Instruction: Qui és el protagonista de la pel·lícula?

Context: Aquesta pel·lícula ens explica la vida d'Amir, un jove escriptor afgà, que recorda la seva infantesa a partir d'una trucada del soci del seu pare, i la relació que tenia amb qui va ser el seu millor amic, Hassan, fill del seu servent. Recorda com feien volar la cometa que va rebre Hassan pel seu aniversari, com s'ho passaven bé i, en contraposició, com es van anar separant progressivament a causa de la marginació dels hazara, ètnia d'en Hassan, i dels abusos que sofria per aquest motiu. A partir d'aquesta separació, Amir va començar a odiar a qui havia estat el seu amic, fins al punt que el servent es veié amb l'obligació de marxar amb en Hassan, en contra de l'opinió del Baba, el pare d'Amir. Ells dos, arran de la invasió comunista del seu país es van veure obligats a abandonar-ho tot i marxar als Estats Units, a Califòrnia, on ambdós van formar una nova vida.\n,  A Califòrnia va estar treballant al mercat amb el seu pare, on va conèixer qui havia de ser el seu sogre, el general Taheri. La seva filla Soraya va fascinar ràpidament Amir, pel que, després de conèixer-se millor, es van acabar casant. El seu matrimoni va ser el principal factor explotador de la faceta escriptora d'Amir, ja que aquest era el seu somni d'infantesa, només valorat pel soci del seu pare, Rahim Khan. Poc més tard, el pare d'Amir morí per un càncer de pulmons.\n,  Ja en el present, quan Amir rep la trucada de Rahim Khan, aquest últim li demana que el vagi a veure a Pakistan, on li explica el passat immediat i el present de la seva terra, Afganistan, d'ençà que tant Amir com el seu pare van marxar. Així, Amir és assabentat de fets reveladors: Hassan era el seu germà, ja que el seu pare mantenia relacions amb la dona del seu servent; Afganistan estava sota domini talibà, un grup radical islamista; i Hassan era actualment mort, i el seu fill era presoner dels talibans. És així com Amir decideix rescatar-lo.\n,  Amb penes i treballs aconsegueix entrar al país, arruïnat i destrossat, però és capaç d'arribar a la base dels talibans i trobar Sohrab, el fill de Hassan, esclau d'un vell conegut, Assif, qui en la seva joventut havia violat Hassan, igual que ho feia en aquell moment amb el seu fill, Sohrab. Després de lluitar Amir amb Assif, i gràcies a l'ajuda de Sohrab, aquest últim i Amir escapen del país per a tornar als Estats Units.\n,  Sohrab, al principi, sent por que Assif el busqui per a tornar-lo a abusar sexualment, però amb el temps, i sobretot fent volar cometes, agafa confiança mútua amb el matrimoni format per Amir i Soraya, que l'adopta com si fos el seu fill.\n

Response: Amir.


Instruction: On és en John Wilson?

Context: En la seva segona visita a la República Dominicana, John Wilson, apoderat d'una empresa estatunidenca que planeja construir-hi un hotel, compra al govern una illa tropical que, sense que ell ho sàpiga, du una maledicció vudú. A la nit, té relacions sexuals a l'habitació de l'hotel amb dues prostitutes, a les quals acaba espantant esmentant l'Illa del Gat. Al vestíbul, però, es troba amb la Fiona, una socialité que acaba de deixar el seu ancià amant i el seu iot, i li fa un cunnilingus.\n,  L'endemà, Wilson contracta Larry O'Hara perquè el porti a ell i a la Fiona de viatge a l'illa. O'Hara li explica la llegenda que envolta l'illa sobre zombis dirigits per un gat negre. A la nit, Wilson, a la seva habitació amb la Fiona, de sobte sent la presència invisible d'algú.\n,  El grup navega cap a l'illa l'endemà, on són rebuts per Luna i un xaman que els adverteix que marxin, ja que l'illa és la llar dels zombis dels nadius morts.\n,  Le notti erotiche dei morti viventi es va rodar al mateix temps que Porno Holocaust amb el mateix repartiment. Ambdues pel·lícules involucren un grup d'estrangers que troben una illa, tenen relacions sexuals i després són assassinats un per un.\n,  Segons reconegué D'Amato en una entrevista: «Le notti erotiche dei morti viventi va ser un fiasco total. M'havia esforçat a barrejar els meus dos gèneres preferits, tendint més a la vessant eròtica en aquest cas, però la pel·lícula va ser rebutjada pel públic».\n,  El llibre Zombie Movies: The Ultimate Guide descriu la pel·lícula com «una de les pitjors, si no la pitjor pel·lícula italiana de zombis feta mai».\n

Response: A la República Dominicana.


Instruction: Com es diu la història?

Context: Els dotze d'Anglaterra és el nom donat a una història, meitat llegenda, meitat veritat, que és explicada per Fernão Veloso i que hauria succeït durant el regnat de Joan I de Portugal i que mostra una història típica de la conducta i el comportament de la cavalleria medieval. La història apareix en el Cant VI de  Os Lusíadas , Luís Vaz de Camões, considerada l'epopeia portuguesa per excel·lència, conclosa probablement el 1556, i publicada el 1572.,  Es tracta d'una història cavalleresca que succeeix a l'Europa medieval, que narra com dotze dames angleses de la més alta noblesa es van sentir ofeses per dotze nobles, també anglesos, que afirmaven que no eren dignes del nom de «dames», vista la vida que portaven, i desafiaven a qualsevol a defensar la seva honra amb la força de l'espasa.,  Les dames en qüestió es van veure en la necessitat de demanar ajuda a amics i parents, tots els quals es van negar a ajudar-les. Sense saber ja què fer, van decidir demanar ajuda i assessorament al Duc de Lancaster que havia lluitat amb els portuguesos contra el Regne de Castella i coneixia bé els portuguesos. Així que aquest els va indicar que dotze cavallers portuguesos eren capaços de defensar l'honor de les referides dames. Quan les dames es van assabentar del possible suport, cadascuna d'elles va escriure a cadascun dels dotze cavallers portuguesos i també al rei Joan I. Juntament amb les cartes també els va arribar la petició del Duc de Lancaster.,  Després de rebre les cartes escrites, tota la cort es va sentir ofesa, i atès que el poble portuguès era un poble cavallerós i defensor de l'honra, aviat van partir els Dotze cavallers cap Anglaterra. Onze d'ells van partir per mar, però el més valent de tots, Álvaro Gonçalves Coutinho, conegut com a  O Magriço  ( El demacrat ), va decidir seguir amb el seu cavall per terra per «conhecer terras i Águas Estranha, vàries gent i Leis i vàries Manha» [conèixer terres i aigües estranyes, diverses gents i lleis i diverses manyes], assegurant però, que estaria present a temps al lloc del repte.,  Resulta que quan va arribar el dia de torneig O Magriço no estava present, per a consternació dels seus companys que es van veure reduïts a ser onze genets contra els dotze cavallers d'Anglaterra. Les dames estaven vestides de negre, ja que al cap d'una hora tot es perdria. Però en l'últim moment i per a delit dels seus companys O Magriço va aparèixer i el seu combat va ser travat amb glòria per als portuguesos, que van guanyar l'enfrontament.,  Després d'acabades les conteses, els dotze cavallers van ser rebuts pel duc de Lancaster al seu palau, qui els va oferir moltes festes i honors com a prova d'estima i gratitud.,  Els noms d'aquests cavallers -de fet tretze en nombre- són coneguts i són tots personatges certificats històricament:,  La base històrica d'aquest relat és, possiblement, el fet que molts d'aquests cavallers, en la joventut, haurien peregrinat com cavallers errants per Europa, lluitant en diversos conflictes. Així ho diu el cronista Gomes Eanes de Zurara (1410-1474)

Response: Els dotze d'Anglaterra.


Instruction: Quins cognoms té la Mirna?

Context: Mirna Lacambra i Domènech (Sabadell, 7 de juny de 1933) és una soprano i promotora musical catalana.,  Va estudiar música al Conservatori Superior de Música del Liceu de Barcelona, on va cursar la carrera de piano, a més de solfeig, harmonia i estètica, i va obtenir el títols de professora de piano i cant. Al llarg dels estudis va obtenir màximes qualificacions. Va estudiar, també, repertori operístic i va començar a actuar al Gran Teatre del Liceu a partir de la temporada 1957-58.,  Al llarg de la seva dilatada carrera artística com a cantant, l'han dirigida prestigiosos mestres com Anton Guadagno, Uve Munt, Leopold Hager i Giorgio Sebastian, entre altres. Ha comptat amb directors d'escena de la talla de Felsestein, Jean Pierre Ponelle i Friedrich. Ha interpretat òpera a nombrosos escenaris d'Europa, els Estats Units i Amèrica del Sud.,  L'any 1982 va fundar l'Associació d'Amics de l'Òpera de Sabadell i quatre anys més tard, el 1986, abandonà la carrera musical per dedicar-se plenament a l'organització i direcció de les temporades d'òpera de Sabadell. Per mitjà d'aquesta associació, i amb col·laboració de la Generalitat de Catalunya, es va crear el circuit d'Òpera a Catalunya, que permet representar per diverses ciutats catalanes les diferents produccions operístiques produïdes a Sabadell.,  També ha patrocinat l'Orquestra Simfònica del Vallès i el Concurs Engenio Marco per a Joves Cantants, refundat en l'Escola d'Òpera Sabadellenca. El 2001 va rebre la Creu de Sant Jordi i, el 2006, la Medalla de la ciutat de Sabadell al mèrit cultural.

Response: Lacambra i Domènech.


Instruction: Qui protagonitza l’acció?

Context: Corbat sobre el llom del potent cavall cerdà rebrot d'Andalusia, l'hereu en Ramon de Montbrió, halo halo, feia via pel vell camí d'Oliveda a Vall-llosell. Tan capficat estava en desxifrar una carta que duia en la mà dreta, que semblava insensible als ruixats de foc que el sol naixent li enviava per darrera, dibuixant sa silueta blavosa, allargassada sobre la pols del camí ral. Les fiuixes regnes semblaven a punt d'escórrer's de sa mà esquerra i deixat anar per complet, s'anava balancejant al compàs de la marxa de la bèstia que, mossada d'aquí, a l'herba dels marges, pernada d'allà als tàbecs importuns que li picaven la panxa, marxava a ses lliures voluntats.,  Era un jove d'aire distingit i pagesívol, sapat i robust tant per naturalesa com per virtut d'exercicis gimnàstics continuats; de faccions més grandioses que boniques, un poc dures però regulars i banyades d'un tint de bonhomia que les feia atractívoles, contribuint-hi per molt una barbeta negra, moixina, verge de navaja, que li ombrejava boca i galtes. La característica de sa fesomia la donaven uns ulls grossos i somniadors que sovint semblaven divagar, mes en les negres profonditats dels quals s'hi concentrava en certs moments tota la fogositat d'una ànima ardent.,  Vestia un folgat trajo de campanya, de dril; ample barret dels dits de jipijapa i calçava alta bota amb esperons de reglament. Aparentava com uns vint-i-sis anys.,  Aquest jove, que pertanyia al número, massa escàs, per cert, d'hisendats que, duenyos d'una posició assegurada, aspiren a fer-se homes per se, al revés de tants altres que, en fires i festes majors, passegen sa nul·litat i malbaraten el que res els ha costat de guanyar, havia perdut sos pares des de la infantesa, quedant al cuidado de son oncle patern mossèn Joan (que sol·licità substitució interina per a sa parròquia de Vall de Pedres, a l'objecte de posar en ordre el patrimoni, un poc necessitat d'ell, per diferentes causes) i d'una tia materna, dona excel·lent, mes de poca significació, que encara avui portava el pòndol del govern interior de la casa.,  Mossèn Joan dotà a son nebot d'un fons de sòlida educació cristiana; mes, un cop crescut, al tractar d'imbuir-li sos ideals respecte a la carrera que devia escollir, se trobà amb que el jove feia gala d'una pila d'idees pròpies (moltes d'elles en oposició amb les de son oncle) que sostenia amb una tossuderia propera a la impertinència. Amb la fanfarroneria pròpia del poc seny, començà a considerar a aquell com a home antiquat; i, com que ell estudiava en les darreres obres i fins fullejava algunes revistes científiques, d'aquí el creure-se-li superior, arribant fins a faltar-li alguna vegada al respecte, si no d'un modo ostensible, replicant-li, portant-li inconsideradament la contrària i fent poc cabal de ses consideracions y consells. Impossibilitat de seguir-lo en ses tomístiques disquisicions, i de parar-li el joc de sa argumentació escolàstica, en la qual era mossèn Joan un mestre consumat, acabava per treure serietat a les discussions en què sovint degeneraven ses converses, fent broma de sa ciència i saltant amb qualsevol estirabot, que no sempre aquell prenia bé.,  Aquesta independència de caràcter i fins desatenció del jove, causà profonda pena a son oncle, que alguns moments temé sèriament haver malograt el fruit de sos afanys. Son disgust augmentà quan li declarà rodonament que volia seguir la carrera d'enginyer, contra sa manifesta opinió. Allavors posà el patrimoni al cuidado d'un procurador de sa confiança i retornà a sa parròquia de Vall de Pedres, de la qual faltava de més de tretze anys.

Response: En Ramon de Montbrió.


Instruction: La narradora és jove?

Context: Ara, amb la perspectiva que em dóna l'edat, puc reconèixer que mai he tingut gaire èxit amb els nois. Sóc la gran de tres germanes i a elles, des de jovenetes, ja les rondava un xicot o altre, en canvi a mi…,  A casa, immersos com estem en el món de la vinya i el vi, sempre usem metàfores que hi fan referència. La Roser en temes amorosos és com un vi d'agulla: jove i amb bombolles que la fan saltar cap a una altra parella, que possiblement també li durarà poc. La Teresa ve a ser un gran reserva: fa temps que va trobar el seu home i la seva relació es va arrodonint amb el pas dels anys.,  Jo mentrestant encara somiava conèixer algú especial. La mare em deia que si no m'espavilava em quedaria sola i, en lloc de fer un bon vi, acabaria arrugada com una pansa. Llavors va aparèixer el Miquel. Amb ell he confirmat que esperar paga la pena. “No he arribat a pansir-me al cep, mama. Només m'han deixat sobremadurar per donar un bon vi dolç.”

Response: No.


Instruction: Tenim el relat al complet?

Context: No ens ha arribat la història sencera. No quedava bé. No encaixava amb el missatge global a donar en el llibre sagrat, i van voler-ho explicar amb la ciència. Però jo ho destaparé tot en honor a la veritat.,  Durant molt de temps hem cregut que Noè va construir una enorme arca. I és cert, va treballar de valent perquè en va fer no una sinó dues. La primera d'elles ja sabem quin passatge portava. A la segona hi van pujar els dinosaures, una parella de cada espècie. Al cap de pocs dies de navegació, una baralla entre els triceratops va acabar ocasionant una via d'aigua a l'embarcació i el pes que duia va contribuir al seu ràpid enfonsament. No va ser possible el rescat, només hi havia una altra nau surant en aquells mars infinits i anava ben plena.,  I aquesta és la veritable història sobre l'extinció dels dinosaures.

Response: No.


Instruction: En quin estat d’alerta està el País Valencià segons l’AEMET?

Context: El País Valencià està en avís de nivell màxim groc per ruixats i tempestes ocasionals, que avui poden ser localment fortes, segons la predicció d'Aemet. D'altra banda, el Centre de Coordinació d'Emergències ha decretat la preemergència per pluges nivell taronja al litoral nord de València. L'avís romandrà actiu al litoral nord d'Alacant, al nord i litoral de València i a l'interior sud de Castelló. Hi haurà intervals nuvolosos amb ruixats i tempestes ocasionals, localment fortes. Pel que fa a les temperatures, registraran pocs canvis excepte descensos locals de les temperatures diürnes a l'interior del País Valencià. Elx, Dénia i Oriola tindran una temperatura màxima de 28 graus i mínimes de 20, mentre que a Alacant els termòmetres oscil·laran entre els 27 i 21 graus. Tant Castelló com Vinaròs arribaran als 27 graus, amb mínimes de 19 i 16 graus, respectivament. La temperatura més fresca de la jornada serà la de Morella, on el mercuri pot baixar fins als vuit graus. Així mateix, en les màximes es mantindran entre els 26 i 24 graus. A Requena i Ontinyent, els termòmetres baixaran fins als 14 i 15 graus, respectivament. D'altra banda, a Castelló bufarà vent variable fluix amb intervals de nord-oest moderat al nord, tendint a component sud fluix; a la resta del territori, hi haurà vent de component aquest fluix, amb intervals de moderat en el litoral sud

Response: En avís de nivell màxim groc.


Instruction: Què esperava el matrimoni?

Context: Ja eren casats i ja anaven per família. En Costa ferrer, havent venut la ferreria a un noi d'en Pitxela que s'acabava de passar manescal, vivia content i satisfet a la torre, convertit en guarda del bestiar que criaven, cantussejant tot el sant dia de baix en baix, i deixant passar la vida reposadament, sense capficar-se d'altra cosa que de no tenir un instant la pipa buida i que a la carbassa que feia seguir sempre amb ell no hi manquessin mai dos travessos del ranci per a remullar la gola quan en sentís fretura.,  Amb el matrimoni, la Malena s'havia engruixit i es mostrava radiosa, vessant salut i sobreeixint de vida, mentre en Biel, sempre aqueferat, sempre a la seva, no pensava sinó en treballar, engrandir les terres que menava i augmentar el bestiar que tenia per estables i corrals. El cas era preparar un bon niu perquè els ocells que havien de venir no naixessin miserables.,  -S'ha de mirar sempre avant: ¿sabes, Malena?… Amb bona voluntat, no hi ha res de la terra que no s'aconsegueixi. Si avui som masovers, un altre dia tindrem també alguns claps de terra nostres, i porem dir als nostres fills: «-Veieu? Això varen afanyar-ho els vostres pares a còpia de suades i de treball. Serveu-ho i augmenteu-ho.»,  I, tapant avui un forat i demà un altre, va atiar-se desfent dels deutes que tenia amb l'amo fins a tenir pagades les eines de treball.,  I, un cop seves les eines, va anar perquè ho fos l'egua.,  I, un cop va ser amo de l'egua, va fer mans i mànegues per engruixir el nombre de bestiar.,  I així, sempre avant, varen passar els dies, varen passar les setmanes, varen passar els mesos, i els anys i tot.,  Però el fruit de benedicció que esperava el matrimoni no s'anunciava per cap senyal. Semblava que Déu, bo i menant-los per una ruta esplendorosa, es complagués a privar-los d'aquell do, d'aquella felicitat que ambicionaven.

Response: Fer una família.


Instruction: On està ambientat el film?

Context: L'argument gira al voltant del Madrid de la guerra del francès, però el tema principal és l'amor entre un deixeble de Francisco de Goya i una modisteta que es trenca per l'aparició d'una aristòcrata francesa enviada per Napoleó. Es barregen escenes de ficció amb escenes documentals de corrides de toros, com la primera goyesca del segle xx.\n,  Produïda per l'empresa que José Buchs tenia amb José Forns, que es va encarregar de compondre la música per a l'orquestra. També es van fer partitures per a piano i violí per a enviar a les projeccions de petites ciutats i pobles.\n,  La pel·lícula es va estrenar als cinemes Real Cinema i Príncipe Alfonso de Madrid, estreno al qual van acudir els reis d'Espanya. Va estar tres setmanes en cartell a Madrid i es va projectar a gairebé totes les ciutats grans del país. Es van fer nou còpies de la pel·lícula, cosa inaudita en aquella època a Espanya.\n,  La importància del film radica en la seva recuperació. Per a reconstruir-la es van utilitzar diversos materials positius incomplets i fonts extrafílmiques. La reconstrucció va ser duta a terme per Filmoteca Espanyola i la Universitat Complutense de Madrid, que es van unir per a formar un grup de treball.\n,  El material amb el qual es comptava era una còpia incompleta de 35 mm., fragments amb tintat i un contratip, tot això repartit entre Madrid i Saragossa. Va ser un gran èxit, per això quedava tan poc material. A més, va servir de gran ajuda la novel·lització de la pel·lícula, gràcies a la qual es van obtenir l'argument i fotogrames de la pel·lícula. També es van utilitzar fotografies obtingudes de la premsa.\n,  Es va tractar de reconstruir el metratge original de 87 minuts, però només es van arribar als 62. De la primera part a penes es conservaven alguns fotogrames, només hi havia 10 minuts dels 40 que durava, per la qual cosa es van reelaborar títols i rètols explicatius que es van intercalar amb fotogrames i fotografies que es tenien, deixant-los el temps suficient fins que es canviés d'escena.\n,  De la segona part es va conservar gairebé tot el material entre les diferents fonts, així que la principal labor va ser la col·locació i recomposició.\n,  Una vegada obtingut el positiu de la restauració, es va sotmetre a un tintat de les imatges tal com se solia fer en aquella època. Per a manipular el material es va utilitzar una positivadora òptica amb finestreta humida, que humitejava els positius en un líquid per a evitar que es trenquessin.\n,  Quant a la reconstrucció de la música, es va fer una partitura amb música de l'època, però no es va poder unir a la imatge, així que existeixen d'una banda la partitura i per un altre la restauració de les imatges.\n

Response: En el Madrid de la guerra del francès.


Instruction: Qui és la Maria Duran Febrer?

Context: Maria Duran Febrer (Manacor, 1953) és una jurista feminista especialitzada en drets de les dones. Des de 2019 és directora de l'Institut Balear de la Dona. També és vicepresidenta de l'Associació de Dones Juristes Themis, organització que va presidir de 1998 fins al 2002. De 2007 a 2011 va ser directora general de Responsabilitat Social del Govern Balear. Va ser corredactora de la primera Proposició de Llei Integral contra la violència de gènere presentada a l'Estat espanyol pel PSOE a principis de l'any 2000 i aprovada el 2004.,  Llicenciada en Dret i advocada en exercici des de 1985, es va especialitzar en dret de família i dret penal centrant-se des del primer moment en la defensa dels drets de les dones. Del 1991 al 1994 va ser delegada del Col·legi d'Advocats de Balears en el Partit Judicial de Manacor i va ser també cofundadora de la Secció de la Dona de Col·legi d'Advocats de Balears. De 1991 fins a 2007 ha estat també integrant de la Coordinadora Estatal de Dones Advocades.,  Des de 1994 és professora de Dret i Gènere als Seminaris de Pràctica Jurídica no discriminatòria organitzats per l'Associació de Dones Juristes Themis, i des de 1998 dels cursos organitzats pel Ministeri de Justícia sobre drets de les dones per a funcionaris judicials.,  El febrer de 1998 va assumir la presidència de l'Associació de Dones Juristes Themis, substituint a la seva fundadora, Alicia Herrera Rivera, presidència que va assumir fins el 2002. L'organització està formada per advocades, procuradores, magistrades i secretàries judicials que tenen com a objectiu promoure la igualtat en el món de la justícia, especialment a l'hora d'abordar assumptes que afecten les dones. Dues dècades després, Duran es manté vinculada a l'associació i el 2018 ocupà una de les vicepresidències.,  De 2001 a 2005 va formar part de la junta directiva de l'Associació Europea de Dones Advocades (European Women Lawyers Association, EWLA). Des de la seva creació el 2017 forma part de el Consell Assessor per a les polítiques d'igualtat del PSOE. També és membre de la comissió del Ministeri de Justícia per a la Incorporació de la perspectiva de gènere en la Llei d'enjudiciament criminal.,  Maria Duran és una de les juristes pioneres en la lluita contra la violència cap a les dones en l'àmbit de la justícia. Des dels seus inicis com a advocada a principis dels anys 1980 ha portat més de 10.000 casos. De 1999 a novembre 2000 va ser coordinadora del projecte europeu Daphne «Protegir» en matèria de violència contra les dones i infància i va ser corredactora de la Primera Proposició de Llei Integral contra la violència de gènere presentada el 2000 pel Grup Parlamentari del PSOE i finalment aprovada el 2004.,  Duran considera que la Llei Integral contra la Violència de Gènere que no ha tingut prou desenvolupament i qüestiona que s'hi hagi invertit el mínim. Ha format part del grup de persones expertes del Ministeri d'Igualtat que va elaborar la Llei orgànica de salut sexual i reproductiva i interrupció voluntària de l'embaràs, i ha estat redactora dels esborranys de lleis d'igualtat de dones i homes de diverses comunitats autònomes.,  És coautora dels llibres:

Response: És una jurista feminista especialitzada en drets de les dones.


Instruction: Què era Tricca?

Context: Tricca (en grec antic Τρίκκη o Τρίκκα) era una antiga ciutat de Tessàlia al districte d'Hestieòtide, a la riba esquerra del riu Peneu i a la vora d'un petit riu de nom Leteu, segons Estrabó.,  Es deia que el nom de la ciutat derivava de Trica, una filla de Peneu. Homer menciona la ciutat al \Catàleg de les naus\ a la Ilíada, i diu que n'eren reis Macàon i Podaliri, fills d'Asclepi, que van dirigir un contingent d'habitants de la ciutat a la guerra de Troia. Tricca tenia un temple dedicat a Asclepi que era considerat el més antic i famós de tots els temples d'aquest déu. Sembla que el temple, a més e sacerdots, tenia metges al seu servei.,  Després de la mort d'Alexandre el Gran un edicte de Polispercó i altres generals va permetre el retorn dels exiliats a les distintes ciutats gregues, però els de Tricca i la veïna Farcadon en van ser exclosos per una raó que no es coneix, segons diu Diodor de Sicília. Quan Filip V de Macedònia, va ser derrotat a Aous a la Segona Guerra Macedònica, es va retirar a Tricca. També mencionen aquesta ciutat Plini el Vell i Claudi Ptolemeu.,  L'historiador Procopi anomena a la ciutat Tticattus (Τρικάττους) i diu que va ser restaurada per Justinià I, però el geògraf Hièrocles encara l'anomena Tricca al segle VI. Al segle xii ja portava el seu nom modern, Trikala, avui una de les grans ciutats d'aquesta part de Grècia.,  Es conserven encara algunes restes de la ciutadella dalt d'un turó, molt disperses i poc identificables per estar construïdes amb maçoneria.

Response: Una antiga ciutat de Tessàlia.


Instruction: Qui era Potrimpus?

Context: Potrimpus (també escrit: Potrimpo, Autrimpo, Natrimpe) era una divinitat de la mitologia prussiana, amb poders sobre el mar, la terra i la collita. Era part de la tríada dels déus principals venerats pels antics prussians. La major part del què se'n sap sobre ell procedeix de fonts poc fiables del segle xvi.,  La primera vegada que és esmentat, sota el nom de Natrimpe és un memoràndum del 1418 anomenat Collatio Espiscopi Varmiensis, enviat pel bisbe de Vàrmia al papa Martí V. Aquest document recorda al papa que els cavallers de l'Orde Teutònic reeixiren en la cristianització dels prussians pagans, que anteriorment veneraven uns dimonis anomenats Perkūnas, Potrimpus i Patollo. El cronista Simon Grunau assegurava que Potrimpus era el déu amb poders sobre els cereals i que, juntament amb el déu del tro, Perkūnas, i el déu dels morts, Peckols, formaven una tríada. Estava representat en la bandera del rei Widewutis amb la forma d'un home jove i alegre que portava una corona feta amb espigues de cereal. Grunau també deia que, per venerar-lo, donaven llet a unes serps (una coincidència amb el Žaltys de la mitologia lituana) que eren les seves criatures. En El llibre de Sudòvia, escrit vers els anys 1520–1530, s'esmenta Potrimpus com a déu dels corrents d'aigua i Autrimpus com a déu dels mars. En un altre llibre titulat Constitutiones Synodales, que tracta sobre cerimònies religioses, publicat el 1530, es relaciona Potrimpus amb el déu romà Pòl·lux i Autrimpus amb Càstor i Neptú.,  Autors posteriors copiaren les definicions d'aquests déus, sovint fusionant Potrimpus i Autrimpus en una sola deïtat de la terra i l'aigua. Segons Jan Sandecki Malecki, els prussians per venerar Potrimpus, vessaven cera calenta en aigua i predien el futur basats en les figures que la cera formava sobre l'aigua. Maciej Stryjkowski va escriure que hi havia un ídol de coure (una mena de serp žaltys retorçada) dedicat o representant Potrimpus en el temple de Romuva. Simonas Daukantas va descriure Potrimpus com a déu de la primavera, la felicitat, l'abundància, el ramat i la collita.,  Segons Kazimieras Būga, el seu nom deriva de l'arrel trimp-, que és la mateixa que forma part del verb lituà trempti («trepitjar fort»). Seguint aquest raonament, Vladimir Toporov creu que inicialment hi hagué un déu de la fertilitat anomenat Trimps, que més tard es dividí en dos déus. En estudis posteriors s'ha especulat que el seu nom podria estar relacionat amb un ritual de fertilitat que consistiria en trepitjar fort per foragitar els esperits malignes i despertar la terra en primavera.

Response: Una divinitat de la mitologia prussiana.


Instruction: Qui és la Maria Victòria Molins i Gomila?

Context: Maria Victòria Molins i Gomila (Barcelona, Catalunya, març del 1936) és una religiosa catalana membre de la Companyia de Santa Teresa de Jesús.,  Va néixer en una família benestant del barri de Bonanova de Barcelona i arran dels seus viatges a Nicaragua el 1981 va voler dedicar-se al voluntariat ajudant a persones en risc d'exclusió social, persones recluses, persones drogodependents, fent de mestra, etc. al barri del Raval de Barcelona.,  M. Victòria Molins explica que la seva mestra de carrer li ve de filla de la caritat Sor Genoveva Masip.,  Manté una postura crítica amb l'actual església catòlica defensant, per exemple, el matrimoni de capellans o demanant més presència de la dona a l'església.,  El seu llibre Alexia, experiencia de amor y dolor vivida por una adolescente, va inspirar el director Javier Fesser, que va portar el llibre a la pantalla gran amb la pel·lícula Camino.,  Des de l'abril de 2011 col·labora amb el portal d'actualitat religiosa CatalunyaReligió.cat amb l'espai anomenat La mística del carrer.,  El 6 de febrer de 2015 \com un reconeixement a la seva trajectòria professional i personal en el món de l'educació i la religió\, fou investida doctora honoris causa per la Universitat Ramon Llull a proposta de la Facultat d'Educació Social i Treball Social Pere Tarrés. Amb aquest reconeixement Molins es va convertir en la segona dona doctora honoris causa proposada per la FESTS Pere Tarrés-URL.,  El 16 de juliol de 2015 va ser la pregonera de la Festa Major del Raval, el seu barri. El mateix any va ser guardonada amb el 32è Premi Internacional Alfonso Comín pel seu compromís amb les persones més desfavorides i excloses.,  El 2017 va anar a les llistes de Junts per Catalunya per Barcelona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2017.

Response: És una religiosa catalana membre de la Companyia de Santa Teresa de Jesús.


Instruction: Qui era Androgeu?

Context: D'acord amb la mitologia grega, Androgeu (en grec antic Ἀνδρόγεως) va ser un príncep cretenc, fill de Minos i de Pasífae.,  Androgeu destacava en tots els jocs atlètics i va anar a Atenes a participar en els Jocs Panatenaics, organitzats per Egeu, que llavors era el rei, on va guanyar tots els seus rivals. Egeu, envejós, el va enviar a lluitar contra el toro de Marató, que devastava el país, però va morir lluitant amb la fera.,  Altres versions diuen que, un cop guanyades les competicions a Atenes, va anar cap a Tebes a participar en els jocs d'aquella ciutat. Pel camí, els rivals als que havia guanyat, li van parar una emboscada i el van assassinar. Qualsevol que fos l'explicació, quan la notícia arribà a Minos, el rei estava celebrant un sacrifici a l'illa de Paros. No va interrompre la cerimònia i va mostrar el seu dolor traient-se del cap la corona que portava, i va manar que les flautistes rituals aturessin la música. Aquest és l'origen, segons s'explica, del ritu especial que, a Paros, exclou del sacrifici ofert a les Gràcies, a les que Minos estava sacrificant, les corones de flors i la música de flauta.,  Un cop acabat el sacrifici, Minos va declarar la guerra a Atenes, organitzà una flota i va apoderar-se de Mègara, ciutat situada al golf Sarònic, que era la clau per accedir a la capital de l'Àtica. Va conquerir la ciutat gràcies a la traïció d'Escil·la, filla del rei Nisos. Després va posar rumb a Atenes, però la guerra es va perllongar, i Minos va demanar a Zeus que el vengés dels atenesos. La fam i la pesta van caure damunt la ciutat. Els atenesos van sacrificar diverses verges, sacrificis que no van tenir el resultat esperat. Van consultar l'oracle, que els hi va respondre que per acabar amb la plaga, havien de donar allò que els demanés el rei Minos. El rei va exigir que cada any els atenesos paguessin un tribut de set nois i set donzelles, desarmats, perquè servissin d'aliment al fill monstruós de Pasífae, el Minotaure. Més endavant, Teseu va alliberar la ciutat d'aquest tribut.,  Hi ha una tradició que diu que Androgeu va ser ressuscitat per Asclepi, potser per confusió amb Glauc, un germà seu, del que també es deia que l'havia ressuscitat Asclepi. Androgeu va tenir dos fills, Alceu i Estènel, que es van establir a Paros amb els seus oncles, els fills de Minos i de la nimfa Pària.,  Hi ha un altre Androgeu que menciona Virgili a L'Eneida. Era un cabdill aqueu, que va entrar a Troia dins del cavall, i que en l'assalt final de la ciutat va ser confós pels seus companys d'armes i mort juntament amb l'escamot que manava.

Response: Va ser un príncep cretenc, fill de Minos i Pasífae.


Instruction: Què ha acabat la narradora?

Context: Surto del darrer examen del curs. Què bé! Ja estic de vacances! Per a celebrar-ho anem tots els companys al bar de la facultat a fer unes birres.\nI ara, cap a casa a descansar. Caram… com s'ha posat a ploure tot d'una! Faig una corredissa fins la parada del bus, però tot i posar-me la carpeta al cap, acabo ben xopa.\nQuan pujo a l'autobús em quedo dreta al bell mig buscant inútilment un seient lliure. Veig que tothom em mira. Quan jo em miro, en descobreixo el motiu: la samarreta mullada se m'enganxa al cos de tal forma que sembla que no en porti. Socors!, penso posant-me vermella com un pebrot, i amb la carpeta intento tapar-me els pits. Quines ganes que arribi la meva parada!\nQuan només me'n falta una per baixar, un senyor que va cap a la porta de sortida, em dóna una targeta de visita tot saludant-me amb el cap. Sorpresa em miro la targeta mentre ell surt de l'autobús. Hi llegeixo:,

Response: El darrer examen del curs.


Instruction: Amb quin altre nom es pot anomenar Homa?

Context: Homa (persa: هما, pronunciat Homā, avèstic: Homāio), també Huma, és un ocell mític de llegendes i faules iranianes, i continua com a motiu comú en la poesia sufí i diwan. Tot i que hi ha moltes llegendes sobre la criatura, el comú a totes és que es diu que l'ocell no s'aixeca mai sinó que viu tota la seva vida volant de manera invisible per sobre de la terra.,  Hi ha nombroses interpretacions populars del nom, entre elles la del mestre sufí Inayat Khan, que va suposar que \en la paraula Huma, hu representa esperit, i la paraula mah prové de l'àrab 'Maʼa' ماء que vol dir aigua.\,  Es diu que l'ocell Homa no s'atura mai, viu tota la seva vida volant de manera invisible per sobre de la terra i no s'aixeca mai a terra (en algunes llegendes es diu que no té potes).,  En diverses variacions dels mites d'Homa, es diu que l'ocell és semblant al fènix, consumint-se al foc cada pocs centenars d'anys, només per ressorgir de les cendres. Es diu que l'ocell Homa té la naturalesa masculina i femenina en un sol cos (que recorda el Fenghuang xinès), cada naturalesa té una ala i una cama. Es considera que Homa és compassiu i un \ocell de la fortuna\ ja que es diu que la seva ombra (o tacte) és auspiciosa.,  En la tradició sufí, atrapar l'Homa està més enllà de la imaginació més salvatge, però veure'l o fins i tot una ombra segur que farà feliç per a la resta de la vida. També es creu que Homa no pot ser capturat amb vida, i la persona que mata un Homa morirà en quaranta dies.,  En la poesia otomana, la criatura sovint es coneix com un \ocell del paradís\; primerenques descripcions europees de l'espècie Paradisaeidae mostraven que els ocells no tenien ales ni potes, i es suposava que els ocells romanien amunt tota la seva vida.,  A l'obra mestra al·legòrica de Farid-ad-Din Attar El llenguatge dels ocells, un exemple eminent d'obres sufís a la literatura persa, l'ocell Homa és mostrat com un alumne que es nega a emprendre un viatge perquè aquesta empresa comprometria el privilegi de concedir la reialesa aquells a qui va sobrevolar. A la literatura iraniana, aquesta funció d'atorgament de la reialesa de l'ocell Homa s'identifica amb els monarques preislàmics i es troba davant dels corbs, que és una metàfora dels àrabs. La llegenda també apareix en l'art no sufí.,  La funció d'atorgament de la reialesa de l'ocell Homa reapareix a les històries índies de l'era mogol, en què es deia que l'ombra (o l'aterratge) de l'ocell Homa al cap o a l'espatlla d'una persona donava (o prediria) la reialesa. En conseqüència, es deia que les plomes que decoren els turbants dels reis eren plomatge de l'ocell Homa.,  El professor sufí Inayat Khan dóna a la llegenda de la reialesa concedida una dimensió espiritual: \El seu veritable significat és que quan els pensaments d'una persona evolucionen de tal manera que trenquen totes les limitacions, llavors es converteix en un rei. És la limitació del llenguatge que només pot descriure l'Altíssim com una cosa semblant a un rei.\,  L' ocell Huma simbolitza una altesa inabastable en la literatura popular turca. Algunes referències a la criatura també apareixen a la literatura sindhi, on, com en la tradició diwan, la criatura és retratada com a portadora de gran fortuna. Al Zafarnama de Guru Gobind Singh Ji, una carta adreçada a l'emperador mogol Aurangzeb es refereix a l'ocell Huma com un \ocell poderós i propici\.

Response: Amb el d'Huma.


Instruction: Quin any va néixer la María Seguí?

Context: María Seguí Gómez (Barcelona, 4 de setembre de 1967) va ser directora de la Direcció general de trànsit entre febrer de 2012 i juliol de 2016. Va substituir en el càrrec a Pere Navarro Olivella al febrer de 2012. El 22 de juliol de 2016 va dimitir del càrrec en veure's involucrada en un presumpte cas de corrupció que posteriorment es va demostrar fals.,  És llicenciada en Medicina i Cirurgia General per la Universitat de Barcelona, on posteriorment també va realitzar un màster en Salut Pública. Posseeix també màster i doctorat en Ciències en Política Sanitària per la Universitat Harvard, becada per l'Obra Social de la Fundació La Caixa.,  Va exercir de professora titular a la Universitat de Navarra, on presidia el European Center for Injury Prevention fins que a la fi de 2011 va ser nomenada directora general de Salut Pública, Drogodependència i Consum per la presidenta de Castella-la Manxa. Només uns mesos després, al febrer de 2012, és nomenada directora general de la Dirección General de Tráfico.,  El 19 de juliol de 2016 el Ministeri de l'Interior d'Espanya va iniciar una recerca sobre una assignació de fons a projectes de recerca que la DGT havia concedit a la Universitat de Saragossa, entitat on treballava el seu marit. L'assignació, amb una quantitat de 49.950 euros en un any, es va realitzar sense concurs públic per a projectes de recerca sobre el trànsit.,  Davant aquests fets, tres dies després va dimitir del seu càrrec. El Govern d'Espanya, per mitjà del seu portaveu Soraya Sáenz de Santamaría, va agrair el seu treball en la «important reducció de la sinistralitat». Les xifres oficials mostren el menor numero de morts fin ara durant el seu mandat (2012: 1903 morts; 2013: 1680 morts; 2014: 1688 morts; 2015: 1689 morts) en l'Anuari Oficial Estadistc de la Dirección General de Tráfico.,  El març de 2017 l'Oficina de Conflictes d'Interessos del Ministeri d'Hisenda va determinar que no existia infracció en l'adjudicació dels contractes citats al no existir constància que el seu marit es beneficiés d'ells, procedint a l'arxivament de l'expedient.

Response: El 1967.


Instruction: Com se sentia la protagonista?

Context: Estava molt contenta: marxàvem de viatge! La mama va dir que faríem excursions, acampada i navegaríem al mar. Un somni per a mi!,  Vam començar a caminar, passant per boscos, rius i muntanyes. Quan em cansava, el papa em portava a les espatlles.,  A la platja va ser fantàstic! Les onades, la sorra… A la barca tenia por, plorava perquè s'enfonsava i no sé nedar. Però el segon vaixell era millor.,  Ara fa setmanes que estem en tendes de campanya. Comença a fer fred i ja no em sembla divertit. Aquesta nit demanaré als pares si podem tornar a casa.

Response: Molt contenta.


Instruction: Entre quins anys va viure Concepció Callao?

Context: Concepció Callao Franqués[nts 1] (Barcelona, 23 de setembre de 1895 - Barcelona, 25 de desembre del 1959) fou una contralt catalana.,  Fou filla del músic Camil Callao i Guinovart i de Concepció Franqués. Va rebre les primeres nocions de música del seu pare i amb vuit anys ingressà a l'Escola Municipal de Música de Barcelona. Debutà a setze anys. Excel·lí en les interpretacions de les òperes de Richard Wagner, a Barcelona, València, Madrid i Lisboa. Cantà lieder i col·laborà en concerts simfònics i oratoris, destacant la seva participació el 1921 la Passió segons Sant Mateu, de Bach, juntament amb l'Orfeó Català.,  El 1919 intervingué en el Gran Teatre del Liceu de Barcelona, en l'estrena de La Morisca del compositor Jaume Pahissa i Jo, i del mateix compositor també hi estrenà  La Princesa Margarida. L'any 1928 cantà al Palau de la Música de Barcelona en l'estrena de l'obra El Giravolt de maig, d'Eduard Toldrà, amb el paper de l'hostalera. Durant la guerra civil espanyola va formar part de la companyia socialitzada d'òpera del Teatre Tívoli de Barcelona com a contralt.,  Va fer diverses gires per diferents països d'Amèrica Llatina i Portugal, interpretant diverses obres. En el Liceu, estrenà l'any 1945, La Creació, oratori compost pel Pare Massana, estrena en el qual també va intervenir el seu marit, el cantant Domènec Sánchez Parra.,  De les gravacions discogràfiques realitzades per Concepció Callao se'n conserven poques. Es pot citar una selecció de la sarsuela de Pablo Luna Los Calabreses, gravada al costat de Lluís Canalda, i diversos fragment de La canción del olvido, de Josep Serrano. Un cop retirada de l'escena, es va dedicar a l'ensenyament, impartint classes de música al Conservatori Municipal de Barcelona, pràcticament fins que va morir, el dia 25 de desembre de 1959, deixant marit i una filla, Josefina.

Response: Entre el 1895 i el 1959.


Instruction: On ha comprat l’obra el narrador?

Context: He comprat per internet un llibre sobre el duafle: característiques, vida en llibertat, cria i reproducció en captivitat. Sóc usuari del llibre electrònic però diuen que l'edició especial inclou un reportatge fotogràfic, així que m'he decantat pel paper en aquesta ocasió. L'espero avui.\nM'arriba a casa una caixa força gran. Estranyat l'obro i astorat veig que és un duafle!!  Es desperta, badalla i em mira amb el que podria ser un somriure.\nContacto amb la botiga per xat. Es disculpen per l'error. El puc tornar i m'enviaran el llibre. Bé.\nVaig a correus amb la mateixa caixa (he posat com he pogut el duafle dins un altre cop). Quan em toca, el treballador veu que la caixa es mou sola i no accepta el paquet. Contrariat, obro la caixa. El duafle em mira amb ulls expectants. Un home que estava esperant el seu torn em diu que si no el vull, ell se'l queda. El duafle em mira amb ulls tristos. L'enorme gos de l'home ensuma en direcció a la caixa i es llepa el nas. El duafle em mira amb ulls espantats…\nI així és com he acabat amb un duafle per mascota. Ja ens hem fet amics. He adaptat el meu pis per que hi pugui viure amb certa comoditat. Ara necessitaré el llibre per saber com cuidar-lo. Però aquest cop, per no córrer cap risc, el demanaré en format electrònic.

Response: Per internet.


Instruction: Com es descriu a si mateix el narrador?

Context: Si la Maria em veiés… amb el que li deia… i ara jo… Bé, ara em puc definir com un rodamón espacial, que només vol tornar a casa.,  El fet de viatjar sol en la missió XT304 no em suposava cap problema. Les sortides a l'espai estan des de fa temps molt automatitzades, però aquest cop calia intervenció humana en algunes tasques.,  És cert que hem d'estar en forma els astronautes, però una mica de peses i alguns exercicis concrets poden ser suficient. Això de còrrer no era per mi, sempre li havia dit a la Maria. Especialment quan tornava tota suada de fer 10 o 20 km. amb la colla de ‘runners'.,  Tot anava conforme els plans previstos: vaig arribar a l'estació espacial amb l'esperat carregament, vam poder fer la reparació, vam obtenir les mesures amb el nou sistema enregistrador que va quedar correctament instal·lat, i ja estava de tornada aproximant-me a les coordenades per descendre cap a la Terra. Va ser llavors quan va succeir,  I segur que n'he de treure un aprenentatge d'actituds: no riure del cansament dels altres fruit d'una activitat voluntària. Si volen còrrer fins donar la volta al món, endavant.,  Va fallar el generador principal. Sembla que una petita tanca de l'embalatge va quedar sense recollir, va colar-se a la ranura de fixació elèctrica i va fer saltar el sistema. Llavors vaig activar el generador d'emergència. De fet, vaig moure l'interruptor però no es va activar res. Cap resposta. Al centre de control no hi han trobat explicació ni solució. Sense els generadors actius no tinc prou energia per tornar a la Terra.,  Energia… tenir energia… com en tenen els que corren maratons: energia al cos per còrrer i al cap per seguir corrent…,  Llavors vaig pensar en l'equip per a fer exercicis que porten totes les naus tripulades i se'm va acudir la idea: jo seria el generador d'energia. Sempre hi ha una cinta de còrrer amb un senzill aparell connectat que s'il·lumina amb més o menys intensitat segons la velocitat de la cinta. Vaig canviar les connexions i, en lloc de fer aquests llums, l'energia s'anirà acumulant en una bateria, que alimentarà al generador.,  I aquí estic ara, esbufegant, corrent com no ho he fet mai. Dec portar ja l'equivalent a 10 maratons, o més!… Condemnat a còrrer i còrrer per arreplegar engrunes d'energia i poder tornar a casa algun dia… Què et sembla, Maria?

Response: Com un rodamón espacial.


Instruction: Què es proposaven els personatges?

Context: Volien construir un edifici gegantí, de proporcions bíbliques. Seria com una ciutat en vertical. Així, si queia un aiguat com els que baixen per les nostres rieres a la tardor arrossegant cotxes, ningú es mullaria ni un pèl. I començaren a construir.,  Els paletes es cagaven en tot (inclòs el Creador), perquè encara no hi havia ascensors i els tocava pujar a peu tot el material. Al no existir el Tribunal Suprem, no els castigaven per delicte d'odi i per això Déu decidí aplicar (mai millor dit) la justícia divina: va confondre el seu parlar dividint-lo, amb l'objectiu que deixessin de col·laborar i abandonessin l'obra.,  Llavors algú va ser més espavilat i es va afanyar a inventar la llengua de signes per seguir-se comunicant. No, els molts idiomes no van ser el motiu que va aturar el creixement de la torre. Va ser la revolta dels obrers protestant per les condicions laborals precàries organitzats en comitès de defensa dels rebentats, altrament anomenats CDR. Lluitaven i feien sentir la seva veu expressant el descontentament amb uns petits dibuixos -perquè tothom els entengués- sobre papirs que enganxaven a les parets: un braç mostrant el bíceps, una cara regalimant gotes de suor, una expressió d'ira… Sí, van crear les primeres emoticones!,  Bé, podria seguir explicant-vos anècdotes d'aquell temps i comprovaríeu que, a Babel, van ser uns avançats al seu temps.

Response: Construir un edifici gegantí.


Instruction: Les joves baixen?

Context: En tant les noies pugen; els nois ensopeguen, els joves callen i no troben les capsetes de cerilles, i el vell rondina.,  Però lo pitjor és que els que ja han vist el pessebre, baixant i no comptant amb els que pugen, ensopeguen a mitja escala.,  -Què no hi veu?- diu el que puja.,  -No, senyor; com que és fosc.,  -Vaya un fàstic! Llum!- I comença un coro general de: -Llum! llum! llum!,  -A on va, això!- diu una veu de dona, i a continuació la pregunta, sense resposta, de…,  -Què tens, Tresona?,  -Ai que m'enpenyen! -Esperi's, home: no vagi de pressa, que ja hi serà a temps. ¡Ai, que em trepitgen! -Atura't, que baixo!- I mil altres exclamacions, fins que un que ha reculat pica tres pics i es repeteix el chor general de: -llum! llum! llum!- que continua fins que surt una llumenera i una veu: la de la senyora de la casa, que crida admirada:,  -Ai, ai! Que han apagat la llàntia? Pugin poc a poquet, que l'escala és estreta.

Response: No, pugen.


Instruction: Què és Kalevipoeg?

Context: Kalevipoeg és l'epopeia nacional estoniana, escrita en versificació al·literativa. Està formada per 19.000 versos. Fou completada a la fi del segle xix a partir de relats tradicionals.,  Inspirat per l'èxit del Kalevala, Friedrich Robert Faehlmann (1798-1850) comença a compilar narracions populars estonianes, en alemany. Inacaba a la seva mort, el projecte és continuat en estonià per Friedrich Reinhold Kreutzwald (1803-1882). La primera versió (1853) del Kalevipoeg no va poder ser difosa per causa de la censura.,  Una segona versió actualitzada i ampliada serà difosa per parts del 1857 al 1861 en format bilingüe estonià-alemany. La tercera versió apareix en forma de llibre imprès a Kuopio en 1862.,  En 19.000 versos, repartits en 20 cants, relata les aventures de Kalev, de la seva esposa Linda i del seu fill Kalevipoeg, dotat d'una força sobrehumana.,  Al segon cant, Linda enterra el seu espòs, Kalev, i erigeix una sepultura que forma el pujol de Toompea a Tallinn. Inconsolable, les seves llàgrimes formen el Llac Ülemiste.,  Al final d'una vida carregada de gestes, Kalevipoeg mor, víctima d'una maledicció, però ressuscita per acció dels déus. És encarregat de vigilar les portes de l'Infern, per impedir al Diable que en surti.

Response: L'epopeia nacional estoniana.


Instruction: Què són les Keres?

Context: Les Keres (en grec antic Κῆρες i en singular Ker Κήρ), són uns esperits que juguen un paper important a la Ilíada. Quan es presenten escenes de batalla o violentes són generalment la imatge del Destí, que recull l'ànima de cada heroi en el moment de la seva mort. Comunament es representen com uns éssers alats, de color negre, que tenen unes grans dents blanques i horribles i unes ungles llargues i esmolades. Esquincen els cadàvers i beuen la sang dels morts i dels ferits. Porten una capa tacada de sang humana. Però no són només rapinyaires al camp de batalla. Homer les presenta de vegades com a Fats que conviuen amb cada ésser humà, que personifiquen la seva manera de morir i també la forma de vida que l'espera. Aquil·les pot escollir entre dues Keres: una que li pot donar una vida llarga a la seva pàtria, lluny de la guerra i de la glòria i una altra, la que va escollir, que li donarà davant de Troia una fama immortal a costa d'una mort prematura. Zeus posa en una balança les keres d'Aquil·les i les d'Hèctor en presència dels déus, per saber qui dels dos morirà en el combat que lliuraran. La balança s'inclina cap a l'Hades en el plat que conté el Ker d'Hèctor i immediatament Apol·lo abandona l'heroi troià cap al seu destí.,  Hesíode dona un genealogia de les keres a la Teogonia. Diu que són \filles de la Nit\ (Nix), però més endavant les fa germanes de Tànatos i Moros (la Mort i el Trànsit), i serien també germanes de les Moires. De vegades la tradició popular les considera una divinitat única (ker) i altres vegades com una potència de la persona. A la Ilíada s'atribueix una sola ker per als troians i una altra per als aqueus. Però Homer dona a les Keres un caràcter col·lectiu.,  En època clàssica les Keres semblen ser només reminiscències literàries i es confonen amb les Moires, i fins i tot amb les Erínies, amb les que tenen punts en comú pel seu caràcter infernal i salvatge. Plató les considera esperits perversos que igual que les Harpies taquen tot el que toquen de la vida humana. És possible que la tradició popular les hagi acabat per identificar amb les ànimes malfactores dels morts, que s'han de calmar amb sacrificis, cosa que passava, per exemple en un dels dies de la festa de l'Antestèria.

Response: Uns esperits.


Instruction: Quan passen els esdeveniments de la pel·lícula?

Context: Els fets es produeixen després d'Avengers: Endgame. Parker és reclutat per Nick Fury i Mysterio per tal de fer front als Elementals que assolen la Terra, tot mentre està de viatge escolar per Europa.\n,  El rodatge va començar in situ a Hertfordshire, Anglaterra, el 2 de juliol de 2018 sota el títol de Fall of George; i es comptava amb Matthew J. Lloyd com a director de fotografia. La filmació també va tindre lloc a Londres, les localitzacions londinenques incloïen Londres nord-est, i l'Aeroport de Londres-Stansted. Es va fer treball als Leavesden Studios a prop de Watford (Anglaterra), allí la recreació de Venècia es va enregistrar en un plató exterior a tocar de l'estudi. Poc després de començar a filmar, fotos del rodatge van revelar que Hemky Madera reprendria el seu paper com a Mr. Delmar, el propietari de botiga a l'abast de Queens, i que J.B. Smoove i Numan Acar s'unirien al repartiment.\nA principis d'agost Samuel L. Jackson i Cobie Smulders van ser confirmats en el film, reprenent els seus respectius papers de Nick Fury i Maria Hill d'anteriors pel·lícules; també unes setmanes després es va saber que Remy Hii s'uniria al projecte. Es va començar a filmar en la República Txeca (concretament a Praga i Liberec) en setembre, i es va decidir que l'equip es traslladaria a Venècia cap a finals del mes. La filmació es va traslladar a Nova York i Newark (Nova Jersey) en octubre, mentre s'usava el títol provisional de Bosco. Les localitzacions incloïen àrees al voltant del Madison Square Garden, de l'Estació Penn, i de l'Aeroport Internacional de Newark. El rodatge es va donar per finalitzat el 16 d'octubre de 2018.\n

Response: Endgame.


Instruction: Qui és el Nathaniel?

Context: Nathaniel (Daniel Day-Lewis) és el fill adoptiu d'un indi que es considera l'últim dels mohicans. Durant una caça, Nathaniel, Uncas i el seu pare detecten empremtes d'indis hostils i els segueixen. No lluny d'allà, una columna de soldats anglesos, que transporten les filles del coronel Munro, Cora i Alice, la seva germana petita, amb el seu pare, és atacada per indis hostils. Les dones en sobreviuen juntament amb un oficial que pretén a una d'elles, mentre que el guarniment és assassinat i només se'n salven gràcies a la intervenció oportuna de Nathaniel i els seus companys. A la matança dels soldats anglesos ha intervingut un indi, Mawa, que fingia ser llur guia.\n,  Simultàniament als fets, França i Anglaterra estan en guerra pel territori del Canadà, i Munro defensa un fort a la frontera, on són conduïdes les filles de Munro per Nathaniel. Cora, la filla gran de Munro, i l'estimada de l'oficial anglès, s'enamora de Nathaniel i això crea conflictes i desídies al que era el seu promès llavors. La derrota de Munro al fort obliga l'evacuació dels seus ocupants a través de territoris hostils cap a la costa. La columna és atacada pels indis hostils renegats al comandament de Mawa, qui assassina cruelment el coronel Munro, en venjança per actes antics i s'apodera de les seves filles per sacrificar-les.\n,  Només Cora és rescatada per Nathaniel, qui arriba a convèncer el cap d'en Mawa que deixi anar-la, en canvi, la seva germana petita, Alice, és deixada en mans de Mawa, i l'oficial anglès per amor s'entrega a canvi de Cora. Finalment, el \germà\ de Nathaniel, Uncas, mor en intentar salvar Alice, i aquesta, que estava enamorada d'ell, se suïcida. El pare d'Uncas se'n venja matant Mawa en una baralla a mort.\n

Response: El fill adoptiu d'un indi que es considera l'últim dels mohicans.


Instruction: Qui és Jordi Turull?

Context: El conseller de la Presidència i portaveu del govern, Jordi Turull, ha respost el president espanyol, Mariano Rajoy, que ahir al vespre va amenaçar la Generalitat dient que aturés el referèndum per ‘evitar mals majors'. ‘Davant la situació de setge i l'amenaça de mals majors, moltes més ganes de votar', ha dit Turull en una entrevista a Catalunya Ràdio. D'altra banda , Turull ha reiterat que el govern continua treballant perquè el primer d'octubre es pugui dur a terme el referèndum i ha assegurat que ‘tothom rebrà informació sobre on s'ha de votar l'1-O'. El conseller ha criticat també que l'Estat ‘demana la rendició i la renúncia del govern per seure a parlar'. Segons Turull, però, el govern català ‘no té cap dret a renunciar al compromís contret amb la ciutadania de decidir el futur votant'. ‘Les amenaces, les intimidacions i la suspensió de d'estat de dret ens dona més motius de cara a l'1-O', ha conclòs. Turull, a més, ha garantit que tot i el segrest de material per part de la Guàrdia Civil, ‘la part material i operativa, la part logística' estarà a punt el dia 1 d'octubre. Turull ha assegurat que s'està treballant igual que abans de l'operació de dimecres. ‘Davant de cada problema, una solució pensada. Hi ha temps. Tenim un Estat que ens esta rebentant totes les garanties però el més important és que tothom tingui clar on ha d'anar a votar, que se senti convocat i vagin massivament a votar l'1-O', ha dit. Davant la possibilitat que hi hagi més detencions i que siguin els consellers o el president els propers, Turull s'ha mostrat tranquil i ha assegurat que ‘no està preocupat'. ‘Pel que hi ha preocupació és per tot el que estan patint molts ciutadans, que són objecte d'escorcoll sense justificació, els mitjans per ser intimidats i veure com s'ha suspès de facto l'estat de dret a Catalunya', ha afegit. Pel que també s'ha mostrat inquiet Turull és per si les ‘animalades' del govern espanyol i les seves decisions acaben amb ‘un tancament del pressupost al setembre, que no permetria governar amb normalitat' els aspectes del dia a dia. Amb tot, ha garantit que el Govern no pensa cedir i que l'Estat ‘no pot bloquejar' els comptes de la Generalitat. Igualment, ha explicat que el Govern ha ‘comunicat a les instàncies del Banc Central Europeu tot el que pot posar en risc l'estabilitat a Catalunya i la manera de procedir de l'Estat'

Response: El conseller de la Presidència i portaveu del govern.


Instruction: Quina és la pregunta inicial?

Context: De què està fet el teu cor? Penso que no el tens de pedra, perquè és un material compacte i està demostrat que el teu cor és ben buit per dins. Deu ser que el tens de fusta i balmat. Tant de bo algú t'hi donés un bon cop i s'estellés en mil bocins, els mateixos que jo estic recollint del meu. Com puc haver estat tan beneita…,  Suposo que em van enredar els teus ulls. No sé. No sé què dir-me. És difícil assumir que la història es repeteix vint anys més tard. Creia que seria diferent, després de tant de temps. Que potser era el meu moment, sent ja adults. Aquell retrobament va ser totalment inesperat. Em va inundar el record sobtat de les meves galtes vermelles quan et veia pels passadissos de l'institut, mentre per a tu jo era invisible. Només pensar-hi vaig notar calor a cada part del cos. Quan vas arribar a la meva línia de caixa et vaig reconèixer a l'instant, tot i que ara tinc clar que tu a mi no. Ho vas dissimular molt bé, deixant que jo aportés tota la informació del passat. La vas saber aprofitar per portar-me on tu volies, i llençar-me a la paperera del menyspreu el matí següent.,  Com a mínim he après que als nois com tu els és igual si les noies són grassonetes, o tenen grans, o totes dues coses. En teniu tantes que us van al darrere que les useu com als mocadors. Algun dia arribarà en què la teva joventut es marcirà i, potser llavors, et vindran al cap les noies que vas ignorar tot mastegant la duresa de la soledat.

Response: De què està fet el teu cor?


Instruction: Quin paper té Emily O’Reilly en la Unió Europea?

Context: La Defensora del Poble Europeu, Emily O'Reilly, ha començat a investigar l'escàndol en el nomenament del nou secretari general de la Comissió Europea, l'alemany Martin Selmayr, l'home fort de Jean-Claude Juncker. El nomenament es va fer d'una manera opaca, polèmica, i implica un grup de dirigents pròxims a Juncker, entre els quals hi ha la Clara Martínez Alberola, del PP espanyol. En una carta enviada la setmana passada a Juncker, O'Reilly informa qie ha començat la investigació després d'haver rebut sengles queixes presentades per les delegacions dels liberals neerlandesos i del Partit Socialista Francès contra el nomenament de Selmayr. I trasllada una sèrie de preguntes a la Comissió sobre aquesta qüestió perquè les respongui abans del 15 de juny vinent. La designació de Selmayr ha estat ben ombrívola. Va ser el cap de gabinet de Juncker fins el 21 de febrer proppassat, quan va ser ascendit a secretari general. El càrrec de cap de gabinet el va passar a ocupar Martínez Alberola, i Selmayr substituïa el veterà Alexander Italianer. Però ningú no estava al cas que Italianer es retirava, tret de Juncker i de Selmayr; no en van dir res a la resta de comissaris i, en canvi, Selmayr fou nomenat secretari general adjunt, que és un requisit previ per a ser designat secretari general. Però a Selmayr li feia falta encara un altre requisit per a ser secretari general adjunt: disposar, si més no, d'un candidat alternatiu i que fos una dona. I hi va haver efectivament una altra candidata, que va renunciar al cap de vuit minuts. Selmayr tenia via lliure a esdevenir el principal funcionari de la Comissió, bo i sabent que Italianer ja plegava. Qui era aquesta falsa candidata, utilitzada fraudulentament per a permetre l'ascens de Selmayr? Doncs Clara Martínez Alberola, tal com va revelar el periodista del Libérationa Jean Quatremer. El ple del parlament europeu ha arribat a demanar de ‘reavaluar' el nomenament de Selmayr. I el eurodiputats van arribar a equiparar-ho amb un cop d'estat intern. Més informació: Selmayrgate: l'escàndol que implica el PP espanyol i que podria fer caure Juncke

Response: És la Defensora del Poble Europeu.


Instruction: A quina hora torna de treballar?

Context: 15:00 Arribo de la feina i, abans de dinar, poso una rentadora.\n16:10 Estenc la roba. Una samarreta de l'Òscar ha deixat color i ha tacat una brusa i uns pantalons de l'Alba.\n16:30 Arribo just a l'hora que surten de l'escola, després d'esbandir la roba intentant recuperar-la.\n16:45 Els nens berenen unes galetes i suc camí dels extraescolars. Tornem a passar per casa perquè m'he descuidat les làmines de l'Alba per al taller de dibuix.\n17:07 Fem uns minuts tard al taller. M'excuso amb un somriure. Mala cara del professor.\n17:15 Deixo l'Òscar al futbol. Aprofito per anar al súper. M'he oblidat la llista de la compra de la nevera, a veure si recordo què faltava.\n18:00 Crec que he comprat massa fruita, no hi cabrà. Amb el pes de les bosses, recullo l'Alba. Ara recorda que demà ha de portar cola blanca. A la papereria d'una revolada.\n18:30 Surt l'Òscar i cap a casa.\n19:00 Dutxes.\n19:30 Preparo el sopar: bullir les verdures, tallar el peix…,  Ja arriba la Berta! Uf, estic rebentat! No sé com s'ho fa per acabar amb èxit la gimcana diària i fer-ho tot bé. Jo no aguantaria aquest ritme ni una setmana.,  —>> TERCER PREMI DEL CONCURS!!

Response: A les 15:00.


Instruction: Quina era la professió de Rosa Barba Casanovas?

Context: Rosa Barba Casanovas   (Barcelona, 1948 – Barcelona, 13 de febrer de 2000) va ser una arquitecta i professora d'Urbanisme catalana.,  Va estudiar arquitectura a l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona, on es va graduar l'any 1971. Va obtenir el títol de Doctora per la Universitat Politècnica de Catalunya l'any 1987 amb la tesi de títol L'abstracció del territori dirigida per Manuel de Solà-Morales i Rubió.,  Va ser docent a l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona des de 1974 i al Màster Universitari en Paisatgisme de la Universitat Politècnica de Catalunya el qual va dirigir des de 1993. Va ser nomenada professora titular d'universitat l'any 1989. Va promoure la creació del Grau en Paisatgisme que es van iniciar amb el nom de Graduado Superior de Paisajismo el curs 1998-1999 . És recordada com a impulsora del paisatgisme com a disciplina.,  Va fundar, juntament amb Jordi Bellmunt, Maria Goula, Ricard Pié i Anna Zahonero, el Centre de Recerca i Projectació del Paisatge (CRPP) l'any 1993. On va desenvolupar els seus projectes i estudis més disciplinars com ara Normativa de color en la restauración de canteras, Estudio sobre el Parque Metropolitano Manzanares Sur i el Proyecto Europeo Artemis.,  Durant els seus estudis d'arquitectura va conèixer Ricard Pié que seria la seva parella  i amb qui l'any 1971 va fundar el despatx d'arquitectes \Rosa Barba & Ricard Pié, arquitectes\. Posteriorment es va dir \Equip BCPN\ juntament amb Josep Maria Vilanova amb qui ja havien col·laborat anteriorment.. Alguns dels seus projectes van ser: el PGOU de Sant Feliu de Guíxols, el PGOU de Castell-Platja d'Aro, l'Estudi dels entorns de l'autopista A-7, el Plan Insular de Gran Canaria y Tenerife, La marina de Calvià, el PGOU de Alcañíz, el Plan de ordenación del casco histórico de Pollença, el PGOU de Sóller y el Plan de protección visual del puerto, el PGOU de Torroella de Montgrí, el Proyecto del parque central de Platja d'Aro.,  Va ser impulsora la Biennal Europea del Paisatge (actualment Biennal Internacional de Paisatge de Barcelona). La seva primera edició es va celebrar l'any 1999 organitzada conjuntament amb Jordi Bellmunt Chiva, Alfred Fernández de la Reguera i Gerard Garcia-Ventosa. Va comptar amb la col·laboració de Col·legi Oficial d'Arquitectes de Catalunya i l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona ; afegint-s'hi l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura del Vallès a partir de la segona edició.,  En memòria seva se celebren els Premis Internacionals de Paisatge Rosa Barba. La primera edició es va celebrar l'any 2000.,  Va publicar diversos articles, ponències i llibres, deixant un projecte de llibre sense acabar. .

Response: Va ser arquitecta i professora d'Urbanisme.


Instruction: Qui era Megareu?

Context: Megareu (en grec antic Μεγαρεύς), va ser, segons la mitologia grega, un heroi, fill de Posidó (o d'Egeu, o fins i tot d'Apol·lo, segons altres variants) i d'Ènope, que era filla d'Epopeu. És l'epònim de la ciutat de Mègara.,  Va tenir diversos fills. El més gran, Timalc, va morir a mans de Teseu durant l'expedició dels Dioscurs contra l'Àtica. El segon, Evip, va ser víctima del lleó de Citeró, i per venjar-se Megareu va oferir la mà de la seva filla Evecme i el seu reialme a qui matés el monstre. Alcatous s'hi va presentar i va matar el lleó.,  Alguns autors diuen que la seva esposa va ser Mèrope, i amb ella va tenir Hipòmenes, vencedor d'Atalanta.,  S'explica també que quan Minos va assetjar el rei Nisos a la ciutat de Nisa, el rei va demanar ajuda a Megareu, que va morir a la batalla lluitant a favor del seu aliat. Més tard, quan Alcatous, el seu successor, va reconstruir la ciutadella de Nisa, li va donar el nom de Mègara, en honor del seu sogre.,  Una altra tradició que procedeix de Mègara, negava que la ciutat hagués estat mai conquerida, i que Megareu havia succeït Nisos en el tron perquè es va casar amb la seva filla Ifínoe, i Alcatous el va succeir de manera natural, ja que era el seu gendre.

Response: Un heroi, fill de Posidó.


Instruction: Què ha confirmat el Ministeri d’Interior?

Context: El ministeri d'Interior espanyol ha admès que hi ha un ‘desquadrament' amb les dades provisionals de les eleccions municipals del 26-M, però ha assegurat que no afecta el repartiment de regidors. Fonts d'Interior citades per l'ACN han justificat els ‘malentesos' per la manera com va difondre els resultats l'empresa contractada per concurs públic per fer-ne el bolcat a la pàgina web, Scytl-Vector. Segons diuen, no va sumar al resultat total de cada partit per demarcació els vots que no els van servir per obtenir regidor. Per exemple, segons va poder detectar l'ACN, el web de resultats provisionals dóna al PP a tota la demarcació de Girona poc més de 900 vots, i en canvi, només a la ciutat de Girona, ja en va treure 1.400. Interior ha dit que aquesta ‘aparent' absència de vots és conseqüència de la metodologia de presentació del resultat però ha afirmat que el recompte per municipi va ser ‘generalment correcte'. L'empresa ha preparat una nova versió de la pàgina web amb un nou criteri que inclourà la suma total de vots emesos -no només els que han donat representació als partits- i Interior espera que estigui disponible aquest dimecres. En un primer moment, el ministeri d'Interior espanyol va reconèixer errors puntuals de l'empresa adjudicatària i va puntualitzar que el recompte no és oficial fins a l'escrutini general que es fa avui i que demà es proclamarà al BOE. La CUP també va denunciar ahir que va obtenir 55.567 vots més a Catalunya dels que apareixien en el mateix web, una circumstància que, segons el partit, els atribuiria 337 regidors i no 335, com s'indicava inicialment. Segons la versió d'Interior, la diferència de vots entre la suma dels resultats municipi per municipi i la que apareix al web per a tota Catalunya és perquè la segona només conté els vots que han servit per obtenir escó i no el total. ‘Així les coses, uns i altres interpreten que nombrosos ajuntaments podrien veure com canvia el repartiment de regidors, i la veritat no és aquesta', diu Interior, ja que es va fer l'escrutini de totes les paperetes en el resultat que es dóna per municipi

Response: Que hi ha un desquadrament amb les dades provisionals de les eleccions municipals del 26-M.


Instruction: De quina ètnia és Matko?

Context: Matko, un gitano que viu en la riba del Danubi, projecta desviar un tren que  transporta benzina entre Sèrbia i Turquia. Demana llavors diners a Grga, un padrí de la màfia local, antic amic del seu pare i s'associa amb Dadan, un pistoler cocaïnoman que adora la música techno. Però Dadan ha decidit d'una altra manera i s'apropia del tren i dels diners de Matko.\n,  Dadan, que Matko creu fora de tot allò, veu llavors l'ocasió de casar la seva germana petita, la minúscula Bubamara (« Marieta » en sèrbia). Demana doncs a Matko casar el seu fill Zare amb Bubamara, en compensació dels diners que considera haver perdut. El problema és que Zare n'estima una altra, Ida, una jove que també viu a la riba del Danubi.\n,  Quan està a punt de celebrar-se el matrimoni, Zarije, l'avi de Zare, té la generosa idea de morir per impedir la cerimònia. Però Dadan se'n fot i obliga Matko a amagar el cos del seu pare al graner amb la finalitat que el matrimoni es pugui celebrar. El sacerdot a penes ha segellat la unió que la casada prefereix escapolir-se amb l'ajuda de Zare i Ida. Durant la fuga troba el gegant Grga Veliki, net del vell padrí i cau enamorada immediatament. El padrí Grga ordena llavors a Dadan oferir la seva germana al seu net per a anul·lar un vell deute.\n,  Tot torna a l'ordre i la comunitat s'afanya a celebrar dos nous matrimonis, el de Zare amb Ida i el de Grga Veliki amb Bubamara, però el padrí Grga mor brutalment d'una parada cardíaca. Perquè els noces tant esperades no siguin  anul·lades, Dadan decideix de portar el cos de Grga al graner, al costat del seu vell amic Zarije. Després d'algunes hores, els dos grans pares ressusciten com per màgia i els dos matrimonis són finalment celebrats.\n

Response: Gitana.


Instruction: A què es dedica el tiet del narrador?

Context: El meu oncle és un científic que té la sort d'investigar sobre el que sempre l'ha apassionat: els viatges en el temps. Diu que, amb el seu equip de recerca, han fet realitat els “viatges exprés”. Segons ell, poden aparèixer en un moment concret del temps passat, estar-s'hi una estona i tornar al present.\nJo no em creia que fos cert, però em va dir:\n– Te'n donaré una prova. Saps que m'interessen els moments històrics destacats, i que trobo significativa la seva representació pictòrica. Doncs m'he traslladat a alguns d'aquests moments. I, com sempre, portava amb mi el mòbil. Fixa't per exemple en el quadre “La rendició de Breda”. Jo era allí quan el pintor va copsar el moment per a pintar-lo. Entre les llances dibuixades en veuràs una de curiosa. És el meu pal de ‘selfies'.\nVaig sortir corrent a comprovar-ho.

Response: És científic.


Instruction: Rosa Viñals Lladós es va dedicar al camp de la medicina?

Context: Rosa Viñals Lladós (Abella de la Conca, 5 de juliol de 1883 - Barcelona, 1945) fou una cirurgiana i llevadora que s'ha relacionat amb el feminisme.,  Rosa Vinyals i Lladós va néixer a Boixols, Abella de la Conca, el 5 de juliol de 1883. Va ser cirurgiana i llevadora de la Beneficència Municipal de Barcelona i va exercir la seva activitat a la Casa Provincial de la Maternitat i Expòsits, dedicada a l'atenció de mares solteres, criatures i expòsits.,  Va ser directora de la revista quinzenal La Mujer y la Higiene, que es començà a publicar el dia 1 de novembre de l'any 1905 i en la qual col·laboraven sobretot dones llevadores o cirurgianes. La revista no estava pensada específicament per a especialistes, és a dir, per a metges, infermeres i llevadores, sinó per al públic en general. Estava dedicada a les mares de família, les llevadores, les cirurgianes, les infermeres i, en general, a totes les dones i a la seva relació amb la medicina i la higiene. La higiene quirúrgica i de la llar n'eren alguns dels temes principals. De fet, quan la revista va aparèixer la divulgació de la medicina i la higiene era un dels seus objectius primordials. L'altre objectiu era dignificar la feina de les llevadores, tenint-la com una professió respectable que complia una funció important a la societat.,  A la revista es recullen diversos debats, entre els quals cal destacar el debat sobre l'avortament. El primer article sobre aquest tema a la revista rep el nom de “Por la justicia”, i en ell es fa ressò d'una denúncia feta per un alcalde de barri contra una llevadora que va practicar un avortament. Als articles de la revista dedicats a aquest tema s'analitzen les causes que pot dur a una dona a decidir avortar i fa responsable d'aquesta decisió a la societat i a l'estat.,  Rosa Vinyals va ser la principal editora i ànima de la revista, va criticar la reducció de les dones a rol maternal i va predir que arribaria el moment en el qual les capacitats morals, intel·lectuals i socials de les dones serien tingudes en consideració per la legislació espanyola, i que els homes i les dones serien considerats iguals, al mateix nivell. Vinyals no només volia dignificar la feina de les llevadores, sinó totes les professions exercides majoritàriament per dones, com la de mestra o infermera, acabant amb els prejudicis preexistents pel fet de ser professions feminitzades, i vol que això es faci a partir de l'orgull de ser dona, és a dir, a partir de la valoració de les dones per elles mateixes.

Response: Sí.


Instruction: Què és la tomba de Clitemnestra?

Context: S'anomena tomba de Clitemnestra una tomba de cúpula del jaciment arqueològic de Micenes (Grècia) que ha estat datada de cap a l'any 1220 aC.,  El seu nom es deu al fet que existia la tradició, relatada per Pausànies, que la tomba de la mítica Clitemnestra, esposa d'Agamèmnon, estava situada en un lloc fora del recinte emmurallat de Micenes.,  El descobriment d'aquesta tomba es va produir a la primeria del segle XIX, mentre s'hi estava construint un aqüeducte. La tomba no havia estat saquejada durant l'antiguitat; després de la troballa, però, es deia que el paixà de Nàuplia se n'havia endut una enorme quantitat d'objectes, el parador i composició dels quals es desconeix.,  La tomba es troba al sud-est de l'anomenat cercle de tombes B, una necròpoli que es descobrí després, durant uns treballs de reconstrucció de la tomba de Clitemnestra que es van dur a terme el 1951.,  Aquesta tomba consta d'un dromos de 37 metres de longitud i 6 d'amplària, els murs del qual es van construir mitjançant un sistema isodòmic. S'accedia a la cambra per una porta de doble fulla de fusta que estava recoberta de bronze en les parts més vulnerables. A banda i banda de la porta s'han conservat les bases d'unes semicolumnes. Sobre la llinda hi ha un triangle de descàrrega la decoració del qual amb prou feines s'ha conservat. La cambra té un diàmetre de 13,50 m i la cúpula fa 13 metres d'alçària.,  Una part del dromos fou destruïda en el període hel·lenístic a causa de la construcció d'un teatre en aquest mateix emplaçament. D'altra banda, sota el dromos es trobà una fossa que contenia la sepultura d'una dona, i dos espills amb mànecs d'ivori tallats. A més, en els enderrocs d'antigues excavacions, es van trobar dos segells: en un d'ells apareix representada una dea cavalcant un animal i en l'altre es representa un animal.

Response: Una tomba de cúpula del jaciment arqueològic de Micenes.


Instruction: Què pensa el narrador sobre l'adagi?

Context: I ¿vol que amb tan estúpida màxima hagués Catalunya per espai de segles, marxat al cap del món civilitzat? Jo crec que aquest adagi no és altra cosa que el crit de gràcia d'una generació vençuda, embrutida per la tirania d'un poble que, a canvi de lo que li llevava, no podia dar-li sinó… lo que tenia. I una de tals coses fou aquesta falta d'esperit pràctic, aquesta passivitat musulmana, aquest fatalisme polític que tot ho confia a l'administració, que tot ja ho té escrit.,  Aquest llarg discurs el pronuncià amb veu clara i accent fogós i ràpid. Ningú l'interrompé; i si bé tothom estava pendent de sos llavis, per la mateixa actitud de l'auditori comprengué amb pena que son llenguatge era nou per a tota aquella gent.,  -Perdonin que els hagi amoïnat amb aquestes cabòries que sovint me fan eixir de test- digué somrient i eixugant-se la suor del front.,  -Vol callar! No, no; al contrari- feren vàries veus.,  -Cregui que m'agrada molt de sentir-lo- afegí don Eudald; -mes amb tot això no veig encara el per què del terrabastall que em proposa.,  -El per què?- reprengué el jove, pels ulls del qual passà com un llampec al mateix temps que per un ràpid moviment canviava de postura, dirigint tot el cos vers son interlocutor. -Aviat ho sabrà, don Eudald: perquè això és la mort o l'agonia, pitjor que la mort encara; perquè la societat se disol baix tots conceptes i és precís començar a pensar què és lo que ha de nàixer de sota de ses runes. Els procediments i els organismes que han paralitzat o entontit la vida de nostra regió, també han atacat la moral de la societat, despertant mil concupiscències i convertint la vida civil en un femer. Vostè ho ha dit: l'Estat, que deuria ésser nostre pare, és la cuca que se'ns menja el pa, i això, com atemptatori a les lleis socials no pot durar, i vindrà la revolució de baix si abans no fem la de dalt. Aquesta revolució deurà consistir en desfer l'obra de dues o tres centúries, tornant al temps en què Espanya era una confederació de pobles lliures, agermanats per l'interès comú, i governats cada un d'ells per lleis filles de sa pròpia essència. Aquí s'ha format un estat artificial confonent llastimosament la unitat amb la uniformitat i convertint en dogals els llaços de germanor. Esmortuït l'esperit ha caigut en mans dels polítics d'ofici que d'això viuen i tenen interès en acabar-lo de matar.

Response: Que és el crit de gràcia d'una generació vençuda, embrutida per la tirania d'un poble.


Instruction: Quin és l’àmbit periodístic de Danae?

Context: Danae Boronat   (Tarragona, 21 d'octubre de 1985) és una periodista i presentadora de televisió catalana especialitzada en la retransmissió esportiva. L'any 2019 es convertí en la primera dona que narrà televisivament un partit de primera divisió espanyola a nivell estatal i la participació de la selecció Espanyola en un campionat mundial de futbol, la Copa del Món Femenina de Futbol.,  Danae Boronat va néixer a Tarragona, ciutat en la qual va jugar a un equip femení de futbol del seu barri per diversió. Posteriorment va cursar estudis de Periodisme a la Universitat Rovira i Virgili, que va compaginar amb narracions esportives a la Ràdio local del barri de Sant Pere i Sant Pau tot cobrint els partits del Nàstic de Tarragona (equip del qual n'era també aficionada) de la segona divisió espanyola de futbol. Quan el Nàstic, després de 56 anys sense fer-ho, va ascendir a la primera divisió nacional, va també passar a cobrir els partits d'aquesta categoria.,  Posteriorment va treballar com a periodista esportiva per Radio Nacional de España (de RTVE) i a Onda Cero. També va treballar durant cinc anys pel programa Deportes Cuatro del canal Cuatro, on va cobrir-hi la informació relacionada amb el F.C. Barcelona i es va convertir en la primera dona en presentar-hi l'informatiu esportiu més vist a Espanya. També va copresentar el programa La Goleada de 13TV. Ha estat columnista també de la premsa escrita, a La Vanguardia i a Sport.,  El fet de ser una dona treballant en un àmbit periodístic històricament ocupat per homes ha provocat que hagi patit comentaris sexistes per part de companys de mitjans de comunicació, tant a televisió com a la premsa escrita, com ara incidents amb el periodista Javier Clemente o Siro López, així com titulars sexistes en la premsa escrita. Malgrat aquestes dificultats, Boronat s'ha convertit en un referent social per la seva vocació i qualitat professional —tot trencant estereotips de gènere propis d'aquesta esfera periodística.,  L'any 2019 va treballar com a presentadora del programa Xtra del canal beIN LaLiga i com a presentadora als canals #Vamos, Movistar La Liga i Movistar Liga de Campeones (pertanyents a Movistar+). En l'àmbit catalanoparlant, també va participar als programes televisius d'Esport3 Efectivament, Esport Club (amb una secció pròpia) i Gol a Gol, així com als programes de ràdio Tu diràs de Rac1 i Els Matins de Catalunya Ràdio.,  El 12 de maig de 2019 es va convertir en la primera dona en narrar per televisió la retransmissió d'un partit de lliga de futbol a nivell estatal. El partit en qüestió va ser l'Atlètic de Madrid - Sevilla jugat al Wanda Metropolitano la temporada 2018/2019. També va ser la primera dona en narrar els partits de la selecció espanyola durant un mundial (Copa del Món Femenina de Futbol 2019) —juntament amb Sara Giménez León al canal GOL i amb una mitjana de 800.000 espectadors.

Response: La retransmissió esportiva.


Instruction: De quines altres formes podem anomenar a Gypsela?

Context: Gypsela, Cypsela o Cípsela (llatí: Cypsela) és el nom d'una ciutat presumiblement mítica que hauria estat situada davant de les empordaneses illes Medes segons la indicació que Ruf Fest Aviè (escriptor del segle IV dC) en fa en el vers 521 del seu poema l'Ora maritima. Ruf Fest es basà en el periple d'un grec massaliota que, mil anys abans, havia situat aquesta illa en una carta marina. Amb la muntanya del Quermany de fons, la llegenda conta que aquesta ciutat desaparegué per sempre entre les aigües del Mediterrani.,  L'arqueologia associa –sense presumpció de certesa– aquesta antiga menció al jaciment arqueològic de la Fonollera, a Torroella de Montgrí; segons això, l'illa desaparegué perquè la línia de costa anà avançant sobre el mar fins a engolir-la i, en el present, formaria un turonet a uns vuit-cents metres terra endins. Pella i Forgas (1883) i Schulten (1922) foren els primers que plantejaren la possibilitat d'aquesta identitat. Les excavacions han indicat que a la Fonollera hi hagué una antiga illa, posteriorment integrada a terra ferma, i les troballes parlen d'un nucli habitat des de l'edat del bronze (aprox. 1500 aC) fins a l'època medieval.,  Hom ha atribuït a aquest topònim l'origen etimològic de Sant Feliu de Guíxols, però sense cap prova concloent.,  Segons cita Ruf Fest Aviè, el cap Celebàntic és el cap de la costa septentrional de Catalunya, no lluny de la ciutat de Gypsela, cosa que ha dut a alguns investigadors ha identificar-lo amb el cap de Begur o amb el cap de Sant Sebastià, i per tant s'identificaria Llafranc amb la ciutat de Gypsela. D'aquí procedeix el nom donat a la principal plaça de Llafranc.,  El Museu d'Arqueologia de Catalunya publica des de l'any 1976 la revista Cypsela (21 números apareguts fins al 2018) amb «treballs científics de recerca generals sobre la prehistòria i la protohistòria de Catalunya i de la mediterrània occidental fins al final de l'època ibèrica».

Response: Cypsela o Cípsela.


Instruction: Són molt creients a la zona?

Context: «Amb aquesta salutació, tan corrent a la nostra terra i tan catòlica, he volgut, llegidors meus, donar-vos la bona rebuda a les portes del meu llibre. Així sabeu ja quina es la fe que professo, i espero que rebutjareu qualsevulga interpretació, que contra aquesta fe poguésseu donar als meus pensaments.»,  «No he pas tractat d'escriure una obra mística: no m'he preocupat més que de cercar la bellesa, i l'he cercada molt terra a terra; però, si l'he assolida rai, no deixareu de sentir-hi la flaire de la mà de Déu. Ara, si, per torpesa(1) meva, hagués quedat(2) quelcom mal sentós dins aquestes planes, prec-vos que ho esborreu amb caritativa intenció i que no m'ho tingueu en retret a l'altre món.»,  [Notes de lautor:   (1) Turpitud.  (2) Entrat.],  Aquestes paraules, amb les quals vaig encapçalar el meu primer aplec de Marines i Boscatges, vull que acompanyin també el present, que, perquè prengui un caràcter definitiu, batejo amb un nom especial. Quasi totes les composicions que integren aquest aplec són les mateixes que ja coneixen els meus antics llegidors; i, si bé les he reformades una mica i n'hi he afegida alguna, espero que la bona olor de cristianes no s'hi haurà pas esbravat.,  Donen els mariners el nom de pinya de rosa a l'artística nuada que teixeixen al capdavall d'una corda amb els seus mateixos blens, fent-hi un pom boterut que la conclou, la priva d'esfilagarsar-se i no li permet escórrer-se de l'estrop o anella dintre el qual la passin de llarg a llarg.,  Doncs bé: a nosaltres ens ha semblat adient per a batejar aquest aplec, amb el qual volem consolidar i donar fi a la llarga corda de marines i boscatges que fins ara hem anat escrivint i publicant en revistes, diaris i llibres. Ara la corda tindrà el seu nus de conclusió i constituirà un cos definitiu. És probable que, si Déu ens dóna vida i delit, escriurem altres marines i boscatges; més ja no podran formar part de PINYA DE ROSA, que és un cap que volem que resti ben nuat i ben fermat dintre la seva anella.,  Si dividim l'obra en dos volums, no és per trencar-ne la cohesió i la unitat, que ara més que mai volem afermar, sinó per la seva extensió material, que no hauria permès encabir-la en un sol volum d'aquesta «Biblioteca», a no ésser de compondre'l amb una lletra tan menuda que no hauria resultat de grata lectura. Per altra part «El rem de trenta quatre» era una massa desproporcionada entre els altres treballs del llibre titulat Novel·letes, i, posant-lo en volum separat, ens sembla que fem benefici a l'harmonia.

Response: Sí.


Instruction: Qui és Olga Tubau i Martínez?

Context: Olga Tubau i Martínez (París, 1961) és una advocada catalana. És coneguda per haver assumit la defensa del major dels Mossos d'Esquadra Josep Lluís Trapero i de la intendenta Teresa Laplana en el judici a l'Audiència Nacional de Madrid, a fi d'evitar-ne la presó malgrat l'acusació i el processament pels delictes de rebel·lió i sedició, en el marc del Judici al procés independentista català.,  Tubau va llicenciar-se en dret a la Universitat de Barcelona el 1985 i va fer un màster en dret penal a la mateixa universitat. Va començar a treballar com a penalista al despatx de Francesc Jufresa, fins que va muntar el seu bufet el 2004. Ha estat membre de la junta de govern de l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de Barcelona i advocada assessora del servei d'atenció a les víctimes de delictes de l'Ajuntament de Barcelona. També exerceix periòdicament com a professora de dret penal.,  Tubau ha treballat d'advocada en desenes de casos, alguns de força mediàtics, com la defensa del regidor de l'Ajuntament de Banyoles Josep Alsina arran de l'accident del Naufragi de l'estany de Banyoles, o la defensa de Segundo Marey, un venedor immobiliari segrestat pels Grups Antiterroristes d'Alliberament perquè havia estat confós per un membre de l'organització Euskadi Ta Askatasuna. El judici del cas Marey va acabar el 1998 amb la condemna a presó del ministre d'Interior José Barrionuevo, del director general de seguretat de l'estat Rafael Vera i del governador civil de Biscaia Julián Sancristóbal. També van ser condemnats a pagar una indemnització de trenta milions de pessetes. També va ser l'artífex de l'absolució dels policies acusats de les lesions a l'ull esquerre en el cas Ester Quintana.

Response: Una advocada catalana.


Instruction: Quant temps li va costar fer fortuna al personatge?

Context: Al cap de trenta anys de treballar molt, de no deixar res per verd i de tocar tots els pitos, ha conseguit una regular fortuna, i llavors es recorda de la seva família i de la seva pàtria. Realitza el seu capital, pren lletres sobre Londres, i s'embarca cap a Espanya. Quan arriba al seu poble està commogut per espai de vuit dies. Com saben que ha vingut amb diners, tots els del poble s'apressen a visitar-lo, i fins la Societat Choral li fa serenata. Ell està molt content, té l'amor propi satisfet, i, per provar el seu agraïment, fa fer una font per la vila i a cada un dels seus amics els regala un caixò de puros i un barret de jipi-japa. Com l'home de tot se cansa, al cap de sis mesos ja està fastiguejat de la consideració pública i troba molt tonta la vida de poble; fins l'envelat nou, que és un envelat de primer ordre, no el fa feliç. Llavors es resol a venir a viure a Barcelona. Fa una renda de mig duro cada dia a la seva família, paga la carrera de pilot a un seu germà, fa col·locar una corona de siemprevivas en el ninxo del seu oncle, i, content i satisfet de si mateix, se'n va a la capital de Catalunya.,  Tots coneixen aquest senyor, i molts de nosaltres el saludem. Quan va anar-se'n a l'Havana era conegut en el seu poble pel Pep de Cal Tano; ara es diu D. José Viñals. És un senyor d'uns cinquanta anys, encara que en representa sis més perquè el clima de l'Havana dissipa molt la naturalesa. És un home d'estatura regular, més aviat gras que magre, nas i llavis grossos, cara de color cafè amb llet, ulls expressius i patilles curtes. Va vestit amb molt esmero: totes les prendes són de roba estrangera, porta mitja dotzena d'anells als dits, una cadena de rellotge molt llarga i grossa, de la qual pengen una infinitat de joguines d'or i pedres fines, i, per últim, gasta camisa de batista amb una grossa agulla de diamants en el pit. Com les mans són la cosa que més senyala l'ocupació que ha tingut el seu amo, generalment les amaga dintre de guants morats o de color d'argila. És parroquià del Cafè de les Set Portes i està subscrit al Lloid.

Response: Trenta anys.


Instruction: Per què es percep l’arribada de la Diada de Catalunya?

Context: L'Onze de Setembre ja s'acosta i això es nota pel ritme de les inscripcions a la Via Lliure a la República Catalana. Dels cent trenta-cinc trams que tindrà, vint-i-nou ja són plens. Set són del començament, al carrer de Rosselló-Pòrcel, al barri de Sant Andreu, i a l'altra punta de la via, al parc de la Ciutadella, n'hi ha quinze. A la plaça de les Glòries també s'han registrat moltes inscripcions i ja hi ha set trams completats. Segons que va informar l'ANC ahir, des que es van obrir les inscripcions fa dues setmanes ja s'hi han registrat 110.000 persones. Amb amb tot, la majoria dels altres trams encara és buida, i l'ANC fa una crida perquè la gent s'hi inscrigui com més aviat millor. ‘No hi pot faltar ningú, l'hem de fer més grossa que mai', diu Josep Sabaté, coordinador de la mobilització. La via d'enguany es dividirà en deu eixos, que es corresponen als àmbits de la campanya de mobilització de l'ANC i Òmnium amb vista al 27-S. Els trams plens, els de cada cap, pertanyen als eixos de la ‘democràcia' i ‘la cultura i l'educació'. El del mig, el de la plaça de les Glòries, correspon al de la ‘justícia social'. En aquest mapa podeu veure els cent trenta-cinc trams i el volum d'inscripcions que té cada un: A continuació podeu tornar a veure el vídeo amb que l'ANC promou la participació a la Diada: A continuació podeu tornar a veure el vídeo amb què l'ANC promou la participació a la Diada

Response: Pel ritme de les inscripcions a la Via Lliure a la República Catalana.


Instruction: Qui és Josefina Roma i Riu?

Context: Josefina Roma i Riu (Barcelona, 1944) és una antropòloga catalana especialitzada en cultura popular de Catalunya i Aragó.,  Es va llicenciar en història l'any 1966 i va iniciar-se en l'antropologia i l'etnologia a partir de les classes dels doctors Fuster i Panyella, en els darrers cursos de la llicenciatura. Un cop acabada la carrera d'història, va fer un post-grau a Madrid, amb el doctor Esteva, on va realitzar una tesina sobre les creences religioses dels Igorots de les Filipines. Va realitzar la tesi doctoral sobre la música i els balls tradicionals a la comarca de Sobrarbe (Aragó) i la seva relació amb la història, així com amb la música i el ball d'altres indrets propers. Va obtenir el doctorat en antropologia el 1972 per la Universitat de Barcelona.,  Va ser professora titular d'aquesta mateixa universitat des de 1974 fins a la seva jubilació l'any 2015. Va fundar i dirigir el Màster de Museologia de la UB fins a l'any 1998. També va ser membre fundadora de l'Institut Català d'Antropologia i de l'Institut Aragonès d'Antropologia. Formà del consell assessor del Museu Etnològic de Barcelona. Va dedicar la seva recerca a l'estudi de la religió i la mitologia, la cultura popular i la festa al pirineu aragonès i català, com els goigs o les romerías. També va estudiar les narratives sobre fades i bruixeria, entre altres. Va destacar especialment en l'estudi del patrimoni cultural material i immaterial d'Aragó, sobre el qual es va convertir en referència nacional i internacional.

Response: Una antropòloga catalana especialitzada en cultura popular de Catalunya i Aragó.


Instruction: Hi ha més d'un personatge a la pel·lícula?

Context: Diversos adolescents d'uns quinze anys estan ingressats en la 4a planta d'un hospital, la planta de traumatologia. En ella es troben els pacients que tenen els ossos i els “pelones”, pacients amb càncer ossi, que són sotmesos a diferents tractaments i perden el pèl i fins i tot alguna extremitat. Jorge ha estat ingressat a conseqüència d'un accident de trànsit i els doctors tracten d'esbrinar si aquella taca de la radiografia és un signe d'un càncer. Mentrestant, els altres adolescents: Miguel Ángel, Izan i Dani, intenten introduir-ho en el seu grup d'amics, primer moguts per la necessitat de comptar amb un nou jugador per a l'equip de bàsquet en cadira de rodes, però després, per sintonia i amistat. El llargmetratge fa un recorregut pels diferents episodis que els succeeixen a l'interior de l'hospital, des de les situacions habituals com els exercicis de rehabilitació i els menjars, passant per les escapades per les diferents sales de l'edifici, les bromes a infermeres i l'humor entre companys, els banys de sol a la terrassa a l'aguait d'una model que s'imaginen en les seves ments, els partits de bàsquet…, fins a arribar a convertir els passadissos en competicions de carreres de cadires de rodes. S'alternen episodis tràgics amb uns altres més alegres, com succeeix amb la pèrdua del seu amic Pepino i, per contra, amb els resultats satisfactoris de les anàlisis de Jorge.\n,  La idea original d'aquest film va sorgir a partir d'una obra teatral anomenada Los Pelones, escrita per Albert Espinosa i estrenada a Barcelona l'any 1994. Albert va patir càncer als catorze anys, li van haver d'amputar una cama i va créixer a l'hospital. Així, l'autor va plasmar de manera autobiogràfica la seva vida en aquesta obra teatral, que posteriorment es convertiria en un llargmetratge audiovisual.\n,  Al Festival de Cinema de Mont-real 2003, del Canadà, va aconseguir diversos premis: Premi al Millor Director i Premi del Públic. En la VI Edició del Festival de Cinema de Màlaga (2003) va aconseguir lEsment Especial del jurat als seus joves intèrprets.\n,  En la Mostra de Cinema del Mediterrani (València) va guanyar el Premi del Públic. A més, en la XII Edició dels Premis El Mundo Al Cinema Basc va assolir premi a Millor guió original. Fou nominada Millor pel·lícula al XVIII Premis Goya (2004).\n

Response: Sí.


Instruction: De qui portava el nom el protagonista?

Context: Per què m'havien de posar el nom del pare? No en podien buscar un altre? No, la tradició familiar manava mantenir l'Alfons davant el cognom Campells.\nPer què el meu pare havia de crear-se un compte a Facebook a la vegada que jo? Sí, sí, ja ho sé: vol fer-se l'enrotllat, proximitat amb els adolescents i tot això.\nPer què s'hi havia de posar una foto on sortim els dos junts? Les fotos del perfil haurien de ser individuals, per reconèixer a la persona i evitar confusions, no? Ah, clar, que es tracta de mostrar bon rotllo amb el fill.\nI ara va i demana amistat als meus amics i amigues… això ja és massa!!\nEl més fotut de tot és que n'hi ha que creuen que sóc jo i em van dient a l'institut que quins vídeos i parides més guais que penjo al Facebook. Què he de fer ara?\nPensant-ho bé, podria demanar-li que fos el meu Community Manager. Potser aconseguiria que la Mercè em fes cas i tot.

Response: Del seu pare.


Instruction: A quin riu succeeix l'acció del film?

Context: Un equip de rodatge s'aventura pel riu Riu Amazones, al Brasil, per rodar un documental. Tot va bé fins que la tripulació embarca a bord un aventurer de nom Paul Sarone, caçador d'una de les majors serps del món: l'anaconda. El nou passatger desvia el vaixell cap a una regió on aquests animals abunden. El que hi descobreixen no és una serp ordinària, sinó més aviat un depredador mortalment perillós que sembla impossible de vèncer.\n,  L'anaconda és efectivament una serp molt perillosa però no es desplaça amb la rapidesa i l'agilitat (i fora de l'aigua encara menys, és incapaç escalar els obstacles) que se li veu a la pel·lícula: caça amb emboscades. D'altra banda, no s'empassa més que una presa cada sis mesos.\n,  Més tard a la pel·lícula, el dolent intenta d'atreure l'anaconda posant sang de simi sobre els herois, mentre que la serp localitza les seves víctimes per la calor.\n,  James Berardinelli va escriure a movie-reviews.colossus.net que la pel·lícula li agradaria si fos encara un nen. Criticava com a \fins\ (\thin\), els personatges i com \sense interès\. Les imatges animades per ordinador de la serp les trobava convincents.\n\n,  Roger Ebert marcava la pel·lícula al Chicago Sun-Times de l'11 d'abril de 1997 com a \Conversa|Entreteniment|Manteniment per un públic ampli|ample|extens\. Lloava la direcció de Luis Llosa i la representació de Jon Voight.\n

Response: Al riu Amazones.