Instruction: Aquest text parla sobre el tema Periodisme?

Context: École nationale supérieure des mines d'Alès (Mines Alès) va ser creada l'any 1843 pel rei Lluís Felip, sota la tutela del Ministeri d'Economia, Finances i Ocupació francès, és una universitat francesa de tecnologia i enginyeria. A partir de 2012, el seu nom complet va canviar a Ecole Nationale Supérieure des Mines d'Alès. Fundada l'any 1843, aquesta escola es va formar originalment per estudiar la indústria minera. Actualment és una escola d'enginyers a les Grandes écoles de França i del Groupe des écoles des mines.Hi ha programes de grau i màster d'enginyeria de tres anys.

Response: No.


Instruction: El text parla sobre el tema Jocs?

Context: L'Associació Internacional d'Educadors Socials (AIEJI) és una organització sense ànim de lucre, fundada el 19 de març de 1951 a Alemanya, quan els alts comissionats de França, Alemanya i els Països Baixos van dur a terme una reunió per a discutir què fer amb els nens i joves que havien quedat orfes després de la Segona Guerra Mundial, per tal de garantir la seva educació. L'AIEJI va néixer com un espai de trobada i intercanvi del treball socioeducatiu adreçat a joves i nens inadaptats.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Indumentària?

Context: Darrere d'aquest nom, s'amaga una part de la fisioteràpia que tracte als símptomes de les malalties respiratòries. Està dedicada principalment, en la prevenció, el tractament, i l'estabilització de les disfuncions o alteracions respiratòries, que el seu objectiu general és millorar la ventilació regional pulmonar, l'intercanvi de gasos, la funció dels músculs respiratoris, la dispnea, la tolerància a l'exercici i la qualitat de vida relacionada amb la salut.Davant d'una infecció respiratòria o una malaltia crònica com l'asma, generalment es troba en la dificultat de respirar i un augment en les secrecions. Les maniobres de fisioteràpia respiratòria (FR) aconseguiran reduir el treball respiratori que estava augmentant, mobilitzar les secrecions que es troben adherides en les parets bronquials i facilitar la seva eliminació, reduint les possibilitats que apareguin en zones de la infecció en l'arbre bronquial (tràquea, bronquis i bronquíols). Per tant, la fisioteràpia respiratòria està constituïda per una sèrie de tècniques i procediments especialitzats de valoració diagnòstica funcional del sistema respiratori i per tècniques d'intervenció terapèutica de desobstrucció de les vies aèries, de reducció respiratòria i de readaptació a l'esforç.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Llocs ficticis?

Context: Un monstre (del llatí monstrum) és una criatura més o menys llegendària, que usualment fa por i és vista com a maligna pels éssers humans.El que destaca en els monstres és l'anormalitat física. El terme ve de "monstrare", del llatí, que significava "ensenyar", perquè eren una cosa digna de veure (van començar sent éssers humans amb alguna deformitat que es lluïen en les fires) Llista de monstres cèlebres:  Vampir Godzilla Home llop Mòmia Zombi Basilisc Ogre Gegant Trol Drac Gòlem Frankenstein Quimera Orc Gàrgola Hidra Minotaure King Kong (personatge)King Kong Gremlin Harpia Làmia Kraken Yeti Mantícora SimurghUn monstre marí és cada un dels animals que segons la mitologia poblen el mar. Es poden esmentar:  Balena, Hipocamp, Caribdis, Escil·la les Gorgones.Les sirenes eren originàriament monstres de terra, i després de l'aire, encara que fascinaven als mariners. Si bé les sirenes de l'època grecollatina no eren ben bé animals marins, a partir de l'edat mitjana començaren a tenir coa de peix. Alguns d'aquest mites, es pot dir així, viuen encara avui a les constel·lacions, Així Cetus rep el seu nom degut al monstre marí conegut com a Balena.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Jaciments paleontològics?

Context: L'Internal Revenue Service (IRS) és l'agència federal del Govern dels Estats Units, encarregada de la recaptació fiscal i del compliment de les lleis tributàries. Constitueix una agència enquadrada en el Departament del Tresor dels Estats Units i també és responsable de la interpretació i aplicació de les lleis fiscals de caràcter federal.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Televisió?

Context: El terme banda ampla (de l'anglès broadband) no és només un concepte tècnic. Tot i que s'expressa en termes tècnics, depèn de les expectatives dels usuaris. Es refereix a l'amplada de banda de connectivitat que els usuaris tenen o requereixen per satisfer raonablement les seves demandes d'accés als serveis d'informació i comunicacions. Històricament tenia a veure amb capacitats d'accés a Internet superiors a les de l'accés analògic per mòdem (normalment : 56 kbps) o a l'accés digital de la XDSI (1× o 2× 64 kbps). Després el llindar es va posar en la velocitat inicial de l'ADSL (256 kbps), més tard en el de la versió més moderna (512 kbps), i ara l'abast varia segons els països:  Segons la Comissió federal de Comunicacions dels EUA (FCC) es considera banda ampla l'accés a una velocitat igual o superior als 200 kbps, com a mínim en un sentit; al Canadà, una velocitat superior als 1,5 Mbps ; al Japó, una velocitat superior a 100 Mbps ; per l'OCDE, una velocitat superior a 256 kbps en el canal descendent. Per la Unió Internacional de telecomunicacions (ITU) el llindar se situa en els 2 Mbps.Per tant, no és un concepte estàtic, ni és independent del comportament del mercat. Es tracta d'un valor que evoluciona amb les preferències i necessitats dels usuaris. És també un concepte centrat en l'usuari i el punt de partida per a qualsevol sistema de comunicacions de nova generació. Els serveis que hom pot considerar són telefonia, àudio, dades/accés a Internet, i vídeo/televisió. Depenent del nivell de qualitat de cadascun d'ells i la capacitat d'"streaming" d'àudio i vídeo, el resultat avui pot ser d'uns quants Mbps, per sota però dels 10 Mbps. Si es refà el càlcul per una llar (on diversos usuaris poden accedir simultàniament a serveis diferents) el resultat pot pujar a desenes de Mbps. A part de la velocitat, hom considera característic de la banda ampla la digitalització, la interactivitat i la connexió permanent.El triple-play és el terme comercial de la banda ampla que fan servir els operadors de telecomunicacions, i que consisteix a oferir un triple servei de veu, dades i televisió.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Enginyeria?

Context: L'antropologia és la disciplina que estudia l'ésser humà de manera holística. Combina en una sola disciplina els enfocaments de les ciències naturals i de les ciències socials i humanes, així com amb la filosofia.Estudia l'origen i desenvolupament de tota la gamma de la variabilitat humana i els comportaments socials al llarg del temps i l'espai, és a dir, del procés biosocial de l'existència de l'espècie humana. L'antropologia té com a objecte d'estudi tots els éssers humans i totes les dimensions de la humanitat. Altres disciplines associades a l'antropologia són la lingüística i l'arqueologia. La paraula prové del grec άνθρωπος, ánthropos, 'ésser humà', i el sufix -logia derivat de λόγος, lógos, 'doctrina, coneixement'.Hi ha dues grans branques d'esta ciència. La primera és l'antropologia cultural o social, que estudia els humans com a éssers culturals. Té per objecte d'estudi els éssers humans com a col·lectiu que viuen en societat i per tant són productors de cultura i, alhora, productes d'esta, que es definix com la capacitat de concebre el món de manera simbòlica, d'aprendre i de transmetre símbols o conceptes a altres humans, i de transformar el món i els humans mateixos, utilitzant estos símbols. Concretament, l'antropologia cultural s'encavalca amb l'etnologia, la diferència amb la qual deriva, en bona part, de l'epistemologia anglosaxona; mentre que l'antropologia social ve a ser una branca de la sociologia. La segona gran branca és l'antropologia física o biològica, que estudia l'ésser humà en tant que ésser biològic, així com la variabilitat dels grups humans al llarg de la història, independentment de la cultura. Una tercera branca, l'antropologia criminal, hui es considera una pseudociència cancel·lada.

Response: No.


Instruction: El text parla sobre el tema Telecomunicacions?

Context: S'anomena  aberració de la llum  o  aberració de Bradley  a la diferència entre la posició observada d'una estrella i la seva posició real, a causa de la combinació de la velocitat de l'observador i la velocitat finita de la llum.  El 1725, James Bradley, llavors professor Saviliano d'Astronomia a la Universitat d'Oxford, va intentar mesurar la distància a una estrella observant la seva orientació en dos diferents èpoques de l'any. La posició de la Terra canviava mentre orbitava al voltant del Sol i, per tant, proporcionava una gran línia de base per a la triangulació de l'estrella. Per la seva sorpresa, va trobar que les estrelles fixes mostraven un moviment sistemàtic aparent, relacionat amb la direcció del moviment de la Terra a la seva òrbita i no depenia, com s'havia anticipat, de la posició de la Terra a l'espai. El descobriment de Bradley, l'anomenada aberració estel·lar, és anàloga a la situació que es produeix quan cauen gotes de pluja. Una gota de pluja, encara que viatge verticalment respecte a un observador en repòs a la terra, aparentment canviarà el seu angle d'incidència quan l'observador està en moviment. D'aquesta manera, un model corpuscular de la llum podria explicar l'aberració estel·lar molt fàcilment. D'altra banda, la teoria ondulatòria també ofereix una explicació satisfactòria, sempre que l'èter romangui totalment quiet quan la Terra el solca. La diferència màxima entre la posició observada i la posició real d'un astre arriba a un màxim de 20.47 segons d'arc denominant  constant d'aberració . El fenomen de l'aberració de la llum s'utilitza per mesurar per trigonometria la distància a la qual es troba una estrella propera, denominant llavors paral·laxi anual, i definint amb aquesta base la unitat de distància interestel·lar: el parsec; definit com la distància a la qual està un astre que presenta un paralatge anual d'un segon d'arc, i equival a 3,2616 anys llum. Per aberració també es coneix el conjunt de defectes òptics que poden presentar un sistema òptic. Pot ser cromàtica (depenent de la longitud d'ona) o aromàtic. Entre les aberracions més comunes hi ha l'aberració esfèrica, el coma i l'astigmatisme.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Psicologia?

Context: Carpovirus Plus és el nom comercial d'un preparat de virus contra la carpocapsa altrament dit Cydia pomonella o corc de la poma. És un tipus d'insecticida biològic. El va crear l' Instituto de Microbiología y Zoología Agrícola (IMYZA) del INTA Castelar de l'Argentina,l'any 2000. És un virus fet a partir de la granulosi vírica de la Carpocapsa, integrant de la família dels Baculovirus i és un paràsit intracel·lular, que només es multiplica a expenses del material nucelar de l'insecte hoste. Quan ingereixen aquest bioinsecticida, les larvs del lepidòpter deixen d'alimentar-se i resten inmòbils i acaben morint. És inocu per als humans i altres insectes llevat dels lepidòpters.

Response: No.


Instruction: El text parla sobre el tema Ètica?

Context: El filtre de cafè és un estri de cuina que té la funció de filtrar l'aigua calenta dels grans molts del cafè per a elaboració del cafè begut. Aquests filtres se solen trobar fabricats de paper, que són per a ser usats generalment una sola vegada, però hi ha versions d'acer inoxidable, com les que es fan servir per elaborar el cafè a l'Índia. Hi ha diverses mides i dissenys semblants, però també existeixen els filtres que, en forma de paquet, envolten una porció de cafè ja predeterminada. El primer filtre de cafè va ser inventat el 1908 per l'empresària Melitta Bentz a Dresden (Alemanya). La intenció d'aquesta inventora era treure el gust amarg del cafè causat per l'excés de cocció quan es feia cafè.The Rotarian

Response: No.


Instruction: El text parla sobre el tema Psicologia?

Context: La llei de les proporcions recíproques o equivalents o llei de Richter és una llei ponderal de la química, enunciada cap al 1792 pel químic alemany Jeremias Benjamin Richter, segons la qual les masses d'elements diferents que es combinen amb una mateixa massa d'un element donat són les masses relatives d'aquells elements quan es combinen entre si, o bé múltiples o submúltiples d'aquestes masses. Jeremias B. Richter (1762-1807), fundador de l'estequiometria, arribà a aquesta llei en el decurs de la seva recerca sobre les reaccions entre àcids i bases i ho publicà en dos llibres. Anys després dels treballs de Richter el químic suec Jöns Jacob Berzelius (1779-1848) realitzà una comprovació d'aquesta llei arribant a la conclusió que era certa i la formulà així com es coneix actualment.  Per clarificar-ho hom pot posar un exemple amb els compostos d'oxigen amb el clor i amb el fòsfor. Existeixen, entre altres, el diclorur d'oxigen,                                                 OCl                            2                                                                                {\displaystyle {\ce {OCl_2}}}   , i el triòxid de difòsfor,                                                 P                            2                                                                                O                            3                                                                                {\displaystyle {\ce {P_{2}O_3}}}   . Les masses de Cl i de P per cada gram d'oxigen en els seus respectius composts és 4,432 g Cl/g O i 1,291 g P/g O, d'on s'obté una relació de 4,432/1,291 = 3,43 g Cl/g P. Si ara es combinen el clor i el fòsfor entre si s'obté el triclorur de fòsfor,                                                 PCl                            3                                                                                {\displaystyle {\ce {PCl_3}}}    on la relació de masses és 3,43 g Cl/g P igual que l'expressada abans.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Estris?

Context: El Protoafroasiàtic és la hipotètica protollengua de la qual descendeixen les llengües afroasiàtiques modernes. L'Ilya Yabonovich i d'altres lingüistes, examinant les diferències entre els diversos membres de la família afroasiàtica s'han adonat que totes les antigues etimologies per aquest grup eren semitocèntriques inherentment. Les diferències entre txàdic, omòtic, cuixita i semític, eren més amples que les observades entre qualsevol membre de la família de llengües indoeuropees i tan ample com algunes de les diferències observades a dins i entre les famílies de llengües separades, per exemple, entre indoeuropeu i altaic. Certament l'exclusió de l'afroasiàtic de la controvertida família nostràtica ha simplificat qüestions de fonètica, no havent d'incloure els models complexos observats a les llengües afroasiàtiques. Avui s'accepta tranquil·lament que el protoafroasiàtic es parlava a l'Àfrica (potser al Nord-est Sàhara), però en el passat s'exposaven nombroses teories.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Mitologia?

Context: L'Any Internacional de la Química (AIQ 2011) commemora les fites de la química, i les seves contribucions a la humanitat. La proposta va sorgir de l'Assemblea de les Nacions Unides el 30 de desembre de 2008, la qual va delegar en la UNESCO i en la IUPAC, la Unió Internacional de Química Pura i Aplicada, la preparació i l'organització dels actes i de les reunions corresponents.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Ecologia?

Context: El traçat de raigs (en anglès ray tracing) és un algoritme per a síntesi d'imatges que calcula el camí de la llum com a píxels en un plànol de la imatge i simula els seus efectes sobre les superfícies virtuals en les quals incideixi. Aquesta tècnica és capaç de produir imatges amb un alt grau de realisme, d'una forma major que el renderizado mitjançant línies d'exploració tradicional, encara que el cost computacional del traçat de rajos és molt major.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Seguretat laboral?

Context: El dret de tanteig, dret de preempció o dret de preferència és un dret de persones físiques (llogaters, arrendataris, copropietaris en indivisió, accionistes...) o persones jurídiques, pel qual obtenen el dret de comprar un bé mobiliari o immobiliari abans que el propietari l'ofereixi a tercers. Pot ser un dret contractual o un dret legal. Un concepte parent és el dret de retracte, que atorga el dret d'adquisició preferent a una persona sobre una cosa ja venuda, en les mateixes condicions (preu, terminis, etc.) del contracte de compravenda efectuat. Així segons els casos, un llogater pot tenir un dret de preferència quan el propietari vol vendre l'habitatge, un arrendatari pot comprar les terres que ha conreat durant anys. Els accionistes poden convenir entre ells aquest dret per tal d'evitar que un tercer, estrany a l'empresa pugui comprar una part del capital.Segons les lleis de molts països, en casos d'interès general, una administració pública pot atorgar-se, per decret o per llei, el dret de preempció de béns que li caldran per a realitzar certes obres públiques. Es procedeix així, entre d'altres, quan les obres són projectades a mitjà o llarg termini, i no cal pas una expropiació ràpida. La Llei del dret a l'habitatge de Catalunya faculta els municipis a delimitar àrees on poden exercir el dret de tanteig i retracte, per a complir objectius dels plans locals d'habitatge i complir l'exigència d'incrementar el parc d'habitatges socials, o facilitar la conservació i la rehabilitació d'edificis. Una altra aplicació del dret de preempció o de retracte pot ser l'adquisició per una administració pública d'una obra d'art considerada com de major interès per al patrimoni públic.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Cronometria?

Context: Perduellio era un delicte romà equivalent a l'alta traïció. Inicialment es referia sobretot a qüestions militars com aixecar-se en armes contra l'estat o ajudar a l'enemic. Aquest delicte el jutjaven els comicis curiats i després als comicis centuriats a través dels duumviri perduellionis. Segons les Lleis de les dotze taules, un ciutadà era acusat de perduellio quan mostrava una actitud contrària a l'estat i al poble romà, tant si convocava a l'enemic (hostem conciere) com si llirava un ciutadà als enemics (civem hosti tradere). Els duumviri perduellionis van actuar fins al començament de l'època de l'Imperi, però el nom de perduellio sembla que ja havia caigut en desús. La perduellio als seus inicis, era considerada un delicte religiós, i el reu d'aquest crim havia de morir per fer propicis els déus. Normalment se'l flagel·lava fins a morir i se'l penjava. Amb el temps es va establir que la pena fos la prohibició de donar-li aigua i foc (aquae et ignis interdictio). Més tard el delicte es va incloure dins del de majestas al darrer segle de la república.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Jocs?

Context: La lex Sempronia de limitibus va ser una antiga llei romana de les anomenades Agrariae proposada per Tiberi Semproni Grac l'any 133 aC, quan eren cònsols Publi Muci Escevola i Luci Calpurni Pisó Frugi. Sembla que renovava les disposicions de la llei Cornelia de limitibus.

Response: No.


Instruction: El text parla sobre el tema Dansa?

Context: El método és una pel·lícula hispano-argentino-italiana dirigida l'any 2005 per Marcelo Piñeyro, adaptació de la peça de teatre de l'autor català Jordi Galceran, El mètode Grönholm (2003).

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Esoterisme?

Context: En la mitologia escandinava, l'Yggdrasil és un immens freixe perenne al voltant del qual existeixen els nou mons. El seu nom no ha estat explicat satisfactòriament fins al dia d'avui. Ja que Yggr és un dels noms del déu Odin, n'hi ha qui ha volgut explicar el significat del nom com a "el cavall (drasill) de l'Odin", obviant, emperò, que per les regles que regeixen la composició nominal, en tal cas hauríem de tenir un *Yggjardrasill o un *Yggsdrasill. De fet, tampoc no és gaire versemblant que originàriament fos un freixe, sinó més aviat un roure, ja que els freixes són caducifolis i ja que en els relats de la conversió dels pobles germànics meridionals es relata l'existència d'un arbre mític semblant que és designat com a roure. En Franz Rolf Schröder va proposar el 1941 de veure en el primer constituent del mot, Ygg- un doblet de ýr ‘teix’. El constituent, segons això, fóra la continuació del mot germànic īxʷaz (masc.), īxʷō (fem.) “teix”, a partir d'un doblet amb canvi gramatical *ĭɣʷja-. Segons en Schröder, doncs, l'arbre hauria estat originàriament un teix. En tot cas, la seva condició "d'arbre del món" el fa central en la cosmologia nòrdica. Els nou mons s'anomenen de la següent manera:   Asgard (Regne dels Aesir, els déus i deesses guerrers), Vanaheim (Regne dels Vanir, déus i deesses de la natura), Midgard (Regne dels humans), Alfheim (Regne dels elfs i de la llum), Jontunheim (Regne dels gegants), Nidavellir (Regne dels nans), Muspelhiem (Regne dels gegants de foc i dels dimonis), Niflheim (Regne del gel), Helheim (Regne dels morts deshonrosos).

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Arqueologia?

Context: El BMS (Butterfly Monitoring Scheme) és un programa de seguiment de papallones diürnes creat a Gran Bretanya fa més de vint anys i que des de llavors s'ha anat estenent per diversos països i regions d'Europa.A Catalunya s'inicià el 1994 amb el suport del Departament de Medi Ambient de la Generalitat. La metodologia es basa en la repetició de censos visuals al llarg d'uns recorreguts prefixats, dividits en diverses seccions corresponents a diferents hàbitats, tot identificant i comptant les papallones que apareixen en una franja de 5 m entorn de l'observador. Es repeteix el procediment una vegada per setmana durant el període de març a setembre fent un total de 30 recomptes, per tal de poder captar l'evolució estacional.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Conflictes?

Context: Syncthing és una aplicació gratuïta de sincronització de fitxers d'igual a punt de codi obert disponible per a Windows, macOS, Linux, Android, Solaris, Darwin i BSD. Pot sincronitzar fitxers entre dispositius d'una xarxa local o entre dispositius remots a través d'Internet. La seguretat de les dades i la seguretat de les dades estan integrades en el disseny del programari.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Pedagogia?

Context: Beclean (pronunciat en romanès: [beˈkle̯an] (en hongarès i en alemany: Bethlen) és una ciutat del comtat de Bistrița-Năsăud, al nord-est de Transsilvània (Romania). Al cens del 2011 tenia 10.628 habitants. D'aquests, el 81,6% eren romanesos, el 14,2% hongaresos i el 3,7% gitanos. La ciutat administra tres pobles: Coldău (Goldau; Várkudu), Figa (Füge) i Rusu de Jos (Alsóoroszfalu). Beclean és el lloc d'un important nus ferroviari (l'estació de tren es diu Beclean pe Someș), on les rutes secundàries cap a Sighetu Marmației i Suceava divergen de la línia de ferrocarril principal Căile Ferate Române de Brașov a Satu Mare.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Fiscalitat?

Context: La llengua de signes aràbiga llevantina, també coneguda com a llengua de signes siro-palestina és la llengua de signe de Jordània, Palestina, Síria, i Líban. Tot i que hi ha diferències significatives entre el vocabulari d'aquests quatre estats, això no és molt més gran que diferències regionals dins dels estats, la seva gramàtica és bastant uniforme, i la intel·ligibilitat mútua és alta, indicant que són dialectes d'una llengua sola (Hendriks 2008). La llengua típicament va pel nom del país, mentre tan:  LS Jordaniana: لغة الإشارة الأردنية Lughat il-Ishārah il-Urduniyyah (LIU) LS libanesa: لغة الإشارات اللبنانية Lughat al-Ishārāt al-Lubnāniyyah (LIL) LS palestina: لغة الاشارات الفلسطينية Lughat al-Ishārāt al-Filisṭīniyyah (LIF) LS siriana: لغة الإشارة السورية Lughat il-Ishārah il-Sūriyyah (LIS)

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Ètica?

Context: Una borrassa és una peça teixida, com una mena de flassada o llençol de cànem o jute (modernament de malla de plàstic) usada en la collita d'olives, ametlles, garrofes o productes similars. La caiguda dels fruits madurs de l'arbre es pot provocar manualment (amb els dits -munyida-, amb raspalls o pintes, a cops de canya, escombres…) o mecànicament, fent vibrar l'arbre. La borrassa també pot usar-se per a transportar palla, alfals i altres materials, embolicant la matèria a transportar en una borrassa i lligant el tot adequadament.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Química?

Context: Mikhaïl Vasílievitx Frunze (Bixkek, 2 de febrer de 1885 – 31 d'octubre de 1925) va ser un líder bolxevic durant la Revolució Russa de 1917.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Física?

Context: Cas9 (de l'anglès CRISPR associated protein 9) és una endonucleasa associada al sistema CRISPR (Clustered Regularly Interspaced Short Palindromic Repeats, traduït al català com «Repeticions Curtes Palindròmiques Agrupades i Regularment Espaiades»).

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Sociologia?

Context: El lema nacional és una frase, sovint en la llengua pròpia o en llatí, però de vegades en altres llengües, que un estat o subdivisió d'aquest (província, ciutat, etc.) utilitza en diversos símbols com ara escut, banderes o monedes com a element d'identificació col·lectiva, ja que sol indicar una aspiració del territori o intenta definir les seves característiques essencials. Aquesta pàgina és una recopilació de lemes nacionals dels estats independents del món i les seves subdivisions. Algunes de les traduccions següents manquen de la llengua original i han estat traduïdes de l'anglès.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Matemàtiques?

Context: William Cranch Bond (Falmouth, Maine, 9 de setembre, 1789 – 29 de gener, 1859), fou un astrònom estatunidenc i el primer director del Harvard College Observatory.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Pseudociència?

Context: La Caputxeta Vermella és un conte popular europeu del qual existeixen nombroses variants. Ha estat transcrit, entre d'altres, per Charles Perrault (Le Petit Chaperon Rouge) i els germans Grimm (Rotkäppchen). Tot i que és considerat un conte infantil, conté elements referents a la violència, el sexe i el canibalisme. La història se centra en el contrast entre el món lluminós i segur del poble i l'obscur del bosc, una antítesi típicament medieval.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Ràdio?

Context: Un tallaplomes o trempaplomes, són termes emprats per a definir un ganivet petit, en particular els que es feien servir antigament per a tallar les plomes d'escriure. Hi ha diversos tipus de tallaplomes de diferents grandàries, n'hi ha uns que són plegables i que la fulla en certs models es pot blocar una cop oberta, que reben el nom de navalles.Encara que actualment "tallaplomes" sol ser sinònim de navalla de butxaca, a l'origen i com ho diu el nom, els tallaplomes eren utilitzats per a aprimar i "treure punta" a les plomes d'au, preparant-les per a fer-les servir com a plomes per a escriure i, més tard, per a reparar-les o tornar a treure'ls punta. No necessàriament tenien fulles plegables, sinó que s'assemblaven a un escalpel puix que tenien una fulla curta i fixa al cap d'un mànec llarg.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Robòtica?

Context: Frank Lisle (1916-1986) fou un pintor britànic professor d'art, mestre, entre d'altres, de David Hockney quan era responsable d'art a la Universitat d'Art de Bradford. També és conegut per haver pintat un retrat d'un altre dels seus alumnes, Donald Rooum. Es conserva obra seva al departament de Col·leccions de The Hepworth Wakefield, a l'Ajuntament de Leeds.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Pseudociència?

Context: El Tractat dels tres impostors (De Tribus Impostoribus) és el nom d'una obra que nega les tres religions abrahàmiques. Els tres "impostors" del títol serien Moisès, Crist i Mahoma. L'existència del llibre i l'atribució a diversos enemics polítics i heretges va ser un tema molt estès des dels segles xi al xviii quan els rumors a Alemanya i França arribaven a produir llibres físics.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Filosofia?

Context: Una llista blanca, llista d'aprovació o Whitelist en anglès és una llista o registre d'entitats que, per una raó o altra, poden obtenir algun privilegi particular, servei, mobilitat, accés o reconeixement. Per contra la llista negra o  blacklisting  és la compilació que identifica qui es deneguen, no reconeguts o obstaculitzats.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Administració?

Context: Sigma d'Hèrcules (σ Herculis) és un estel a la constel·lació d'Hèrcules de magnitud aparent +4,20. S'hi troba a 314 anys llum del sistema solar.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Multimèdia?

Context: Una armeria és un lloc on es guarden o es venen diferents tipus d'armes, particularment armes de foc. A les armeries comercials s'hi poden comprar armes de foc (llargues i curtes), així com d'altres tipus, per exemple les armes blanques de tall o punxants. També s'hi pot comprar qualsevol tipus de munició de la utilitzada per al tir esportiu, per a la caça o, en casos especials, per a la defensa. A part de comptar amb els permisos normals de què han de disposar totes les botigues, les armeries han de tenir una llicència específica expedida per la policia, tenint en compte el perill potencial dels béns que s'hi venen.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Robòtica?

Context: José Luis Pinillos Díaz (Bilbao, País Basc, 11 d'abril de 1919 - Madrid, 4 de novembre 2013) va ser un psicòleg, considerat el pare de la psicologia científica espanyola i professor universitari basc.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Biblioteconomia?

Context: Kate Devlin (nascuda Adela Katharine Devlin) és una científica britànica especialista en intel·ligència artificial i interacció humà-computadora (HCI). És coneguda pel seu treball en sexualitat humana i robòtica i va ser copresidenta de la convenció anual Love and Sex With Robots en 2016 a Londres i va ser fundadora del primer hackató de tecnologia sexual realitzat en 2016 a Goldsmiths, Universitat de Londres.És professora titular en el departament d'informàtica de Goldsmiths, part de la Universitat de Londres i és autora de The Brightness of Things: An Adventure in Light and Time, a més de diversos treballs acadèmics.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Informàtica?

Context: documenta 1 és la primera de les exposicions documenta que tenen lloc a Kassel, Alemanya. La primera documenta va ser organitzada pel pintor i educador Arnold Bode i va durar del 16 de juliol fins al 18 de setembre de 1955. Amb 130.000 visitants, va ser la primera gran exposició d'art modern que va tenir lloc després de la Segona Guerra Mundial.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Museologia?

Context: Una tava(h), tawa(h), teghna(h), tabbakhe(y), tapa, saj, o sac és una paella de fregir còncava o convexa amb forma de disc, normalment feta de ferro de fosa, làmina d'acer o d'alumini. Es fa servir en la gastronomia del sud d'Àsia, Àsia Central i Àsia occidental o la del Caucas per a guisar una gran varietat de pa pla, o com a paella per a fregir la carn. A Àsia occidental el tava/saj és invariablement convex, mentre al sud d'Àsia del sud pot ser concau o convex.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Fiscalitat?

Context: Accidentalisme és definit dins la Filosofia com a qualsevol sistema de pensament filosòfic que nega el nexe causal i sosté que els esdeveniments es succeeixen d'un a l'altre a l'atzar. A la metafísica, l'accidentalisme nega la doctrina que tot el que succeeix derivi d'una causa definida. No existeixen les causes, i per això tot succeeix de forma accidental. Aquesta concepció l'empra Charles Sanders Peirce en el seu pensament.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Geologia?

Context: DECT (Digital Enhanced Cordless Telecommunications, telecomunicacions sense fils millorades digitalment) és un estàndard ETSI per telèfons sense fil digitals, comunament utilitzat per a propòsits domèstics o corporatius.El DECT també pot ser utilitzat per transmissió de dades sense fil. DECT és com un dispositiu GSM. Una gran diferència entre ambdós sistemes és que el radi d'operació dels aparells DECT és fins a 600metres, mentre que els GSM de 2 a 10 quilòmetres. El DECT va ser desenvolupat per ETSI, però ha estat adoptat per diversos països arreu del món. El DECT és utilitzat en tots els països d'Europa, a més, és usat en la major part d'Àsia, Austràlia i Amèrica del Sud. Amèrica del Nord va estar fora dels límits del DECT durant un temps.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Enginyeria?

Context: Abstenció és l'acció i efecte de no prendre part en una votació. Segons les circumstàncies i el tipus de vot, pot ser una obligació, una opció, una negligència, una impossibilitat tècnica o senyal d'indiferència. En assemblees una persona pot abstenir-se quan ni és pro, ni contra una proposició. Certs parlaments no permeten l'abstènció, en aquest cas, l'única opció que queda per a qui no té opinió o no vol prendre part, és l'absència al moment de la votació. En altres circumstàncies l'abstenció és una obligació moral o legal, quan el votant té un conflicte d'interessos (Exemple: Quan un ajuntament vol comprar un terreny que pertany a un membre del consell municipal, aquest membre s'ha d'abstenir). En assemblees d'associacions se sol no votar per si mateix en l'atribució de les funcions de la junta, tot i que no és una obligació. En eleccions polítques, l'abstènció pot manifestar-se pel vot nul o per l'absència, és a dir, no anar a votar. Certs països tenen el sufragi obligatori i l'absència hi és prohibida i sancionada. En certes monarquies parlementàries, com ara Bèlgica, el rei i la reina dels belgues tenen el dret i l'obligació de vot, però, pel seu deure moral de neutralitat, notifiquen la seva impossibilitat de votar, com ho fan altres ciutadans impedits per raons valables i reconegudes pels tribunals.L'abstencionisme és el grau de persones que no participen en una votació o sufragi. Sovint se sumen els vots nuls i les abstencions per mesurar el grau d'implicació dels ciutadans. Abans les eleccions, els polítics es trenquen el cap per trobar arguments per reduir el nombre d'abstencions. Després de les eleccions, els analistes se'l trenquen per interpretar el sentit del nombre d'abstencions. El significat de l'abstenció és molt difús, «ja que no se sap per què la persona no ha anat: si és per indiferència, descontent amb el sistema electoral, malaltia, etcètera».

Response: No.


Instruction: El text parla sobre el tema Biblioteconomia?

Context: Catalina Sky Survey és un projecte per descobrir cometes i asteroides, i per cercar objectes propers a la Terra. Més específicament, busca objectes potencialment perillosos (potentially hazardous asteroids, PHA), que poden suposar una amenaça de col·lisió.

Response: No.


Instruction: Aquest text parla sobre el tema Ciència-ficció?

Context: Montserrat Busquets Surribas és infermera, llicenciada en Antropologia Social i Cultural i màster en Bioètica i Dret.La seva tesi de doctorat, dirigida per Jordi Caïs, tracta sobre Autonomía e información en el proceso de atención sanitaria a mujeres con cáncer de mama y hombres con enfermedad coronaria, Universitat de Barcelona.El 2016 va rebre el Premi Infermeria i Societat ‘Prop teu', que atorga la Fundació Infermeria i Societat, en reconeixement a la seva contribució a la professió infermera.

Response: No.


Instruction: El text següent parla sobre el tema Catàstrofes?

Context: Gary Sanchez Productions és una companyia de cinema i televisió nord-americana fundada el 2006 per Will Ferrell i Adam McKay. L'empresa va rebre el nom de l'empresari paraguaià fictici Gary Sánchez. L'empresa és propietària del lloc web de comèdies Funny or Die i de la seva filial Gloria Sanchez Productions.El 8 d’abril de 2019 es va anunciar que Ferrell i McKay acabaven la seva associació i que tots els projectes desenvolupats en aquell moment es completarien.

Response: No.


Instruction: El text parla sobre el tema Antropologia?

Context: L'època besseliana, anomenada així en honor del matemàtic i astrònom alemany Friedrich Bessel, és una època basada l'any besselià, que és un any tropical mesurat en el punt on la longitud del Sol és exactament 280º. Des de 1984, l'època besseliana ha estat substituïda per l'època juliana. L'època estàndard actual és J2000.0, que és una època juliana.Les èpoques besselianes són calculades d'acord amb:  B = 1900.0 + (dia julià − 2415020.31352) / 365.242198781L'època estàndard que va ser usada abans de l'actual època estàndard (J2000.0) va ser B1950.0, una època besseliana.

Response: No.


Instruction: Escriu una frase que expliqui la idea principal del text següent:

Context:
Si voleu rebre aquest report diari de VilaWeb sobre el coronavirus al vostre correu, cada dia a les 20.00, podeu apuntar-vos-hi.
El cap de setmana s’enviarà excepcionalment, segons l’actualitat.
En dies com els que vivim, és més necessari que mai defensar un periodisme independent i sense por de ser crítics amb el poder.
Si voleu donar suport al model de VilaWeb, feu-vos-en subscriptors.
La invasió russa d’Ucraïna s’ha comès en un moment en què la situació de la covid al país era crítica, amb un pic de 677.794 casos actius el 20 de febrer, la xifra més alta registrada fins ara a Ucraïna.
En un conflicte bèl·lic, i amb tan sols un 35% de la població vaccinada, això serà un problema afegit.
The New York Times assenyala que els refugiats són especialment vulnerables perquè, com és previsible, en un soterrani, en un refugi antiaeri o en un tren ple de passatgers, la distància de seguretat i la màscara no són prioritaris.
Per això es preveu que els casos de covid i la tensió hospitalària augmentin.
Pau Spiegel, director de Salut Internacional de la Universitat Johns Hopkins, explica que s’atendran pacients covid juntament amb ferits de guerra, i que els qui s’infectin greument es trobaran els hospitals plens i amb un dèficit de subministrament d’oxigen, cosa que és important per a molts ingressats, no tan sols per als malalts de covid: “Hi haurà una UCI limitada i, a més, hi haurà molts més pacients amb trauma, de manera que el tractament real es podrà veure greument obstaculitzat”; fins i tot, encara que no requereixin ingrés hospitalari, molts pacients tindran dificultats per a fer el tractament, perquè hi ha medicaments, com ara els anticossos monoclonals o el remdesivir, que requereixen una connexió intravenosa, i això és més difícil de gestionar enmig d’una guerra.
La tensió hospitalària també pot afectar Polònia, Moldàvia i Romania, a causa del flux de refugiats.
Com a precedent, la guerra del Karabakh del 2020 va tenir aquests mateixos efectes: van augmentar els casos de la covid, els sanitaris no s’aïllaven i continuaven tractant els pacients de guerra i hi havia dificultats per a proveir assistència mèdica, seguir els contactes i contenir la propagació del virus.
Més enllà de l’afectació de la covid en la guerra a Ucraïna, i centrant-nos ara en la pandèmia a casa nostra, convé esmentar una novetat en relació amb les restriccions.
Una mesura que entrarà en vigor dissabte, 5 de març.
Als Països Catalans s’han registrat 4.061.878 casos i 37.648 morts, i actualment hi ha 336 pacients a les UCI.
Cliqueu sobre el nom del territori per consultar les webs amb les dades oficials .
A tot el món, les darreres xifres són de 437.845.518 casos confirmats i 5.978.624 morts.
Del total de casos, 369.575.569 ja es consideren guarits, segons dades de Worldometer.
Els cinc estats més afectats en aquest moment són:
–Els Estats Units d’Amèrica, amb 80.649.244 casos i 975.301 morts;
–L’Índia, amb 42.931.045 casos i 514.054 morts;
–El Brasil, amb 28.787.620 casos i 649.443 morts;
–L’estat francès, amb 22.702.815 casos i 138.367 morts;
–Regne Unit, amb 18.886.701 casos i 161.361 morts.
–A l’estat espanyol hi ha 11.036.085 casos i 99.883 morts.
–The Guardian: El vaccí de Pfizer és significativament menys efectiu en nens de cinc anys a onze (en anglès)
–The Straits Times: El vaccí de Novavax mostra una eficàcia a llarg termini en l’assaig del Regne Unit (en anglès)
–CNN: La demanda de proves de la covid-19 disminueixen, però els experts adverteixen que és més important que mai (en anglès)
–Infobae: Òmicron: les cinc preguntes que encara inquieten la comunitat internacional respostes per experts (en castellà)
Com demanar hora?
–On i quan cal mostrar el passaport covid?
–Canvis en les quarantenes dels contactes estrets
–Quines són les restriccions al País Valencià?
–Quines són les mesures contra la covid-19 a Catalunya?
–La fiabilitat de les proves d’antígens canvia en els vaccinats?
Telèfon d’informació: 900 300 555
Telèfon d’informació: 061
Telèfon d’informació: 061
Telèfon de cita prèvia: 821 955

Response: La guerra entre Rússia i Ucraïna arriba en un moment on els contagis de covid al país estan en augment.


Instruction: Escriu una frase que expliqui la idea principal del text següent:

Context:
Els pagesos han tallat la C-31 a l'alçada de Torroella de Fluvià per reclamar els 2 MEUR que el Govern els deu per les expropiacions.
Foto: Xavier Pi.
Mig centenar de pagesos han tallat la carretera C-31 a l'alçada de Torroella de Fluvià (l'Alt Empordà) per reclamar els 2 milions d'euros que se'ls deuen per les expropiacions de l'obra.
La carretera ja fa dos anys que es va inaugurar i, segons assegura Unió de Pagesos, els propietaris de 158 finques afectades encara no han vist ni un euro.
Els pagesos han entravessat els tractors a la carretera i, per fer sentir la seva indignació, han plantat tomàquets al bell mig de la calçada.
"Només demanem el que és just, que ens paguin d'una punyetera vegada el que ens deuen", ha dit el coordinador nacional del sindicat, Joan Caball.
Els afectats amenacen amb més mobilitzacions si el Govern no els escolta.
Les obres de millora de la C-31 van abraçar un tram de disset quilòmetres a cavall de les comarques del Baix i l'Alt Empordà.
En total, els treballs van tenir un cost de 63,2 MEUR i la nova carretera, que s'estén entre la Tallada d'Empordà i Torroella de Fluvià, va entrar en servei per Setmana Santa del 2010.
Tot i haver passat dos anys, però, el cert és que molts dels pagesos que van veure com se'ls expropiaven els camps encara no han cobrat ni un euro.
Les expropiacions van començar el 2008 i van afectar unes 400 finques.
De les 300 que representa Agroxarxa, els propietaris de més de la meitat -158, en concret- encara tenen pendent rebre els diners per part de la Generalitat.
Per fer sentir la seva indignació, aquest matí mig centenar de pagesos han tallat la C-31 a l'alçada de Torroella de Fluvià.
Convocats pel sindicat Unió de Pagesos, han entravessat els tractors al mig de la carretera i han plantat tomàquets en una mena d'hort improvisat a la calçada.
A més, també han penjat pancartes on reclamaven al Govern que els pagui els diners de les expropiacions.
En total, el sindicat denuncia que es deuen més de 2 MEUR, i critica que la situació ja s'arrossega des de l'anterior tripartit.
'Volem cobrar ja!!!' o 'Entre Nadal i Recoder els pagaments per fer' han estat els lemes que han presidit les pancartes de la protesta.
Unió de Pagesos ha escollit el tram de la C-31 al seu pas per Torroella de Fluvià perquè, com assegura, aquí és on les obres de la carretera van afectar més camps agrícoles i on hi ha més propietaris que encara no han cobrat.
"Apart del traçat, amb molts ponts i rotondes, des d'aquí també és d'on es van extreure la majoria dels àrids", ha explicat el coordinador del sindicat a l'Alt Empordà, Miquel Vilardell.
"Al municipi hi ha explotacions que han vist com se'ls expropiaven fins al 50% dels terrenys; si a això hi sumem que els propietaris no han cobrat, això deixa els pagesos en una situació de vulnerabilitat total", ha criticat Vilardell.
I ha afegit: "És inhumà i il·lògic".
Cobrar "d'una punyetera vegada"
El coordinador nacional d'Unió de Pagesos, Joan Caball, ha dit que la protesta d'avui no és res més que "reclamar un acte de justícia".
Per Caball, el que cal "és que els afectats cobrin d'una punyetera vegada".
Per això, el sindicat reclama al Govern que, abans de continuar executant obres en altres punts de la demarcació, "primer pagui el que deu".
A més, el coordinador nacional també assegura que "no entén" com és que la Generalitat va començar a pagar algunes expropiacions, però després va aturar el procés i ja no ha continuat ingressant els diners per a la resta dels propietaris afectats.
"La darrera resposta que hem rebut de la Generalitat és que no s'ha consignat cap partida pressupostària aquest 2012 per fer front a les expropiacions de la C-31; per tant, reclamem és que primer paguin el que deuen", ha ressaltat Joan Caball.
Els pagesos ja han anunciat que, si el Govern no els escolta i no mou fitxa, continuaran portant a terme més mobilitzacions.
"Després de dos anys, ja se'ns ha acabat la paciència i, si el Govern no ens escolta, anirem a més", ha conclòs Joan Caball.

Response: Mig centenar de pagesos tallen la C-31 a l'Alt Empordà per reclamar els 2 MEUR que se'ls deu de les expropiacions.


Instruction: Escriu una frase que expliqui la idea principal del text següent:

Context:
Tarragona acull d’avui a divendres el 1r Congrés Català de Dret Ambiental amb la participació d’un centenar d’experts.
El canvi climàtic centra la primera edició d’aquest congrés, impulsat des de la Universitat Rovira i Virgili.
Durant el congrés, amb ponents d’alt nivell, des de geòlegs a biòlegs i físics, s’abordarà la qüestió del canvi climàtic des de molts aspectes, com ara transports, boscos, justícia ambiental, mitigació de les emissions, etc.
A part de constatar que es tracta d’una prioritat a afrontar en l’àmbit mundial, durant la sessió inaugural del congrés s’han posat de manifest els diferents ritmes de Catalunya i d’Espanya en relació a aquesta matèria i, especialment, sobre la legislació.
Així, s’ha fet esment de la llei del canvi climàtic aprovada pel Parlament i tombada pel Tribunal Constitucional espanyol.
El certamen, que neix amb voluntat de continuïtat, vol ser un espai de trobada entre l’acadèmia, les administracions, empreses i organitzacions socials, amb participació internacional.
L’acadèmic Michel Prieur, considerat el pare del dret ambiental a França, és només un exemple d’un dels conferenciants en aquest congrés, organitzat pel Centre d’Estudis de Dret Ambiental (CEDAT), un centre de recerca i ensenyament superior vinculat a la Universitat Rovira i Virgili dedicat al dret ambiental en totes les seves facetes.
‘Volem iniciar una sèrie de congressos catalans que esperem que esdevinguin un espai de debat per debatre periòdicament els temes de medi ambient a Catalunya, i, en relació a aquest congrés, abordar diversos aspectes sobre el canvi climàtic, així com la llei aprovada pel Parlament’, ha dit el director del CEDAT, Antoni Pigrau.
Durant tres dies s’han organitzat nombroses conferències al Campus Catalunya de la URV.
Avui al matí, en la sessió inaugural, Pigrau ha remarcat que, segons dades del Servei Meteorològic de Catalunya, la temperatura mitjana de Catalunya de l’any passat va ser 0,5 graus superior a la mitjana climàtica del període del 1961 al 1990.
‘I la comunitat científica internacional adverteix de la necessitat de mantenir la temperatura global del planeta per sota de l’augment de 2 graus des de l’era preindustrial; això requereix l’establiment de reduccions significatives en les emissions de gasos d’efecte hivernacle’, ha dit.
En aquest context, Pigrau ha destacat la llei que el Parlament va aprovar al juliol.
‘Però lamentablement ha estat impugnada també davant del Tribunal Constitucional espanyol, pel govern espanyol, en aquesta dinàmica d’impugnacions gairebé automàtiques en què els interessos de la política partidista sembla que deixen en segon pla la necessitat apressant d’afrontar els problemes de les persones’, ha etzibat el director del CEDAT.
En la mateixa línia s’ha expressat la secretària de Medi Ambient i Sostenibilitat de la Generalitat, Marta Subirà, deixant clar que l’ampli debat que va suposar la llei, en un procés llarg amb nombrosos agents implicats, no quedarà en va.
‘Malgrat la impugnació, estem totalment decidits a treballar en el seu desenvolupament; perquè la llei no és fet menor’, ha declarat.
De fet, una de les taules rodones del Congrés espanyol aprofundirà en la nova llei catalana, així com el debat del pacte nacional per a la transició energètica cap a un model de país que no depengui dels combustibles fòssils, que és l”altra pedra angular’, segons Subirà, centrarà una de les taules rodones del congrés.
‘I tot això demostra la maduresa de la societat catalana’, ha afegit.
En l’opinió de Subirà, cal superar tots aquests anys marcats per la ‘voluntarietat’ i apostar per ‘elements vinculants’, davant un fenomen climàtic que els experts titllen d”urgent’ i ‘inaplaçable’.
‘Som favorables a acords voluntaris, però la voluntarietat ha de servir per anar més enllà, i com a Govern creiem que calen uns mínims obligatoris’, ha dit.
La implicació de Catalunya, en comparació amb l’estat espanyol, en el tema del canvi climàtic -sense voler aprofitar les oportunitats de la descarbonització, segons Subirà-, i també l’anunci de Trump de retirar els Estats Units de l’Acord de París han ocupat bona part de la sessió inaugural d’aquest 1r congrés, titulat ‘El canvi climàtic: una mirada des de Catalunya’.

Response: La Universitat Rovira i Virgili de Tarragona impulsa la primera edició del Congrés Català de Dret Ambiental.


Instruction: Escriu una frase que expliqui la idea principal del text següent:

Context:
La consellera de Transparència, Cultura i Esports del Govern de les Illes Balears, Ruth Mateu, el conseller de Cultura de la Generalitat de Catalunya, Santi Vila, i el conseller d'Educació, Investigació, Cultura i Esport de la Generalitat Valenciana, Vicent Marzà, han acordat la Declaració de Palma per la qual es comprometen "a enfortir lligams històrics i culturals en benefici comú dels tres territoris en els àmbits de la llengua i la cultura".
Així ho han manifestat després de la reunió mantinguda entre els tres consellers i els seus respectius equips al Museu de Mallorca, on s'ha escenificat la voluntat de treballar conjuntament i reforçar els projectes compartits, aprofitant el moment històric favorable entre les tres administracions, segons ha apuntat el Departament de Cultura.
Entre d'altres aspectes, la Declaració de Palma preveu la consolidació de l'Institut Ramon Llull com a organisme de promoció exterior.
"Hem d'aprofitar els vents favorables que ens ha brindat aquesta etapa política per crear sinergies que ens permetin reforçar els projectes comuns, tant a dins com defora dels nostres territoris, perquè junts tenim més oportunitats d'obrir-nos al món", ha afirmat la consellera Ruth Mateu.
Per la seva banda, el conseller Santi Vila ha destacat la necessitat d'"intensificar" els vincles entre els tres territoris perquè és "impossible" entendre la cultura del país, segons ha assenyalat, "sense les aportacions dels creadors baleàrics o valencians".
Vila considera que la Declaració de Palma és una "oportunitat" per definir la interrelació cultural entre els tres territoris i ha apostat per seguir potenciant l'Institut Ramon Llull com a "eina per internacionalitzar els nostres autors i creadors més enllà dels nostres territoris".
Per la seva banda, el conseller Vicent Marzà ha explicat que aquest acord és "un pas més" per potenciar les indústries culturals i creatives de cada territori, "la primera pedra per a construir ponts i no murs a un vertader i eficaç corredor mediterrani cultural".
"Estic segur que aquesta acció repercutirà en positiu als nostres sectors culturals tant pel que fa a l'ampliació de circuïts de programació com al rendiment econòmic de les propostes creatives", ha sentenciat Marzà.
Pel que fa als principals projectes concrets, dins la Declaració de Palma, es contempla la necessitat de reforçar el mercat interior cultural entre els tres territoris, impulsant circuits d'Arts Escèniques, Visuals, Música, Literatura, Audiovisual i Cultura Popular o Tradicional.
El Departament de Cultura ha destacat que l'objectiu de crear aquests circuits és facilitar el moviment entre els tres territoris a les indústries culturals i els creadors, i el funcionament serà acordat per grups de treball de les tres institucions.
Aquesta declaració preveu pels sectors de les arts musicals, les arts visuals, i les escèniques, l'establiment de criteris de participació conjunta a fires i festivals, creació de circuits per compartir.
Pel que fa a la promoció de la creació literària i la indústria editorial, es coordinaran tasques de promoció de la literatura i es promouran programes d'intercanvi d'autors.
En l'àmbit de llengua, la Declaració de Palma es marca assolir un sistema d'acreditacions de coneixements lingüístics compartit i compatible, garantint la coherència, la transparència i la màxima informació pública, segons el Departament.
Entre altres compromisos, els tres consellers han acordat impulsar iniciatives conjuntes envers les polítiques estatals lesives envers la llengua compartida.
Lligant els àmbits de la llengua i la cultura i com a plataforma per donar a conèixer les creacions fora del territori, la Declaració de Palma també preveu la consolidació de l'Institut Ramon Llull com a organisme de promoció exterior i internacionalització.
En aquest sentit, cal remarcar el reingrés del govern de les Illes Balears a l'Institut, i la col·laboració de l'IRL amb la Generalitat Valenciana dintre del Pla Estratègic Cultural 'Fes Cultura'.
Totes les accions plantejades per la Declaració de Palma es concretaran mitjançant grups de treball que reuniran a representants dels tres territoris.
A la trobada entre els tres consellers també hi han assistit el director general de Cultura del Govern de les Illes Balears, Jaume Gomila; la directora general de Política Lingüística del Govern de les Illes Balear, Marta Fuxà; la directora general de Política Lingüística de la Generalitat de Catalunya, Ester Franquesa; el secretari autonòmic de Cultura i Esport, Albert Girona; i el director de l'Institut Ramon Llull, Manel Forcano.

Response: La Declaració de Palma uneix per primera vegada els governs català, balear i valencià per a la promoció de la llengua.


Instruction: Escriu una frase que expliqui la idea principal del text següent:

Context:
L'excomissari José Manuel Villarejo diu que té proves que acrediten els vincles del Centre Nacional d'Intel·ligència (CNI) amb l'atemptat de Barcelona del 17 d'agost de 2017.
Aquestes proves, però, són informació secreta de l'Estat que serà confidencial per sempre.
Per sempre?
Sí.
Així ho estableix la llei de secrets oficials, una llei franquista de 1968 que no s'ha modificat mai -els diferents governs del PP i el PSOE ho han impedit sistemàticament- i que, a diferència del que passa en altres països, no posa un termini concret en què la informació classificada es desclassifiqui automàticament.
A dia d'avui, només el govern espanyol pot ordenar desclassificar una informació secreta.
Sense voluntat política per fer-ho, tot allò que l'Estat sap sobre l'imam de Ripoll, Abdelbaki Es Satty, es guardarà amb pany i clau per sempre més.
Va ser menys d'un minut i gairebé de passada, però Villarejo va deixar anar dimarts a l'Audiència Nacional unes acusacions greus que assenyalaven els vincles de l'exdirector del CNI Félix Sanz Roldán amb els atemptats del 17-A.
El comissari jubilat de la Policia Nacional, en el marc del judici contra ell pel cas Tàndem, va dir que l'atac havia estat un "greu error" de Sanz Roldán, que no va calcular bé les conseqüències de fer un "petit ensurt" a Catalunya quan faltaven poques setmanes pel referèndum de l'1-O.
Villarejo, com ha estat habitual en tota la seva declaració, va llançar les acusacions sense proves concretes, però el cert és també que fins ara no hi ha hagut voluntat real, ni política ni judicial, d'arribar al fons de la qüestió i confirmar o desmentir el paper del CNI en l'atemptat, que va deixar 17 morts.
L'excomissari, que s'enfronta a 109 anys de presó i té una guerra oberta de fa temps amb Sanz Roldán, ja va parlar dels serveis secrets i l'atemptat fa un any, en un altre judici.
En aquella ocasió va dir que el CNI tenia informacions que apuntaven a un atac a Barcelona, però no en va fer cas perquè no va considerar fiable la font.
No va anar més enllà.
Aquest dimecres, ha matisat les seves paraules, si bé ha insistit en els vincles del CNI amb l'atemptat.
Es volia, ha dit, generar "sensació de risc" a Catalunya i la necessitat de "protecció" de l'Estat, no pas provocar un atemptat.
I les proves?
"Si volen proves, vagin als meus arxius", ha dit.
El problema és que aquest alguns d'aquests arxius s'han declarat secrets i, per tant, secrets, a no ser que el govern espanyol decideixi el contrari.
"Desclassificar informació depèn del govern espanyol", assenyala a NacióDigital el periodista Fernando Rueda, expert en espionatge espanyol i autor de diversos llibres sobre el CNI.
Tot allò que fa referència a noms, fets o situacions relacionades amb els serveis secrets de l'Estat és considerat informació secreta i, per tant, no es pot fer pública.
Les proves que assegura Villarejo que té per acreditar els vincles del CNI amb l'atemptat de Barcelona són, doncs, material classificat.
D'acord amb l'actual llei espanyola, no es desclassificarà mai si no ho vol l'autoritat competent, en aquest cas el govern espanyol que ara presideix Pedro Sánchez.
"Ara com ara, els secrets d'estat són eterns", constata Rueda.
La Moncloa ha esquivat les paraules de Villarejo.
Només la delegada del govern espanyol a Catalunya, Teresa Cunillera, ha demanat "no fer el joc" a l'excomissari.
Una llei de secrets "anòmala"
"Com més secret, menys memòria.
El secret d'estat pot portar a pensar que hi ha un estat secret i incontrolable", apunta.
El PP i el PSOE han bloquejat sistemàticament les reformes de la llei i Espanya encara funciona amb una llei franquista, a la qual se li han fet alguns matisos.
Hi ha hagut diversos intents de reformar la llei, sovint a instàncies del PNB, que sempre han topat amb el bloqueig dels principals partits de l'Estat.
A dia d'avui, només el govern espanyol pot decidir classificar una informació.
Amb l'esborrany, hi hauria més titulars que podrien convertir una informació en confidencial.
És significatiu també que s'establirien terminis de desclassificació.
La llei actual fa que la classificació del secret tingui un caràcter indefinit.
Pel que fa a la competència per desclassificar informacions, la llei actual diu que ho pot fer aquell òrgan que la classifica, és a dir, el govern espanyol.
L'esborrany que treballa l'executiu estatal no descarta crear un òrgan específic encarregat d'aquesta qüestió.
Sigui com sigui, encara no hi ha res tancat.
Mentrestant, els secrets continuaran sent secrets.

Response: José Manuel Villarejo situa el CNI al darrere dels atemptats del 17-A a Barcelona i a Cambrils.


Instruction: Escriu una frase que expliqui la idea principal d'aquest text:

Context:
El MNAC inaugura divendres la primera gran exposició retrospectiva sobre el fotògraf barceloní Oriol Maspons (1928-2013), l'arxiu del qual custodia el Museu Nacional des de l'any 2011.
L'exposició comissariada per Cristina Zelich recorre les seves quatre dècades de dedicació a la fotografia amb fins a 530 imatges, algunes d'inèdites o poc conegudes, més enllà dels icònics treballs sobre el Somorrostro o els retrats de la Gauche Divine barcelonina.
Maspons va defensar la fotografia aplicada o "útil', com recorden tant el títol de l'exposició com l'associació de les imatges seleccionades amb les publicacions o àmbits per les quals van ser concebudes o publicades.
Reportatgisme, retrat, moda i publicitat, Maspons va abastar un ampli camp fotogràfic fins a confegir un arxiu de més de 7.000 imatges.
A través de 530 imatges l'exposició '1949-1995.
Oriol Maspons.
La fotografia útil' recorre més de quaranta anys d'activitat fotogràfica en els camps del reportatge, el retrat, la moda i la publicitat.
Digitalitzat i inventariat gràcies a la Fundació Nando i Elsa Peretti i l'empresa Agrolimen, l'arxiu del fotògraf conservat al MNAC ha estat escrutat per Cristina Zelich, la comissària de l'exposició.
L'àmplia selecció que n'ha fet inclou imatges inèdites, moltes d'elles tractades i inventariades en una etapa recent de treball a l'arxiu.
Davant l'ingent material que tenia entre mans, la comissària va optar per dividir l'exposició en dos àmbits: el Maspons "amateur" i el fotògraf professional.
En tots dos àmbits, però, hi ha un mateix fil conductor, la idea de la fotografia com a fet "útil" i una creació "aplicada" que sempre va defensar Maspons.
"Va defensar la fotografia en tant que notari del seu temps, i la finalitat de la qual era la pàgina impresa", explica Zelich a l'ACN.
Prova d'això són les múltiples instantànies que el fotògraf va publicar en mitjans gràfics i revistes com 'Destino', 'Triunfo', 'Interviú', 'Paris-Match', 'Bocaccio'.
En coherència, la comissària ha contextualitzat diverses imatges al costat del mitjà on van ser publicades.
De la mateixa manera, es reprodueixen les portades dels àlbums musicals pels quals va cedir o fer fotografies, o els diversos volums de la col·lecció 'Palabra e imagen', de l'editorial Lumen amb la qual va col·laborar des de l'inici degut a la seva amistat amb Esther Tusquets.
Al parer de la comissària, més que un avantguardista, Maspons va ser un "renovador del llenguatge" –ell i els seus companys de generació com Miserachs o Colom- en el sentit que es va oposar a la fotografia com a objecte de contemplació estètica i com a creació artística "bonica", que aleshores imperava en associacions fotogràfiques com l'Agrupació Fotogràfica de Catalunya, de la qual va formar part des del 1952 fins que en va ser expulsat el 1958.
L'exposició recull també la faceta d'escriptor i teòric de Maspons, amb una sèrie de textos com el conegut article 'Salonisme', publicat a la revista 'Arte Fotográfico' el 1957 i que va suposar una dura crítica al món conservador agrupacionista.
De fet, va ser l'article el que li va costar l'expulsió de l'AFC.
També hi són alguns dels nombrosos llibres que va il·lustrar, entre els quals destaca 'Arquitectura gótica' (Lumen, 1968), d'Alexandre Cirici.
I tot i que la comissària no ha volgut que l'exposició fos un recull de les fotografies més icòniques de Maspons, tampoc ha obviat alguns dels treballs on aquestes imatges s'insereixen, com els seus reportatges sobre la vida al Somorrostro, o els retrats i altre tipus d'imatge que il·lustra la 'Gauche Divine' barcelonina, de la qual ell mateix en formava part.
Sobre la disparitat de temes d'interès del fotògraf (també va fotografiar arquitectura i paisatge urbà a París o Londres, i va testimoniar per la Creu Roja Internacional el terratrèmol a Manàgua del 1973, entre altres), Zelich opina que Maspons era una persona "molt curiosa, que s'interessava per molts temes i que acceptava tots els encàrrecs que li arribaven a l'estudi".

Response: El MNAC repassa més de quatre dècades de l'obra d'Oriol Maspons en la primera gran retrospectiva dedicada al fotògraf barceloní.


Instruction: Escriu una frase que expliqui la idea principal d'aquest text:

Context:
El pes de la distància.
Màrius Torres suposa que les cartes que ha enviat recentment a Joan Sales poden suscitar malentesos i fa per manera d’aclarir-los.
Però, com sempre, va més enllà i ofereix reflexions, aquesta vegada sobre l’esperança i l’ambició.
La carta conté també dues referències a la poesia: un elogi de Carles Riba a la qualitat literària de Torres i l’anunci d’una carta –interessantíssima– on comentarà un conjunt de poemes de Joan Sales.
Serà la que publicarem demà passat.
«Poc després de tirar la meva carta de darrers de juliol, vaig rebre la vostra del 23 de juny.
Abans havia rebut el plec dels poemes d’en Joan.
Tanmateix, si us escric avui és perquè ahir, amb la carta d’en Joan a l’Esperança, vaig veure ben clar el que ja temia, i és que alguns fragments de la meva carta anterior havien d’irritar fortament en Joan.
És cert que potser nosaltres no imaginem prou el que és viure a Macorís.
Però si alguna cosa que diem nosaltres us sembla fora de lloc i estúpida, penseu que potser tampoc vosaltres teniu una idea molt precisa de l’ambient en què es viu aquí.
Déu sap que la meva intenció era bona, i que no us voldria veure pas convertits en exemplars de l’alta societat dominicana, tal com ens la descriu en Joan.
Però sap també, i seria per tant inútil que volgués dissimular-li-ho, que no tinc cap mena de prejudici ‘antifilisteu’, i que tan honorable em sembla viure del comerç com de la pedagogia.
En la carta que violàrem ahir, en Joan no fa cap al·lusió als vostres plans ni a possibles canvis de residència.
Ho heu deixat córrer?
Comprenc que parlar de tot això us faci poca il·lusió, tan poca com me’n pugui fer a mi parlar de la meva salut.
I, diantre!, d’ençà que m’ho vau demanar, no deixo de parlar-vos de la meva salut a cada carta. | És ben cert que més que el clima, l’ambient, l’enyorament, les taràntules i l’alta societat, és el no veure una finalitat clara a la nostra vida que ens neguiteja i ens posa de mal humor.
Hom accepta amb goig el martiri quan està cert que procura la glòria del cel; hom s’irrita d’una picada de mosquit quan la pròpia existència sembla tan ridícula com una picada de mosquit.
¿Recordeu un sonet de Milton que una vegada vaig provar de traduir?
El darrer vers és d’una concisió romana:
They also serve who only stand and wait.
Aguantar ferm, i esperar, és també una manera de servir Déu –la sola finalitat de l’home en la Terra, sigui poeta o adroguer.
Hi ha qui es consagra a l’exercici de la fe, hi ha qui es dóna a la caritat, ¿per què Déu no ha d’estimar igualment aquells que es donen tots a l’esperança?
No demano pas que us poseu una bena als ulls, però com que la fe de les persones intel·ligents ens sembla més profunda que la dels carboners, i la caritat envers els enemics és més noble que cap altra, l’esperança ‘a consciència’ és tant més divina com més difícil.
Potser la finalitat que trobem a faltar en la nostra vida és aquesta: potser Déu ens ha fet només perquè exercitéssim amb tota l’ànima aquesta bellíssima virtut.
No siguem ‘reacis’ i esperem, encara que tota la vida no hagi de ser res més que això: esperar.
Jo no trobo la menor dificultat a esperar que algun dia esperarem plegats, sense que un oceà ens separi.
N’estic cada dia més segur –i no he estat mai un optimista per les coses que desitjo vivament.
Cal que us convenceu que la vostra vida actual és un episodi sense importància, i que l’únic que importa és treure’n tot el suc possible com a experiència vital.
Tinc ganes d’escriure’t un comentari llarg i ben mesurat dels teus poemes, Joan.
Els hem acabat de transcriure, amb la Maria Planas.
Però necessito molta calma i llegir-los encara moltes vegades.
Hi ha coses que fan una impressió fortíssima –i no pas precisament aquelles que volen suggerir horror.
Així que el meu cervell començarà a funcionar una mica seguit, em posaré a la feina.
Fa unes setmanes, un amic nostre a qui el meu pare havia deixat la còpia a màquina dels meus versos que tu vas enviar-li abans d’embarcar, va llegir-los a Carles Riba, veí de la ciutat del Conqueridor d’ençà de primers d’any.
Segons sembla, Riba en féu grans elogis i anà a demanar al pare la resta de coses meves, i li prometé una crítica per quan ho hagués llegit tot.
Estic content per mi, i de pensar que he pogut donar una grossa alegria al pare, justament en aquests moments en què potser no ho hauria pogut fer si gaudís de bona salut.»
Text extret del llibre ‘Les coses tal com són‘ (de l’editorialAcontravent).
VEGEU TOTA LA SÈRIE DE CARTES PUBLICADA.

Response: Màrius Torres diu que "no troba la menor dificultat a esperar que algun dia esperarem plegats".


Instruction: Escriu una frase que expliqui la idea principal d'aquest text:

Context:
L’editorial Proa publica, un any més, el Premi Miquel de Palol de poesia, en aquest cas concedit al poeta Josep Maria Fulquet (Barcelona, 1948) i al seu volum, Morir com un riu, un llibre de poemes molt poderós i fins i tot brutal en algunes de les seves conviccions, eixamplades a partir de la intenció de sacsejar el lector i fer-lo participar de la veu poètica que aquí s’eixampla com una exhalació.
Comentant l’esmentat volum, el poeta Carles Camps Mundó en fa una defensa exaltada i aprofita per atacar algunes de les misèries del sistema literari català actual.
Amb el tema encara candent, des de Núvol el poeta Jaume C. Pons Alorda entrevista Josep Maria Fulquet per parlar del seu nou llibre i per conèixer més claus de la polèmica.
Jaume C. Pons Alorda: Com a cita d’autoritat per obrir el teu Morir com un riu agafes un text de Nietzsche en què el filòsof alemany assegura que el poeta expressa “pensaments i sentiments” que nosaltres també tenim, i “d’una manera tan bonica”.
Després, en el seu primer poema, el que enceta, un vers ens retorna a “repeticions de coses ja sabudes”.
Per a vostè la poesia és una lluita contra els tòpics o és parlar del coneixement compartit entre els éssers humans?
Josep Maria Fulquet: He agafat aquestes paraules de Nietzsche, dels Aforismes concretament, una mica per significar que el poeta no és en cap cas un extraterrestre, un individu “posseït” per la divinitat, com van posar en circulació els romàntics.
Byron, Shelley, Keats, però també Goethe i el seu Werther, van fer molt de mal (potser “mal” no és ben bé la paraula, és simplement una manera d’expressar-ho) en aquest sentit.
Fins i tot —no podia ser altrament— la seva mort (l’un, lluitant per la independència de Grècia; l’altre, ofegat en una platja italiana) va ajudar a crear aquesta aura de personatges únics, irrepetibles.
I ells potser ho són, però no pas la seva obra, el que van escriure.
Amb aquest epígraf de Nietzsche he volgut remarcar precisament això que dic parlant del text d’Eliot i del concepte de tradició, concretament la tendència que tenim, al fer l’elogi d’un poeta, a insistir en els aspectes de la seva obra que menys s’assemblen als altres; és a dir, que sovint, al comentar determinats aspectes de la seva obra, hi volem detectar l’individual, l’original, allò que el fa diferent dels altres.
En canvi, si ens acostem al poeta sense aquest “parti pris”, sovint ens adonarem que no solament les millors parts de la seva obra, sinó les més individuals, són aquelles en què els seus avantpassats, els poetes ja desapareguts, confirmen amb més vigor la seva immortalitat.
Això diu Eliot, i serveix per contestar una mica la seva pregunta.
Fixi’s que Nietzsche diu que la primera alegria que ens dóna un poeta és descobrir en ell un pensament, o un sentiment, que nosaltres també tenim.
¿No és parlar del coneixement compartit entre els sers humans això?
Morir… no pretén en cap cas ser un llibre original, per descomptat.
Al contrari, vol aprofundir en pensaments i sentiments del comú, que ens vénen donats per la tradició, per dos mil anys de plantejar-nos les mateixes qüestions, de manifestar estats d’ànim determinats per factors d’ordre tant moral com intel·lectual o afectiu.
I per cert, ara que parlem d’això, quan vostè em demana quins són els autors que llegeixo, n’hi he dit molts, tant de catalans com d’europeus, però m’he descuidat de citar-n’hi dos; i més que dos autors, que també, dos llibres que em van impressionar al llegir-los, precisament perquè, cada un en la seva especificitat particular, posaven en relleu això que li deia de compartir sentiments que tots tenim.
L’un és Sense invitació, de Vicenç Villatoro (Proa, 2011); l’altre, Rere els vidres, de Jaume Huch (Ed. de L’Albí, 2015).
En ells, hi descobreixes això: pensaments i sentiments que tu també has tingut i que ells, en funció de la seva capacitat de combinació, de la seva “ars combinatòria”, fan aparèixer com si fossin nous.
Podeu llegir l’entrevista sencera a Núvol, el digital de cultura.

Response: Josep Maria Fulquet s'endú el guardó del Premi Miquel de Palol de poesia per l'obra "Morir com un riu".


Instruction: Escriu una frase que expliqui la idea principal d'aquest text:

Context:
La retrospectiva 'Apocalypse domani' recollirà títols clau de 'l'exploitation italiana' de ciència ficció
ACN Barcelona.-El Sitges – Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya 2019, que se celebrarà del 3 al 13 d'octubre, celebrarà el 40è aniversari de 'Mad Max.
Salvajes de autopista', de George Miller.
Aquesta efemèride ha inspirat el cartell, una retrospectiva i el llibre oficial del Festival.
El director del certamen Àngel Sala també ha anunciat la retrospectiva 'Apocalypse domani' que recollirà títols clau de l'exploitation italiana de ciència ficció desenvolupada a finals dels anys 70 com a conseqüència de l'èxit de títols nord-americans com 'Star Wars', 'Alien' o '1997: Rescate en Nueva York', però sobretot de les dues primeres entregues de 'Mad Max'.
Així mateix, també s'homenatjaran els 40 anys de la icònica pel·lícula 'Alien, el octavo pasajero', de Ridley Scott,
Sala ha recalcat que 'Mad Max' es va convertir en "una pel·lícula mítica" quan es va estrenar 40 anys.
"Va ser una sorpresa per a tots els aficionats perquè tenia un contingut de violència i acció molt diferent al que es portaven a l'època i arribava d'Austràlia, una cinematografia emergent", però que no era molt coneguda.
El director ha destaca que volen parlar també del 79 amb pel·lícules de violència urbana com 'The Warriors' o 'Mad Max'.
El director del certamen ha recordat l'impacte que va tenir en ell veure 'Mad Max'.
"Jo tenia 15 anys i ens va impressionar l'escena d'un nen petit corrent per una autopista i perseguit per cotxes.
Em va impactar la increïble direcció de les escenes d'acció per part de George Miller".
El Festival de cinema de Sitges dedicarà una retrospectiva als títols clau de 'l'exploitation italiana' de ciència ficció i portarà per nom 'Apocalypse domani'.
Són títols que van ser influïts per cintes nord-americanes com 'Star Wars', 'Alien', '1997: Rescate en Nueva York' i les dues primeres entregues de 'Mad Max'.
El festival ha assenyalat que van ser productes pensats per al mercat internacional, que en alguns territoris van assolir un enorme èxit comercial, dirigits per veterans del cinema de gènere italià com Enzo G. Castellari ('1990, Los guerreros del Bronx', 'Los nuevos bárbaros'), Joe D'Amato ('Bronx lucha final'), Sergio Martino ('2019, tras la caída de Nueva York'), Lucio Fulci ('Roma año 2072: Los gladiadores') o Luigi Cozzi ('Contaminación: Alien invade la Tierra').
Llibre oficial del Sitges 2019
'Apocalypse Domani.
La década dorada de la exploitation italiana de ciencia-ficción (1977-1990)' és el títol del llibre oficial del Sitges 2019 que, sota la coordinació d'Ángel Sala, veurà la llum el proper mes d'octubre.
Aquesta serà la segona col·laboració entre el Festival i Editorial Hermenaute, després de la publicació l'any passat de l'assaig 'Michele Soavi.
Cineasta de lo macabro'.
El llibre analitza el fenomen de 'l'exploitation italiana' des de la perspectiva del gènere de la ciència ficció, repassant els seus precedents, els seus continguts i l'impacte que van suscitar aquest tipus de produccions.
Pel que fa al cartell que s'ha donat a conèixer aquest dimecres, Sala ha recalcat que inclou tots els elements de la saga de 'Mad Max' i a aquest tipus de cinema on hi apareixen cotxes, el desert, l'apocalipsi i la destrucció.
"El cartell connecta amb el món de 'Mad Max' i el cinema 'exploitation' italià".
El Festival de cinema de Sitges ha creat Fantastic 7, conjuntament amb el Marché du Film del Festival de Cannes i el fundador de Blood Window, Bernardo Bergeret.
Com ha recalcat el certamen, es tracta d'un fòrum destinat a fomentar el talent dins de la indústria del gènere i afavorir la seva connexió amb socis comercials potencials.
Fantastic 7 va celebrar la seva primera edició a la passada edició del Festival de Cannes.
La sessió, apadrinada pel director J.A. Bayona, va aplegar set festivals internacionals: Bucheon International Fantastic Film Festival (Corea del Sud), el Cairo International Film Festival (Egipte), el Festival Internacional de Guadalajara (Mèxic), l'International Film Festival & Awards de Macao (Xina), el South by Southwest d'Austin (Estats Units), el Festival de Toronto (Canadà) i el Sitges – Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya.
Per altra banda, Taboo'ks és una iniciativa del Festival de Sitges que acosta la literatura i el cinema fantàstic.
El programa, que obrirà el període de presentació de candidatures la primera setmana de juny, selecciona d'entre tots els projectes rebuts quatre obres (novel·la, teatre o novel·la gràfica) i un study-case d'un projecte en vies d'adaptació per presentar-los als productors assistents al Festival, amb la finalitat de promoure els acords d'adaptació d'obres literàries a projectes audiovisuals.

Response: El Festival de Sitges 2019 se celebrarà del 3 al 13 d'octubre i commemorarà els 40 anys de "Mad Max".


Instruction: Escriu una frase que expliqui la idea principal d'aquest text:

Context:
Durant cinc anys va semblar que no hi havia límit per a Donald Trump.
Ni la seva base social minvava, ni l’oposició demòcrata trobava mecanismes per a frenar-lo.
Ho van intentar amb un primer impeachment, o procés de destitució, per a condemnar-lo per abús de poder i obstrucció al congrés.
Però va sortir-ne no tan sols absolt sinó probablement reforçat.
Quan faltaven dues setmanes perquè el seu successor, Joe Biden, fos investit president, tot va canviar de sobte.
Centenars de seguidors seus van mirar d’assaltar el Capitoli dels Estats Units, a Washington D.C., per impedir que el congrés ratifiqués la victòria de Biden –i la derrota de Trump, per tant.
Les imatges van congelar l’alè dels Estats Units: cinc morts i la seu de la democràcia del país, tan sacralitzada en el seu imaginari popular, profanada.
I això sí que va semblar un límit.
A poc a poc es va anar evidenciant que l’assalt al Capitoli havia originat un sisme dins el Partit Republicà, que havia dut Trump a la presidència.
Deu representants republicans van donar el vist-i-plau perquè s’engegués un segon impeachment contra Trump, el suport més gran de la història de membres del mateix partit del president a la seva destitució.
I per uns instants, va semblar que els republicans es llançarien a la piscina i escenificarien una ruptura amb Trump per renovar-se durant els quatre anys vinents.
El cap de la majoria republicana, el senador Mitch McConnell, fidel aliat de Trump durant el seu mandat, fins i tot va arribar a especular amb la possibilitat d’accelerar el procés com mai en la història, amb una sessió congressual d’emergència, de manera que Trump pogués ser expulsat abans de la investidura de Biden.
D’aquí ve, sembla, aquest procés d’impeachment, el primer que es fa contra un president que ja no ocupa el càrrec.
Si hi ha els disset senadors republicans necessaris perquè la condemna a Trump reïxi, s’interpretarà com un missatge: el Partit Republicà, dominat per Trump fins ara, vol un trencament amb els darrers quatre anys.
Però el judici tot just comença.
És un procés legal pensat per jutjar un càrrec públic de rang federal.
La constitució nord-americana estableix que el poder legislatiu pot emprendre el procés quan hi ha indicis de “traïció, suborn o més alts crims i males praxis”.
El procés té dues fases.
En la primera, la cambra de representants acusa el càrrec.
En la segona, que avui comença, el senat el jutja.
En cas que els senadors el declarin culpable, l’acusat perd el càrrec.
Només tres presidents han passat per un impeachment: Andrew Johnson, el 1868, Bill Clinton, el 1999, i ja Donald Trump, el 2019.
Trump, per tant, serà el primer president a ser jutjat dues vegades.
Però cap dels judicis a presidents fets fins ara no va tenir èxit.
Richard Nixon va dimitir abans de ser processat, preveient una sentència desfavorable.
Aquesta vegada, els congressistes l’acusen d’incitació a la insurrecció, arran de l’assalt dels seus seguidors al Capitoli.
La prova principal és el discurs de l’acte que el qui era president va fer a pocs metres de l’edifici, i que els congressistes consideren que va instigar la gent a l’atac.
En el discurs, Trump va clamar contra la confirmació de la victòria del demòcrata Joe Biden, adduint sense proves que hi havia hagut frau electoral.
Els fets van deixar cinc morts, entre els quals un policia.
Encara no se sap quant durarà l’impeachment, però es calcula que una setmana, si fa no fa.
La major part del procés consistirà en l’exposició de proves per l’equip de demòcrates seleccionats per a dirigir l’acusació, i els arguments de la defensa, un equip d’advocats personals de Donald Trump.
Perquè l‘impeachment prosperi cal que dos terços del senat votin a favor de condemnar Trump del càrrec que se l’acusa.
En el procés de fa dos anys, això semblava inviable de totes passades: els demòcrates no tenien ni tan sols majoria a la cambra.
Però ara tots dos partits tenen cinquanta senadors.
Cal que els demòcrates convencin disset senadors republicans.
Tres, si més no, ja s’han manifestat a favor de condemnar Trump, però la majoria han dit que s’esperaran que hagi acabat l’exposició de proves.
Si Trump fos condemnat, la conseqüència més habitual dels impeachments, la destitució, no tindria efecte, perquè Trump ja no és president.
Però permetria de votar una possible inhabilitació perquè l’ex-president no pugui tornar a presentar-se d’ací a quatre anys, com ha especulat que faria.
Per a això només caldria majoria simple.
Gràcies al vot de desempat de què gaudeix la presidenta del senat, la vice-presidenta, Kamala Harris, els demòcrates podrien aprovar-ho fàcilment.

Response: Deu representants republicans van donar el vistiplau perquè s’engegués un segon impeachment contra Trump després de l'assalt al Capitoli.


Instruction: Escriu-me una frase que expliqui la idea principal del text següent:

Context:
El Govern va recaptar poc més de 18 milions i mig d'euros el 2016 a través de l'impost de pisos buits, gairebé 7 milions més que el 2015.
La consellera de Governació, Meritxell Borràs, ho ha anunciat aquest matí en una roda de premsa a la seu del Departament.
Borràs ha celebrat l'augment de la recaptació i ha avançat que el Govern utilitzarà aquests 18,5 milions a comprar 350 habitatges buits provinents d'execucions hipotecàries per ampliar el parc de lloguer social.
La consellera ha reconegut, però, que a Catalunya encara queden més de 44.400 domicilis desocupats.
L'impost de pisos buits, en vigor des de mitjans de 2015, grava els habitatges propietat d'una entitat financera o d'una societat immobiliària que estan buits des de fa més de dos anys.
Ara bé, la taxa no s'aplica a tot Catalunya: només ha entrat en vigor a 234 municipis, els que el Departament ha identificat com a especialment "vulnerables" en matèria d'habitatge.
L’augment de la recaptació s’explica, precisament, perquè s'ha ampliat el número de municipis afectats per l'impost: el 2015, quan la llei va entrar en vigor, només s’estenia a 74, però la norma es va modificar l’abril del 2016 per ampliar-la fins als 234 actuals.
Segons Borràs, l'any passat van haver d’abonar aquesta taxa 464 persones jurídiques per un total de 12.460 habitatges.
La consellera ha volgut remarcar, però, que no es tracta d’un impost amb "voluntat recaptatòria", sinó d'una eina que pretén reduir el nombre de pisos buits.
La titular de Governació ha recordat que la norma també contempla bonificacions per a les entitats que ofereixen contractes de lloguer social i ha celebrat que, gràcies a la llei, l'any passat se'n van signar més de 6.000, gairebé el doble que el 2015.
"La llei de l'impost de pisos buits està aconseguint el que volíem: ajudar les famílies a accedir a un lloguer assequible", s’ha felicitat Borràs.
Un parc públic d’habitatge encara insuficient
En aquest sentit, la consellera ha recordat que el parc públic d’habitatge ja supera els 27.000 immobles, un 14% més que el 2012.
Borràs ha reconegut que aquesta xifra "queda lluny del que necessita el país" i ha subratllat que l'objectiu del seu Departament és assolir els nivells de parc d'habitatge públic "de les societats més avançades".
Ara bé, la consellera també ha remarcat que el Govern no té marge pressupostari per comprar més habitatges, tot i que sí que ha exercit com a mediador per facilitar l'accés al mercat dels ajuntaments o les entitats socials.
El 2016, per exemple, va facilitar la compra de 257 pisos per part d'aquestes institucions.
Borràs ha fet una crida a col·laborar per ampliar un parc públic que ha reconegut "insuficient".
Ha demanat a les administracions municipals i també a les entitats socials que treballen en aquest àmbit que sumin esforços per trobar "nous instruments que ens permetin augmentar la recaptació".
L'objectiu final?
Disposar de més recursos per continuar adquirint pisos buits que es puguin destinar a lloguer social.
"L'habitatge és una qüestió de país que podem abordar des d’un govern, però que cal que afrontem totes les administracions", ha insistit Borràs.
Un dard per al govern espanyol
La consellera de Governació tampoc s'ha estalviat les crítiques al govern espanyol, que l'any 2015 va presentar un recurs al Tribunal Constitucional contra la llei de l'impost de pisos buits.
Els magistrats van aixecar la suspensió cautelar contra la norma, però el seu futur encara continua pendent de la decisió que acabin prenent.
"Si fos pel govern de l'Estat, ara no estaríem fent aquesta roda de premsa perquè no hauríem pogut recaptar res", ha denunciat Borràs, que ha acusat l'executiu del PP d'anar "contra els ciutadans de Catalunya".
"L'Estat no fa res en matèria d'habitatge, però recorre les lleis catalanes.
Si fos per ells, aquests 18 milions estarien en mans dels grans propietaris i no en mans de la Generalitat", ha asseverat la consellera.

Response: El govern recapta 18,5 MEUR amb l'impost d'habitatges buits, que es destinaran a comprar 350 pisos per a ús social.


Instruction: Escriu-me una frase que expliqui la idea principal del text següent:

Context:
Aquest dijous al matí està previst que arribi el Coro Safari, un cor infantil format per 28 nens d'entre 8 i 14 anys procedents d'una escola-orfenat d'Uganda.
Ho faran acompanyats de la directora del centre, Mama Deborah, i dels membres de la fundació Nzuri Daima amb seu a Sant Joan les Fonts (Garrotxa) que han fet realitat aquest projecte solidari.
Els joves intèrprets faran gira per Catalunya -a diferents festivals com ara el Clownia de Sant Joan les Abadesses o el Festival de Cors Joves de Granollers- per presentar el seu disc 'Joy's Miracle' amb cançons en català, castellà, anglès, francès i la seva llengua materna, el luanda.
La seva primera parada a Catalunya és l'abadia de Montserrat, on hi ha prevista una trobada amb els escolans del monestir.
S'ha obert una campanya de micromecenatge perquè empreses i particulars els ajudin a millorar les condicions d'aquests infants i se'ls garanteixi l'educació.
Dels 270 nens que tenen a l'escola, només 80 estan apadrinats.
Després de molts mesos de preparatius i de tot tipus d'entrebancs burocràtics, el Coro Safari arribarà a Catalunya aquest dijous per començar la seva gira.
Vénen després de passar uns dies a Madrid on han actuat en diferents espais.
La primera parada serà l'abadia de Montserrat, on hi ha previst que intercanviïn experiències amb els escolans del monestir i que cantin per a ells.
La gira per terres catalanes continuarà a La Roca del Vallès (Vallès Oriental) el 27 de maig a les nou de la nit a l'Auditori Centre Cultural la Roca.
En total, hi ha previstes més de quinze actuacions del Coro Safari, com ara al Festivalot de Girona, el Clownia Festival de Sant Joan de les Abadesses o el Festival de Cors Joves de Granollers, entre d'altres.
S'han programat fins a mitjans de juliol i els permetrà visitar poblacions com ara Girona, Olot, Figueres, Roses o Barcelona.
L'objectiu final d'aquesta gira solidària, que compta amb el suport de diferents col·lectius i entitats, és recollir fons per poder millorar les instal·lacions bàsiques de l'escola-orfenat a Entebbe (Uganda) dels 270 nens que hi ha actualment a i garantir la seva escolarització.
Actualment només una vuitantena tenen padrins.
"Com que creiem que l'educació és la manera que puguin tenir un futur millor, quants més padrins millor", afirma Loli Rubio, membre de la fundació.
Un disc amb música que "cura" les ferides
"Quan un nen canta, es toquen molts cors".
Ho afirma la directora del centre i del cor, Mama Deborah, que des de sempre ha utilitzat la música per "curar" les ferides emocionals produïdes per situacions com ara abandonaments, abusos, violència o pobresa extrema que han patit els seus alumnes.
La Fundació Nzuri Daima, que porta anys treballant perquè aquest centre pugui continuar amb les millors condicions possibles, va animar-los a crear el Coro Safari.
La paraula 'safari' en swahili, la llengua oficial de tota l'Àfrica de l'est, significa 'viatge'.
La idea de la gira solidària, segons els seus impulsors, és demostrar que "els nens de qualsevol lloc del món són nens i que, amb més similituds que diferències, només les circumstàncies polítiques, econòmiques i socials els distancien".
I la música és una gran plataforma per fer arribar la seva alegria i les ganes de cantar i ballar.
El disc, titulat 'Joy's Miracle', inclou temes en català – 'Sense tu' de Teràpia de Shock i 'Quan tot s'enlaira' de Txarango-, en castellà –'Looking for Paradise' d'Alejandro Sanza, que també dóna suport al projecte- anglès, francès i també amb la seva llengua materna, el luanda.
A més a més, una de les membres del cor, la Joy, composa cançons des que tenia 7 anys.
Una campanya de micromecenatge
De forma paral·lela, s'ha posat en marxa una campanya de micromecenatge perquè empreses i particulars donin suport a aquesta gira solidària, ja sigui per fer aportacions econòmiques com també col·laboracions amb el lliurament de material de roba, oferiment d'espais on actuar o transport dels nens.
De moment han recollit 16.304 euros però voldrien arribar als 21.000 euros per poder cobrir les despeses de la gira.
El web és corosafari.org/crowdfunding
Nzuri Daima és una organització amb seu a Sant Joan les Fonts (Garrotxa) que des de l'any 1999 realitza projectes de cooperació i voluntariat arreu del món, en països com Uganda, Tanzània, o Índia, Perú, Equador, entre molts altres.
Estan destinats sobretot als infants, a les dones i a les persones grans.
A més, porta a terme tasques de sensibilització i conscienciació a l'estat espanyol.

Response: El cor infantil ugandès Safari arriba aquest dijous a Catalunya i inicia a Girona la seva primera gira europea.


Instruction: Escriu-me una frase que expliqui la idea principal del text següent:

Context:
El 03473, primer premi de la Grossa de Cap d'Any Foto: Jordi Borràs
El número 03473 ha estat el guanyador del primer premi del sorteig de la Grossa de Cap d'Any, la nova loteria gestionada per la Generalitat, que en la seva primera edició ha dut la sort a Lliçà d'Amunt (Vallès Oriental), on s'han venut 30 dècims en un establiment de la cadena Bon Preu.
El segon premi ha estat per al 77879, venut a l'Escala (Alt Empordà) i Tarragona, mentre que el tercer premi ha correspost al 88297 i s'ha venut a Cardona (Bages) i Barcelona.
El primer premi, venut al supermercat Esclat, al número 142 de la carretera de Caldes a la localitat de Lliçà d'Amunt, està dotat amb 100.000 euros, és a dir, 20.000 euros per cada euro jugat.
Se n'ha venut una sèrie de trenta dècims, mentre que els altres trenta, no han estat consignats, segons ha informat la directora general de Jocs i Tributs, Elsa Artadi.
Pel que fa a les aproximacions, els apostants que tinguin els números anterior i posterior al 03.473 rebran 10.000 euros, és a dir, 2.000 per cada euro jugat.
Els que hagin encertat les dues últimes xifres d'aquest primer premi de la Grossa de Cap d'Any cobraran 5 euros, si són les tres últimes xifres el premi serà de 50 euros i si coincideixen les darreres quatre, 2.500 euros.
Pel que fa al segon premi, el 77.879, s'ha repartit a parts iguals entre la Botiga del Cafè de Tarragona i una estació de servei de l'Escala.
Aquest segon premi deixa 32.500 € per bitllet.
Montserrat Almazan, encarregada de la Botiga del Cafè de Tarragona, no ha amagat la seva alegria per haver venut una part del premi, segons informa NotíciesTarragona.cat.
Pel que fa les aproximacions, els apostants que hagin encertat les dues últimes xifres obtindran un premi de 15 euros, si són les tres últimes xifres el premi serà de 150 euros i si coincideixen les darreres quatre, 1.500 euros.
Per als números immediatament anteriors i posteriors al 77.879, els premis pugen fins a 3.250 euros per a cada una de les butlletes.
Finalment, el tercer premi de la Grossa de Cap d'Any és el 88.297 i ha caigut a Barcelona i Cardona.
En concret, de la sèrie 1 a la 30 s'ha venut en un estanc del carrer Pere del Miracle, número 57; i de la 31 a la 60 al Gremi de Llibreters de Barcelona i Catalunya, al carrer Mallorca, número 272.
El tercer premi de la Grossa de Cap d'Any està valorat amb 15.000 euros, és a dir, 3.000 euros per cada euro jugat.
Pel que fa les aproximacions, els apostants que hagin encertat les dues últimes xifres obtindran un premi de 10 euros, si són les tres últimes xifres el premi serà de 50 euros i si coincideixen les darreres quatre, 500 euros.
Per als números immediatament anteriors i posteriors al 88.297, els premis pugen fins a 1.500 euros per a cada una de les butlletes.
Una loteria viable
La Sala Gran del Teatre Nacional de Catalunya, plena de gom a gom, ha acollit aquest dimarts al matí la celebració del sorteig, presentat per Helena García Melero i Xavier Graset i que ha comptat amb l'assistència dels consellers Mas-Colell, Puig i Munté.
La gala ha anat precedida de molta expectació i il·lusió, un cop la Grossa de Cap d'Any ha assolit el repte de demostrar que es tracta d'una loteria viable després de vendre més de 25 milions d'euros dels 30 previstos.
De fet, la venda supera el 80% de l'emissió mentre que, a tall d'exemple, el sorteig de Nadal de Lotería y Apuestas del Estado ha superat just el 70% enguany.
Els dos presentadors de la gala, Helena García Melero i Xavier Graset Foto: Jordi Borràs

Response: El primer premi de la Grossa de Cap d'Any és el 03473 i s'ha venut a Lliçà d'Amunt.