340 expedients. A banda de la qüestió de l'habitatge, les consultes i reclamacions més nombroses corresponen a l'administració general, amb qüestions com renovacions de residència, sancions i facturacions de serveis, i el sector social, en què destaquen qüestions relatives a la CASS i els ajuts del Ministeri d'Afers Socials

Response: De l'informe del raonador del ciutadà.


Instruction: Per què és famosa Roser Murillo?

Context: Roser Murillo Ribera, coneguda artísticament com a Roser (Canet de Mar, Maresme, 9 de maig de 1979) és una cantant i presentadora catalana.,  Va començar la seva carrera com a model en passarel·les com Gaudí (Barcelona). Es va donar a conèixer a Popstars l'any 2002, programa de Telecinco basat en el format que havia arrasat a països com Austràlia, Alemanya, Itàlia o França, però que en la seva versió espanyola es va inspirar més en el format OT (Operación Triunfo). Va arribar a ser finalista, però va renunciar-hi per desenvolupar la seva carrera com a solista. El seu primer single va ser No vuelvas (No tornis), cort de presentació de l'àlbum Desperté al març de 2003. A aquest se li van sumar unes dues altres cançons, Quiero besarte, tot un èxit durant aquell estiu, i finalment Dueña de mi corazón. L'èxit va incloure una reedició de l'àlbum a la tardor d'aquell mateix any i les vendes rondaren les 50.000, ja que va aconseguir el disc d'or.[cal citació],  Un any després va presentar el disc Foc. Igual que amb Desperté, la cantant es va embarcar en una intensa gira estiuenca. El  senzill \Foc\ va sonar en la seva versió en castellà a Los 40 Principales, i va arribar fins a les primeres posicions de la llista, tot i que sobtadament en va desaparèixer. Aquest senzill va marcar un abans i un després en la seva trajectòria musical; el seu videoclip es va promocionar força en canals com el K3, al programa Top Ten Tomàtic, on va ser indiscutiblement la cançó en català més votada durant l'especial de Sant Joan. La seva discogràfica, Warner Music Spain, va apostar molt per ella en aquest sentit, donant a entendre que la Roser podia ser considerada com la primera cantant de Reggaeton en català. Tot i l'èxit espectacular del single \Foc\ i \Fuego\, mai més va aconseguir arribar a superar ni molt menys igualar aquest èxit. De fet, molts catalans només recorden d'ella la cançó \Foc\, actualment. El seu segon single va ser \Boca a boca\. Després d'aquest, \La Trampa\ va concloure el recorregut de l'àlbum, del que s'estimen unes vendes superiors a 30.000 còpies.,  Roser va realitzar en un canal local de Barcelona l'any 2005 el programa Sexe Savi, mentre preparava el seu següent projecte discogràfic. En aquest període va col·laborar també en diferents programes televisius i anuncis de tele-promoció.,  El seu tercer i últim àlbum d'estudi, Raffaella, homenatge a la italiana Raffaella Carrà, va veure la llum el 6 de juny de 2006. El single de presentació és Rumore, en una versió que s'inclina cap al pop rock amb tocs electrònics.,  Quant a projectes televisius, va presentar al costat del cantant Àlex Casademunt el programa Cantamania a TV3 i ha participat com a cantant en altres programes especials de la cadena, entre ells l'especial cap d'any 2007, on va cantar un duet amb Marcos Llunas.,  El setembre de 2009 va sortir com a avançament de l'últim disc el senzill \La bèstia\ (La bestia) amb un videoclip amb la col·laboració de Xavier Sardà. El 26 de gener de 2010 es va publicar finalment el nou disc titulat \Clandestino\. És parella del dansaire Joel García del Río i en 2015 va tenir un fill.

Response: Perquè és una cantant i presentadora catalana.


Instruction: Qui és María Jesús Montero?

Context: L'avançament dels 250 milions de l'extra del FLA que va anunciar la ministra d'Hisenda espanyola, María Jesús Montero, després de la reunió de dilluns amb Ximo Puig, ha suscitat reaccions divergents entre els grups polítics, però també dins els partits. Sobretot a Compromís, on la negociació del finançament és una prioritat. La vice-presidenta de la Generalitat i dirigent de la coalició, Mónica Oltra, no ha dubtat a qualificar la notícia de positiva. Creu que és ‘un raig de llum', tot i que recorda que cal continuar avançant. Dies enrere, Oltra havia qualificat aquest préstec de ‘vergonya' i de ‘xantatge'. Aquest entusiasme d'Oltra d'ara contrasta amb la valoració del portaveu del grup parlamentari, Fran Ferri, que es limita a dir que és un acord decebedor. Per Ferri calen mesures estructurals i exigir amb més fermesa el desblocatge dels pagaments a compte. Compromís considera que Puig no ha estat prou exigent amb el govern de Pedro Sánchez per motius partidistes, unes crítiques que han molestat el PSPV. El portaveu a les Corts, Manolo Mata, ha subratllat el tractament ‘privilegiat' que rep el País Valencià per part del govern espanyol amb el FLA i ha fet ironia sobre els qui l'havien ‘satanitzat', en referència a Compromís. La falta de liquiditat de la tresoreria valenciana requereix l'efectiu que proporciona el FLA. Moltes conselleries, com la d'Igualtat d'Oltra, no poden fer pagaments i la gestió s'hi ha paralitzat

Response: La ministra d'Hisenda espanyola.


Instruction: Qui es creu que era el mestre del Dípilon?

Context: El mestre del Dípilon és un nom que s'ha convingut per designar un antic pintor de gots grecs que estigué actiu al voltant del 760-750 ae.,  Va treballar a Atenes, on ell i el seu taller elaboraren grans gots funeraris per a les inhumacions del cementeri del Dípilon, d'on prové el seu apel·latiu, perquè se'n desconeix el nom. El seu treball pertany a l'etapa més tardana de l'estil geomètric (geomètric recent) i els seus atuells, que arribaven a fer fins a 1,60 m d'alçada, se'ls inutilitzava intencionadament amb un forat en el fons per servir com a làpides de les tombes aristocràtiques, si no, servien per a recipients de libacions.,  El procés d'abstracció que havia portat a la figura humana i les narracions que es relataven perquè s'incorporaren a la decoració geomètrica pura, mantenint la funció de representació, havien dut aquest gran ceramista i el seu taller al límit de les possibilitats expressives. L'«estil Dípilon» dominà l'escena durant un breu temps. L'últim dels seus més propers col·laboradors deixà de pintar al voltant del 735 ae, sols vint-i-cinc anys després que la carrera del mestre del Dípilon començara.,  El seu estil es caracteritza per l'ús del fris continu en la decoració dels gots, entre els quals destaca l'àmfora 804 del Museu Arqueològic Nacional d'Atenes. Entre bandes de motius geomètrics, n'hi ha una o dues de centrals, encaixades entre les nanses i, com a ceràmica funerària, estaven decorades amb representacions d'escenes de próthesis, que representen el dol de la persona morta (amb l'exposició del mort i els planys) o escenes de desfilades de carros de guerra de cavalls (ekphora) i de guerrers. Les figures són molt esquemàtiques, amb tors triangular, cames llargues i un punt per cap, amb una lleugera barbeta.,  Gairebé 50 gots s'han atribuït al mestre del Dípilon i el seu taller, i set se li atribuïren expressament a ell. Les seues imatges són les primeres d'art figuratiu trobades a Grècia després del col·lapse de la cultura palatina micènica.,  Els personatges es representen amb els braços, el tors i les cames de perfil, mentre que en la plasmació de les cerimònies fúnebres, als carros es mostren les dues rodes i les vuit potes dels dos cavalls. A diferència d'altres escenes, cap personatge es combina amb un altre per omplir els espais en blanc, però la part de l'escena imaginada, allunyada, s'insereix en una capa superposada.

Response: Un antic pintor de gots grecs.


Instruction: Què exigeix el sobirà?

Context: El Rei Artús li demana als seus cavallers que recuperin l'espasa cantaire, la qual està a les mans del cavaller negre Yosemite Sam. Però cap d'ells no s'atreveix, ja que el cavaller té com a mascota un drac que escup foc, i per tant era invencible. En aquell moment apareix Bugs Bunny vestit de bufó i burlant-se li diu al rei que \sols un ximple aniria rere l'espasa cantaire\. El rei ordena a Bugs que sigui ell qui recuperi l'espasa, en cas de no ser així, l'enviaria a decapitar.\n,  Bugs arriba al castell del cavaller negre i el troba dormint al costat del seu drac. Després de trobar l'espasa, es pregunta \em pregunto per què la cridaran espasa cantaire? \, en aquell moment l'arma comença a emetre uns sons al ritme de la cançó \Cuddle up a Little Closer, Lovey Mine.\ A causa del so, Sam desperta i comença a perseguir Bugs amb una destral. Bugs escapa del castell, però és novament perseguit pel cavaller negre, que ara està muntat en el seu drac. El conill torna a entrar al castell deixant Sam i el seu drac fora.\n,  Sam intenta entrar al castell utilitzant una catapulta, però en comptes de caure a través de la finestra, s'estavella contra la paret. Després d'això, utilitza una soga per escalar per un dels murs, però Bugs el colpeja amb una maça de fusta. En veure que ni el cavaller ni el seu drac no són fora del castell, Bugs surt, però és alertat per un esternut del drac i torna a entrar al castell. Aquesta vegada és perseguit per Sam i la seva mascota, però els tanca en una habitació plena d'explosius. El drac torna a esternudar, i la torre en la qual estaven tancats, es converteix en un coet que els porta literalment cap a la lluna.\n

Response: Que els seus cavallers recuperin l'espasa cantaire.


Instruction: Qui és el Rocky Papasano?

Context: Rocky Papasano, jove músic novaiorquès immadur i bohemi, és un dia contactat per Angela, una venedora amb la qual ha tingut una aventura d'un vespre i que ha oblidat. Li anuncia que està embarassada i li demana ajuda per tal de recórrer a un avortament. Els dos joves aconsegueixen trobar els diners necessaris, però, enfrontats a una avortadora clandestina, fan marxa enrere, rebutjats pel context sòrdid i atacats per un sentiment de culpabilitat. S'entén que Angela, amant de Rocky, està decebuda per no rebre la resposta que esperava del que creia ser el seu «príncep blau». Paral·lelament, tots dos procedeixen de famílies immigrades italianes pque es fan càrrec de la seva situació, ja que Angela viu encara amb els seus pares, d'aquí la precipitació de casar-se per les seves famílies. Mentre Rocky, sota la pressió dels clans familiars, està a punt per casar-se amb Angela, aquesta rebutja orgullosament una proposició dictada pels pares i decideix assumir-ho sola canviant-se de casa i anant a un pis independent. Rocky, que té por d'entrar en el món adult, es preocupa pel futur del seu futur fill, i d'Angela que no deixa més sola. De cop, descobreix l'amor que li professa des del començament i, afectat al seu torn per aquest sentiment, acaba declarant-se d'una manera tan seductora com la del príncep blau.\n,  \nLa revista Variety escriu que ,   Mentre l'AMC destaca

Response: Un jove músic novaiorquès.


Instruction: Qui és el John Carter?

Context: En John Carter és un veterà de la Guerra de Secessió que inexplicablement es veu teletransportat a Mart (o Barsoom en el nom original fictici). El planeta està sotmès en una cruel guerra entre dos bàndols: Hèlium i Zodanga. De seguida coneix en Tars Tarkas, rei (Jeddak) dels tharks, i la Dejah Thoris, la princesa d'Hèlium. Ella intentarà convèncer-lo de la importància de salvar el seu poble, massacrat per en Sab Than, rei de Zodanga, qui té una arma terriblement destructia. En aquesta guerra també prenen part els therns, uns éssers misteriosos que semblen tenir llurs propis plans. Sene voler, en John Carter redescobreix el seu costat humà quan s'adona que el destí de Barsoom (Mart) i els seus habitants està en les seves mans.\n,  Durant els anys 80, la Disney va adquirir els drets de filmació de les pel·lícules dels hereus de Burroughs. D'aleshores ençà havien realitzat diversos intents de dur a la pantalla gran la primera de les pel·lícules basada en el primer dels 11 llibres de la sèrie sobre John Carter. La sèrie havia servit d'inspiració a grans autors de la literatura de ciència-ficció com Arthur C. Clarke i Ray Bradbury, i a directors i guionistes de cinema de la categoria de George Lucas i James Cameron.\n,  Diversos productors com Mario Kassar (Terminator) o James Jacks (La mòmia) i diversos directors van estar interessats en la idea, entre d'altres John McTiernan (Die Hard), Robert Rodriguez i Kerry Conran (Sky Captain i el món del demà). El 2006 el director, guionista i actor Jon Favreau (Zathura: Una aventura espacial), qui havia estat planificant una trilogia de pel·lícules de Carter per a la Paramount Pictures que en aquell moment tenia els drets, va abandonar el projecte per a dirigir Iron Man i aleshores Andrew Stanton, un cop recuperats els drets per la Disney, va prendre el relleu i va iniciar la producció de la pel·lícula, modificant els dissenys anteriors - basats en l'obra del dibuixant Frank Frazetta.\n

Response: Un veterà de la Guerra de Secessió.


Instruction: Qui era Celeu?

Context: D'acord amb la mitologia grega, Celeu (en grec antic Κελεός) va ser un rei d'Eleusis, fill del fundador epònim de la ciutat, Eleusis fill d'Hermes.,  Era el rei d'Eleusis quan Hades va raptar la filla de Dèmeter, Persèfone. La deessa va recórrer la terra buscant la seva filla i va arribar a aquella ciutat, on va ser molt ben acollida per Celeu i la seva esposa Metanira. Dèmeter es va presentar un vespre a la ciutat sota l'aparença d'una vella, a l'hora en què les dones anaven a buscar aigua. Les filles de Celeu eren a la font i van acompanyar a la forastera a la casa del seu pare, on van oferir-li que es fes serventa. Dèmeter ho va acceptar i li van confiar la cura de Demofó, el fill petit del rei. La deessa el tractava d'una manera molt estranya, ja que volia convertir-lo en immortal per agrair el bon tracte rebut, i el feia créixer amb la seva llet i amb ambrosia, i el posava al foc durant la nit per deslliurar-lo dels seus elements mortals. Demofó creixia d'una manera meravellosa. La seva mare, espià Dèmeter per veure cóm podia ser. Una nit la va veure fent màgia amb Demofó i que el posava al foc. Metanira va fer un crit i la deessa deixà caure el nen a terra i revelà la seva identitat. Però abans de tornar a l'Olimp va ensenyar a Celeu les pautes del seu culte, i entregà a Triptòlem, l'altre fill de Celeu, un carro menat per dragons alats perquè anés pel món a ensenyar l'agricultura. Celeu bastí el santuari de Demèter a la seua ciutat.,  Un altre Celeu va ser un cretenc que, juntament amb tres companys anomenats Laios, Cèrber i Egoli, van intentar robar mel de la cova sagrada al mont Ida, a Creta, al lloc on havia nascut Zeus infantat per Rea. A aquesta cova no hi podien entrar ni els déus ni els mortals, i cada any, en la festa del naixement del déu, s'hi veia brotar un foc misteriós. Els lladres es van protegir amb plaques de bronze de les picades de les abelles que en altre temps havien proporcionat la mel que havia alimentat a Zeus. Però quan van arribar davant del bressol del déu els hi van caure les proteccions de bronze i al cel va ressonar el tro de Zeus. Els hauria fulminat amb el llamp si el Destí i Temis no ho haguessin evitat dient que estava prohibit matar en un lloc sagrat. Zeus els transformà en ocells: Laios en una merla, Cèleu en una cornella, Egoli en un trencalòs i Cèrber en un ocell no identificat que en grec té el mateix nom. Aquests ocells eren de bon averany, ja que havien sortit de la cova sagrada.

Response: Un rei d'Eleusis.


Instruction: Qui ha perdut la vida?

Context: Després de la mort dels seus pares la jove Irena Gallier troba el seu germà gran, Paul, que viu prop de Nova Orleans. Poc temps després, Paul desapareix sense deixar rastres en una casa tancada on una prostituta ha estat atacada per una pantera. S'aconsegueix capturar l'animal que es tanca en un zoo on, l'endemà, va Irena. Fa amistat amb un dels zoòlegs, Oliver Yates.\n,  La pantera mata un dels que la cuiden. Poc temps després, Paul es desperta tot nu en una gàbia del zoo i arriba a escapar-se. Revela a la seva germana un secret de família: els membres de la família no es poden acoblar més que amb els seus propis germans o germanes, sota pena de transformar-se en pantera, i ells no poden trobar la seva forma humana més que després d'haver matat un humà. És així que els pares de Paul i d'Irena eren ells també germans i germanes. Paul voldria el més de pressa possible anar-se'n al llit amb la seva germana, però Irena ho refusa.\n,  Irena es refugia amb Oliver a qui confia el secret i li demana de fer l'amor amb ella, i posar-la en una gàbia sota la forma d'una pantera; Oliver acaba per acceptar.\n

Response: Els pares de la jove Irena Gallier.


Instruction: Per què és coneguda Maria Rius?

Context: Maria Rius (Arbeca, 1909 - c. 1970) fou una activista anarquista, camisera catalana.,  Va néixer en una família obrera i els pares no disposaven de diners per portar-la a l'escola. Als 9 anys entrà a a treballar de camisera. Emigra a Barcelona i coneix els anarquistes. Als 18 anys milita a la CNT amb el carnet núm. 1 del Sindicat del Vestir. Tot i la tasca sindical, no deixava de banda altres activitats socials, com el suport i l'ajut als presos de la seva organització. Va ajudar sovint a amagar els pròfugs o a organitzar fugues, ja que era molt seriosa i discreta. El 1924 va ser detinguda. A casa seva trobaren explosius i armes i fou condemnada a 8 anys de presó. Maria Rius va tornar a intervenir en fugues i fou assenyalada reiteradament com a organitzadora de les fugues, per la qual cosa va haver de marxar a França.,  A la caiguda de la Dictadura, el 1930, Maria va tornar a Catalunya i es va incorporar al Comitè femení proamnistia de Barcelona, i feu una intensa campanya d'ajut als presos. El 14 d'abril de 1931 va assaltar la presó de dones del carrer d'Amàlia. Ella que coneixia bé aquell establiment, es va posar al front del grup dels assaltants, alliberant les companyes empresonades i cremant els arxius. Amb les dones alliberades van marxar en manifestació fins a la plaça de l'Ajuntament de Barcelona. El 19 de juliol, Maria Rius va ocupar el seu lloc en la lluita del carrer, igual que molta de la seva gent. El mes de març de 1937 es va incorporar a la columna Hilari Zamora, destacada a Sàtago. Va prendre part en la presa de la població de Quinto i en la del turó Carnero. Al final de la guerra, el 1939, va marxar a França i es desconeix quan va morir.

Response: Per ser una activista anarquista i camisera catalana.


Instruction: Què era l’ecclesia?

Context: L'ecclesia o ekklesia (en grec antic: ἐκκλησία, en grec modern Εκκλησία, assemblea del poble) era la principal assemblea de la democràcia d'Atenes a l'antiga Grècia. Fou instaurada per Soló el 594 aC i tenia un caràcter popular, tots els ciutadans (homes, atès que eren els únics considerats ciutadans) majors de 18 anys podien accedir-hi.,  Era utilitzada per nomenar els magistrats, així eren escollits per votació, bo i participant tots els atenesos que formessin part de l'assemblea. D'aquesta manera també escollien indirectament els components de l'Areòpag, que eren escollits pels magistrats electes per l'ekklesia.,  Entre altres coses, l'assemblea tenia l'última paraula quant a legislació atenesa, les declaracions bèl·liques, la signatura de pau, l'estratègia militar, l'elecció d'estrategs i altres oficials i posseïa la facultat de cridar els magistrats a retre-hi comptes al final de l'any del mandat.,  El segle v aC els membres eren més de 43.000 persones. Això no obstant, només aquells que tenien prou riquesa com per poder passar força temps lluny de casa podien haver-hi participat amb freqüència, fins que les reformes de Pèricles el 451 i 452 aC, que suposaven un pagament per tasques públiques, van permetren l'accés de tot ciutadà, independentment del seu nivell econòmic.,  Al començament es reunien una vegada al mes, però més endavant es reunien tres o quatre vegades mensuals. L'agenda per a l'ekklesia l'establia la Bulé, el consell popular. Les votacions es feien a mà alçada.

Response: La principal assemblea de la democràcia d'Atenes.


Instruction: Amb qui anava el pare?

Context: El pare va portar el seu fill de dos anys al tancat dels ponis. El petit estava molt emocionat. Els monitors van pujar en Pau al poni més petit.,  – ‘Arri!' – va dir el nen amb determinació.\nL'animal no va fer cap moviment.,  Llavors, en Pau va estirar els seus bracets fins arribar a agafar les orelles del poni, tot repetint ‘Arri!', mentre el pare se'l mirava encuriosit.,  Com tampoc hi havia cap resultat, el petit s'entristí. De sobte, se li il·luminà la cara i va reclinar-se sobre el poni, volent-li tocar la panxa. El seu pare, un xic desconcertat, el va tornar a posar dret, i va estirar de les regnes per fer avançar el poni. En Pau va somriure d'orella a orella.,  Dilluns va ser el pare qui va anar a recollir el nen a la llar d'infants. En treure el cap per la sala de jocs, va trobar el seu fill damunt un cavall-balancí. La mestra li va dir:\n– ‘Aquesta joguina li encanta. Sovint hi puja amb el seu “arri, arri”, i no para d'apretar-li el botó de l'orella per que es mogui. Durant uns dies el vam deixar apagat, però en Pau va trobar l'interruptor que té el cavall a la panxa. És un nen molt observador!'

Response: Amb el seu fill.


Instruction: Què no accepta ERC?

Context: ERC diu no al pressupost de Pedro Sánchez i demà formalitzarà una esmena a la totalitat als comptes espanyols. Ho han anunciat en una conferència de premsa conjunta Joan Tardà, Marta Vilalta, Gabriel Rufián i Mirella Cortés, que han argumentat que votaran en contra del pressupost perquè el govern espanyol no accepta el dret d'autodeterminació i manté la judicialització del conflicte. ‘Estem a favor de dialogar amb el govern espanyol per donar resposta a les demandes democràtiques i per posar fi a la repressió i la persecució del moviment independentista. No hi ha hagut cap resposta, per això presentem l'esmena a la totalitat', ha explicat la portaveu d'ERC, Marta Vilalta. Els republicans estaven disposats a negociar si el govern feia gestos en dos àmbits: instar la fiscalia a actuar i aturar la via repressiva i construir un escenari de diàleg i negociació. La presentació d'una esmena a la totalitat és un rebuig total als comptes, també a la tramitació i a una posterior negociació. El fet de presentar-la o no és cabdal, encara que totes les propostes de rebuig als comptes es votin conjuntament al congrés espanyol. Perquè si no en presenten, formalment es votaran les esmenes del PP i de Ciutadans, que ja han anunciat esmenes a la totalitat. Per tant, el cost polític de la votació canvia, encara que el resultat pràctic sigui idèntic. El PDECat espera Per la seva banda, el PDECat ha anunciat instants després que també presentaria una esmena a la totalitat, però divendres. Diuen que no hi ha cap compromís del govern espanyol amb l'autodeterminació ni en una mediació internacional, i li donen quatre dies per a rectificar. Ho ha anunciat Eduard Pujol, portaveu adjunt de Junts per Catalunya, qui ha explicat que era una decisió consensuada amb el PDECat

Response: El pressupost de Pedro Sánchez.