Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Les Terres de l'Ebre han d'acudir en massa a Barcelona el proper diumenge 5 de juny per consolidar una lluita que ha de ser de tot el país en contra del Pla hidrològic de l'Ebre.
Aquesta és la crida amb la qual planteja la Plataforma en Defensa de l'Ebre una mobilització que confia que sigui massiva per demostrar a les institucions europees que la pressió ciutadana ja mostrada a la manifestació d'Amposta el 7 de febrer segueix intacta.
A més es vol reforçar així la batalla jurídica que es concretarà aquest mes de juny amb la presentació d'una queixa contra el pla davant la Comissió Europea.
L'Ebre torna a la capital catalana quinze anys després que hi desfilés per primera vegada contra el Pla hidrològic nacional i sis anys després que s'hi manifestés per uns cabals ecològics suficients per al tram final del riu i el Delta.
"Tenim més suports que mai però no sabem i no sabem com es materialitzaran, però tenim clar que el 5 de juny serà una festa ebrenca i volem lligar-la a una lluita de país", ha assegurat Tomàs.
Imatge malmesa
El portaveu antitransvasament s'ha mostrat convençut que "hi haurà molta gent de Barcelona, també de l'Aragó i el País Valencià, però la punta de llança de la mobilització ha de ser la gent de les Terres de l'Ebre amb el color blau, perquè serà una demostració de dignitat ebrenca a Barcelona i en els moments que passa el territori per la imatge que hem donat en diverses qüestions, hem de demostrar que seguim sent els de sempre i que no volem separar aquest nou país ni ignorar els seus interessos".
Sense citar explícitament les qüestions que, a parer seu, han malmès la imatge ebrenca –per bé que s'evidenciava que entre aquestes hi ha la consulta sobre el monument franquista a Tortosa i el resultat-, Tomàs ha insistit en què "el que passa perjudica la imatge del territori, no la de la PDE, que està intacta".
En aquest sentit, ha apuntat que "podria ser que en el fons no caiguem tan simpàtics, però seguirem endavant, i sabem que el futur de les Terres de l'Ebre va lligat al futur del país i separar-ho seria una equivocació històrica, ho tenim clar".
Es tracta de contrarestar davant les institucions europees l'ofensiva que ha desplegat el PP a Brussel·les, ha explicat Tomàs, facilitant les argumentacions dels regants de la conca de l'Ebre, que aboquen els seus recursos, amb un pressupost de 100.000 euros, per sufragar la seva estratègia.
Una de les tesis que el govern central defensa davant d'Europa és que aquesta és una lluita política "contaminada per independència", de manera que "cal més que mai una resposta enèrgica des de les Terres de l'Ebre per tal que Catalunya assumeixi la defensa del futur i que ningú es desmarqui", ha advertit Tomàs.
Diumenge, a les 12, a la plaça Universitat
Així, més de 66 entitats i organitzacions no governamentals, moviments socials i ambientalistes, partits polítics (a excepció del PP i Ciutadans) i sindicats, ja han donat el seu suport a la manifestació.
Sortirà a les 12 del migdia de la plaça Universitat encapçalada per una pancarta que durà per lema, com a Amposta, "L'Ebre sense cabals és la mort del delta", que aglutinarà la "gent de blau", amb la PDE al davant i gent del territori.
La segona pancarta, amb el lema "L'aigua és vida i no una mercaderia", concentrarà les entitats que donen suport a la lluita i a la tercera, "Respectem les directives ambientals europees", se situaran els polítics.
No hi faltaran les camises blaves, les banderes del nus, els cantants ebrencs, les bandes de música, "però per damunt de tot hi posarem la dignitat", afirma la PDE.
La PDE ha agraït totes les facilitats que està donant l'Ajuntament de Barcelona en matèria logística per tal que la mobilització sigui un èxit.
L'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, així com la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, han confirmat la seva presència.
"Cada persona serà una gota d'aigua per crear una riuada que arrossegui el Pla hidrològic de l'Ebre i torni la vida al riu", ha conclòs Tomàs.

Response: La Plataforma en Defensa de l’Ebre convoca una manifestació a Barcelona el 5 de juny per protestar contra el pla hidrològic del PP. La intenció és demostrar força davant la Comissió Europea, per contrarestar l'ofensiva popular. La PDE reclama la unitat del territori per fer de la mobilització una festa ebrenca en defensa del país. L’Ajuntament de Barcelona facilita la logística.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
El primer secretari del PSC, Miquel Iceta, ha reiterat aquest dimarts que el PSC votarà no a una investidura de Mariano Rajoy, encara que el PSOE finalment opti per l'abstenció tècnica: "Si ara no hi ha més remei, diuen, que investir Rajoy, ja que pot ser que amb 12 abstencions ja fan, no?
Això és una decisió que han de prendre els que es volen abstenir.
Jo vull votar que no".
En una entrevista a 'El Matí de Catalunya Ràdio', ha deixat clar que els socialistes catalans no renunciaran a les seves actes de diputats al Congrés en el cas que finalment es trenqui la disciplina de vot, i ha insistit que és millor anar a terceres eleccions que donar suport a Rajoy.
Unes hores més tard, Iceta s'ha reunit amb el president de la comissió gestora del PSOE, Javier Fernández, per constatar que les posicions segueixen igual.
"Els punts de vista no han canviat", ha destacat el primer secretari del PSC.
— Miquel Iceta Llorens (@miqueliceta) 18 d’octubre de 2016
Relació de tipus federal
Al matí, el dirigent socialista ha recordat que el PSC és un partit independent del PSOE que "sobiranament estableix una relació de tipus federal" amb aquest.
Tot i això, malgrat les diferències de criteri, no creu que calgui canviar aquest protocol.
En cas de facilitar un govern espanyol del PP, s'ha preguntat quin paper jugarà el PSOE al llarg de la legislatura, i en primera instància quan hagin d'aprovar-se els pressupostos.
Segons Iceta, no es pot aguantar una legislatura si no hi ha garanties d'estabilitat, per la qual cosa ha avisat del risc que s'exigeixi al PSOE que sostingui el govern espanyol si apuntala Rajoy amb la seva abstenció.
"No ens trobarem l'endemà amb pressions al PSOE perquè segueixi prestant aquest gran servei a Espanya que és mantenir Rajoy al front?
No és un problema només per demà", ha lamentat el dirigent del PSC, que no creu que la legislatura aguanti més de dos anys.
Com gestionar l'abstenció
També ha replicat als socialistes andalusos, favorables a l'abstenció, que la seva aposta pel no es deu al fet que no fa res més que "pensar en Espanya", i ha avisat que abstenir-se per facilitar que governi el PP és donar als ciutadans, segons la seva opinió, el pitjor dels governs i l'oposició més debilitada.
"Espanya és el que més em fa patir.
M'agradaria que la resta d'espanyols veiessin que, quan diem que no és perquè no vivim en una altra galàxia, sinó perquè també ens considerem espanyols i creiem que un govern espanyol del PP és dolent", ha recalcat Iceta, que confia a poder convèncer el PSOE del seu posicionament.
Després de preguntar-li si Josep Borrell o Ángel Gabilondo serien bons secretaris generals del PSOE, Iceta ha inclòs Pedro Sánchez entre aquest ventall de noms, en definir-lo com "un símbol del PSOE que vol una alternativa al PP", i ha deixat clar que estaria amb ell si s'hi presentés.
L'actuació de la Fiscalia no arregla res
Per a Iceta, deixar governar el PP és la millor garantia que no es resoldrà l'encaix de Catalunya a Espanya, i ha lamentat l'actuació de la Fiscalia en aquest escenari perquè representa la "falta de diàleg" que hi ha entre les dues parts.
Tot i que considera que la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, es va saltar una resolució del TC, cosa que pot tenir conseqüències, ha negat que l'actuació de la Fiscalia arregli res: "A cop de Fiscalia, això no se soluciona".
Al seu torn, la comissió executiva del PSC de Barcelona va aprovar dilluns per unanimitat una resolució que defensa el vot contrari del conjunt del PSOE a Rajoy o de qualsevol altre candidat del PP, i dóna suport a la postura de l'executiva del PSC i d'Iceta respecte al paper que han de tenir els diputats del partit, trencant la disciplina de vot si cal.
Així mateix, demana als representants del PSC de Barcelona en el Comitè Federal del PSOE i en el Consell Nacional del partit que tinguin un posicionament clar i no s'abstinguin.
També reitera la crida als votants i simpatitzants socialistes a afiliar-se al PSC per participar directament en les importants decisions que hagi de prendre el partit en el futur.
Qui es va presentar com a alternativa a Iceta a la primera secretaria del PSC, Núria Parlon, també ha defensat el "no" a la investidura de Rajoy, i ha afegit que també s'oposa a una abstenció "tècnica" o "parcial" d'alguns diputats del PSOE per facilitar l'elecció:
— Parlon#apeudecarrer (@nuriaparlon) 18 d’octubre de 2016

Response: Miquel Iceta, primer secretari del PSC, reitera que els socialistes catalans votaran "no" a la investidura de Rajoy, tot i la probable abstenció tècnica del PSOE. Assegura que, en el cas d’abstenció, els socialistes quedarien debilitats i pressionats a sostenir el govern espanyol, especialment amb l’aprovació dels pressupostos. Compta amb el suport de la comissió executiva del PSC.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
La Cavalcada dels Traginers, amb una cinquentena de carruatges, 200 caps de bestiar i prop d'un miler de persones vestides com els pagesos i les pubilles del segle XIX principis del XX, ha marcat la darrera jornada de la Festa dels Traginers de Balsareny 2017.
Una edició que ha comptat amb un fet inèdit: per primera vegada en la seva història, la comitiva dels "nuvis" ha comptat amb una parella que s'acaba de casar.
Són la Jordi Selgas, fill de Balsareny, i la Núria Gómez, de Sant Feliu de Guíxols, que es va endur una bona sorpresa quan el seu promès li va proposar de fer saber a tot el poble que havien de contraure matrimoni vestits com al segle XIX i participant en una cercavila a cavall.
Unes 15.000 persones (més del triple que la població del municipi), han assistit a algun dels actes programats des de dijous a la Festa dels Traginers, la celebració més important de l'any en aquest municipi de Bages i que té el reconeixement de Festa Tradicional d'Interès Nacional i Festa d'Interès Turístic.
Entre 600 i 700 persones estan mobilitzades només en la Cavalcada final, entre les quals hi ha més d'un centenar d'hereus i pubilles de tot Catalunya.
La desfilada destaca, a més, per la presència de 30 traginers únics i exclusius que porten càrrega (palla, cistelles amb raïm, etc), 15 carros d'escalada (són els que habitualment porten la canalla) i cinc carruatges grans de càrrega.
Pel que fa als animals, es calcula que la Cavalcada compta amb uns 200 caps de bestiar, entre cavalls, mules i ases.
La Festa dels Traginers vol rememorar el passat de Balsareny com a punt de trobada de les antigues vies de mercaderies, ja que era l'encreuament de quatre carreteres: la que anava a Manresa-Barcelona, una altra en direcció a Solsona, una cap a Berga i una altra que arribava fins a Vic.
Allà molts pagesos i comerciants feien parada i fonda abans de continuar el camí dalt del seu carro.
A banda de la Cavalcada de diumenge des de dijous ja s'organitzen tot tipus d'activitats culturals i lúdiques adreçades també als més petits perquè la tradició segueixi.
Un pas molt important que s'ha fet enguany perquè això sigui així és que per primera vegada en els seus 74 anys d'història s'ha fet un casament "per traginers" amb una parella que s'acaba de casar.
El balsarenyenc Jordi Selgas Catalan i Núria Gómez Ribas, de Sant Feliu de Guíxols, s'han casat oficialment aquest dissabte, però avui diumenge s'ha fet una rèplica de la cerimònia tradicional, amb els protagonistes vestits a la moda de finals del segle XIX.
La celebració ha començat quan la comitiva, amenitzada per la Cobla Ciutat de Manresa, ha anat a buscar la núvia i la seva mare al número 1 del carrer Montserrat.
Tot seguit, s'han desplaçat fins l'Ajuntament on el nuvi i la mare del nuvi (figura novedosa en aquesta edició) els esperaven al balcó.
Després de la cerimònia, s'han desplaçat a cavall, formant part de la Cavalcada.
A peu, amics i parents dels nuvis vestits també de pagès i pubilla.
Al seu pas per la plaça Onze de Setembre, la núvia ha entregat el seu ram a la núvia que protagonitzarà la Cavalcada l'any vinent, en el marc també d'un casament autèntic.
"És tot un honor iniciar la tradició del casament per traginers", ha dit a l'ACN el nuvi, en Jordi Selgas.
La seva esposa encara recorda la sorpresa que es a endur en descobrir el tipus de casament que tindria.
"Ho va fer tot (en Jordi) sense comentar-m'ho, va fer els tràmits i quan m'ho van proposar, òbviament vaig dir que sí", ha explicat.
"És una oportunitat molt maca de celebrar el casament de forma diferent", afegeix.
No només s'ha fet el "relleu de núvies" sinó el relleu dels banderers, que ocupen un lloc destacat en la Cavalcada.
El Josep Serra Salada ha estat l'encarregat de portar l'emblema enguany i ha anat, com és tradició, acompanyat per dos membres de la seva família que feien la tasca de 'cordionistes', és a dir, els qui subjecten les cordes que subjecten a banda i banda el màstil per garantir l'estabilitat.
Es dóna el cas que per primera vegada, una dona fa la tasca de 'cordionista', la Marina Serra, filla del banderer i germana de l'altre cordonista, l'Oriol Serra.
Una altra novetat ha estat la recuperació de l'antic carro de la bóta, que ha restaurat l'Àngel Prat de Santa Maria d'Oló.
El carro tenia la funció de regar camps i carreteres cada vegada que eren requerits els seus serveis.
Uns petits orificis alineats a la part baixa de la bota deixaven anar l'aigua quan s'activava el sistema.
La Comissió de Festes té la intenció de seguir recuperant carruatges històrics, i per el eu 75è aniversari s'ha marcat el repte de dur a la cavalcada el 'Carro de l'enterramorts'.

Response: Balsareny festeja enguany la Festa dels Traginers 2017. La Cavalcada dels Traginers compta amb 50 carruatges, 200 caps de bestiar, prop d'un miler de persones vestides de pagesos i pubilles i, per primera vegada en setanta-quatre anys, unes noces amb nuvis autèntics. Jordi Selgas i Núria Gómez han celebrat una cerimònia tradicional amb amics i parents vestits de pagesos i pubilles.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
El cap de llista d’ERC a les eleccions del 14 de febrer, Pere Aragonès, ha reclamat aquest diumenge un “vot massiu” per evitar que el PSC pugui “acceptar els vots de l’extrema dreta”.
Durant l’acte central de campanya a Girona, on han participat el coordinador general d’EH Bildu, Arnaldo Otegi, i la portaveu nacional del BNG, Ana Pontón, ha apel·lat al vot “antifeixista” perquè Vox no pugui “condicionar” a les institucions del país.
“És molt important anar a votar, que no es quedi ni un vot a casa”, ha expressat Aragonès.
El republicà ha advertit que el PSC pot guanyar si l’independentisme es queda a casa.
El president d’ERC, Oriol Junqueras, ha apuntat que és el partit que “els fa més por” i el que és “el més útil”.
També ha demanat fer “tot el possible” per anar a votar el 14-F i a no “deixar-los sols”.
Quin resultat preveuen els sondatges de les eleccions del 14 de febrer?
En un acte de campanya amb una trentena de persones entre el públic i més de 3.000 persones seguint-ho a distància, segons que ha comunicat ERC, Aragonès ha acusat el PSC de “no conèixer el país” i de fer “propostes sobre salut que ja s’apliquen o que ERC ja ha impulsat”.
Per això ha considerat que el 14-F va entre dos projectes, “PSC o ERC”.
“Els del 155 estan disposats a acceptar vots de la ultradreta i, si poden, ho faran”, ha alertat.
Com a alternativa ha parlat d’un govern ampli a favor de l’autodeterminació i l’amnistia “amb polítiques progressistes” liderat per ERC.
Després que el presidenciable del PSC, Salvador Illa, hagi dit que és “descabellat” plantejar un referèndum, Aragonès s’ha preguntat “en quin país viuen” i ha constatat que el discurs del PSC és de no voler “espantar els futurs socis”, en referència a Vox.
El republicà ha fet una crida al vot antifeixista d’ERC i ha dit que la millor eina de l’independentisme “és el vot”.
En la mateixa línia, el president d’ERC, Oriol Junqueras, ha demanat sentir-se “orgullós” d’un partit amb 90 anys d’història i sense “cap cas de corrupció”.
“El que ha combatut més el feixisme en totes les èpoques i el més represaliat”, ha apuntat.
Junqueras ha acomiadat la intervenció fent una crida al vot i apuntant que el país “us necessita”.
“Sense vosaltres res del que hem fet té sentit, sense vosaltres res del que volem fer serà possible”, ha afirmat.
“Us torno a demanar que feu tot el possible per anar a votar el 14-F i omplir les urnes de democràcia, llibertat, dignitat, república i que no ens deixeu sols”, ha conclòs.
Quines llistes es presentaran a les eleccions del 14 de febrer?
La secretària general d’ERC, Marta Rovira, ha tornat a recordar que “no hi ha dreceres ni receptes màgiques”.
“No serveix cridar per proclamar la república per demostrar que tenim les conviccions intactes.
Això no ens serveix”, ha apuntat.
“Nosaltres quan la declarem ho volem fer perquè sigui per sempre”, ha expressat.
Rovira ha pressionat JxCat per trencar el pacte amb el PSC a la Diputació de Barcelona.
Ha constatat que aquest acord no serveix per fer avançar la república.
També ha carregat contra Junts per tenir vigent aquest acord i al mateix moment alertar d’un “fals” pacte d’ERC amb el PSC a al Generalitat.
La consellera Dolors Bassa ha fet una crida a la mobilització i anar a votar “amb mascareta doble i distància”.
Bassa ha assegurat que cal anar a votar per “decidir” i que tothom ho faci tal com se senti.
“Els que se senten de dretes que votin JxCat o el PDeCAT, els de centre i d’esquerres ERC i els antisistema a la CUP”, ha expressat.
També ha reclamat que aquells “que volien el 155 i que ens volen a la presó que votin els comuns”.
“El que hem de fer és que el vot sobiranista surti al carrer i voti”, ha reclamat.
Teresa Jordà, cap de llista per Girona, ha apuntat que el candidat del PSC, Salvador Illa, que va ser “el pitjor ministre de Sanitat” d’Europa, ha estat enviat “directament per Amazon a Catalunya disfressat de candidat al 14-F”.
La consellera d’Agricultura ha demanat als ciutadans que no es “despistin” i que s’ha de votar ERC “per seguir fent créixer l’independentisme”.
“Som els que ens deixarem la pell per recosir el moment i fer un front ampli independentista”, ha dit.
Pantalles facials, EPI i proves d’antígens a les meses: com votarem el 14-F?

Response: Els candidats d’ERC celebren l’acte central de campanya a Girona, amb 30 assistents en directe i 3.000 a distància. Pere Aragonès, cap de llista, demana el vot massiu contra un pacte PSC-Vox. A Junqueras, Rovira i Jordà s’hi afegeixen Otegi per EH Bildu i Ana Pontón, pel BNG, en suport al partit que més por fa al PSC.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
L’any 2006, la novel·lista i cineasta francesa Virginie Despentes va publicar el manifest feminista Teoria King Kong.
D’aleshores ençà no ha deixat de reeditar-se i fins i tot se n’ha fet una adaptació teatral.
Més d’una dècada després, el text arriba per primera vegada en català de la mà de L’Altra editorial, en la traducció de Marina Espasa i un pròleg de la poetessa Maria Cabrera.
Virginie Despentes visitarà Barcelona els dies 11 i 12 de maig en el marc del festival Primera Persona (CCCB).
Llegiu un fragment de Teoria King Kong.
Hem demanat a Eugènia Broggi, responsable de L’Altra editorial, que ens parli de l’obra i de l’autora, i de com encaixa en el seu catàleg, possiblement el segell generalista que més obres d’autores publica en l’actual panorama literari català.
Diu Eugènia Broggi:
«Ara fa dies que sento per tot arreu que Teoria King Kong, de la Virginie Despentes, hauria de ser lectura obligada a les escoles i als instituts de casa nostra, i jo encara diria més: hauria de ser lectura obligada per a tots els homes i dones de la terra de qualsevol edat i classe social.
Després que el feminisme hagi saltat al mainstream, i després de la quantitat de llibres escrits i publicats en tots els estils i des de tots els punts de vista imaginables sobre el tema, Teoria King Kong planteja les qüestions que planteja amb una vitalitat emprenyada i una contundència incontestable, sense cap intenció d’agradar o de caure bé a ningú (i menys als qui defensen el patriarcat, homes i dones) ni cap pèl a la llengua.
Contràriament a la voluntat d’entesa i punt de vista benpensant d’alguns dels textos feministes que hem llegit últimament, Teoria King Kong és una flamarada inconformista que no fa concessions, que no perdona les relliscades de ningú (i menys dels qui defensen el patriarcat, homes i dones) i que encomana unes ganes de batalla i dissidència adrenalíniques i molt inspiradores.
La lluita feminista, com totes les lluites llargues i incansables, ha passat per diverses fases des que el món és món: s’ha mobilitzat per la igualtat de drets col·lectius, per poder votar, per poder treballar i tenir independència econòmica, per la paritat de sous, per l’alliberament sexual (gràcies a la píndola anticonceptiva), per la visibilització de les dones en l’àmbit públic, polític i artístic, també universitari i acadèmic i, últimament, ha passat a obrir debats fins ara menys estesos, com el de la maternitat o la legalització de la prostitució, i ha exposat la condescendència i el paternalisme reiterat dels homes que utilitzen el seu poder (professional, econòmic o simplement de gènere), la superioritat amb la qual es mouen i la sèrie de drets que creuen seus pel fet de tenir una cigala penjant entre les cames.
En la nostra edició, la poetessa Maria Cabrera, que és tota entranya i força i intel·ligència i batalla, ens parla al seu esplèndid pròleg de com van les coses al món artístic, de com s’assumeix que una dona parlarà de temes de dones, i que els temes de què parla només poden interessar les dones: és un dels temes, per mi, més interessants dins del debat sobre el paper de les dones en l’art i la creació.
Virginie Despentes, lúcida, contundent, carregada de raó i de raons, planteja al llibre temes tan polèmics com la violació, la prostitució i la pornografia amb una convicció innegociable, i denuncia, entre moltes altres coses, que sovint les dones són les pitjors enemigues de la causa feminista, algunes perquè els està bé el rol de doneta abnegada, d’altres perquè no han entès que la seva experiència individual pot ser una excepció que no anul·la la reivindicació col·lectiva (el cas recent de Catherine Deneuve, per exemple).
Sense caure en cap victimisme, la veu de Virginie Despentes és la d’una dona que no està disposada a permetre que ningú (i menys els qui defensen el patriarcat, homes i dones) li digui què és el que ha de fer, i com ho ha de fer, i que està convençuda que ‘el feminisme és una revolució, no un reordenament de consignes de màrqueting, no una promoció vaga de la fel·lació o de l’intercanvi de parelles, no es tracta només de millorar els nivells salarials.
El feminisme és una aventura col·lectiva, per a les dones, per als homes, i per als altres.
Una revolució que està en marxa.
Una manera de veure el món, una tria.
No es tracta d’oposar els petits avantatges de les dones als petits privilegis dels homes, sinó de fotre-ho tot enlaire.’
Pura adrenalina.»
Eugènia Broggi, editora

Response: L’Altra editorial publica en català “Teoria King Kong”, de la novel·lista i cineasta francesa Virginie Despentes, traduïda per Marina Espasa i prologada per la poetessa Maria Cabrera. L’obra, originàriament publicada a França l’any 2006, és un crit al feminisme més inconformista que denuncia el paternalisme i la condescendència. Despentes reclama una revolució que ho capgiri tot.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
El Govern de la Generalitat ha prohibit l'accés a sis massissos de Catalunya pel risc d'incendis.
L'executiu ja havia anunciat el tancament del Montsec, el Montsant i els Ports de Tortosa, però el president de la Generalitat, Quim Torra, ha anunciat que aquesta prohibició s'estén també a partir d'aquest dijous a la nit als massissos de Montserrat, les Gavarres i les Cadiretes.
Des del centre de comandament de l'incendi de la Ribera d'Ebre, Torra també ha dit que la sega queda prohibida durant 48 hores.
El foc ha cremat fins ara unes 6.500 hectàrees, segons ha actualitzat el conseller d'Interior, Miquel Buch, que ha reiterat que els Bombers s'estan concentrant ara en el tram nord del flanc dret de l'incendi.
Després de reunir-se amb els responsables operatius i els alcaldes de la zona aquest dijous a la tarda a Vinebre, el president Torra ha fet una crida a la responsabilitat i a la solidaritat de tota la ciutadania.
"Vivim un moment d'una excepcional climatologia.
Aquest divendres serà el dia més calorós que estava previst i la situació pot ser crítica a tot el país", ha advertit el cap de l'executiu.
En aquest context, el president ha demanat també evitar "sortir a les muntanyes i als massissos" i ha justificat l'ampliació de les prohibicions d'accés "per sentit comú i perquè són les zones on hi ha més perill".
Pel que fa al confinament dels veïns de Bovera i de les persones d'excepcional vulnerabilitat a Maials, el president ha insistit que la mesura s'ha pres per precaució i per seguretat.
Torra ha expressat el seu suport i agraïment als alcaldes i a tots els efectius que estan treballant en les tasques d'extinció.
Només els Bombers destinen més de 400 efectius i 120 dotacions entre terrestres i aèries.
Per la seva banda, el conseller d'Interior, Miquel Buch, ha reiterat que els treballs al sector sud del flanc dret "van pel bon camí" i que ara estan treballant per "abatre" el sector nord, que és el que s'acosta al municipi de Bovera, el més aviat possible.
El conseller ha apuntat també que la calor va a la baixa i que es treballarà durant tota la tarda i nit amb la intenció d'arribar al cap de l'incendi i estabilitzar-lo el més aviat possible.
"Les hipòtesis dels Bombers s'estan complint.
Aquest és un foc de grans dimensions i això demostra que tenim un cos d'alta qualitat", ha subratllat.
El conseller d'Interior ha destacat també que els Bombers preveuen donar per extingit en les properes hores l'incendi declarat a la Fatarella, que s'ha atacat "amb molta força" per part dels Bombers i la Unitat Militar d'Emergències.
Tot i que s'han hagut de desplaçar recursos a aquest foc, Buch ha apuntat que malgrat tot els Bombers s'han pogut concentrar en el foc iniciat a la Torre de l'Espanyol, que té un potencial de 20.000 hectàrees, ha recordat.
De moment, ha dit, s'ha calcinat una àrea aproximada d'unes 6.500 hectàrees.
L'incendi té uns 128 quilòmetres de perímetre i uns 14 de llargada.
De moment hi ha 51 desallotjats que han estat acollits per Protecció Civil.
Alguns d'ells s'han mostrat preocupats perquè no els deixen accedir a casa seva i, per exemple, no saben l'estat en què es troben els seus animals.
En aquest sentit, l'Ajuntament de Flix en col·laboració amb Protecció Civil està fent un cens d'aquests animals.
Per la seva banda, Buch ha demanat comprensió perquè la prioritat, ha dit, és garantir la seguretat de les persones.
Al seu torn, la consellera d'Agricultura, Teresa Jordà, ha confirmat que l'explotació ramadera on aquest dimecres van morir cremats uns 200 xais és l'única que ha resultat afectada, ja que l'altra que perillava s'ha pogut salvar.
Jordà ha avançat que la setmana vinent ella i altres representants d'Agricultura es desplaçaran a la zona per valorar l'afectació del foc sobre el terreny agrícola.
Jordà ha insistit que cal extremar les precaucions, sobretot aquest divendres, coincidint amb "un pic de calor".
Amb motiu de la prohibició de la sega durant 48 hores, la consellera ha posat en valor la tasca i la col·laboració del sector i dels Agents Rurals perquè, des del 2012, els incendis forestals relacionats amb la sega han caigut un 80%, ha tancat.

Response: La Generalitat de Catalunya prohibeix l’accés a sis massissos i la sega queda prohibida durant 48 hores per l’alt risc d’incendi. Els massissos afectats són el Montsec, el Montsant, els Ports de Tortosa, Montserrat, les Gavarres i les Cadiretes. A l’incendi de Ribera d’Ebre, que ha cremat 6.500 hectàrees, hi treballen 400 bombers en 120 dotacions, terrestres i aèries.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
Avui la sala 61 del Tribunal Suprem espanyol ha refusat els incidents de recusació presentats per les defenses dels presos polítics i dels exiliats contra cinc jutges dels set que integraran el tribunal del primer d’octubre.
En poc més de dues hores, el Suprem ha refusat per unanimitat totes les recusacions i ha fet cas omís dels arguments de les defenses, però no ha explicat el perquè de la decisió, sinó que ha dit que ho explicaria més endavant.
La fiscalia, en un escrit presentat dilluns, refusava totes les recusacions i sostenia la tesi que a Catalunya va haver-hi una ‘insurrecció alçada violentament per a aconseguir la ruptura de l’ordre constitucional, la desintegració de la unitat de la nació espanyola segregant-ne una part del territori i la derogació fàctica de la constitució’.
Els altres dos jutges que formaran part del tribunal també seran membres de la sala segona del Suprem, completada per José Ramón Soriano, Miguel Colmenero, Francisco Monterde, Alberto Jorge Barreiro, Andrés Palomo del Arco i Ana María Ferrer.
El jutge instructor del cas, Pablo Llarena, és l’únic que no pot formar part del tribunal.
Aquests són els cinc jutges confirmats.
Manuel Marchena: és el jutge ponent de la sentència.
Fiscal durant els anys més durs de la presidència de José María Aznar, entre el 2003 i el 2004 fou la mà dreta del fiscal general de l’estat, l’ultraconservador Jesús Cardenal.
Més tard, fou designat magistrat del Suprem i del 2014 ençà presideix la sala segona gràcies a la majoria conservadora del Consell General del Poder Judicial.
Marchena també fou el ponent de la condemna contra l’ex-president del parlament basc Juan María Atutxa –inhabilitat perquè no va voler dissoldre el grup Sozialista Abertzaleak després de la il·legalització de Batasuna.
L’any passat, el Tribunal d’Estrasburg va condemnar Espanya per aquesta inhabilitació.
També sota la seva presidència de sala, el Suprem va arxivar les denúncies de CDC contra l’ex-ministre d’Interior espanyol Jorge Fernández Díaz i l’ex-director de l’Oficina Antifrau de Catalunya Daniel de Alfonso per revelació de secrets, prevaricació i malversació en el marc de l’operació Catalunya contra l’independentisme.
Andrés Martínez Arrieta: és del desembre ençà el segon magistrat del Suprem que té competència per a controlar les activitats del CNI.
Fou un dels jutges que el 2011 van formar part de la sala del Suprem que va absoldre els quatre agents de la Guàrdia Civil que havien torturat Igor Portu i Mattin Sarasola, condemnats per l’atemptat de Barajas.
Els agents havien estat prèviament condemnats per tortures greus i lesions per l’Audiència de Guipúscoa a presó i inhabilitació, però el Suprem els va absoldre.
Enguany, el Tribunal Europeu de Drets Humans va condemnar l’estat espanyol a indemnitzar Portu i Sarasola per danys morals i per no haver investigat les tortures de què havien estat víctimes.
Juan Ramon Berdugo: és membre del sector més conservador de l’Associació Professional de la Magistratura.
És un altre dels jutges que van formar part d’aquella sala que va exculpar els guàrdies civils torturadors.
Luciano Varela: és fundador de l’associació Jueces para la Democracia i va participar en la causa contra l’ex-jutge Baltasar Garzón per haver investigat els crims del franquisme.
Varela va arribar a indicar quines correccions havien de fer els advocats de la Falange i de Manos Limpias per a poder dur Garzón a judici.
Antonio del Moral: és magistrat del Suprem del 2012 ençà, és conegut per la seva forta vinculació a l’Opus Dei: va participar en diversos actes de l’organització, com ara la clausura d’unes jornades el 2002 sobre el centenari del fundador de l’Opus Dei.
Antonio del Moral ha estat el jutge ponent de la sentència que va condemnar Iñaki Urdangarin a cinc anys i deu mesos de presó; va rebaixar la sentència que havia dictat l’Audiència de Palma anteriorment, de sis anys i tres mesos de presó.

Response: Les recusacions presentades per les defenses dels presos polítics contra cinc dels set jutges que els han de jutjar han estat rebutjades pel Tribunal Suprem. Els magistrats confirmats són Manuel Marchena, jutge ponent, Andrés Martínez Arrieta, amb control del CNI, Juan Ramon Berdugo, del sector més conservador, Luciano Varela, que jutjà Baltasar Garzón per investigar crims franquistes, i Antonio del Moral.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
El centre penitenciari de Mas d'Enric, al municipi del Catllar (Tarragonès), es prepara per rebre uns 450 nous interns entre el 3 d'abril i el mes de setembre.
Els trasllats són conseqüència de la reordenació del sistema penitenciari que el Departament de Justícia ha dissenyat arran del tancament de la Model de Barcelona.
La presó tarragonina, que es va inaugurar fa 15 mesos i va costar més de 100 MEUR, obrirà progressivament els quatre mòduls que tenia pendents d'estrenar i incorporarà uns 160 funcionaris.
El procés permetrà reorganitzar els interns en mòduls específics, com el de preventius.
Al setembre, Mas d'Enric assolirà el 80% de la seva ocupació amb una població d'uns 800 reclusos -el doble dels que hi ha ara-, i una plantilla de 440 funcionaris.
A partir d'aquesta setmana s'iniciarà el procés d'obertura completa de la presó de Mas d'Enric, que actualment té cinc mòduls actius -tres d'ordinaris, un de dones i un de joves- dels nou que es van construir.
Dimecres hi arribaran 45 nous funcionaris i, del 3 al 13 d'abril, els primers 115 interns provinents de Brians 1, Brians 2 i Ponent, principalment.
La resta de reclusos, fins a un total de 450, hi arribaran a partir del juny.
Durant una visita a Mas d'Enric, el conseller de Justícia, Carles Mundó, ha explicat aquest dilluns que els trasllats s'emmarquen en el pla de reordenació motivat pel tancament de la presó Model de Barcelona.
"No tenia sentit tenir un centre nou de trinca estrenat fa 15 mesos, que està infrautilitzat i, alhora, una presó de 113 anys d'història que cau a trossos", ha argumentat.
En resposta a les crítiques dels sindicats per manca de personal i seguretat a Mas d'Enric, Mundó ha afirmat que els 160 nous treballadors que s'incorporaran són "un nombre més que suficient" per poder atendre les necessitats existents i ha subratllat que, amb el tancament de la vella presó de Barcelona, el sistema tindrà més funcionaris que mai.
El conseller ha defensat també que el centre ofereix "un entorn de màxima seguretat" -disposa de més de 700 càmeres de videovigilància-.
La xifra de 800 interns que hi haurà al setembre a Mas d'Enric representarà una ocupació del 80%, un nivell "òptim", segons ha incidit Mundó.
En aquest sentit, el conseller ha explicat que un dels principals avantatges de tenir la presó a ple rendiment serà la possibilitat de millorar el tractament que s'ofereix als interns, els programes educatius i esportius, i distribuir-los en els mòduls de forma més efectiva i especialitzada.
El primer sector que obrirà portes a l'abril serà el número 4, que acollirà interns que gaudeixen de permisos i compleixen condemnes curtes.
Aquesta setmana un total de vuit reclusos treballen en la posada a punt de les instal·lacions.
Per la seva banda, el número 1 quedarà com a mòdul de preventius -ara convivien amb els penats-; el número 2 rebrà interns que pateixen d'addiccions i al número 3 s'hi estaran els reclusos que han comès delictes violents.
El director del centre penitenciari de Mas d'Enric, Francisco Romero, ha explicat que, posteriorment, decidiran com ocupen els mòduls 5, 6 i 7 en funció de les característiques dels interns que arribaran.
Cal tenir en compte que, del total de trasllats, uns 200 corresponen a persones amb arrelament a la demarcació de Tarragona que compleixen condemna en altres presons catalanes, segons ha subratllat el director general de Serveis Penitenciaris, Amand Calderó.
D'altra banda, un dels requisits per poder fer efectiva l'ampliació de Mas d'Enric era la posada en marxa de la depuradora d'aigües residuals del Catllar, atès que fins ara l'equipament ha funcionat amb una planta provisional.
La nova depuradora definitiva ja funciona en fase de proves i s'espera que l'ACA doni el vistiplau per inaugurar-la a l'abril, segons el conseller Mundó.

Response: El centre penitenciari Mas d’Enric, a Tarragona, rebrà 450 interns i 160 treballadors del pla de reordenació del sistema penitenciari pel tancament de la Model de Barcelona abans de setembre. Això suposarà un total de 800 reclusos (un 80% d’ocupació) i 440 funcionaris. La presó s’inaugurà fa quinze mesos, costà més de 100 MEUR i estrenarà quatre mòduls.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
D’ençà que el juliol comencés la retirada de les forces dels Estats Units i de l’OTAN de l’Afganistan, els talibans han aconseguit de seguida el control del país, i ara són a Kàbul després d’haver-se imposat a les capitals de província.
Tot i que els talibans i el govern afganès tenen negociacions en marxa, les perspectives d’un resultat pacífic s’esvaeixen ràpidament.
Embravits pel seu èxit imparable, per la manca de resistència de les forces afganeses i per la mínima pressió internacional, els talibans han intensificat la violència.
El seu poder creixent és aterridor per a les dones afganeses.
A principi de juliol, després de prendre el control de les províncies de Badakhxan i Takhar, van ordenar els líders religiosos locals que els proporcionessin una llista de les nenes més grans de quinze anys i de les vídues de menys de quaranta-cinc per a casar-les amb combatents talibans.
Encara no se sap si han començat a complir les ordres.
Si aquests matrimonis forçats s’acaben duent a terme, les dones i les nenes seran portades al Waziristan, al Paquistan, per a ser reeducades i convertides a “l’autèntic Islam”.
Aquesta mesura ha generat un profund temor entre les dones que viuen en aquestes zones i les seves famílies i les ha obligades a fugir i així engrossir les munions de desplaçats interns, que fan créixer el desastre humanitari que hi ha a l’Afganistan.
Aquests últims tres mesos, 900.000 persones han estat desplaçades.
Aquesta directiva dels talibans és un advertiment ben cru d’allò que s’esdevindrà a partir d’ara, i un recordatori del règim brutal que van imposar entre el 1996 i el 2001, durant el qual les dones van ser sotmeses a violacions reiterades dels drets humans.
Es va negar a les dones el dret de tenir feina i d’estudiar, van ser obligades a portar burca i els van prohibir de sortir de casa sense un tutor masculí.
Malgrat que afirmen que han canviat la seva posició respecte dels drets de les dones, les accions dels talibans i els seus últims esforços per a sotmetre milers de dones a l’esclavitud sexual demostren el fet contrari.
A més, els talibans han fet pública la seva intenció d’impedir l’educació de les nenes a partir de dotze anys, de prohibir que les dones puguin treballar i de reinstaurar la llei que exigeix que les dones estiguin acompanyades per un tutor masculí.
Els avanços reeixits per les dones afganeses aquests últims vint anys, sobretot en matèria d’educació, ocupació i participació política, estan amenaçats.
Oferir dones és una estratègia per a atreure els joves afganesos perquè s’uneixin als talibans.
Es tracta d’esclavitud sexual, no pas de matrimoni.
I obligar les dones a l’esclavitud sexual sota l’aparença de matrimoni és tant un crim de guerra com un crim contra la humanitat.
L’article 27 de la Convenció de Ginebra estableix que “les dones han de ser especialment protegides de tot atemptat contra el seu honor, en particular contra la violació, la prostitució forçada o qualsevol altra forma d’atemptat contra el pudor”.
L’any 2008, el Consell de Seguretat de l’ONU va adoptar la Resolució 1820, que declara que “la violació i més formes de violència sexual poden constituir crims de guerra, crims contra la humanitat”.
Reconeix la violència sexual com una tàctica de guerra destinada a humiliar, dominar i infondre por als membres civils de la comunitat.
L’ONU ha d’actuar ara mateix amb decisió per evitar que es cometin més atrocitats contra les dones a l’Afganistan.
Proposo quatre mesures polítiques perquè la comunitat internacional aconsegueixi una pau sostenible al país.
Es guien per la Resolució 1820, que subratlla la importància d’incloure les dones com a participants en igualtat de condicions en el procés de pau i condemna totes les formes de violència de gènere contra els civils als conflictes armats:
Les dones de l’Afganistan i de tota la regió agrairien els esforços de l’ONU i de la comunitat internacional per a garantir que les supervivents de la violència sexual tinguin la mateixa protecció davant la llei i el mateix accés a la justícia.
No hi ha d’haver impunitat per als actes de violència sexual com a part d’un enfocament integral per a buscar la pau sostenible, la justícia i la reconciliació nacional a l’Afganistan.
Vrinda Narain és professora associada a la Facultat de Dret del Centre pels Drets Humans i el Pluralisme Legal a l’Escola de Política Pública Max Bell de la Universitat McGill.
Aquest article fou publicat originalment a The Conversation.

Response: L’arribada al poder dels talibans a l’Afganistan desferma els crims contra les dones: els prohibeixen estudiar, treballar ni sortir de casa sense tutor masculí, a més d’obligar-les a portar burca. Ofereixen esclaves sexuals als joves que s’uneixin als talibans i ja han demanat llistats de dones majors de 15 i menors de 45 per aquest motiu.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text:

Context:
Uns 200 artistes de vuit comarques catalanes han creat un centenar d'obres inèdites en el marc del projecte 'Parelles artístiques', una iniciativa que va néixer a la comarca d'Osona de la mà d'Osonament i que s'ha anat estenent pel territori.
Les parelles estan formades per dos artistes, un dels quals conviu actualment amb algun trastorn mental.
L'objectiu de la proposta és normalitzar aquest tipus de malalties, ha explicat a l'ACN la terapeuta Neus Vila, i també lluitar contra els estigmes i prejudicis que la societat pugui tenir cap a les persones amb trastorns mentals.
Les estadístiques marquen que al llarg de la vida una de cada quatre persones patirà alguna malaltia relacionada amb la salut mental.
La terapeuta Neus Vila ha posat l'èmfasi en el procés creatiu que porta els dos artistes a crear l'obra.
"Aquesta relació d'iguals és una de les estratègies més efectives per reduir l'estigma", ha destacat.
"No només és bo per la persona atesa als serveis de salut mental, sinó que l'artista extern també s'adona de totes les etiquetes equivocades que tenia al voltant de la salut mental", ha assenyalat.
La Núria Baranera i en Ramon han treballat braç a braç per elaborar una pintura en aquarel·la que han titulat 'Cadireira'.
S'han mostrat molt satisfets del resultat, però sobretot del procés creatiu que els ha portat fins a l'obra final.
La Núria ha explicat que en el seu cas han escollit la temàtica de les cadires com una "excusa" per parlar de les diferents perspectives i mirades que es pot donar a un mateix objecte.
Amb aquesta premissa en ment, Baranera ha relatat que volien parlar del concepte de diversitat, i al final "el quadre ha acabat sent un gran expositor de cadires diferents, amb perspectives diferents, que reivindica que la diversitat és molt positiva", ha destacat.
Els dos s'han sentit molt còmodes treballant conjuntament i recomanarien l'experiència.
"Quan crees art, en el joc de la sensibilitat, deixes de banda moltes coses, i totes les etiquetes queden en segon terme", ha assenyalat Núria Baranera.
Quan es parla dels beneficis que aporta l'experiència, sobretot en destaca la millora en les habilitats socials dels artistes que pateixen algun tipus de malaltia o trastorn mental, ha explicat la terapeuta.
"Segurament pel fet de relacionar-se de tu a tu amb una persona que el que té en comú no és un trastorn o un diagnòstic, sinó simplement l'interès per l'art", ha destacat Neus Vila.
"Se senten part activa de la comunitat i poden aportar el seu granet de sorra a la cultura", ha afegit.
Un altre dels aspectes és la millora de l'autoestima que provoca veure una obra seva en una exposició.
"Molts passen d'un rol passiu de pacient o malalt a un rol més normalitzat, un rol d'artista", ha destacat.
Per la terapeuta, si s'analitza l'evolució del projecte en els darrers tretze anys, assegura que hi ha hagut "petits canvis" en la societat.
"Des de com s'escriuen els articles a la premsa, o en l'àmbit laboral hem notat que a les empreses cada vegada els importa menys el fet de tenir un treballador que té un problema de salut mental", per exemple.
A més, quan expliquen el projecte, "la gent ja no té aquell estigma relacionat amb l'agressivitat o la por que pot fer un problema de salut mental, sinó que la sensació és que es desprèn més empatia i que cada vegada se'n parla més".
Aquest divendres al vespre es podran veure les catorze obres que han realitzat les parelles d'Osona.
Es tracta de l'acte d'inauguració de l'exposició que es farà a la sala d'art de la Fundació Antiga Caixa Manlleu de Vic, que juntament amb BBVA CX donen suport logístic i econòmic al projecte.
Fora d'Osona, el projecte també realitzat al Bages, Barcelonès, Maresme, Berguedà, Segrià, Tarragonès i Vallès Oriental.
Cada territori anirà organitzant les seves pròpies exposicions i el mes de maig es farà una mostra col·lectiva a Barcelona que reunirà totes les obres.

Response: Un projecte artístic desestigmatitza les persones que pateixen un trastorn mental a vuit comarques catalanes. El projecte parteix d’Osona i s’hi han apuntat 200 artistes que han format parelles per crear una obra inèdita, amb la particularitat que un dels dos pateix actualment un trastorn mental. Té beneficis pel malalt, com a artista, i per la parella, que desfà prejudicis.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text:

Context:
El Museu Picasso i la Universitat de Barcelona (UB) han presentat aquest dilluns el resultat d'un estudi inèdit sobre sis obres primerenques (1895-1900) de Pablo Picasso.
La investigació, finançada amb fons europeus, ha permès descobrir en alguns d'aquests retrats composicions subjacents i detalls sobre la tècnica i la composició picassianes que aporten informació valuosa a la Col·lecció del museu.
A 'Home amb boina', per exemple, un retrat pintat al La Corunya, s'hi ha descobert una composició vinculada al seu pare l'autoria del qual es desconeix per ara.
L'estudi s'ha dut a terme amb un laboratori mòbil per a l'anàlisi 'in situ' de les obres, basada en l'estructura laminar de la pintura.
La Universitat de Barcelona conjuntament amb el Museu Picasso de Barcelona ha dut a terme un estudi amb la utilització del laboratori mòbil MOLAB.
Aquest laboratori disposa d'un equipament que ha permès aplicar diferents tècniques d'anàlisi no destructives per determinar la composició dels materials que formen les obres sense prendre'n cap mostra.
Les obres estudiades són sis retrats de la primera època de Picasso, datats entre el 1895 i el 1900, que formen part del fons del Museu.
Aquest període és especialment interessant, segons ha subratllat Reyes Jiménez, del Departament de Conservació Preventiva del Museu Picasso de Barcelona, perquè correspon l'estada a La Coruña, la ciutat on Picasso va aprendre a pintar tutelat pel seu pare, fins els últims mesos del segle XIX en que es preparava per deixar Barcelona i marxar a Paris a consolidar el camí cap a la modernitat.
La investigació ha donat fruits positius en diversos fronts.
Potser el més sorprenent és la troballa d'una obra nova sota el retrat 'Home amb bonia', una pintura anterior lligada amb el pare del pintor, l'autoria de la qual es desconeix.
Altres descobertes interessants, com l'empremta d'un paisatge urbà barceloní sota el llenç 'Josep Cardona i Furró', una composició anterior amagada sota el retrat de 'Carles Casagemas', i per descomptat, 'Autoretrat amb perruca', l'obra central i eix del projecte que va motivar la investigació.
En aquest cas, s'ha pogut desxifrar un joc de superposició d'imatges en la creació del retrat, que segons els experts reflecteixen la integració de Picasso en la societat catalana i són "el preàmbul del procés de metamorfosi que l'acompanyarà tota la vida".
Aquest estudi s'ha donat a conèixer aquest dilluns en roda de premsa, en el marc de la qual s'han explicat també quines tècniques s'han utilitzat per fer l' anàlisi i les seves virtuts.
Essencialment, la gran avantatja és que la intervenció sobre les obres és no invasiva.
L'estudi de la composició material de l'obra s'ha dut a terme amb un laboratori mòbil MOLAB, que ha premés estudiar-les sense traslladar-les.
L'examen de les obres s'ha dut a terme a través de reflectografies d'infraroig proper (que permeten visualitzar les composicions subjacents a la superfície visible a l'ull humà), i de fluorescència de raigs X, que proporcionen mapes de composició de cada element al llarg de la superfície, això és pigments i materials existents al llenç.
Aquesta primera fase de l'estudi va durar només una setmana, però l'anàlisi dels resultats s'ha allargat més d'un any, segons ha detallat el Dr.
José F. Garcia, del Grup de Caracterització Material del Patrimoni de la Universitat de Barcelona.
Reyes Jiménez ha posat en valor una investigació d'aquesta naturalesa, que es fa pensant en "termes de col·lecció" i amb l'objectiu final de conservar millor les obres.
En aquest sentit, "coneixent millor el procés de creació i els materials utilitzats" es contribueix decisivament a aquest objectiu.
Jiménez també ha explicat que el què va començar amb la idea d'estudiar 'Autorretrat amb perruca' i sis obres de context, ha acabat "obrint un munt de línies d'estudi i recerca, que formen part de la nostra voluntat d'intentar tendir ponts i establir relacions entre obres de la nostra i altres col·leccions".

Response: El Museu Picasso i la Universitat de Barcelona treballen conjuntament en un estudi sobre sis obres del primer període de Picasso, entre 1895 i 1900. Amb l’aplicació de tècniques d’anàlisi no invasives, descobreixen composicions amagades sota les obres i les tècniques i composicions que utilitzava el pintor. El laboratori mòbil analitza les obres mitjançant infraroig i fluorescència de raigs X.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text:

Context:
La Comissió de Venècia del Consell d’Europa ha emès aquest divendres un comunicat molt crític amb la reforma del Tribunal Constitucional espanyol.
El text, que es farà públic dilluns de manera oficial, reconeix que no hi ha estàndards europeus sobre el tema però avisa que l’actitud espanyola és ‘una excepció’ perquè atribueix al Constitucional drets que no li pertanyen a tot arreu i que normalment són assumits per ‘altres poders de l’estat’.
En aquest sentit, insta l’estat espanyol a reconsiderar les mesures excepcionals que ha atribuït al Constitucional i que permeten, per exemple, la persecució dels electes catalans.
Reconsiderar aquestes mesures promouria ‘la percepció del Constitucional com un àrbitre legal’.
En qualsevol cas, el dictamen diu clarament que el tribunal no hauria d’actuar per si mateix ordenant l’aplicació de mesures, sinó només ‘a petició de les parts’.
La Comissió es mostra particularment preocupada per la possible coerció a càrrecs electes per part del Tribunal Constitucional espanyol, en una referència implícita al cas català.
Pressions del govern espanyol
El govern espanyol va pressionar per rebaixar el to del dictamen per rebaixar les crítiques a la reforma del Tribunal Constitucional.
Segons ha pogut saber l’ACN de fonts coneixedores del procés de deliberació de la Comissió de Venècia, les pressions espanyoles no van aconseguir ‘esborrar totalment el to crític’ de l’organisme en el seu informe.
Us oferim el text complet en anglès de la nota de premsa:
«In an opinion that has been adopted on Friday, the Council of Europe’s Venice Commission concludes that Spain should improve certain amendments to the Organic Law on its Constitutional Court, which attribute to the Court the task to execute its own judgments, although it also notes that these amendments do not contradict European standards.
The Venice Commission adopted its opinion on the Act of 16 October 2015 amending the Organic Law no.
2/1979 on the Constitutional Court of Spain at its 110th plenary session held in Venice from 10 to 11 March.
The opinion was issued upon request by the Council of Europe’s Parliamentary Assembly Monitoring Committee.
Disregarding such a judgment is equivalent to disregarding the Constitution and the Constituent Power.
When a public official refuses to execute a judgment of the Constitutional Court, he or she violates the principles the rule of law, the separation of powers and loyal cooperation of state organs.
Measures to enforce these judgments are therefore legitimate.
The opinion examines to which extent the amendments are an appropriate means to achieve this legitimate objective.
For all measures of execution, the Court should not act on its own motion but only upon request by the parties.
While some of the measures examined do not raise problems (e.g. requesting the national government to ensure the execution or requesting the prosecution of the offender in the ordinary courts), questions may be raised with respect to heavy repetitive, coercive penalty payments applied to individuals and the suspension from office of officials.
The Venice Commission is concerned that the Constitutional Court would have to take measures of execution in a situation where it is already facing a refusal to execute its judgments.
A refusal to follow also the execution measures could challenge the authority of the Constitutional Court and, in turn, that of the Constitution itself.
In such a case, other state bodies should step in, in order to defend the Constitution and the Constitutional Court.
The attribution of the power of execution of its decisions to the Constitutional Court may seem as an increase of power at first sight.
However, the division of competences of adjudicating on the one hand, and of executing its results, strengthens the system of checks and balances as a whole, and in the end, also the independence of the Constitutional Court.
While the Venice Commission does not recommend attributing such powers to the Constitutional Court, it concludes that in the light of the absence of common European standards in this field, the introduction of such powers does not contradict such standards.»

Response: La Comissió de Venècia del Consell d’Europa insta l’Estat espanyol a canviar les mesures excepcionals atribuïdes al Constitucional que permeten perseguir càrrecs electes catalans. El govern espanyol pressiona per rebaixar la crítica del dictamen a la reforma del Tribunal Constitucional, però no ho aconsegueix del tot. La preocupació rau en el fet que el Constitucional assumeix drets d’altres poders de l’estat.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text:

Context:
El notable increment de l'arribada de menors estrangers no acompanyats a Catalunya posa en risc el sistema de protecció d'infants.
La pressió sobre el sistema va en augment i el factor "més determinant" que explica aquest escenari -tal com destaca la memòria anual presentada- és, precisament, que cada vegada arriben més adolescents migrants sols a territori català.
Ara per ara, el sistema no és prou potent per donar sortida a aquesta situació.
Una situació d'emergència
Aquest escenari, però, ja es va denunciar des del Síndic l'any passat, quan la pressió migratòria era notablement superior el 2015.
Lluny de millora, la situació s'ha agreujat considerablement el 2017.
De fet, el mes d'octubre ja s'havien atès 1.116 nous casos, un 63,2% més que tot l'any 2016.
L'arribada d'infants no acompanyats constitueix un degoteig constant i diari que, a mesura que passen les setmanes, eé cada vegada més intens.
Durant el 2016 la mitjana era de 50 menors sols al mes.
A principis de 2017 ja era de 80 i, ara per ara, se situa en 200 mensuals.
Un futur incert
Atès que el ritme d’arribada continua, la DGAIA té previst crear 242 places addicionals fins al desembre.
Els demandants que arriben a territori català solen ser joves d'entre 15 i 17 anys que es desplacen amb la idea de tenir una feina, un salari i papers.
A la DGAIA reconeixen que, amb els recursos que tenien fins ara, no poden donar una resposta "adequada" a aquests immigrants, ja que estan molt pensats perquè els menors que atén retornin a un nucli familiar, però no per iniciar un procés de transició a l'edat adulta.
"L'increment a tot Europa és espectacular, potenciat per l'incompliment de l'acollida de refugiats des dels països membres de la Unió Europea; l'onada migratòria és molt potent i afecta a tots els estats i els sistemes es queden curts", adverteix Ribó.
Tot i no tenir, en aquests moments, una idea clara sobre quina és la millor solució, el síndic destaca que la DGAIA està estudiant les millors vies per aplanar el camí.
"No hi ha cap sistema a cap país europeu que funcioni amb garanties, hauríem de parlar d'aquells amb menys mancances", argumenta Ribó.
En aquest sentit, ha obert la porta a tirar endavant "una regulació específica" que aixoplugui aquesta qüestió concreta.
Pobresa infantil
Encara hi ha prop d'un 25% d'infants en risc de pobresa i un 6% que pateixen una situació de privació de material severa, tot i que les dades sobre l'índex de pobresa infantil van millorar el 2016.
El Síndic reclama prestacions regulars i eficaces per a infants i adolescents que els donin la màxima cobertura.
També demana que el dret a un nivell de vida adequat sigui un dret subjectiu dels infants, exigible davant de les administracions i en seu judicial.
Atenció sanitària
La institució que defensa els drets de les persones considera que les llistes d'espera en salut amb infants i els incompliments dels temps màxims d'espera garantits suposen "una vulneració del dret de
l'infant a gaudir del més alt nivell de salut possible".
Per això recorda que les nenes i els nens han de tenir un tractament preferencial i que s'ha de preveure a la normativa.
El pacte contra la segregació escolar
El pacte contra la segregació escolar, que es fonamenta en els principis de corresponsabilitat de tots els centres independentment de la titularitat i el dret a l'educació amb igualtat d'opotunitats, és un repte pendent.
Infants LGTBI
El dret a la imatge i la intimitat
El Síndic de Greuges alerta en l'informe de la manca de la manca de conscienciació generalitzada pel que fa als drets a l'honor, la intimitat i la pròpia imatge dels infants.
Per al Síndic, no es té prou present que la difusió de la identitat o la imatge de l'infant en lesiona els drets i en pot pertorbar el correcte desenvolupament físic, mental, moral i social.

Response: La memòria anual del Síndic de Greuges de Catalunya evidencia les mancances del sistema de protecció infantil per gestionar l’augment en l’arribada de menors estrangers no acompanyats a Catalunya. També denuncia que un 25% d’infants estan en risc de pobresa i reclama prestacions regulars i eficaces per a cobrir infants i adolescents. Resta encara pendent el pacte contra la segregació escolar.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text:

Context:
L’Ajuntament de Castelló comptarà enguany amb un pressupost de 193,8 milions, la qual cosa suposa un 7,64% més que l’any passat i un 79% més que en 2015.
El regidor d’Hisenda, David Donate, i els tinents d’alcaldia Ignasi García i Fernando Navarro, han presentat aquest dimecres les línies estratègiques de la proposta de pressupostos que han sigut dissenyats per a reafirmar la recuperació, reactivar l’economia social i impulsar les polítiques socials i verdes.
Està previst que la proposta s’aprove en la Junta de Govern Local d’aquest dijous i que s’eleven al ple d’aquest mes de juliol.
El regidor d’Hisenda, David Donate, ha explicat que es tracta d’uns comptes “adaptats a les necessitats del moment actual” per a “fer front a l’efecte de la crisi sanitària, actuant com a escut social i motor econòmic”.
L’edil ha recalcat que els pressupostos estan dirigits a “reactivar l’economia local i continuar garantint els serveis públics necessaris per a no deixar a ningú arrere”.
Així, ha explicat que els comptes continuen amb les mesures posades en marxa l’any passat per a pal·liar els efectes derivats de la covid-19, com a ajudes a l’hostaleria i el comerç, exempcions i reduccions fiscals, inversions, o impuls en els plans de foment de l’ocupació.
“Un pressupost que inverteix en futur per a reactivar Castelló”, ha incidit.
El caràcter social del pressupost es reflecteix amb un nou increment en aquesta partida, que se situa en 16,5 milions, la qual cosa suposa un 14,4% més que en 2019 i un 797% més que en 2015.
“També reafirmem la nostra aposta per les polítiques d’ocupació amb 6,2 milions, un 500% més que en 2015”, ha apuntat.
L’impuls a la recuperació social i econòmica de la proposta de pressupostos es recull també en línies com les Ajudes Parèntesis del Pla Resistir, el Pirecas, mesures fiscals de suport a sectors afectats per la covid-19 o l’aposta per la inversió pública i accés a fons europeus (que enguany impulsa inversions per 16,3 milions).
El segon tinent d’Alcaldia, Ignasi Garcia, ha destacat que un dels objectius fonamentals d’aquest pressupost és afavorir la creació de llocs de treball amb accions que beneficien a “persones autònomes i petites empreses, dues de les generadores de riquesa i d’oportunitats més importants de Castelló”.
El regidor també ha destacat que aquest pressupost servirà per a consolidar les polítiques basades en la sostenibilitat i ha posat com a exemple les accions en matèria de reciclatge i educació ambiental que durà a terme el govern municipal.
“Amb prop de 20 milions d’euros de pressupost, els contractes de neteja i gestió de residus són els més importants que gestiona aquest Ajuntament i representen una mostra de com el foment de l’economia circular genera llocs de treball i permet un creixement equilibrat i sòlid”, ha assegurat l’edil.
En aquesta mateixa línia, Garcia ha posat en valor el Pla Edificant, que suposa “la inversió més gran que el Consell farà a Castelló amb un objectiu molt clar: dignificar les aules, apostar per un servei públic essencial com és l’educació i contribuir a la reactivació econòmica amb obra pública”.
En total, seran 8,5 milions d’euros els que arribaran a Castelló per a avançar en la renovació dels col·legis Vicent Marzà, Herrero, Elcano i Mestre Canós.
D’altra banda, el segon tinent d’Alcaldia ha incidit en l’aposta per la cultura “com un sector fonamental en la nostra economia i que ha patit i està patint moltíssim durant aquesta crisi sanitària”.
Per a combatre-ho, el pressupost municipal inclou 2,5 milions d’euros per a la programació d’activitats i cicles diversos, així com per a la creació d’ajudes directes a entitats culturals i sales de concerts.
Per part seua, el tercer tinent d’Alcaldia, Fernando Navarro, ha destacat que “és un pressupost que inclou algunes de les transformacions més notòries del cicle de 6 anys de govern progressista i que necessita la ciutat, en un context de reactivació econòmica que ha de tindre una brúixola amb la transició ecològica en les dinàmiques de producció i consum, i augmentant la redistribució i la justícia social” .
En la Regidoria de Transició Ecològica ha ressaltat la creació de l’estructura administrativa amb la nova secció de Transició Ecològica; mentre en partides econòmiques ha subratllat els 150.000 euros per a impulsar el pla de reactivació agrària, 210.000 euros en polítiques de gestió integral de l’aigua.
També el pla d’acció del Pacte d’Alcaldes pel Clima i l’Energia, que inclourà mesures per a reduir un 40% les emissions de CO₂ en 2030; la confecció del pla de qualitat de l’aire i l’estratègia de la biodiversitat i la signatura d’un conveni amb el col·legi d’arquitectes per a formar una finestreta que estimule la rehabilitació.
En Habitatge, Navarro ha esmentat la nova línia de subvencions en la Borsa de Lloguer Municipal que ajude “a frenar la bombolla en el preu del lloguer”, i la inversió de 1,2 milions per a continuar ampliant el parc municipal d’habitatge.

Response: L’Ajuntament de Castelló aprova un pressupost de 193,8 MEUR, un 7,64% més que l’any passat. Les seves línies estratègiques són reforçar la recuperació, reactivar l’economia social i impulsar les polítiques socials i verdes. El pressupost, que s’aprovarà dijous a la Junta de Govern Local, s’adapta a les necessitats de crisi sanitària i actua com a motor econòmic.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text:

Context:
El 10 d’agost entrarà en vigor un nou criteri del Departament d’Agricultura per a validar o revocar projectes d’energies renovables, segons que ha pogut saber VilaWeb.
Les estadístiques mostren que, fins ara, Agricultura és amb diferència qui s’oposa a més candidatures de projectes en les comissions de l’òrgan que els ha d’avalar, la Ponència d’Energies Renovables.
Bona part de les propostes denegades pel departament, a més, tenen el vist-i-plau de la resta de membres (Energia, Urbanisme, Territori, Cultura i els ajuntaments dels municipis afectats).
Oriol Anson, representant d’Agricultura a la Ponència, diu a aquest diari que els nous paràmetres són ‘flexibilitzats i matisats’ i, segons ell, permetran de desblocar molts projectes aturats.
Catalunya arrossega un fort endarreriment en la transició a les energies renovables.
La Unió Europea va establir que, a partir d’enguany, el 20% de l’energia total consumida a cada país ho havia de ser a partir de fonts renovables, però a Catalunya la xifra encara és al 8,5%.
Unes dades que han fet créixer la preocupació del sector.
Ahir mateix, les Cambres de Catalunya van demanar que s’abordessin ‘sense dilacions el màxim d’inversions en el camp de les renovables’ i van quantificar en quaranta milions d’euros els diners perduts per la revocació d’una vintena de projectes eòlics.
El blocatge a la Ponència d’Energies Renovables, doncs, ha alentit encara més un procés que reclama celeritat.
Què ha passat, exactament?
A què es deuen, la primera posició més rígida d’Agricultura i aquesta rectificació posterior?
El problema ve de lluny.
Una legislació del 2009 blocava des del 2012 la construcció de parcs eòlics i la instal·lació de plaques solars.
El novembre de l’any passat, un decret llei aprovat pel govern havia de posar fi a l’enquistament, llevant els entrebancs a les empreses i els seus projectes de transició energètica.
Però, segons les empreses, no ha estat així, sobretot, perquè no poden presentar els projectes anticipant-se als requisits que els demanarà Agricultura, i això multiplica la probabilitat que els projectes no s’aprovin.
El departament ha tardat nou mesos a establir els criteris que especifiquen amb claredat quins sòls tenen un valor agrològic prou elevat per a impedir-hi la construcció d’instal·lacions de renovables.
Oriol Anson, que és director general de Desenvolupament Rural, admet que aquesta confusió ‘ha generat cert desconcert en els promotors‘.
Anson argumenta que tot plegat s’ha alentit perquè el decret llei no especifica els criteris que ha d’aplicar Agricultura, i per tant, s’han hagut d’elaborar a posteriori.
‘Ens hem adonat que potser les primeres decisions que havíem pres eren excessivament estrictes’, reconeix.
Després d’aquesta revisió, opina Anson, els criteris ‘són justos i raonables i permetran d’instal·lar aquestes plantes en sòls que a les empreses els vagin bé’.
Amb tot, diu: ‘S’ha dit que molts projectes els havíem denegat nosaltres i no és ben bé així, sinó que els hem fet una aprovació condicionada al fet que cerquin una finca alternativa a la mateixa zona’, tot i que amb una qualitat agrològica menor.
L’establiment de nous criteris hauria de posar fi a la confusió, però les crítiques no s’acaben aquí.
Unes quantes empreses lamenten haver detectat arbitrarietat en algunes denegacions impulsades per Agricultura.
Fins ara, en absència d’un criteri extens i detallat, el departament ha prioritzat la disponibilitat del sòl agrològic: ‘Tenim la responsabilitat de preservar la producció alimentària’, remarca Anson.
Així, s’ha basat essencialment en les vuit categories que serveixen per a classificar la fertilitat dels sòls.
En els que pertanyen a les categories 1 i 2, els de més valor, la directriu ha estat impedir-hi qualsevol instal·lació.
En els que pertanyen a les 3 i 4, hi han proposat limitacions: a cada municipi, només se n’haurien de poder fer en el 10% dels terrenys de secà i el 5% dels de regadiu.
‘De la classe 5 en amunt, no tenim cap objecció que s’hi instal·lin les plantes’, defensa Anson.
Però aquesta explicació no ha estat suficient per a moltes empreses, que han assenyalat com en diversos casos s’havien desactivat projectes prevists per a sòls de qualitat elevada que, malgrat tot, estaven inactius.
Anson accepta que ‘s’han abandonat molts terrenys’, però defensa que caldria ‘veure què entén la gent que fa la crítica de què és un sòl inactiu’, perquè, recorda, hi ha terrenys on només es conrea per temporades.
Anson no ha concretat a VilaWeb el paper que tindran aquestes categories en els nous criteris, ni tampoc en quin sentit s’han ‘matisat i flexibilitzat’, atès que la Ponència encara els ha de saber.
Però ha reivindicat: ‘No ens oposem en absolut a la transició energètica, al contrari, en som molt favorables.
Passa que la volem fer de manera ordenada’.

Response: El Departament d’Agricultura rectifica els criteris per validar i revocar projectes d’energies renovables. El novembre passat s’aprovà el decret llei de transició energètica, però sense concretar els paràmetres que estableixen el valor agrològic dels sòls. El 10 d’agost es disposarà dels nous criteris que facilitaran els projectes d’energies renovables en l’àmbit rural.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text:

Context:
La Locomotora Negra ha celebrat aquest divendres els 50 anys del Festival de Jazz de Barcelona amb un concert especial al Palau de la Música on ha repassat les fites que han marcat el certamen des dels seus inicis.
La banda, lligada al festival des de les seves primeres passes, ha reivindicat el jazz més clàssic, popular i d'arrel negre que ha caracteritzat la banda, enfront d'altres estils que cada vegada es fan més lloc als festivals actuals de jazz.
"Tots ells molt bons i amb molt bons intèrprets, però enyorem aquells festivals 100% jazz", ha dit el líder de la banda, Ricard Gili.
Gili ha anunciat que plantegen el comiat de la Locomotora Negra per d'aquí tres anys.
"La idea és fer un final quan fem 50 anys, encara amb el cap alt", ha assegurat a l'ACN el trompetista de l'agrupació.
"D'aquí tres anys potser ja pensarem en deixar-ho córrer, per fer-ho amb plenitud de forma, no anar ranquejant", ha assegurat Gili abans del concert.
Malgrat assegura que 50 anys "són molts anys", la banda està "estabilitzada", i "sembla que poden aguantar".
D'aquell quintet inicial que va fer el primer concert el 1971 al local barceloní la Cova del Drac, encara hi són quatre, fins arribar als 17 músics que composen actualment el grup.
Tots ells amb professions paral·leles, alguns ja jubilats.
Asseguren que quan s'acomiadin "serà de veritat", "no com aquests grups que s'acomiaden i tornen al cap de quatre anys".
"Després de 50 anys, quan diguem prou, serà prou.
Espero", ha dit Gili.
Cinc dècades en les que han estat una de les bandes més fidels del Festival de Jazz de Barcelona.
"És important ser en els 50 aniversari del festival perquè alguns de nosaltres hi érem en el primer festival.
És una alegria i emoció", ha assegurat el trompetista i arquitecte.
En els últims 20 anys, no han fallat en gairebé cap edició, però asseguren que cada any "és un nou repte", ja que ideen repertoris i guions nous.
Repàs pels concerts de "més impacte"
Pel 50è aniversari del Festival de Jazz, han creat un concert basat en el que ha representat el festival per a Barcelona, els seus precedents, fites i concerts de "més impacte".
El moment que més els va marcar va ser el concert música sacra que va fer Duke Ellington a Santa Maria del Mar el 1969 amb la col·laboració de la coral Sant Jordi.
Aquest divendres han tingut un record per aquest concert, i l'any que ve el reeditaran en el seu 50è aniversari.
Aquesta nova gravació amb la coral Sant Jordi serà una de les últimes "fites" que tenen pensades de cara el seu adéu.
Com també gravar un últim disc, que celebri els 50 anys de trajectòria de la Locomotora Negra.
Un dels primers temes de la nit ha estat 'Urban traffic blues'.
"Ens remuntem a la Barcelona gris dels anys 60, que no aspirava a ser una vila olímpica, però que ja tenia tots els problemes de les grans ciutats.
Un d'ells el del trànsit urbà", ha explicat Gili des de l'escenari sobre el context de la cançó.
Seguint amb moments de la història del festival, han dedicat un tema a la sala Jamboree, el propietari de la qual va organitzar els primers festivals de jazz a Barcelona.
L'han interpretat com a solistes Àngel Molas al saxo baríton i Arnau Boix a la trompeta.
Fins ara només amb instrumental, la veu de Ricard Gili ha aparegut per recordar el concert que van fer el 2001 al festival, també al palau de la Música, on van fer un homenatge a Louis Armstrong.
Gili ha fet notar la seva potent veu acompanyada de la trompeta per interpretar un tema del rei del jazz.
I d'aquí fins a les últimes dècades del festival, on amb una cançó han fet referència a l'entrada de nous estils als festivals actuals de jazz.
"Els que som una mica puristes no trobem que sigui el més adient.
Enyorem aquells festivals 100% jazz", ha dit Gili, que ha assegurat que la 50a edició del festival ha estat un esdeveniment "molt important quantitativament".

Response: La Locomotora Negra celebra els cinquanta anys del Festival de Jazz de Barcelona amb un concert al Palau de la Música. La banda enyora els festivals 100% jazz, que reivindica amb el seu jazz més clàssic, popular i d’arrel negra. Es planteja acomiadar-se del públic d'aquí a tres anys, quan en facin 50, amb el cap alt i un disc commemoratiu.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Els associats del Partit Demòcrata Català escolliran els seus càrrecs entre el 22 de juliol a la tarda i el 23 de juliol al matí.
Els candidats a la direcció hauran de presentar cadascun un pla de mandat, segons consta en el reglament que es va aprovar diumenge en el congrés fundacional de la nova formació.
Per a la votació presencial, la formalització de l’associació es pot fer via web fins el dia 21, però les persones que eren militants de CDC ho podran fer en el punt de votació els mateixos dos dies de votació.
Per a la votació electrònica, caldrà haver-se fet associat abans del 14 de juliol.
Els resultats ja es proclamaran a la nova seu, al carrer Provença de Barcelona.
El 22 i 23 de juliol els associats del PDC escolliran la presidència del partit, formada per un president i un vicepresident, la direcció nacional, amb un màxim de dotze persones i amb un coordinador general, la presidència del consell nacional i el defensor de les persones associades.
Seran quatre votacions, ja que la presidència i la direcció es votaran en bloc.
Tal i com ja es va explicar, les llistes de l’executiva són tancades i desbloquejades.
També es convoca els associats a ratificar els estatuts del partit.
L’horari de votació presencial s’iniciarà el 22 de juliol a les 17 hores fins a les 21 hores, i es reprendrà el 23 a les 10 hores fins a les 14.
La votació electrònica començarà a les 17 hores del 22 i acabarà l’endemà a les 14 hores, ininterrompudament.
Les candidatures, formades íntegrament per persones associades, es presentaran dimecres 13 de juliol a les 20 hores mitjançant escrit adreçat al Comitè del Procés Congressual, a la seu de CDC.
Cap persones pot presentar-se a més d’un càrrec.
Serà requisit indispensable que els membres de la candidatura a la direcció executiva nacional presentin cada un d’ells el seu pla de mandat.
El comitè acordarà l’admissió de les candidatures, les ordenarà per sorteig i en donarà publicitat a les 21 hores del mateix dia.
En cas que alguna fos defectuosa, es requerirà a la candidatura perquè salvi el defecte en un termini de 24 hores, i resoldrà en el termini de dues hores.
El comitè podrà convocar les candidatures per consensuar pautes de bones pràctiques que seran d’obligat compliment.
Campanya entre el 14 i el 22 de juliol
La campanya electoral serà entre el 14 i el 22 de juliol, i cada agrupació comarcal i de districte, com a mínim i de forma obligatòria, haurà de programar un acte sobre les eleccions i les candidatures, que hi podran ser presents, juntes.
Les sectorials ho podran fer de forma voluntària.
Qui organitzi un acte electoral en locals de CDC ho haurà de comunicar al Comitè del Procés Congressual amb 48 hores d’antelació, i aquest informarà a totes les candidatures.
La campanya fora dels locals convergents és lliure, però respectant les normes aplicables.
Tindran dret a vot els militants de CDC al corrent de pagament que s’hagin associat via formulari web al partit o hagin formalitzat l’alta signant la butlleta de promotor.
També ho podran fer les persones que s’hagin associat al nou partit pagant l’aportació de 40 euros.
Per a la votació presencial, es pot formalitzar l’associació via formulari web fins al dia 21, però els militants ho podran fer en els mateixos punts de votació el 22 i el 23 de juliol signant la butlleta de promotor, sempre que s’estigui al corrent de pagament.
En el cas de la votació electrònica, caldrà haver-se fet associat via Internet o signant la butlleta de promotor abans del 14 de juliol per poder formar part del cens electrònic.
Els militants que vulguin regularitzar la seva situació econòmica ho hauran de fer abans del 13 de juliol per votar electrònicament, i abans del 21 en el cas de votació presencial.
Pel que fa als punts de votació, es podrà votar al local de CDC al carrer Còrsega i a les seus de les federacions territorials.
El comitè podrà establir altres punts de votació.
Es garantirà la interconnexió del cens per evitar la duplicitat de vot.
La sanció per votar doble serà de fins a 1.000 euros.
També hi haurà urnes mòbils.
El centre dades s’ubicarà a la seu de CDC al carrer Còrsega, però els resultats es proclamaran a la nova.
Acte seguit es formalitzarà la presa de possessió dels candidats elegits.
Qualsevol associat podrà posar en coneixement de la Comissió de Compliment i Control Democràtic de les eleccions qualsevol incidència i té dret a impugnar els resultats.

Response: El 22 i 23 de juliol els associats del Partit Demòcrata Català poden escollir els càrrecs de president i vicepresident, la direcció nacional, el president del consell nacional i el defensor dels associats. Els candidats a la direcció han de presentar un pla de mandat, segons el reglament intern. Les llistes de l’executiva són tancades i desbloquejades.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Els rectors de les tres universitats públiques més antigues i més grans, la Universitat de Barcelona (UB), la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) han alertat aquest dilluns que l’infrafinançament del sistema posa en perill la seva excel·lència perquè el rejoveniment de les plantilles i el manteniment de les estructures no estan garantits amb els comptes actuals.
Per això, ‘a curt termini’, demanen arribar als 1.000 milions, 300 més dels que hi ha al pressupost.
A més, Joan Elias (UB), Margarida Arboix (UAB) i Enric Fossas (UPC) aposten per un model de finançament que garanteixi, ‘de base’, les despeses corrents, nòmines i infraestructures.
Una universitat pública de Suècia disposa, cada any, de 18.000 euros per alumne, una d’Escòcia, 16.000 i una de Finlàndia, 12.000.
A Catalunya, les universitats tenen 6.000 euro per estudiant.
Aquest és un dels exemples que els rectors de les tres universitats més grans, acaparen el 70% dels estudiants universitaris a Catalunya, i més antigues, més de 25 anys, han posat aquest dilluns el matí per reivindicar una millora del sistema de finançament de les universitats públiques.
Amb la crisi econòmica i les retallades de pressupost, el sistema universitari català ha perdut ingressos que no ha pogut revertir tampoc la pujada de taxes que assumeixen els alumnes.
Així, el pressupost d’enguany és de 700 MEUR, però el abans de la crisi havia estat superior, al voltant dels 900.
La davallada dels ingressos, d’entre un 20 i un 25%, no s’està revertint tot i la millora de l’economia i per aquest motiu, els rectors alerten de les conseqüències que pot tenir aquest ‘infrafinançament’.
Joan Elias, rector de la UB, creu que si no es canvia el plantejament actual i no s’inverteix més en ensenyament superior universitari, el sistema català pot perdre el qualificatiu ‘d’excel·lent’ que fa temps que gaudeix apareixent en posicions destacades en diferents rànquings internacionals.
Per Elias, s’està vivint d’una ‘inèrcia’ impulsada als anys 80 però no serà possible mantnier-ho si no hi ha una aposta de govern i de societat cap a les universitats, i ha destacat que els resultats obtinguts els darrers anys són gràcies al ‘voluntarisme’ de professors i alumnes, però que s’està arribant al límit.
El repte, el relleu generacional
Una de les conseqüències més evidents de la crisi econòmica i de la imposició d’unes taxes de reposició restrictives és, segons els rectors, l’envelliment de la plantilla.
A la UB, la mitjana d’edat del professorat permanent és de 59 anys, mentre que a la Autònoma, el 66% dels professors tenen entre 45 i 65 nys, i un 35%, més de 55 anys.
Per Margarida Arboix, amb aquestes dades s’està ‘enfonsant’ la universitat, ja que no s’està treballant per crear carreres docents estables i amb perspectiva, i aquest fet ha generat ja, pèrdua de talent, traduït amb la marxa a l’estranger de professorat qualificat.
Pels rectors, una nova política de contractacions també serviria per solucionar els problemes amb els professors associats ja que, tal com ha reconegut Arboix, els darrers anys s’ha utilitzat aquesta figura contractual per ‘fer trampes’ ja que era l’única solució per incorporar professorat nou als centres.
Cap a un nou model
El rector de la UPC, Enric Fossas, ha explicat que demanen a Universitats canviar el model de finançament perquè el 90% del pressupost pugui cobrir les despeses de funcionament, és a dir, nòmines i manteniment d’infraestructures.
En aquest sentit, els tres rectors han recordat que per volum i antiguitat, les universitats que representen tenen moltes despeses de manteniment que, abans de la crisi, podien sufragar amb pressupostos d’uns 20 milions i ara tot just 1,5.
Per això, ha dit Fossas, el pressupost basal ha de garantir aquestes despeses.
També ho ha defensat Arboix, que ha lamentat que sovint no es poden complir algunes normatives per manca de finançament.

Response: Els rectors de les universitats més grans i antigues de Catalunya, UPC, UAB i UB, alerten que el sistema universitari està infrafinançat i que cal augmentar el pressupost de manera immediata fins a 1.000 MEUR. Declaren que s’ha de revertir l’envelliment de la plantilla i solucionar els problemes amb els professors associats. A curt termini reclamen 300 MEUR més al pressupost.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
“La cuina és una realitat fugaç, el paisatge comestible del territori.”
Aquesta és una de les afirmacions d’Andreu Manresa al llibre que acaba de publicar, El menjar i les illes, un recull d’articles publicats a El País sobre allò que mengem i, per tant, sobre allò que hem estat, que som, i sobre la nostra terra.
“Són papers trempats, de dies i menjar, un menú particular de petites emocions a l’entorn de la cuina i els plaers”, escriu.
I avisa, ja a la primera pàgina: “És un manifest i no és un manual ni una guia per la militància nostàlgica encara que crec que som, també, allò que hem menjat i esperam tornar a tastar, lluny de les passions historicistes i de canònics receptaris antics.”
Efectivament, el cuiner àvid de receptes no n’hi trobarà ni una, alhora que el gurmet a la recerca de ressenyes no hi trobarà cap crítica gastronòmica, ni de cap plat, ni de cap restaurant.
Això sí, tant el cuiner com el gurmet, igual que qualsevol lector, hi trobaran cabassos d’aromes i d’inspiració, tant per a cuinar com per a degustar i, sobretot, hi trobaran aquell farcit necessari i qui sap si massa sovint menystingut de cada àpat: allò que explica i recorda què s’amaga rere cada fogó que, amb la fúria justa, cou a les cuines de les Illes.
Els protagonistes del llibre, per tant, no són ni els cuiners (“els xefs no són ídols, són models”) ni els paladars, sinó que són, per exemple, la carxofa –una de les debilitats personals de Manresa–, l’albergínia, el raor, l’arròs, les olives, el vi, la sobrassada fosca, els llonguets, les coques, les ensaïmades (per les quals Josep Pla sentia una devoció quasi màgica)… i, sobretot, els respectius periples de la terra (o la mar) a la taula.
Tot plegat, començant per les sopes mallorquines, la principal menja dels insulars d’aquests darrers deu mil anys.
“És l’ADN, som el que mengem”, escriu Manresa.
Resseguint cada capítol, descobrim que a Mallorca hi ha tòfones, que hi ha formatges que ja no existeixen i que l’acte de transformar en menjar la fauna de mar és, de fet, un homenatge.
Però també que hi ha hagut derrotes i extincions, que “ha perdut la cullera i ha triomfat l’expansió colonial de l’hamburguesa, pizzes, patates fregides, sobres i pot, congelats i precuinats”.
I que n’hi ha que ja no hi són, que “el paisatge de la gastronomia pública està empedrat amb moltes absències”.
I que, de manera segurament inevitable, “davall les estrelles, un dels relats de la cuina de rodalia queda dins la boira de les veus que s’han extingit, el record de les taules que ja no es podran freqüentar”.
De fet, un capítol del llibre és dedicat als últims àpats.
Últims àpats illencs de personalitats com ara Nadal Batle, que xalava amb les miniatures fregides de carxofa o raors; com l’historiador Miquel Barceló, que se n’anà sense haver pogut prendre l’últim tombet amb llampuga que havia desitjat i que ja havia estat cuinat; o com ara Paco de Lucía, degustador de plats populars, arròs de verema i peix sec. Perquè quan algú se’n va s’enduu, també, implacablement, la seva cuina i el seu paladar.
En temps pandèmic i de confinament latent, el nou llibre de Manresa, cuinat a foc lent i cridat a ser devorat pàgina rere pàgina, editat a cura de Climent Picornell amb portada de Miquel Barceló i fotografies de Tolo Ramon, ressegueix la cuina de les Illes amb una ploma especial, de mirada llarga, necessària i gens tòpica.
Ens recorda què ens defineix, i és alhora memòria i senyal d’alerta.
És, potser, en aquest estrany 2020, com l’esperada picada a l’ham d’un raor: ancestral, plaent, subtil i elèctrica, com un senyal de Morse; o, com diuen els pescadors, “un avís eròtic”.

Response: Andreu Manresa publica el seu nou llibre, "El dinar i les illes". Assegura que no és un llibre de receptes, sinó una recopilació d'articles publicats a El País plens d'inspiració. Fa un homenatge als plats típics de les illes i també als que ja han desaparegut. En la seva edició també han participat Climent Picornell, Miquel Barceló, i Tolo Ramón.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
El pacte per la unitat d'Espanya que han subscrit PP i C's dins de l'acord d'investidura inclou el compromís de vetar qualsevol intent de referèndum sobiranista a Catalunya.
El candidat popular a la presidència del govern espanyol, Mariano Rajoy, ha dedicat aquest dimarts més d'onze minuts a deixar clar que "l'únic poble sobirà és l'espanyol".
El procés sobiranista ha estat protagonista durant la primera sessió del debat d'investidura, que ha durat poc menys d'una hora i mitja.
"L'amenaça explícita conta la unitat territorial" que planteja la Generalitat i els seus socis serà combatuda per part de l'executiu espanyol si Rajoy torna a esdevenir-ne el president.
"Se'ns planteja la liquidació de la sobirania nacional i del respecte a la llei", ha criticat en un dels moments que més aplaudiments han suscitat les seves paraules –a les bancades de PP i C's.
Rajoy s'ha mostrat disposat a dialogar i "buscar fórmules que acomodin millor la solidaritat interregional", però ha tancat qualsevol porta a un referèndum.
Segons Rajoy, les eleccions del passat 26 de juny van constatar "una vegada més" que "Catalunya és molt més que els polítics independentistes".
La victòria d'En Comú Podem i, sobretot, el 32% del vot combinat d'ERC i CDC demostren que "els independentistes no poden tirar els seus objectius sense una enorme fractura de la societat catalana".
El "desafiament" del sobiranisme català és, de fet, "el repte més greu" al que s'enfronta l'Estat.
Una "amenaça" de la qual Rajoy ha desvinculat a la majoria dels catalans.
"El desafiament que paradoxalment i abusivament es planteja des de les institucions catalanes, de cap manera es pot atribuir als catalans en el seu conjunt", ha indicat tot just abans de sentenciar que, "afortunadament, Catalunya és una comunitat molt plural".
El president en funcions i candidat a la reelecció ha subratllat el seu compromís per fer front a qualsevol intent de trencar la "unitat" d'Espanya i s'ha remuntat a la Constitució de Cadis del 1812 per afirmar que fa 200 anys que la sobirania va ser assumida per la ciutadania.
"I totes les constitucions espanyoles, inclosa l'actual del 1978, no han fet més que ratificar aquest principi democràtic", ha sentenciat.
Cap govern autonòmic podrà privar els ciutadans de l'Estat de la seva "capacitat de decidir sobre la seva pròpia nació i el seu futur", ha afegit tot seguit.
Així doncs, l'únic dret a decidir que contempla la Constitució és el que té el poble espanyol en el seu conjunt, "l'únic que ostenta la sobirania nacional".
Per a Rajoy, la Carta Magna consolida la voluntat dels espanyols de defensar els principis "d'unitat, igualtat i solidaritat" i, per això, "ni volem ni ens convé canviar-la".
"La unitat garanteix la solidaritat i la igualtat entre espanyols", ha recalcat.
Els aplaudiments de bona part del Congrés han estat molt presents durant la part d'advertències que Rajoy li ha fet als polítics sobiranistes.
En canvi, els xiulets per part de la bancada d'ERC i CDC s'han fet presents quan el president en funcions de l'executiu espanyol ha assegurat que en tot moment ha mantingut voluntat de diàleg amb la Generalitat.
A més, el líder popular ha destacat la col·laboració financera de l'executiu estatal per refinançar el deute de la Generalitat i per aportar liquiditat a la tresoreria catalana.
El diàleg i la negociació que Rajoy ofereix a la Generalitat –sempre en el marc de la legalitat vigent- hauria de servir, entre d'altres, per buscar "fórmules que acomodin millor la solidaritat interregional".
En aquest punt, el president popular no ha fet esment directe a la reforma del model de finançament autonòmic, però ja ho havia fet minuts abans, quan desgranava un altre dels compromisos adquirits amb C's.
Rajoy ha fet una crida al PSOE i a la resta de forces polítiques a negociar el nou finançament "per dissenyar junts un model estable que preservi la igualtat i solidaritat de tots els espanyols, també a l'hora de rebre serveis públics".

Response: Rajoy assegura al Congrés que farà front a l'independentisme i no permetrà que es trenqui la unitat d'Espanya. Ha deixat clar que la decisió incumbeix tot l'Estat en conjunt, no només els catalans, i ha mostrat la voluntat de diàleg i negociació amb la Generalitat. També ha fet una crida a la resta de partits per negociar el nou finançament autonòmic.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
El Departament d’Economia ja té a punt les estimacions sobre quants diners s’ingressarien si es modifiquessin l’impost de successions i l’IRPF i les entregarà als comuns en la reunió que mantindran la setmana vinent per acostar posicions sobre el pressupost del 2019.
L’opció prioritària és canviar el tribut de successions i donacions augmentant el que paguen les persones que més patrimoni hereten.
Això seria ‘menys lesiu’ i d’efectes més immediats que canviar l’IRPF, ja que l’estat espanyol liquida aquest darrer tribut al cap de dos anys.
Així ho ha manifestat en una entrevista a l’ACN el secretari general de la Vice-presidència i Economia i Hisenda, Albert Castellanos, qui ha subratllat que els comptes que planteja el govern volen ‘generar més oportunitats per als ciutadans’.
El govern és conscient que probablement haurà de fer canvis en fiscalitat si vol obtenir el suport dels comuns al pressupost del 2019, així que la setmana vinent els concretarà com beneficiaria les arques públiques modificar l’IRPF i successions.
En aquest context, una possible reforma de l’impost sobre la renda ‘no és prioritària’.
‘La raó principal és que això que volem modificar de l’IRPF, que és el tractament de les rendes de l’estalvi, no és competència autonòmica’, ha explicat Castellanos.
AIxí, els ingressos es veurien a dos anys vista, que és quan l’estat espanyol liquida el que ha recaptat per aquest tribut a Catalunya.
Per això, de manera ‘preferencial’ el govern aposta per modificar l’impost de successions i donacions, augmentant el que paguen les persones que més hereden.
Castellanos ha subratllat que la modificació dels impostos no és una condició ‘sine qua non’ perquè els comuns avalin el pressupost.
Ha afegit que, després d’haver-se trobar-se amb CatECP i PSC, ara el govern es reunirà amb tots els grups per presentar-los el pressupost.
També amb la CUP, amb qui no donen les negociacions ‘per perdudes’.
Un 10% més de pressupost per al Departament d’Ensenyament
Castellanos ha explicat que l’objectiu del pressupost és ‘generar més oportunitats per als ciutadans’.
Així, s’aposta per un ‘ensenyament públic de qualitat’.
De fet el pressupost del Departament d’Ensenyament augmentarà un 10% respecte el del 2017, que és el que ara hi ha en vigor perquè es va prorrogar.
Es preveu l’estabilització de 2.140 places de mestres interins: 1.200 que ja s’havien consolidat el curs 2017-2018; 690 el curs 2018-2019 i 250 el curs 2019-2020.
També es contractaran 150 mestres d’educació especial en centres ordinaris per promoure l’escola inclusiva i s’obriran 100 places d’educadors.
A la universitat, s’introduiran les beques-salari a partir del curs 2019-2020 i es rebaixaran les taxes.
Un altre dels eixos del pressupost és la voluntat de vertebrar el territori.
D’aquesta manera, es destinaran 40 milions d’euros a un pla per garantir la fibra òptica a les capitals de comarca i 4 a un pla d’inversions per als municipis més petits.
A les zones més urbanes, s’augmentarà el pressupost de l’Institut Català de Finances (ICF) per finançar entitats del tercer sector i administracions locals per comprar habitatges per la via del tempteig i retracte i destinar-los a lloguer social.
En relació a l’ICF, l’objectiu és que aquest 2019 es consolidi com a ‘banca pública’.
El secretari general d’Economia ha defensat la necessitat de tenir un govern ‘com més fort millor’ i que ‘recuperi l’estructura pre-155’ i per tant que consolidi la reobertura de les delegacions a l’exterior.
També que ‘miri de revertir, si més no parcialment, les condicions amb què treballen els treballadors públics’.
Això implica ‘compromisos concrets i explícits en el retorn de les pagues pendents del 2013 i el 2014’, ha assegurat.
Una altra de les novetats del pressupost és la incorporació de noves promocions per a 750 efectius de Mossos d’Esquadra i 250 del cos de Bombers.
En total, la despesa no financera augmentarà més de 1.600 milions d’euros aquest 2019 si s’aproven els pressupostos.
En cas que Junts per Catalunya i ERC no obtinguessin els suports suficients per donar llum verda als comptes al parlament, no hi hauria cap servei en perill, però sí ho estaria ‘la seva qualitat’, ha manifestat Castellanos.

Response: El govern es reunirà amb tots els grups parlamentaris per presentar els pressupostos. L'objectiu és modificar l'impost de successions i donacions, perquè els que més hereten siguin els que més paguen. Això es destinaria als pressupostos del 2019, la qual cosa permetria millorar i fomentar l'educació pública, les beques, els lloguers socials o el cos de bombers i els Mossos d'Esquadra.