Instruction: Sintetitza el text següent:

Context:
La plataforma 'Més barri, menys pisos turístics' ha iniciat una campanya per denunciar "el problema" que té Girona amb aquest tipus d'habitatge.
L'entitat, formada per veïns, alerta que "s'està expulsant" els llogaters i exigeixen a l'ajuntament que "posi solucions efectives" que reverteixin una situació, que alerten que pot "acabar com la de Barcelona".
El membre de la plataforma Arnau Barqué explica que des de que van presentar la moció al ple que va ser desestimada, han rebut moltes denúncies de veïns que s'han vist afectats.
Per això, Barqué demana que es creï un cens de pisos turístics, per poder exigir que compleixin amb tota la normativa.
A la taula rodona, que l'entitat ha organitzat aquest dissabte, hi ha participat l'experta en mercat immobiliari Maria Josep Moner, que ha reconegut que els molts pisos estan en mans d'empreses inversores que prefereixen fer-ne un ús turístic "perquè poden cobrar el triple que un lloguer normal".
Continuen les protestes per la proliferació de pisos turístics al Barri Vell de Girona.
Aquest dissabte la plataforma 'Més barri, menys pisos turístics' ha iniciat una campanya per denunciar "el problema", i demanar a l'ajuntament de la ciutat que "prengui mesures" per frenar l'aparició d'aquest tipus d'habitatges.
"El que volem és que aquesta qüestió segueixi sobre la taula, perquè és un debat que cal abordar", ha concretat el membre de l'entitat Arnau Barqué.
Per això, han organitzat una sèrie d'actes informatius que també serviran per recollir les queixes de veïns afectats.
Barqué assegura que hi ha llogaters que han de marxar "després de molts anys" perquè o no els renoven el lloguer, o els apugen el preu - en algunes ocasions fins a un 50% -.
"Evidentment han de deixar el pis perquè no ho poden assumir", assenyala.
A més, Barqué explica que ara mateix "és impossible" trobar un habitatge de lloguer al Barri Vell que estigui acord a un sou "normal".
En aquest aspecte coincideix amb l'experta immobiliària Maria Josep Moner que alerta que fa temps que l'única oferta que hi ha en el casc antic gironí "són apartaments de luxe".
Moner explica que això es deu a l'augment dels pisos turístics que ofereixen un rendiment "molt més gran" que no pas el d'un llogater habitual.
"Si tu vols arrendar un habitatge et posen un preu de mercat determinat i t'incrementen l'IPC.
En canvi, si es tracta d'un pis turístic et poden cobrar el doble o el triple", explica.
L'agent immobiliari reconeix que el Barri Vell "és el més afectat" de Girona, però deixa clar que es tracta d'una problemàtica que s'està estenent a d'altres zones de la ciutat.
"A Santa Eugènia o Sant Narcís pots trobar més coses, però igualment és complicat", adverteix Moner.
Crear un cens de pisos
Per tot plegat, des de la plataforma han tornat a demanar a l'Ajuntament de Girona que faci un cens de pisos d'aquest tipus, per tal de tenir-los localitzats i se'ls pugui exigir que compleixin amb la normativa.
"Assenyalar quins habitatges estan destinats a l'ús turístic és molt important", argumenta Barqué.
El membre de la plataforma lamenta que el ple tombés la moció que van presentar i que proposava la creació d'aquest cens i la protecció dels llogaters.
L'escrit va rebre el suport de la CUP i ERC a més de l'abstenció del PSC, però no de l'equip de govern de CiU.
Malgrat tot, les protestes han aconseguit que l'Ajuntament de Girona intercedeixi entre aquells ciutadans del Barri Vell que rebin pressions per marxar.
Sobretot, veïns a qui el propietari els encareix el lloguer de manera desorbitada perquè vol reconvertir l'edifici en apartaments turístics.
De fet, el consistori ha creat un registre de tots aquells gironins que fa més de deu anys que viuen al casc antic gironí.
A més, l'equip de govern també es va comprometre a fer un estudi per saber quins habitatges turístics que hi ha a la ciutat, i especialment al Barri Vell, operen sense llicència.
L'estudi, però, formarà part d'una diagnosi molt més àmplia.
Abastarà tot el parc d'habitatge que hi ha a la ciutat, amb l'objectiu de saber a què es destinen tots aquells pisos o cases que no són residència habitual (i que, ara, l'ajuntament xifra en uns 11.000).

Response: La plataforma “Més barri, menys pisos turístics”, denuncia el problema dels pisos turístics al Barri Vell de Girona. L'entitat reclama mesures a l’ajuntament per frenar l’augment de pisos turístics, ja que els inversors immobiliaris cobren el triple per un lloguer turístic que per un habitual. A més, demana un cens de pisos turístics a l’ajuntament perquè compleixin amb la normativa.


Instruction: Sintetitza el text següent:

Context:
El president del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, Jesús María Barrientos, ha proposat aquest dijous que tots els jutjats que atenguin dones víctimes de violència masclista siguin especialitzats, i per fer-ho, proposa que els jutjats especialitzats no estiguin a cada partit judicial, sinó que siguin d'àmbit comarcal.
Actualment els partits més grans tenen jutjat especialitzat, però en els partits judicials més petits són els jutjats ordinaris els que atenen aquests casos.
No obstant això, Barrientos admet que hi ha dificultats i reticències de diversos sectors, com alguns ajuntaments, que prefereixen que els seus serveis socials atenguin les víctimes prop d'on viuen.
Barrientos ho ha dit durant la seva intervenció a la comissió de Justícia del Parlament per presentar la memòria del 2018.
El president del TSJC ha explicat que es van presentar 23.098 denúncies de violència masclista, un 0,64% més, cosa que suposa 59,7 denúncies per cada 10.000 dones, per sota de les 70 de mitjana estatal.
Les ordres de protecció adoptades van créixer un 2,6%, fins les 2.680, però se'n van denegar 2.417.
El 2018 van morir cinc dones a mans d'homes per violència masclista, la meitat que el 2017, quatre d'elles sense ordre de protecció.
El 2019 ja hi ha hagut sis dones mortes, cinc sense ordre de protecció, tot i que les denúncies presenten una tendència a la baixa i les ordres acordades han crescut un 10,5%.
Barrientos ha proposat que els jutjats especialitzats en violència sobre la dona es comarcalitzin, per millorar l'especialització i l'atenció a les víctimes.
Durant la seva intervenció, el diputat de JxCat Eusebi Campdepadrós s'ha discutit amb la presidenta en funcions de la comissió, Carmen de Rivera (Cs), perquè aquesta no li deixava preguntar a Barrientos sobre el judici al Suprem de l'1-O, en considerar que no formava part de l'àmbit de la compareixença.
Campdepadrós ha acabat sobtadament la seva intervenció i la resta de diputats del grup han marxat de la sala per disconformitat amb De Rivera.
Estadístiques de la memòria
El nombre d'assumptes ingressats durant el 2018 va pujar un 3,9%, fins als 933.000, mentre que els resolts van augmentar un 3,3%, fins als 902.000, un 96% dels ingressats.
Pel 2019 es preveu un increment en totes les jurisdiccions, ja que cada trimestre ha estat superior al de l'any anterior, i es calcula que s'arribarà als 996.000 assumptes.
A finals d'any quedaven més de 423.000 assumptes per resoldre, un 10% més que el 2017.
La jurisdicció que més va augmentar va ser la civil, amb un 7,5%, mentre que els penals, que suposen més de la meitat del total de casos, van créixer un 2,2%.
Per cada 1.000 habitants hi va haver 122 assumptes judicials, un 1,7% més que el 2017 i per sota dels 128 de la mitjana estatal.
La majoria de jutjats treballen per sobre dels nivells preestablerts, destacant els jutjats mercantils, amb un 325% d'assumptes per sobre del número adequat.
Barrientos també ha donat dades dels assumptes més lligats a l'evolució econòmica.
Així, els procediments concursals tramitats pel jutjats mercantils ha arribat als 1.483, un 39% més que el 2017, amb un 67% d'increment a Tarragona.
Fins el tercer trimestre del 2019 van augmentar un 50%.
Els procediments laborals d'acomiadament han pujat un 3,75%, fins els 18.960.
Han baixat a Girona i han pujat a la resta de demarcacions, però el 2019 ja han pujat un 13,76%.
Els procediments hipotecaris, que havien baixat els últims anys, van tornar a pujar, un 24,5%, fins els 5.771.
Els desnonaments van arribar als 13.941 casos, un 4,76% més, 8.877 van ser per impagament de lloguer i 3.778 per impagament d'hipoteca.
Les demandes per clàusules sòl abusives van créixer el 2018, fins a les 21.854, però aquest 2019 estan baixant.
Malgrat això, es van resoldre 6.569 demandes, cosa que suposa menys d'un terç dels casos ingressats, i actualment hi ha prop de 35.000 assumptes en tramitació.
Respecte els recursos materials i humans, Barrientos ha tornat a lamentar la falta de jutges, funcionaris i jutjats.
El 14% dels 821 jutges i magistrats són substituts i suplents.
El 2018 van arribar 63 jutges i magistrats procedents d'altres destinacions o com a primera destinació, però en van marxar 48, davant dels 21 del 2017 i els 37 d'aquest 2019.
Dels 625 lletrats de l'administració de justícia, el 19,8% són substituts, i dels 7.253 funcionaris, un 45% són interins, problemàtica força acusada en alguns partits judicials petits.
Per tot això, ha demanat que es posin en funcionament els jutjats compromesos de fa temps.

Response: Jesús María Barrientos, president del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, proposa que els jutjats que atenen dones víctimes de violència masclista siguin especialitzats i tinguin àmbit comarcal, no de partit judicial. L’objectiu és millorar l’atenció a les víctimes i l’especialització. També reclama més recursos materials i humans. El 2018 es van presentar 23.098 denúncies de violència masclista.


Instruction: Sintetitza aquest text:

Context:
Soraya Sáenz de Santamaría i Alberto Ruiz Gallardón, a la roda de premsa posterior al Consell de Ministres Foto: ACN
La vicepresidenta del govern espanyol, Soraya Sáenz de Santamaría, ha apuntat aquest dijous que existeixen contactes incipients entre el seu executiu i el govern d'Artur Mas respecte a la situació política a Catalunya, però ha rebutjat explícitament la possibilitat que se celebri una consulta que considera inconstitucional.
"Estem en el pla de saber que cal trobar vies de diàleg", ha dit Sáenz de Santamaría, que ha destacat la figura de Josep Antoni Duran i Lleida com a interlocutor.
En tot cas no ha volgut "avançar esdeveniments" ni explicar quina seria la base del discurs del govern espanyol en aquests contactes.
La situació política a Catalunya ha centrat bona part de la roda de premsa posterior al Consell de Ministres i la vicepresidenta del govern espanyol ha volgut destacar que el seu govern "sempre ha mantingut" la necessitat de "fomentar un clima de diàleg" amb Catalunya.
Això sí, "sempre dins del marc de la Constitució i les lleis" perquè aquests són "els paràmetres" en què es mou l'executiu espanyol.
"El govern sempre ha estat disposat, i ho continua estant, a obrir marcs de diàleg per diferents vies i elements per a l'entesa amb totes les comunitats autònomes i en aquest cas amb Catalunya", ha dit abans de recordar que hi ha "molts temes que afecten" els dos executius i destacar que el seu govern "ha donat en reiterades ocasions mostres de lleialtat institucional davant els diferents problemes que pugui tenir la Generalitat".
Contactes discrets
La vicepresidenta ha explicat que en aquests contactes diferents membres del govern espanyol "ens anem reunint amb diferents membres de la Generalitat de Catalunya" i d'altres administracions autonòmiques com "també fa en alguna ocasió el president del govern".
"D'algunes n'informem, i d'altres, per la pròpia particularitat d'aquesta qüestió, se celebren en un entorn una mica més discret".
En tot cas ha confirmat que "s'està treballant i dialogant".
En tot cas, ha deixat clar que el procés es troba en una fase incipient i no ha volgut parlar d'un possible acord.
"Estem en el pla de saber que cal trobar vies per dialogar i conèixer posicions de part, i per tant no avancem esdeveniments", ha afirmat.
En aquest marc, ha rebutjat explícitament la possibilitat que se celebri una consulta a Catalunya.
"El govern no pot fer res que no li permetin la Constitució i els lleis, que són meridianament clares sobre la qüestió de la consulta", ha dit, perquè "un govern està per complir i fer complir les lleis, i la Constitució, de la què deriva el mandat de tots els que estem cridats a dialogar i buscar una entesa".
No exposa la posició del seu govern
La vicepresidenta no ha volgut explicar quins són els plantejaments que el seu govern estaria fent en aquests contactes.
"El diàleg i l'entesa és un procés, i al final d'aquest procés pot haver-hi acords, però em semblaria una via poc idònia per tancar aquests acords proposar-los quan està començant a caminar aquest diàleg", ha dit.
Segons Sáenz de Santamaría cal "saber molt bé que el procediment és per posar-se d'acord, no per plantejar cadascú la seva visió de l'acord obertament".
Sáenz de Santamaría no ha volgut comentar la relació entre el PSOE i el PSC després del nou trencament de la disciplina de vot dels socialistes catalans al Congrés respecte al dret a decidir.
En tot cas ha destacat que el govern espanyol té "vies obertes" amb el PSOE per abordar "qüestions d'Estat" en què "és important entendre's" en un diàleg "coordinat".
Relació "fluïda" amb Duran i Lleida
La vicepresidenta espanyola també ha destacat la "relació fluida" amb el portaveu de CiU a Madrid, Josep Antoni Duran i Lleida.
Segons ha explicat, la proximitat al Congrés "ajuda", però també el fet que independentment dels seus plantejaments de fons pel que fa al procediment, Duran i Lleida ha apostat per la via del diàleg i l'entesa, un fet que el govern espanyol "comparteix".
Pel que fa a les declaracions del 'pare' de la Constitució Miquel Roca sobre la consulta, Sáenz de Santamaría ha reiterat que el seu govern considera que la consulta no té cabuda a la Constitució.
"Cadascú pot donar l'opinió que correspongui, i nosaltres estem en la Constitució, les lleis i el diàleg per abordar qualsevol problema", ha dit.

Response: Segons Soraya Sáenz de Santamaria, el govern espanyol reconeix contactes, incipients i discrets per conèixer les posicions, amb el govern d’Artur Mas per tractar la situació política a Catalunya. Rebutja, però, la celebració d’una consulta a Catalunya perquè no entra dins la Constitució ni les lleis. Destaca la bona relació amb l’interlocutor, Duran i Lleida, portaveu de CiU.


Instruction: Sintetitza aquest text:

Context:
La cinquena edició la Cua d'Estiu de Fondarella (Pla d'Urgell) incorpora la màgia i els vermuts musicats com a principal novetats en la programació.
Un any més aquest festival d'espectacles de petit format continua apostant per programar companyies de Lleida en escenaris de cases particulars i històriques d'aquesta localitat.
La presentació s'ha fet precisament en un d'aquests escenaris, dins de la casa de Cal Combelles, on no hi ha faltat l'humor de la inesperada aparició teatral de la Família Matafaluga, integrada pels components de la companyia El Sidral, que han teatralitzat el seu malestar per no figurar dins la programació d'aquest certamen cultural emmarcat en un entorn rural.
La Cua d'Estiu comptarà amb 10 propostes artístiques que tindran lloc els divendres, dissabtes i diumenges del 9 de setembre a l'1 d'octubre.
L'alcalde de Fondarella i president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé, ha volgut destacar la rellevància del projecte cultural de la Cua d'Estiu amb una ''colla d'activitats de petit format i el concepte d'atansar i fer seva a la gent, l'àmbit d'actuacions culturals fetes en entorns particulars i propis que formen part de l'imaginari del poble''.
En aquest sentit, ha remarcat l'aposta treballada per Teatre de Butxaca i la Gata Roja, que és possible gràcies al suport econòmic de l'Ajuntament i la Diputació de Lleida a través de l'Institut d'Estudis Ilerdencs.
El tret de sortida de la Cua d'Estiu serà el divendres 9 de setembre i continuarà els divendres i dissabtes 10, 16, 17, 23, 24, 30 de setembre i 1 d'octubre al jardí de Cal Combelles, que després de les obres realitzades l'any passat torna a ser escenari del festival, i al pati de Cal Ros; a més, els diumenges 18 i 25 de setembre el jardí de Cal Viudes acollirà la realització del vermut.
Les tres cases particulars d'aquesta localitat tornaran a obrir-se al públic per acollir 10 propostes artístiques de diferents companyies lleidatanes amb una quarantena d'artistes en total.
La màgia i el vermut del diumenge són les principals novetats, tal com ha destacat el director de Teatre de Butxaca, Jaume Jovells.
Cadascun dels espais es dedicarà a un gènere i tots els espectacles seran a les nou del vespre.
Així, Cal Ros acollirà els espectacles de teatre i màgia, Cal Combelles els musicals i Cal Viudes serà el marc escollit per als vermuts de diumenge a les dotze, que comptaran amb tast de productes de proximitat com ara Formatges Camps, del Palau d'Anglesola, i la mel de Torrons i Mel Alemany, d'Os de Balaguer.
El tret de sortida del festival el donarà la productora musical La Gata Roja amb una actuació d'òpera i sarsuela.
Els següents dies s'ha programat la música d'arrel de les Krregades de Romanços; la poesia instrumentalitzada de Xavier Monge Quartet & Viktorija Pilatovic; la màgia del Mag Bala; el teatre històric i comèdia de les companyies Lacetània Teatre i Crisi Perpètua; el cant coral de la jove i alternativa agrupació Be1Beat; la música negra de Walkin' Roots; i clourà el certamen el pop íntim del grup lleidatà Wednesday Lips, que a banda d'oferir un repàs de la seva discografia, oferirà un tast del seu proper disc, 'Fer i desfer' que inclourà cançons en català.
D'altra banda i per segon any consecutiu, la Cua d'Estiu incorpora el 'Premi del públic' a la millor actuació.
Una proposta de participació i interacció amb els assistents per tal de valorar els espectacles i actuacions que es poden veure al festival.
La proposta tracta que sigui el públic assistent, a través de les seves valoracions, el que decideixi a quin grup o companyia se li dóna el premi.
Les valoracions es fan mitjançant butlletes.
A la passada edició hi van participar més de 400 assistents.

Response: Tres cases particulars històriques de Fondarella (Pla d’Urgell) acolliran el 5è festival la Cua d’Estiu amb espectacles de màgia, teatre i música, a més de vermuts musicats. Hi participen 40 artistes en 10 propostes, entre el 9 de setembre i l’1 d’octubre, tots els divendres, dissabtes i diumenges. Són espectacles de petit format coordinats per la productora La Gata Roja.


Instruction: Sintetitza aquest text:

Context:
Un estudi del Vall d’Hebron Institut de Recerca (VHIR) demostra que la contaminació per partícules dièsel pot exacerbar l’al·lèrgia per soja.
Concretament, una determinada quantitat de soja que per si sola no provoca al·lèrgia, quan s’administra en combinació amb partícules dièsel, fa que els animals d’experimentació desenvolupin asma.
En l’estudi també han descobert que el mecanisme que desencadena l’asma és diferent si aquesta és provocada per l’al·lèrgia pura a la soja o si ho és per la suma de soja i contaminació.
La investigació, publicada a la revista ‘Plos One’, ha estat liderada per la cap del grup de recerca de Pneumologia del VHIR, la doctora María Jesús Cruz, i els doctors Xavier Muñoz, Susana Gómez i Daniel Álvarez, del mateix grup.
“Quan hi ha més contaminació, les persones al·lèrgiques a la soja poden patir més símptomes, com també les que ho són a altres proteïnes que hi ha a l’ambient”, afirma la doctora Cruz.
Per aprofitar que des de fa quasi 30 anys el laboratori del VHIR mesura cada dia la concentració de soja a l’ambient a la ciutat de Barcelona, van decidir fer un model d’asma per soja amb l’objectiu d’estudiar la interacció de la contaminació ambiental amb aquesta substància i la fisiopatologia de la malaltia.
El grup de recerca va comprovar que perquè un animal d’experimentació desenvolupés asma era necessari que inhalés 5mg/ml de soja.
Dosis inferiors, de 3mg/ml, no provocaven cap efecte, a l’igual que les partícules dièsel per si soles.
En canvi, quan els animals d’experimentació van inhalar 3mg/ml de soja combinada amb partícules dièsel, sí que es van tornar asmàtics.
“Per tant, seria la combinació d’aquests dos elements que per si sols no provoquen asma la responsable que els animals d’experimentació acabin desenvolupant la malaltia”, afirma la doctora Maria Jesús Cruz.
A més, van veure que en els eosinòfils, unes cèl·lules que es troben al pulmó de les persones asmàtiques, també es reprodueix aquest patró.
En el cas dels animals d’experimentació que inhalen 5 mg/ml de soja, els eosinòfils són molt alts, a l’igual que quan inhalen 3mg/ml de soja i partícules dièsel.
En canvi, els nivells no augmenten si inhalen 3 mg/ml de soja.Durant la investigació també es va estudiar quin mecanisme hi podia haver al darrere d’aquestes reaccions.
Mitjançant un estudi de biomarcadors, van comprovar que quan els animals d’experimentació només són al·lèrgics a la soja hi ha un sol tipus de limfòcits implicat, mentre que en els ratolins que havien inhalat soja i partícules dièsel, n’hi havia més d’un.
Resultats extrapolablesCruz apunta que els resultats d’aquest estudi són extrapolables a altres proteïnes que hi ha a l’ambient, com el pol·len, i assenyala que investigacions prèvies han demostrat que en dies de molta contaminació el pol·len pot causar més símptomes a les persones asmàtiques.
Fins ara, però, no s’havia analitzat la interrelació entre la soja i la pol·lució.
El responsable de la unitat d’Asma de l’Hospital de la Vall d’Hebron i adjunt al servei de Pneumologia, el doctor Xavier Muñoz, afirma que entre les 24 i 48 hores posteriors als pics de contaminació, les urgències per asma augmenten.
Els responsables de l’estudi subratllen la importància de prendre consciència i d’actuar davant el risc que suposa la contaminació per a la salut.
De fet, en el laboratori del grup de recerca de Pneumologia del VHIR, treballen amb uns filtres que es mantenen exposats a l’ambient durant 24 hores i que mostren de forma molt gràfica, en ennegrir-se completament, la quantitat de partícules contaminats que hi suren.
La soja en l’ambient
Actualment a la ciutat de Barcelona s’han establert uns límits d’emissions de soja, que es produeixen quan els vaixells descarreguen aquesta substància al port.
A la dècada dels 80, les partícules de soja havien esdevingut un problema “important” per a la ciutat, però en els últims anys, les mesures adoptades per reduir les emissions d’aquest al·lergen així com el monitoratge de la concentració ambiental han contribuït a controlar les epidèmies d’asma per soja a la ciutat.

Response: Un estudi del VHIR determina la relació entre l'asma i l’exposició a partícules dièsel combinades amb partícules de soja. Els animals d'experimentació exposats a ambdues partícules combinades desenvolupaven asma, mentre que no es donava aquesta relació si l’exposició era només d’un tipus de partícules o en una quantitat menor. A Barcelona, el monitoratge de la contaminació ambiental controla les epidèmies d'asma.


Instruction: Sintetitza aquest text:

Context:
La figura de King Kong i dels plàtans li serveixen a l'Agrupación Señor Serrano per ironitzar sobre el capitalisme a l'espectacle 'Kingdom', tot i que el seu intent era fer apologia d'aquest sistema.
"Vam pensar que és tan difícil atacar-lo i anar contra ell, que intentaríem defensar el sistema capitalisme i el mascle.
I és impossible", ha assegurat somrient Àlex Serrano, un dels tres creadors de l'obra, juntament a Pau Palacios i Ferran Dordal.
El muntatge es va estrenar al Grec 2018 i arriba renovat amb la combinació de vídeo, 'performance', maquetes i música en directe al Teatre Lliure de Montjuïc del 12 al 17 de febrer.
Serrano també ha explicat que la majoria dels seus espectacles fan gira internacional i que és "excepcional" poder estar al Lliure sis dies.
'Kingdom' parla sobre l'economia capitalista a través de la figura King Kong i dels plàtans.
A la companyia sempre els agrada utilitzar metàfores i narrar històries a partir d'altres relats.
Per endinsar-se en el sistema capitalista van escollir la figura del mite cinematogràfic de King Kong.
Serrano l'ha definit com "aquest gran mascle solitari, el rei d'una illa que governa a través de la força i la destrucció i que al final acaba sent víctima".
Comparen aquest mite amb el sistema capitalista "creat per mascles i per la força, que té una gran capacitat de regeneració.
King Kong mor però sempre torna cinematogràficament".
La història també s'explica a través dels plàtans.
"Ens agafàvem a la idea del plàtan com la reina dels supermercats i la més barata; una fruita que no existia fa 150 anys i és un bon exemple de com es va originar el sistema capitalista contemporani amb la internacionalització, el domini i control dels estats", ha explicat Serrano.
Serrano ha dit que el sistema capitalista és l'únic que s'ha imposat sense la força bruta ni d'una manera totalitària, sinó que ha anat evolucionant a través del temps i "té la virtut que agafa totes les opinions i veus contràries i les recull".
S'ha referit al capitalisme com un sistema "invencible", "monstruós" i "pervers".
Ha apuntat que és evident que si una companyia de teatre contemporani pretén fer una apologia del capitalisme "serà una ironia i una crítica", però van pensar que "és tan difícil atacar-lo i anar contra ell" que volien intentar defensar-lo.
Pel que fa la posada en escena, l'Agrupación Señor Serrano torna a tenir música en escena i es fan servir 'performers'.
"Hi ha una línia de continuïtat amb llenguatges que ja hem provat i una investigació molt forta amb altres de nous", ha dit Ferran Dordal.
Sobre la música, Nico Roig ha recalcat que el projecte s'ha anat materialitzant i la música ha anat agafant formes diferents.
"És una música bastant funcional, amb molt sentit de l'humor i caòtica perquè no està gens estructurada a nivell estètic, passant d'un estil a un altre".
Internacionals
Per altra banda, Serrano ha assenyalat que són una companyia de teatre contemporani amb un tipus de producció que està enfocada a girar internacionalment amb actuacions a festivals.
També fan temporades internacionalment, però "tradicionalment a Catalunya o a Espanya, no hi ha hagut cabuda per a propostes" com la seva.
Ha indicat que "el teatre que es produeix a Catalunya, s'exhibeix i entre cometes mor aquí i són la major part de les obres".
Ha assegurat que el seu model és totalment oposat: "Obres que es produeixen per diferents productors de diversos països".
"Les nostres obres no són en català, no parlem de temes catalans, ni relacionats amb la cultura, ni amb llengua ni amb el patrimoni ni la tradició catalanes i sempre és difícil tenir cabuda amb 'performances' regulars".
Per això, ha indicat que és excepcional estar al Lliure sis dies amb l'espectacle i que estan acostumats a fer-ho a ciutats com Nova York o Shangai, entre d'altres.

Response: L'Agrupación Señor Serrano estrena al Teatre Lliure de Montjuïc “Kingdom”, un espectacle crític amb el capitalisme i el mascle. Combinen vídeo, performance, maquetes i música en directe i utilitzen la figura de King Kong i els plàtans per ironitzar sobre el sistema capitalista. Del 12 al 17 de febrer, la companyia representarà l'espectacle al Lliure dins la seva gira internacional.


Instruction: Sintetitza aquest text:

Context:
El web del 9-N es va actualitzar després de la suspensió del TC
La penúltima sessió també ha comptat amb la pràctica de la prova pericial.
Concretament, han afirmat que s'hi van carregar nous arxius.
El procés participatiu, sense supervisió de funcionaris del Govern
Els últims testimonis que han passat per la Sala Civil i Penal del Tribunal Superior de Justícia (TSJC) han insistit una vegada més que els voluntaris van tirar endavant el 9-N després de la suspensió del TC.
Ho han reafirmat diverses persones -com l'ex-conseller d'Agricultura Joan Vallvé- que van dur a terme aquestes tasques sense que "en cap moment" hi hagués la supervisió de funcionaris de la Generalitat.
I també l'alcaldessa de Vilanant (l'Alt Empordà), Anna Palet, que ha reiterat que en cap moment va rebre cap requeriment judicial o del ministeri públic de no cedir -a petició del coordinador regional dels voluntaris- el local municipals per a la celebració del 9-N que ella mateixa va obrir com a "voluntària".
A les declaracions de la batllessa l'ha seguit Carles Fernández, ex-cap de premsa de Joana Ortega, que ha explicat que tant en l'organització de la primera consulta suspesa pel Tribunal Constitucional (TC) el mes de setembre com el procés participatiu "el missatge que s'havia de transmetre és que es faria i es faria bé i que sempre s'havia ajustat a la llei".
Fernández també detallat que un cop va arribar la providència del TC del 4 de novembre, el missatge a la premsa era que "el Govern deixava de prendre cap decisió i participació activa" en el 9-N.
Gemma Calvet protagonitza una de les intervencions més polítiques
Gemma Calvet, ponent de la llei de consultes, ha fet una de les intervencions més polítiques de tot el judici, fet que li ha valgut diverses interrupcions per part de Jesús María Barrientos.
El president del TSJC ha demanat a Calvet que se circumscrivís a les preguntes que li feia la defensa de Joana Ortega i el fiscal Emilio Sánchez Ulled.
Segons ha relatat l'ex-diputada d'ERC, ella es va dedicar en els dies previs al 9-N a acollir els observadors internacionals, que estaven "atònits" davant l'actitud de l'Estat.
"Això és un judici de context", ha respost quan el jutge li retreia la manca de concreció de les respostes.
"Potser hi hauria d'haver 2,3 milions de persones acusades", ha determinat Calvet, que ha apuntat que bona part de la consulta alternativa va recaure en Òmnium i l'Assemblea Nacional Catalana.
"En cap moment es va orientar el sentit de la participació", ha destacat sobre les trucades que es feien des les entitats
L'acusació popular, avui en mans d'un altre advocat, ha volgut collar tots els testimonis sobre el paper de la Generalitat en els dies posteriors a la suspensió del 4 de novembre per part del TC, però ha rebut retrets per part de Barrientos arran de la repetició d'algunes preguntes que ja havien fet la defensa o el fiscal.
Homs va informar el Govern que el 9-N era legal
La sessió de dimecres va tenir com a plat principal la declaració del senador del PDECat, Francesc Homs que, a més de tenir una enganxada amb la Fiscalia, va explicar al jutge que ell va informar personalment al Govern que el 9-N no estava incomplint cap llei ni fent incórrer els responsables governamentals en cap tipus penal.
La providència del TC va arribar el 4 de novembre, quan l'executiu estava reunit, i l'ex-conseller va apuntar que va ser ell qui va informar Artur Mas personalment que no quedava clar que les actuacions de la jornada de participació haguessin de ser paralitzades.
El dirigent nacionalista va posar de manifest la inacció del Constitucional entre el 4 i el 25 de novembre -últim dia que es va poder votar-, així com també el fet que la Fiscalia no vetés l'obertura dels centres escolars amb urnes i paperetes.

Response: En la penúltima sessió al Tribunal Superior de Justícia, diversos testimonis declaren que cap funcionari de la Generalitat va supervisar el 9-N, que tirà endavant amb voluntaris. Després de la suspensió del Tribunal Constitucional, el govern de la Generalitat ja no hi participà activament, tot i que la consulta era legal, segons Francesc Homs.


Instruction: Sintetitza aquest text:

Context:
La pel·lícula 'Barcelona nit d'hivern', dirigida per Dani de la Orden, segueix l'esquema de la seva seqüela de 'Barcelona nit d'estiu' amb sis històries d'amor que es desenvolupen en paral·lel, però hi ha alguna cosa que canvia entre els dos films.
En declaracions a l'ACN, Dani de la Orden ha assenyalat que "'Barcelona nit d'hivern' és més madura" i "és més fàcil que algú que ha passat els 30 s'hi identifiqui", i també "és més rodona".
El film 'Barcelona nit d'hivern' és un conjunt d'històries que s'entremesclen durant la màgica nit de Reis i arriba als cinemes aquest divendres.
De la Orden ha manifestat que al primer film hi havia una cosa que li agradava i era que es tractava d'una comèdia romàntica plural que passava durant una nit a Barcelona i hi havia una part d'històries properes, que emocionaven i humor.
"Això ho hem agafat i millorat, crec que les comèdies i l'emoció funcionen molt més", però en aquesta pel·lícula ja no hi ha el primer petó ni l'exnovi que un es troba.
"La primera vaig fer-la amb 22 i ara amb 26 volia parlar d'altres temes, que l'amor no és només conèixer la noia, sinó que va més enllà: hi ha la maduresa o la maternitat.
És un film més madur en la part positiva, no vol dir que sigui més avorrit".
El director del film creu que la primera part "estava ben embolicada, però fallava per diferents llocs i aquesta és una pel·lícula rodona" i, en cap moment, ha apuntat, "cau i això és molt complicat en una comèdia romàntica".
De la Orden ha manifestat que és una pel·lícula molt festiva i molt coral i les històries van més enllà de trobar la noia.
Segons De la Orden, "l'amor no és només conèixer la noia i enamorar-te, això és del que parlàvem a la primera i a qui passa per saber acceptar, raonar, parlar les coses i comunicar-se i saber que de vegades has de saltar de la carrossa per algú i també parla que l'amor és ser-hi i consisteix en estar al costat d'una persona incondicionalment".
Ha admès que una de les pors que tenia des de l'inici és que fos massa dolça.
"S'ha de trobar un equilibri, jo no me n'amago, sóc un cursi i m'agraden les històries que quan es fan el petó ella es posa de puntetes i sona la música de Dausà.
"No m'amago de fer moments cursis, però intento ser honest amb algunes històries, ja que algunes d'elles tot li va bé al noi, però al final doncs no, o no li agrades o ella té una altra vida".
Carulla, Romero i Luengo
Montserrat Carulla és una de les actrius del repartiment de la pel·lícula.
Ha explicat que el dilema del seu personatge és que té una amiga de tota la vida que s'han anat veient i trobant i es retroben després de molts anys i se n'adonen que han perdut el temps perquè s'estimaven més que amigues.
Carulla ha dit que decideixen fer-ho públic a la família i una part una entén i una altra no.
"Totes són històries de problemes personals i circumstàncies socials, problemes amb els que ens trobem i és que fem una cosa i es gira en contra nostra o deixem de fer-la ens sap greu no haver seguit aquell camí".
Carulla ha destacat que la pel·lícula fa una defensa de l'individu i del que realment un vol a la vida i ha de tirar pel camí que el fa feliç.
Berto Romero ha apuntat que en aquesta pel·lícula li ha tocat fer de cretí i és un personatge amb el que, ha recalcat, "s'especialitza bastant".
"És un personatge maco perquè és un de tres germans i fa servir l'humor per fugir del drama, és el típic que fa acudits tota l'estona perquè no vol fer front a les coses amb seriositat".
Vicky Luengo, en canvi, en la seva història s'enamora d'un noi una nit en un bar de copes i li ensenya Barcelona.
"Hi ha una química molt especial i viuen una gran nit molt maca", ha indicat.
Luengo ha dit que li agradaria poder viure això i fer la bogeria de conèixer un noi un dia i ensenyar-li Barcelona i a veure si connecten.
Entre d'altres, al film hi ha participat els actors Abel Folk, Alexandra Jiménez, Bárbara Santa Cruz, Miki Esparbé, Montserrat Carulla, Berto Romero David Guapo, Álex Monner, Aina Clotet, Bernat Saumell, Cristian Valencia, Álex Maruny i Vicky Luengo.

Response: Es presenta “Barcelona nit d’hivern”, la seqüela de “Barcelona nit d’estiu”, del director Dani de la Orden, una pel·lícula més rodona i madura segons el seu director. A la cinta s’hi troben romanticisme i humor, però equilibrats amb maduresa i maternitat. Alguns dels principals actors són Abel Folk, Miki Esparbé, Montserrat Carulla, Berto Romero, Aina Clotet i Vicky Luengo.


Instruction: Sintetitza aquest text:

Context:
La psicologia clínica té un seriós problema amb la pseudociència (Lilienfeld, Lynn i Lohr, 2003), entesa com aquelles pràctiques i idees mancades de garantia epistèmica que, com a estratègia retòrica, s’imposten com a ciència (Fasce, 2017; Hansson, 2009).
Si bé és cert que les facultats de psicologia, almenys en el nostre context, solen presentar bons estàndards de fonamentació científica respecte als continguts dels títols oficials, la veritat és que, per a frustració dels bons professionals que abunden en el camp, els col·legis i la pràctica professional de la psicologia pateixen un gran nivell de penetració pseudocientífica.
Aquesta situació sembla continuar avui dia, amb una quantitat considerable de psicòlegs disposats a incorporar pràctiques pseudocientífiques a les seues intervencions (Stapleton et al., 2015).
Sense anar més lluny, una cerca ràpida en les webs de les institucions encarregades d’oferir formació per a exercir la psicologia clínica o de vetlar pel respecte al seu codi deontològic ens mostra de manera immediata aquesta falta d’afecció per la pràctica basada en evidència.
Per exemple, el Col·legi Oficial de Psicòlegs de la Comunitat Valenciana (COP-CV) va oferir i oferirà en els pròxims mesos cursos d’anàlisi bioenergètica, interpretació de somnis, psicoanàlisi, constel·lacions familiars o teràpia gestalt, entre altres.
Com que la psicologia és, encara que jove, una ciència, i que per tant la seua pràctica i investigació requereixen d’una capacitat correctament entrenada per al raonament científic, basada en l’evidència obtinguda mitjançant metodologies empíriques i fiables, és necessari que els psicòlegs reben entrenament explícit durant la seua formació en matèria de detecció de pseudociències.
No hi ha una correlació clara entre el coneixement de dades científiques i un major escepticisme (Johnson i Pigliucci, 2004; Majima, 2015) i això ens indica la necessitat d’oferir una formació més sòlida en relació amb els fonaments conceptuals del pensament crític (Lilienfeld, Lohr i Morier, 2004).
Aquesta necessitat d’aguditzar el raonament científic es reflecteix en el codi deontològic espanyol de la psicologia, que estableix en diversos dels seus articles l’obligatorietat tant del practicant com de l’investigador de basar en l’evidència científica la totalitat de les afirmacions i intervencions que realitze en qualitat de psicòleg.
Especialment rellevants en aquest sentit són els articles cinc, vint-i-dos i trenta-tres, en els quals s’estableix de manera contundent que la psicologia ha d’estar basada en evidència científica, que únicament els enfocaments que en gaudisquen són mereixedors de respecte per part de les persones involucrades en el camp i que tots els ensenyaments que un psicòleg transmeta a classe han d’estar, al seu torn, basats en aquestes evidències.
Per descomptat, el codi no indica que no es puga treballar amb hipòtesis o que no es puga opinar: el que indica és que les hipòtesis i les opinions no han de ser presentades com a psicologia llevat que estiguen degudament abonades –i és en aquest «degudament» on fallen els mecanismes de vigilància epistèmica de la comunitat de psicòlegs.
Els defensors del veredicte del dodo sostenen que totes les psicoteràpies tenen la mateixa eficàcia perquè la qüestió més important és l’aptitud del psicoterapeuta i els factors comuns a totes elles, de manera que les tècniques específiques són un detall merament anecdòtic.
No obstant això, aquesta idea ha estat àmpliament refutada per l’evidència disponible (Marcus, O’Connell, Norris i Sawaqdeh, 2014).
Cal mencionar que és la teràpia cognitivoconductual aquella que més evidència de tipus I i II té per a l’enorme majoria dels trastorns mentals valorats en les guies oficials i extraoficials de pràctica clínica ètica, basada en evidència.
Angelo Fasce.
Filòsof de la ciència, amb formació en neurociència.
És expert en el problema de la demarcació i en els mecanismes psicològics que donen peu al pensament irracional.
És, a més, un actiu divulgador de la ciència i de la seua filosofia.
Actualment és doctorand en el Departament de Filosofia de la Universitat de València.

Response: Cal diferenciar la psicologia clínica de la pseudociència a través d’evidències i pràctiques científiques i de la detecció de les pseudociències. El codi deontològic espanyol de la psicologia obliga practicants i investigadors a basar-se en evidències científiques per evitar que es confongui amb pseudoteràpies com la bioenergètica, les constel·lacions familiars o la interpretació de somnis.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El coordinador general del PPC, Xavier García Albiol, ha carregat aquest dilluns contra el PSOE i C's pel pacte que han signat i per les "conseqüències" que creu que té per a Catalunya.
En aquest sentit, després d'escoltar divendres a la diputada del PSC al Congrés i membre d ela direcció del PSOE, Carme Chacón, apostant per una consulta sobre la independència si els catalans no voten favorablement la reforma de la Constitució, Albiol ha acusat a C's de permetre el dret a decidir i acceptar-lo per no condemnar aquesta opció i signar l'acord amb el PSOE.
Per a Albiol, Albert Rivera i C's estan "renunciant" i "traint" els seus principis.
"Rivera i Pedro Sánchez estan en fase d'enamorament profund i això fa que C's renunciï a tot", ha lamentat el popular, que a més ha vit normal que el PSC parli ara de la consulta sobre la independència perquè "després de les eleccions 'la cabra tira al monte'".
Per al líder del PPC, el pacte que han rubricat Pedro Sánchez i Albert Rivera ha portat al líder de C's a "renunciar a la defensa d'Espanya a Catalunya".
"No només incompleix parts importants del seu programa, també renuncia a una part molt important dels principis del seu partit", ha sentenciat Albiol.
I és que per al popular, Rivera està "traint" els valors fundacionals de la seva formació quan pacta amb un PSOE que, com va dir Carme Chacón, plantejaria un referèndum d'independència si el de la nova Constitució fracassa a Catalunya.
"L'acord contempla, amb la signatura i el vot afirmatiu de Sánchez i Rivera, un referèndum per a Catalunya després de la reforma constitucional.
Ho ha deixat molt clar Carme Chacón; no ho diu Albiol ni el PP", ha denunciat el popular, tot demanant al líder de C's "que, dins de totes les explicacions que ha de donar per les traïcions que ha fet per tocar poder, expliqui sobretot com esta disposat al que diu Carme Chacón".
És per això que Albiol ha demanat a Ciutadans que "rectifiqui el seu comportament" perquè Catalunya "necessita més que mai que els partits que estem contra el separatisme anem a una".
"El millor triomf i la millor victòria per a CDC, ERC i la CUP és que els que tenim els principis de seguir vivint el sentiment de ser català i espanyol hi renunciem.
I les renuncies que fan C's i Albert Rivera són la millor victòria pels independentistes, perquè provoca la fractura d'un dels principals actius de la defensa de Catalunya dins d'Espanya", ha afegit en roda de premsa aquest dilluns.
Pel que fa a les declaracions concretes que el passat divendres va fer Carme Chacón apostant pel referèndum, Albiol no les ha considerat tan estranyes en el marc mental del PSC.
"El PSC i el PSOE en general juguen a la confusió, a dir avui blanc i demà negre", ha dit, tot assegurant que al partit que lidera Miquel Iceta "sempre han apostat de manera clara pel referèndum i pel dret a decidir".
"Quan han passat les eleccions, el PSC fa allò de 'la cabra tira al monte'.
Ells defensaven el dret a decidir, van venir les eleccions i van rebaixar el to, i passen les eleccions i hi tornen", ha denunciat.
Per últim, de cara al debat d'investidura que comença aquest dimarts, Albiol veu clar que ni Podem ni el PP canviaran el seu 'no' anunciat.
I és que el popular veu que el pacte entre C's i PSOE els té tan relligats que no dóna cabuda a que entri cap formació més.
"Estan en sintonia total.
Rivera i Sánchez estan en fase d'enamorament molt profunda i quan un esta en aquesta fase, de renunciar a tot per anar a viure l'amor amb l'altre, és difícil que un tercer pugui truncar les expectatives.
El que passa és que l'enamorat Rivera està renunciant a coses de les que es pot penedir d'aquí a un temps.
Perquè l'amor és molt maco però enlluerna de vegades", ha sentenciat, poètic, Xavier García Albiol.

Response: Xavier García Albiol, coordinador general del PPC, retreu a Albert Rivera que pacti amb el PSOE després de les declaracions de la ministra Chacón sobre una possible consulta sobre la independència de Catalunya. Chacón ho plantejà en el cas que no s’acceptés una nova Constitució. Pel PP, això significa que C’s renuncia a defensar la unitat d’Espanya.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El jutjat ha deixat en llibertat l'activista investigat per tallar les vies del TAV a Girona durant la vaga del 8-N.
El jove, Emanuel Donoso, s'ha acollit al seu dret a no declarar davant la jutgessa, que li manté els càrrecs per coaccions i desordres públics.
Un cop ja al carrer, i després de rebre el suport de la cinquantena de manifestants que l'han anat a esperar, Donoso ha reiterat que no reconeix el tribunal que l'ha encausat, ha denunciat que se l'ha imputat "en base a l'existència de fitxers policials" i ha reiterat que "la desobediència" és "l'única via" per fer efectiva la República.
El seu advocat, Benet Salellas, ja ha avançat que en els propers dies demanaran que s'arxivi la causa.
A primera hora del matí, després de conèixer la detenció, el CDR ha convocat una primera protesta davant la comissaria de Vistalegre.
Aquí, els Mossos d'Esquadra han dispersat a empentes els manifestants que s'hi havien aplegat.
Els Mossos d'Esquadra han detingut aquesta matinada el jove, que té 26 anys, per dur-lo a declarar davant del jutjat.
Ho han fet després que no s'hi presentés en dues ocasions, i que la jutgessa d'Instrucció 4 de Girona dictés una ordre d'arrest contra ell.
A les nou del matí, el CDR ha convocat una concentració de suport davant la comissaria de Vistalegre, on el jove havia passat la nit a les garjoles.
Aleshores, però, Donoso ja no hi era, perquè a les vuit la policia l'ha traslladat fins als jutjats.
Aquí, els Mossos d'Esquadra han dispersat la cinquantena de manifestants a empentes.
Llavors, els concentrats han iniciat una marxa fins als jutjats de Girona.
Portaven una pancarta on s'hi llegia el lema 'Jo també vaig tallar les vies per la República.
Absolució imputat VG 8-N Girona'.
Els Mossos d'Esquadra, que han desplaçat efectius tant de la brigada mòbil com dels ARRO, han blindat l'accés a l'edifici, on s'hi havien fet pintades i graffitis amb les frases 'Jo també soc CDR' o '8-N Ema absolució'.
Al davant dels jutjats, els manifestants han protestat contra la detenció del jove activista.
Amb un megàfon, han cridat consignes contra els Mossos d'Esquadra i crits com "Si ens toquen a l'Ema, ens toquen a totes!" i n'han reclamat l'absolució.
"Repressió quirúrgica"
El jove activista imputat ha passat davant la jutgessa poc després de les deu del matí (perquè la titular d'instrucció 4 encara no havia arribat a l'edifici).
Poc després, Emanuel Donoso ha quedat lliure i ha sortit de l'edifici en companyia del seu advocat, Benet Salellas, per la porta de l'aparcament (que dona a la part posterior dels jutjats).
Allà l'esperaven la cinquantena de manifestants convocats pel CDR i la seva mare, que l'han abraçat i li han donat suport.
Donoso ha dit que s'ha acollit al seu dret a no declarar perquè no reconeix el tribunal ni tampoc "que les mobilitzacions històriques de la vaga del 8-N puguin ser delicte".
L'activista ha reiterat que se l'ha imputat en base "a fitxers policials" que han servit per posar-lo "a la diana".
Aquí, ha recordat que aquell 8 de novembre, hi va haver fins a 10.000 persones que van tallar les vies del TAV a Girona.
"Si estic imputat és perquè aquests fitxers es fan servir per tirar endavant una repressió quirúrgica contra activistes de la ciutat", ha dit Emanuel Donoso.
Per últim, el jove ha explicat que "la desobediència" ha estat l'única via per seguir avançant cap a la República.
I que ell seguirà exercint-la.
El seu advocat, Benet Salellas, ja ha avançat que en els propers dies demanaran que s'arxivi la causa que s'ha obert contra Donoso per desordres públics i coaccions.
"Pensem que manifestar-se en el context d'una vaga general i de país com la del 8 de novembre no pot ser considerat delicte; és un dret fonamental, i això ho posarem per escrit perquè tant la fiscalia com la jutgessa d'instrucció es pronunciïn".

Response: L’activista detingut per declarar davant del jutge pels talls de les vies del TAV a Girona durant la vaga del 8-N ha estat posat en llibertat. No ha declarat davant la jutgessa, però en sortir ha declarat que no reconeix el tribunal i que aposta per la desobediència per fer efectiva la República. Recrimina la repressió “quirúrgica” contra activistes gironins.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Sis anys després de la seva posta en funcionament, l’Arxiu Comarcal del Pla d’Urgell ja disposa d’uns 1.150 metres lineals de documentació pertanyent a uns 40 fons documentals diferents.
El seu director, Daniel Vilarúbias, fa un balanç positiu d’aquestes xifres i més tenint en compte que la comarca és ‘jove’ i no és seu de districte notarial, per la qual cosa hi ha molta documentació que no s’hi troba.
Bona part d’aquest material que configura l’arxiu i que a la vegada té més valor és el que prové de la Societat del Canal d’Urgell, però també la de l’Ajuntament de Mollerussa i Sidamon.
Una vegada les administracions locals ja no són tant reticents a l’hora de dipositar els seus papers a l’Arxiu, ara es marquen l’objectiu de ‘potenciar i actuar’ sobre tot allò que podrien aportar els particulars i les empreses de la comarca.
Tot i ser un dels arxius més recents de la xarxa catalana, el del Pla d’Urgell ja ha aconseguit recopilar en sis anys més de 1.150 metres de documentació lineal.
Ara, tal com explica el seu director, Daniel Vilarúbias, a més a més d’anar sumant la documentació dels municipis de la comarca, volen ‘potenciar i actuar’ sobre la de les empreses privades i també particulars.
En aquest sentit, Vilarúbias assenyala que cal tenir en compte les peculiaritats del territori, caracteritzat per ser ‘jove’, ja que va ser poblat de forma tardana, a partir del segle XIX d’una manera més massiva, i per tant, no compta amb ‘masies o cases potents que tinguin un llegat històric al darrera molt for’.
En certa manera, el que vol dir el director és que el Pla d’Urgell no és ‘la Plana de Vic, ni les Guilleries o el Baix Empordà’ sinó que la gent s’ha dedicat sempre al cultiu de la terra però sense grans terratinents ni grans famílies amb un patrimoni documentat al llarg dels segles.
Quan es va posar en marxa l’Arxiu hi havia un desconeixement de la infraestructura per part del mateix territori i tot i que a nivell polític s’havia impulsat la seva creació la comarca no n’estava assabentada.
Per aquest motiu, els primers anys s’han dedicat a ‘conscienciar l’estament polític més local’ de la conveniència d’utilitzar la infraestructura per treure’n un benefici dipositant-hi els fons municipals.
Vilarúbias destaca que a l’Arxiu hi ha ‘la infraestructura adient, amb un personal que atén al públic’ i que això permet estalviar una sèrie de costos als ajuntaments petits ja que no els cal ocupar-se del bon manteniment de la documentació amb tot el que suposa fer-hi els correctes processos de tractament, desinsectacions o desratacions, així com l’encapsament dels arxius.
Tot això té uns costos pels qual l’Arxiu Comarcal té un pressupost i els ajuntaments no.
L’arxiu de la Casa Canal
Un dels fons més extensos i que transcendeix l’àmbit de la comarca dipositat a l’Arxiu del Pla d’Urgell és el de la Societat del Canal d’Urgell que ja quan es va posar en marxa l’equipament hi va ser dipositat.
Segons Vilarúbias conté una ‘documentació interessant, rica i supramunicipal’ amb moltes fotografies i plànols sobre la construcció de l’obra a mitjan del segle XIX.
En total 34,5 metres de documentació textual però també hi ha 9 plànols centenaris de grans dimensions que van ser restaurats l’any passat.
També l’any passat, a l’Arxiu van ingressar 62,4 metres de documentació del Consell Comarcal i la previsió és que al llarg d’aquest 2016 hi entrin una vuitantena de metres d’historials clínics del Centre d’Atenció Primària (CAP) de Mollerussa així com el fons de l’Ajuntament de Castellnou de Seana, calculat entre vuitanta i cent metres.
El document més antic que hi ha dipositat a l’Arxiu prové del fons de la Mare de Déu de les Sogues, de Bellvís, i tot i que no té relació directe amb la comarca, és un plec de documentació reunida per un clergue datat de finals del segle XV.
Així mateix, també hi ha algunes còpies de documentació del segle XVII i plets del segle XVIII de l’Ajuntament de Mollerussa com a mostres d’arxius més antics.
Finalment, malgrat que les mostres de documentació més antigues són escasses, Vilarúbias considera que això no ha de ‘proporcionar excessius complexes’ i aposta per conscienciar de la necessitat de preservar tota la documentació com a bé patrimonial i perquè ‘mai més, un document d’un privat vagi a parar en un contenidor’.

Response: L’Arxiu Comarcal del Pla d’Urgell recull, en sis anys de funcionament, 1.150 metres lineals de documentació. D’entrada s’hi van dipositar els fons documentals de la Societat del Canal d’Urgell, amb fotografies i plànols de la seva construcció, però també conté algunes peces del segle XV, XVII i del XVIII. Destaca la infraestructura adient per l’arxiu i manteniment de la documentació.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El 2017 quedarà gravat a la història de la xarxa perquè la Comissió Federal de les Comunicacions dels Estats Units va decidir derogar la regulació impulsada per l’ex-president Barack Obama amb la voluntat de preservar la neutralitat a internet.
Per aquest motiu, enguany, el president dels EUA, Donald Trump, ha estat reelegit per segona vegada com el personatge més perillós per a la xarxa, segons la prestigiosa revista The Wired.
En canvi, a la llista del 2017 no hi apareixen pas altres personatges habituals, com Vladimir Putin i Julian Assange.
Donald Trump: La revista defineix el president nord-americà com un pinxo solipsista i un mentider temperamental, patològic i sistemàtic.
En aquest sentit, explica que fa servir Twitter per encendre l’odi a les xarxes, com ara fent córrer notícies falses sobre musulmans propagades per col·lectius d’ultradreta.
‘És un mentider capaç d’amenaçar, insultar i mentir directament milions de persones des del seu mòbil.’
Ajit Pai: The Wired acusa el president de la Comissió Federal de Comunicacions (CFF) de rebentar totes les proteccions contra les grans operadores a internet.
‘Gràcies a Pai, operadores com Comcast o Verizon aviat podran triar els vencedors i els perdedors d’internet’, explica.
La decisió contra la neutralitat de la xarxa es va prendre per tres vots a favors (els membres republicans de la CFF) i dos en contra (els membres demòcrates de CFF).
A més, la revista denuncia que el president de la CFF treballa per desmuntar el programa federal per a subsidiar l’accés a internet als més pobres i a les zones aïllades.
Ashin Wirathu: El govern de Myanmar va prohibir a aquest monjo budista de fer més discursos pel seu extremisme contra la minoria musulmana del país, els rohingyes.
Tanmateix, el monjo s’ha emportat la seva propaganda i els seus discursos carregats d’odi a Facebook.
Wirathu considera els rohingyes ‘terroristes estrangers’ que han de ser expulsats.
Els seus discursos han servit per a encoratjar les massacres i violacions que ha patit aquesta minoria recentment.
Facebook va prohibir temporalment les seves publicacions, però Wirathu continua actiu a la xarxa social.
Estat Islàmic: Les derrotes militars han portat el grup gihadista a augmentar la seva presència al món digital.
L’autodenominat Estat Islàmic ha perdut Mossul i Raqqa, les seves grans capitals, però conserva l’habilitat de dissenyar i encoratjar atemptats arreu del món a mitjançant la xarxa.
Shadow Brokers: Aquest misteriós grup fa temps que dóna maldecaps a l’Agència Nacional de Seguretat (NSA).
L’abril, va publicar uns programes de l’agència denominats EternalBlue i EternalRomance que feien servir errades en el protocol de funcionament del software Windows per controlar informació.
La publicació va permetre als pirates informàtics d’accedir a qualsevol aparell que no hagués actualitzat el software de Microsoft.
Atacs massius a la xarxa com el Wanna Cry o el NotPetya van fer-se gràcies a les errades de funcionament filtrades per Shadow Brokers.
Rod Rosenstein: L’adjunt del fiscal general dels EUA fa campanya perquè les companyies tecnològiques impulsin tècniques de comunicació que permetin una ‘encriptació responsable’, és a dir, una encriptació que pugui ser desxifrada pel govern dels EUA, sigui de manera directa o fent una petició a les companyies.
Segons The Wired, habilitar una porta del darrere a Washington per a desxifrar informació pot comportar que incomptables aparells de comunicació siguin vulnerables al pirateig.
A més, acceptar-ho pot fer que governs estrangers facin demandes similars a les companyies.
Sandworm: Els últims tres anys, aquest grup de pirates informàtics –segons sembla, establerts a Rússia– ha instigat la ciberguerra amb Ucraïna.
Ha piratejat agències del govern, negocis i ha arribat a causar talls de llum a milers de persones.
Enguany, els van vincular al malware NotPetya, que es va estendre per Ucraïna i, després a la resta del món, i va afectar multinacionals com Maersk, Merck i FedEx.
Lazarus: És un cas similar a Sandworm, però a sou de Corea del Nord.
Els darrers anys ha rebentat centenars d’ordinadors de Sony i ha robat desenes de milions de dòlars de bancs de Bangla Desh, Polònia i Vietnam.
Enguany se’ls ha vinculat al virus WannaCry, possiblement l’atac informàtic més gran de la història.
Andrew Anglin: La presidència de Donald Trump ha permès als supremacistes blancs d’impregnar internet de la seva propaganda racista i neonazi.
La pàgina web The Daily Stormer, dirigida per Anglin, és l’exemple més clar de com els supremacistes s’aprofiten de les llibertats d’internet per fer córrer el seu missatge carregat d’odi.
La web continua activa malgrat els entrebancs que li han posat.
Cody Wilson: El fundador del grup Defense Distributed és un habitual de les llistes de The Wired perquè es dedica a dinamitar qualsevol iniciativa del govern dels EUA per a controlar les armes.
Anteriorment, el grup va publicar els dissenys perquè qualsevol persona amb una impressora 3D es pogués fer components de pistola o l’arma sencera.
Enguany, ha creat el programari Ghost Gunner per tal que qui vulgui es munti pistoles que no es puguin rastrejar.
Pistoles invisibles, vaja.

Response: The Wired, prestigiosa revista del món digital, publica llistes de les persones més perilloses a la xarxa, que encapçala Donald Trump per mentider i incitador d’odi. Altres perillosos d’internet són el president de la Comissió Federal de Comunicacions, el monjo budista que fa discursos d’odi contra els rohingyes, Estat Islàmic i els grups de pirates informàtics Shadow Brokers i Sandworm.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Al president del govern espanyol, Mariano Rajoy, se li exhaureix el temps per a prendre de manera efectiva una mesura dràstica que intervingui d’alguna manera l’autogovern de Catalunya i impedeixi el referèndum.
Constatada la inviabilitat de la llei de seguretat nacional espanyola, per manca de fonament jurídic, i descartada pel ministre Zoido mateix, Rajoy només pot esperar que el TC s’avingui a aplicar la qüestionadíssima atribució sancionadora o activar l’article 155 de la constitució espanyola.
Però les tensions internes al Tribunal Constitucional són ben conegudes, i en cap cas la decisió de fer ús de la capacitat de sancionar directament càrrecs electes no es faria per unanimitat, atesa l’oposició dels magistrats dits progressistes.
I el problema de Rajoy amb el 155 és el temps.
Perquè se li acaba.
Jorge de Esteban, un catedràtic espanyol de dret que ha defensat repetidament l’aplicació de l’article 155 de la constitució espanyola contra la Generalitat de Catalunya, ha publicat un article al diari El Mundo en què afirma que ningú no s’ha adonat que aquest article reclama pel cap baix quatre mesos per a ser aplicat, cosa que fa impossible de fer-lo servir contra el referèndum del primer d’octubre.
De Esteban defensa que el 155 no ha estat desenvolupat legislativament, però afirma que com que per a ser aplicat cal l’acord del senat, aleshores cal seguir els procediments del reglament d’aquella cambra, especialment l’article 189.
Segons l’article publicat per De Esteban, el pas pel senat reclama pel cap baix quatre mesos perquè el 155 pugui ser aprovat, i això sense tenir en compte les vacances d’estiu.
Per això explica els passos que caldria fer.
—Primer el govern espanyol ha de reclamar al govern català que no faci el referèndum, de manera oficial i raonada –no hi ha termini especificat per a la resposta del govern català.
—Després, el govern espanyol ha de comunicar al senat que vol aplicar l’article 155, explicant-ne l’abast, i ha de provar que el govern català ha desobeït la seva ordre.
—Aleshores, la mesa del senat ha d’enviar l’escrit i la documentació a la Comissió General de les Comunitats Autònomes o se n’ha de crear una d’especial.
Aquesta comissió, segons l’article 67, podria demanar estudis i opinions o encarregar informes, cosa que dilataria el procés.
—Simultàniament, el president del senat ha de demanar al president de la Generalitat que respongui a les acusacions del govern espanyol i que nomeni algú que el representi en tots els tràmits que farà el senat.
—Posteriorment han de començar les deliberacions, en les quals, segons l’article 56 bis 1, poden participar tots els senadors i també el govern espanyol i el govern de la Generalitat, durant tant temps com ho considerin necessari.
—Quan hagin acabat totes aquestes deliberacions, encara caldrà formular la proposició de la ponència i enviar-la al ple del senat que l’hauria de votar.
Veient el procediment, De Esteban assegura que ja no hi ha temps material per a aplicar el 155, desmenteix que es pugui fer servir la Llei de Seguretat Nacional espanyola i proposa que es declari l’estat d’excepció.
Opina que aquesta és l’única eina que té a disposició l’estat per a impedir el referèndum.
De Esteban, però, no esmenta que per a declarar l’estat d’excepció el govern ha de comptar amb l’autorització del congrés, cosa que sembla impossible ara que el PSOE ja ha dit que no autoritzaria ni el 155.
Al senat, el PP disposa de majoria absoluta, i podria arribar a forçar el reglament, podria avançar el calendari de sessions, fer una tramitació pel procediment d’urgència… Però, tenint en compte que ja entrem en el calendari inhàbil de la cambra per les vacances d’estiu, el PP es trobaria pràcticament al setembre per a iniciar el procediment.
I la tramitació del 155 és prou feixuga per a impedir que tingui temps de prendre cap mesura contra l’autogovern i evitar l’1-O .
El govern espanyol també ha dit que no actuaria fins que no hi hagués accions de la Generalitat o el parlament, més enllà de les declaracions i els anuncis, en un intent de llevar credibilitat als passos cap al referèndum.
I això pot endarrerir la reacció del govern espanyol fins al punt que sigui massa tard per a activar el 155.
‘El problema és que han d’actuar en quaranta-vuit hores, i amb el senat no ho poden fer.’

Response: El govern espanyol de Rajoy no té temps per activar l’article 155 abans del referèndum del primer d’octubre. El principal escull és que calen quatre mesos de tràmits per poder-lo desplegar, com afirma el catedràtic de dret Jorge de Esteban. De Esteban proposa declarar l’estat d’excepció, però cal l'autorització del Congrés i el PSOE ja va advertir que no ho faria.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
La plataforma No Vull Pagar C-32 ha sortit al pas de les recents declaracions a l'ACN de les presidentes dels consells comarcals del Garraf i el Baix Penedès, que instaven la Generalitat a estudiar la gratuïtat de l'autopista pels desplaçaments interns dels veïns.
El col•lectiu ciutadà s'ha mostrat contrari a aquesta possibilitat, ja que asseguren que aquesta opció no descongestionaria la C-31 perquè preveuen que no hi hauria suficient trànsit induït cap a l'autopista.
Des del seu punt de vista, una rebaixa o gratuïtat dels peatges de la C-32 pels desplaçaments interns dels residents "només suposaria un increment dels diners públics destinats a pagar bonificacions a la concessionària", i posen en dubte que la mesura servís per dinamitzar l'activitat econòmica.
Com a alternativa als peatges actuals, la plataforma No Vull Pagar C-32 només contempla el restat de l'autopista en el tram penedesenc.
En un comunicat publicat després de transcendir la proposta del Govern per resoldre la mobilitat de l'N-340 i del reclam fet pels consells comarcals del Garraf i el Baix Penedès respecte la C-32, la plataforma No Vull Pagar s'ha oposat a demanar la gratuïtat dels peatges per a la mobilitat interna dels veïns d'aquestes comarques, com havien proposat les presidentes Glòria Garcia i Eva Serramià.
El col•lectiu insisteix que la solució a la mobilitat del territori passa per un rescat del tram penedesenc de l'autopista, el qual proposen que es pagui abaixant les compensacions de la Generalitat, ja que auguren que l'aixecament dels peatges en aquestes comarques faria créixer el trànsit als Túnels del Garraf provinent del Baix Penedès.
En el cas concret de la millora de la mobilitat de l'N-340, on el Govern proposa a Foment restringir el pas de camions proporcionant-los descomptes als peatges de l'AP-7, des de No Vull Pagar C-32 també insten la Generalitat a demanar al govern espanyol el rescat de les autopistes AP-7 i AP-2.
Alhora, s'oposen a desviar el trànsit de camions, ja que asseguren que se'ls "criminalitza".
"Els transportistes no són responsables dels problemes que presenten les nostres infraestructures", apunten.
En aquest sentit, la plataforma diu que el sistema de bonificacions dels peatges dels transportistes contribueix a "fer més gros el forat econòmic que les administracions públiques tenen amb l'actual sistema concessionari de peatges".
Finalment, pel que fa a la gratuïtat que el Govern ha proposat a l'AP-7 pels veïns d'aquells municipis on no està construïda l'A7, la plataforma augura que la mesura tampoc solucionarà el "col•lapse" que pateix l'N-340.
Així les coses, a part de defensar la necessitat de rescatar les autopistes, l'entitat referma la seva aposta a favor de que Catalunya instauri el sistema de pagament d'aquestes infraestructures a través d'una vinyeta, com ja succeeix en altres països europeus.
"Aquest sistema és el més just a nivell territorial i només afecta als usuaris de la via, destinant la resta dels pressupostos públics a altres necessitats", afirmen.
Pendents de l'estudi d'impacte econòmic
D'altra banda, la plataforma No Vull Pagar C-32 ha valorat l'anunci de la Diputació de Barcelona de pagar un estudi que analitzi l'impacte dels peatges al Garraf i el Baix Penedès, recordant que aquest document estava inclòs en els pressupostos de la Generalitat del 2015, gràcies a una esmena del grup parlamentari d'Esquerra Republicana.
En aquest sentit, retreuen al Govern que, si no s'ha fet l'estudi a dia d'avui, ha estat per una "decisió merament política".
Finalment, el col•lectiu ha estès la mà a sumar-se a la Taula de Treball que la presidenta del Consell Comarcal del Baix Penedès, Eva Serramià, va apuntar a l'ACN que es vol crear des del territori per sumar tots els actius socials i polítics de la zona a l'hora de fer una proposta ferma per millorar la mobilitat del territori.

Response: La plataforma "No Vull Pagar C-32" es posiciona en contra de la proposta dels consells comarcals del Garraf i el Baix Penedès d’estudiar la gratuïtat de l’autopista per als veïns. En canvi, proposen el rescat de l’autopista en el tram del Penedès, pagat abaixant les compensacions de la Generalitat. Avisen que una rebaixa a favor dels residents no descongestionaria la C-31.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Només cal fer un cop d'ull al timeline d'Íñigo Urkullu per saber que té una bona agenda.
En les últimes setmanes ha protagonitzat una gira que l'ha dut a Xile i a l'Argentina en la qual s'ha citat amb els presidents dels dos països, Sebastián Piñera i Mauricio Macri.
Principal mediador entre l'Estat i la Generalitat durant l'octubre passat, entre el referèndum de l'1-O i la declaració d'independència, aquest dimecres rep el president Quim Torra a Ajuria Enea, amb qui ha dinat i compareixerà a les 15.30 hores.
Segons fonts presidencials consultades per NacióDigital, la idea és fer "força conjunta" per demanar "solucions democràtiques" a conflictes que són polítics.
Malgrat això, a Palau constaten la diferència de projectes entre el País Basc i Catalunya.
Urkullu aspira a un "nou estatus" d'encaix constitucional, mentre que Torra insisteix en la consecució de la República catalana a través -primordialment- d'un referèndum.
"L'important", destaquen aquestes fonts, és "que cadascú pugui defensar i fer força a favor de solucions democràtiques", tot i les discrepàncies de fons entre governs.
Es tracta de la primera trobada entre el lehendakari i Torra, que a banda de reunir-se amb Urkullu també té previstes entrevistes a mitjans de comunicació bascos, reunions amb plataformes sobiranistes i una conferència a Donosti.
La invitació original, de fet, prové de Gure Esku Dago, una plataforma basca que organitza consultes populars.
Aprofitant l'agenda, l'equip de Palau es va posar en contacte amb l'executiu basc i es va acordar la trobada entre els dos màxims dirigents i la compareixença conjunta.
El president aprofitarà per reunir-se, també, amb Arnaldo Otegi.
Presos i mediació
El 29 d'agost, Torra va trucar el lehendakari per aclarir si havia defensat només la sortida de la presó d'Oriol Junqueras i no de la resta de líders del procés privats de llibertat a Lledoners, Mas d'Enric i Puig de les Basses.
A mitjans d'agost, Urkullu va visitar el president d'ERC a Lledoners, i va indicar que un hipotètic alliberament abonaria la "distensió" entre les dues administracions, que malgrat l'arribada del PSOE a la Moncloa no passen pel seu millor moment arran de les peticions de la Fiscalia.
Torra li va demanar explicacions i, al mateix temps, es van instar a organitzar una trobada.
Urkullu es va desplaçar la legislatura passada a Palau, on va mantenir una llarg reunió amb Puigdemont.
Amb el pas dels mesos, el lehendakari va anar emergint com a home pont entre l'Estat i la Generalitat per evitar -al mateix temps- l'aplicació del 155 i la declaració de la independència.
Totes dues mesures es van acabar prenent, malgrat que havia aconseguit convèncer Puigdemont de convocar eleccions.
Torra aprofitarà la visita a Euskadi per reunir-se amb Arnaldo Otegi i amb plataformes sobiranistes basques, i al vespre farà una conferència
La manca de garanties per part del govern de Mariano Rajoy -desallotjat de la Moncloa, mesos més tard, gràcies als vots decisius del PNB i de l'independentisme- va fer que el president a l'exili descartés cridar els catalans a les urnes.
Urkullu va estar en contacte amb Puigdemont, Artur Mas, Marta Pascal i Santi Vila, però no va aconseguir el seu objectiu.
El lehendakari és una peça central en el tauler de l'Estat, i ho pot seguir sent en la negociació dels pressupostos generals de l'Estat.
Pressupostos i diàleg
La ministra d'Hisenda, María Jesús Montero, assegurava aquesta setmana que està negociant un acord amb el PNB per als comptes, però el líder del partit, Andoni Ortuzar, té dubtes perquè sospita que els pressupostos no s'aprovaran.
Sense els vots del PDECat i d'ERC és inviable que Sánchez pugui tirar endavant els números, sempre i quan segueixi enrocat en la negativa a fer gestos cap als presos i sobre l'autodeterminació.
Dues qüestions que sobrevolaran la cimera de Vitòria, tot i que l'equip de Torra no preveu "pressió" per acordar els pressupostos.
En aquest sentit, és coneguda la negativa del president a negociar els comptes -així ho va solemnitzar la setmana passada a la cambra catalana-, i ja la va reiterar dijous en una reunió amb els diputats i senadors del PDECat.
Malgrat això, el Govern està predisposat al fet que els grups independentistes avalin determinades accions -increment del salari mínim, per exemple- malgrat el "no" global als comptes.
Urkullu va visitar Junqueras a la presó de Lledoners a mitjans d'agost, i al cap d'uns dies va tenir una conversa telefònica amb Torra
Una de les novetats prèvies a la cimera Torra-Urkullu ha estat la proposta del Govern de fer una reunió entre el consell executiu i el consell de ministres el dia 21 de desembre, aprofitant la cita d'aquest organisme a Barcelona.
L'objectiu de la trobada hauria de ser, segons ha indicat la consellera de la Presidència, Elsa Artadi, trobar una "solució política" al conflicte existent a Catalunya.
Precisament el que defensaran el president i el lehendakari en la compareixença conjunta al palau d'Ajuria Enea.

Response: El president Torra es reuneix al País Basc amb el lehendakari Íñigo Urkullu per fer "força conjunta” davant del govern espanyol, reclamant solucions democràtiques a conflictes polítics. Urkullu va fer de pont entre l’Estat i la Generalitat durant el 2017 i ara reclama l’alliberament dels presos polítics per facilitar la “distensió” entre ambdues administracions.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
El jutjat d'instrucció 1 de la Seu d'Urgell ha acabat la investigació per un presumpte delicte d'estafa als pares de Nadia Nerea i conclou que veu indicis de delicte.
Així ho recull la interlocutòria en què es demana a les parts que demanin l'obertura del judici oral en els pròxims deu dies, presentant els seus escrits d'acusació o la petició de sobreseïment del cas.
En aquesta interlocutòria, a més, es concreta que, segons la investigació dels Mossos d'Esquadra, els investigats haurien recaptat 1.111.317,55 euros en donatius per al tractament mèdic de la seva filla, que pateix una malaltia rara, a través de comptes bancaris.
No s'ha pogut establir, però, la quantitat que podrien haver recaptat en efectiu.
Dels 1,1 milions, concreta l'escrit, la parella s'hauria gastat 792.417,16 euros.
Segons el jutjat, després de les investigacions, hi ha prou indicis que apunten que els dos encausats, Fernando Blanco i Marga Garau, havien estat dedicant-se conjuntament i de manera acordada a "orquestrar una estafa utilitzant la seva filla malalta d'onze anys".
"Els investigats van fer ús de la seva filla, menor, diagnosticada de Tricotiodistrofia, per recaptar fons amb l'excusa de destinar-los al seu tractament", continua l'escrit.
La manera de fer-ho, recull la interlocutòria, va ser anant a programes de televisió, concedint entrevistes a diversos mitjans i a través d'actes benèfics amb públic en directe amb arguments diversos per sol·licitar donacions, amb un únic punt en comú, "la seva falsedat", assegura el jutge.
Segons la interlocutòria, els pares només han acreditat despesa mèdica privada per valor de 4.000 euros.
Segons els investigats, la resta de diners gastats els haurien invertit en suposats doctors o clíniques sense aportar dades que acreditin la veracitat d'aquestes declaracions.
També ha quedat acreditat, segons el jutge, que la malaltia de la menor és genètica i que no se'n coneix la cura.
Tot i això, es desmenteix que la malaltia generi un risc imminent de mort de la menor, tal com els pares asseguraven.
De la fase d'instrucció també es desprèn, segons el jutge, que la parella no tenia cap més ingrés que les donacions que rebia i que els pares de la Nadia utilitzaven aquests diners per pagar factures tant del supermercat com d'hotels o restaurants on anaven.
Fins i tot utilitzaven els diners de les donacions per comprar articles en botigues d'electrònica, un cotxe i per pagar el lloguer de la casa familiar, entre d'altres.
El pare de la nena, Fernando Blanco, segueix a la presó de manera provisional i la mare, Marga Garau, en llibertat amb càrrecs, per aquests fets, que es van destapar l'any 2016, quan la nena tenia onze anys, a Organyà (Alt Urgell), el poble on la nena anava a l'escola i molt pròxim a Fígols, on la família residia.
El municipi s'havia bolcat intensament en diverses campanyes per recaptar fons per la Nerea.
La nena segueix amb familiars ja que el jutjat va retirar la custòdia als pares.
La causa pel delicte d'estafa continua endavant, mentre la causa per pornografia s'arxiva
De moment, la causa per estafa és l'única que continua oberta contra ells ja que l'Audiència de Lleida ha arxivat aquesta mateixa setmana el cas contra els pares de Nadia Nerea pels delictes d'exhibicionisme i pornografia infantil.
La Sala ha acceptat el recurs que la defensa va presentar contra la decisió del jutjat d'instrucció número 1 de la Seu d'Urgell d'obrir judici oral contra els exveïns de l'Alt Urgell Fernando Blanco i Marga Garau, un cop acabada la fase d'investigació i després que la fiscalia presentés el seu escrit d'acusació en què demanava a la parella dos anys de presó per aquests fets.
Segons el ministeri públic, es van trobar 41 fotografies on apareixen els pares mantenint relacions sexuals explícites davant la seva filla i al mateix llit i també 15 fotografies on apareix la nena nua i en actituds "impròpies" per la seva edat.
L'Audiència de Lleida, en canvi, considera que les imatges on la nena apareix nua no tenen un "inqüestionable caràcter sexual" i que podrien respondre a una finalitat mèdica, com defensaven els pares.
En el cas de les fotografies on la fiscalia denuncia que els pares mantenien relacions sexuals davant la nena, al mateix llit, la sala no descarta que la menor estigués adormida, com també defensaven els progenitors.
Aquest arxiu és provisional tot i que el cas només es podria reobrir si apareguessin noves proves.
Les fotografies s'haurien pres entre el 2008 i el 2011, quan la nena tenia entre tres i sis anys.

Response: El jutjat de la Seu d’Urgell veu indicis de delicte per estafa en el cas de Nadia Nerea. Els pares de la nena, que té una malaltia rara, van recaptar diners en efectiu i més d’un milió a través de comptes bancaris, i els van utilitzar per despeses ordinàries, en lloc de per al tractament mèdic de la filla.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
L’empresari José María Ruiz-Mateos s’ha mort a Madrid a vuitanta-quatre anys, segons fonts de l’Ajuntament de Rota (Cadis), d’on era natural i on serà enterrat.
Natural de Rota (Cadis), Ruiz-Mateos va començar la seva trajectòria empresarial a Jerez de Frontera i va ser fundador de Rumasa, entramat empresarial amb desenes de companyies, formats, entre d’altres, per bancs.
Un dels fets més coneguts de la biografia es va produir al febrer del 1983 quan el govern socialista de Felipe González, recentment constituït, va decidir expropiar el conglomerat empresarial Rumasa, que en aquell moment comptava amb 700 empreses i 65.000 treballadors.
José María Ruiz-Mateos havia patit en els darrers temps un deteriorament en el seu estat de salut, fins que aquest dilluns ha mort a l’hospital Santa María del Puerto del Puerto de Santa María, a Cadis.
José María Ruiz-Mateos havia patit en els darrers temps un deteriorament en el seu estat de salut, fins que aquest dilluns ha mort a l’hospital Santa María del Puerto del Puerto de Santa María.
Entre les empreses més conegudes que va fundar Ruiz-Mateos a través de Rumasa, hi havia Galerías Preciados, els magatzems Sears a l’Estat, les botigues de luxe Loewe, bodegues a Andalusia i la Rioja i el Banco Atlántico, com una de les propietats més destacades del grup.
L’expropiació de Rumasa va portar Ruiz-Mateos a fugir de la justícia espanyola i refugiar-se a Londres i Frankfurt, fins que se’l va acabar extradint per ser jutjat.
També va comportar el seu enfrontament públic i notori amb l’aleshores ministre d’Economia i Hisenda, Miguel Boyer, a qui va agredir davant els mitjans de comunicació al crit de “Que te pego leche!”, que s’acabaria fent molt conegut, o acudint disfressat de personatges coneguts, com Superman, en actes públics per reclamar que se li retornessin les empreses expropiades.
Segons el govern espanyol, Rumasa tenia un forat de més 100.000 milions de pessetes i arrossegava un deute fiscal de 20.000 milions, i a més, els seus bancs estaven exposats a un gran risc.
Anys més tard, Ruiz-Mateos i la seva família van intentar iniciar una segona aventura empresarial intentant reflotar les empreses més conegudes del grup i iniciant una campanya per obtenir finançament.
Finalment, però, Nueva Rumasa va acabar en concurs de creditors al 2011.
Entre les marques més conegudes, s’hi trobaven els flams Dhul i els productes làctics Clesa, Cacaolat, Letona i Tranchette; a més d’hotels a Balears i Canàries, bodegues a La Rioja i Caves Hill, de DO Penedès, entre d’altres.
A més, la família també va tenir el Rayo Vallecano, de la qual la seva dona, Teresa Rivero, en va ser la presidenta, convertint-se en l’única màxima mandatària d’un club de futbol de Primera Divisió.
En relació al club de futbol, el jutjat 45 de Madrid va imputar José Maria Ruiz Mateos, i el seu fill Javier com a suposats autors de tres delictes fiscals.
En concret, el jutge els atribuïa delictes de falsedat documental a les actes de les juntes d’accionistes del club, d’evasió de 21,68 milions d’euros a Hisenda i la Seguretat Social entre els exercicis 2004-2008, i alçament de béns en utilitzar recursos de Clesa per pagar la publicitat d’aquesta empresa a la samarreta de l’equip.
D’altra banda, l’any passat, una investigació el jutge de l’Audiència Nacional Pablo Ruz va permetre esbrinar que sis comptes del LGT Bank de Gibnera, inicialment atribuïdes a l’extresorer del PP Luis Bárcenas, pertanyien en realitat a Ruiz-Mateos, i un altre dels fills de José María Ruiz-Mateos, José María Ruiz-Mateos Rivero, va ser absolt al juny de l’any passat per una suposada estafa fiscal a Nova Comarcal de Reus a finals dels 90.
La sentència va resoldre que no es podia demostrar l’existència dels delictes que s’imputaven als acusats, el fill de l’empresari i tres persones més, i els va eximit dels tres anys i mig de presó que sol·licitava la fiscalia i de pegar una indemnització que els exigia la firma Prograsa, que s’enfilava fins als 243.000 euros.

Response: José María Ruiz-Mateos, de vuitanta-quatre anys, ha mort a Madrid. Fou fundador de Rumasa, un conglomerat empresarial amb desenes d'empreses que va ser expropiada pel govern de Felipe González l'any 1983. Rumasa, amb 700 empreses i 65.000 treballadors, comptava amb les marques Galerías Preciados i Loewe, bodegues a Andalusia i La Rioja i el Banco Atlántico.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Les properes eleccions catalanes són excepcionals en molts sentits, entre els quals el grau elevat de polarització que existeix entre els diferents partits.
Després que el govern espanyol hagi pres el control de les institucions catalanes i el Parlament, amb una maniobra considerada dubtosament constitucional, els comicis arriben en un context de màxima tensió.
Amb la meitat del govern a la presó i l’altra meitat a l’exili, i amb el dubte afegit de si es retirarà el 155 si guanyen els partits sobiranistes, la polarització política ha arribat a nivells històricament elevats.
En aquest context, i tenint en compte les grans incerteses de cara el futur, convé preguntar-se, a partir de l’evidència de la qual disposem fins ara, a qui beneficia aquesta polarització i les conseqüències, immediates i a llarg termini, que aquesta confrontació pot tenir.
Així d’entrada, és bo indicar que la literatura acadèmica especialitzada no es posa d’acord en si la polarització política és bona o dolenta.
Les conseqüències negatives són, probablement les més conegudes: la polarització pot provocar insatisfacció amb el funcionament de la democràcia, inestabilitat governamental o legislativa o una reducció de la confiança entre els diferents votants.
Tanmateix, també hi ha arguments per veure la polarització com una qüestió positiva: la polarització provoca que els partits es distingeixin uns dels altres de forma clara, la qual cosa fa més fàcil, a ulls dels electors, de distingir les diferents propostes.
Fruit d’això, la polarització pot acabar conduint a l’alça la participació, sobretot entre els més polititzats.
De fet, tal com va demostrar Levendusky fa uns anys a través d’experiments, la polarització de les elits polítiques porta al fet que els votants tinguin més clara la seva opció ideològica i partidista.
Els estudis realitzats fins el moment semblen indicar que la polarització, amb alguns matisos, beneficia als partits més "extremistes"
A qui beneficia electoralment la polarització?
Beneficia als partits més “extremistes”?
Els estudis realitzats fins al moment semblen indicar que sí, amb alguns matisos.
Però, quan els partits “nínxol” o petits es polaritzen, obtenen un avantatge electoral important.
En certa manera aquesta dinàmica l’hem pogut observar a les eleccions generals a l’estat espanyol: quan el PP i el PSOE eren quasi els únics partits, guanyar-se el votant centrista era clau per poder obtenir la victòria electoral.
En canvi, amb l’aparició de dues ofertes addicionals, com Podem i Ciutadans, els dos grans partits han d’equilibrar la seva estratègia.
Tant si opten per moderar-se com per extremar-se, per algun flanc perdran suport.
Allò que poden guanyar pel centre ho poden perdre pels extrems.
És per aquest motiu que, a l’Estat, la polarització entre els partits no ha generat un patró sistemàtic a favor d’un partir o altre.
A casa nostra, les enquestes semblen indicar que podria haver-hi una dinàmica diferent.
La polarització no és l’únic element que afegeix incertesa a les eleccions del 21-D
Tanmateix, la polarització no és l’únic element que afegeix incertesa a les eleccions del 21-D.
Tal com ha demostrat una investigació recent, la confrontació forta entre partits té efecte quan els partits canvien o en situacions en què la lleialtat partidista és baixa.
En els últims anys, fruit del debat territorial, de la crisi econòmica i dels casos de corrupció, el panorama partidista ha canviat de dalt a baix.
Això, en termes pràctics, ha provocat que l’elector hagi perdut el lligam emocional amb determinades sigles polítiques.
Dit d’una altra manera, el debat territorial, però també el constant canvi en l’oferta partidista (els partits que es presenten), ha polaritzat l’escenari polític.
I això genera que el vot sigui més volàtil.
El 21-D, i les enquestes així ho detecten, un bloc important d’electors dubten, dins de cada bloc, entre l’opció moderada o l’opció polaritzada.
Per tant, que acabin optant per uns o per altres dependrà, en part, del grau de lleialtat cap a la candidatura per la qual sempre han optat, de la voluntat de deixar clar un posicionament polític de forma més rotunda o fins i tot de les enquestes.

Response: Les eleccions catalanes del 21-D arriben amb un alt grau de polarització política. La polarització sol beneficiar els partits més extremistes, segons els experts, però el context actual a Catalunya és molt complex. La lleialtat partidista està en un moment baix. Caldrà veure si el govern espanyol retirarà el 155 si guanyen els partits sobiranistes.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
El secretariat de la CUP, a partir d’avui, sotmet a debat i votació de les bases dues opcions que s’acabaran de votar diumenge al consell polític nacional.
Aquests dies vinents es reuniran les assemblees territorials per discutir les dues opcions presentades per la direcció.
Són dues fórmules per a traslladar l’empat de diumenge passat a una nova sessió d’investidura.
L’una facilita la investidura d’Artur Mas i l’altra no:
A) En un nou ple d’investidura, 5 diputats de la CUP votarien a favor d’investir Artur Mas i 5 en contra, o bé els 10 diputats s’abstindrien.
B) Dos diputats hi votarien a favor i 8 s’abstindrien, per a plasmar la defensa de la independència i d’un procés constituent i popular i de l’oposició a la continuïtat de les polítiques de retallades i privatitzacions.
La direcció explica també el procediment i el calendari d’aquesta nova deliberació sobre la investidura.
Us oferim el comunicat íntegre:
«Calendari
1) Es recolliran totes les propostes i reflexions que les assemblees locals, assemblees territorials i organitzacions polítiques i municipalistes vulguin fer arribar fins demà dijous 31 de desembre a última hora.
2) Divendres 1 de gener es posaran comú aquestes propostes per tal de posar-les a debat i votació el dia següent en Assemblees Territorials Plenàries.
3) Dissabte 2 de gener tindran lloc Assemblees Territorials Plenàries per tal de definir els posicionaments de cara al CP+GAP.
4) Diumenge 3 de gener tindrà lloc el CP+GAP decisori.
Sobre les Assemblees Territorials Plenàries
Podran participar a les assemblees territorials plenàries amb dret a veu i vot:
– les militants nacionals i locals de les assemblees locals de la CUP i dels seus nuclis de suport, quedant-ne excloses les simpatitzants.
– les militants de les candidatures municipalistes adherides a la CUP-Crida Constituent (que no estan representades al GAP).
No tindran dret a vot:
– les militants de les altres organitzacions de la CUP-CC (que ja participen al GAP a través de les representants de les seves organitzacions).
– les simpatitzants de la CUP.
Les Assemblees Territorials Plenàries funcionaran amb el criteri d'”una persona, un vot”, i hauran de recollir els vots a favor, els vots en contra i les abstencions respecte cadascuna de les propostes presentades.
Aquestes votacions s’hauran de reflectir al model d’acta que s’enviarà des del Secretariat Nacional i que inclourà un sistema de ponderació de vot igual per a totes les assemblees territorials.
Paral·lelament, les assemblees locals i els nuclis de suport també aportaran el seu sentit del vot, als representants de les respectives Assemblees Territorials Plenàries; aquests podran servir com a instrument interpretatiu per als representants de cara a les possibles rondes de votació que puguin tenir lloc al CP+GAP.
Sobre el procediment de decisió del CP+GAP
El CP+GAP s’esforçarà a buscar una sortida consensuada.
En cas que això no sigui possible, només podrà ser aprovada una proposta que obtingui la majoria absoluta dels vots al CP+GAP.
Es procedirà a comptar els vots favorables de cadascuna de les propostes presentades; després els vots en contra; i finalment les abstencions.
Serà aprovada aquella proposta que obtingui la majoria absoluta dels vots.
En el cas que més d’una proposta obtingui la majoria absoluta dels vots, es passarà a una nova ronda de votació fins que només surti aprovat un sol document.
Entre cada ronda de votació s’obrirà un torn de debat.
S’estableixen un màxim de 3 rondes.
En cas de bloqueig, el Secretariat Nacional cercarà una proposta metodològica per desbloquejar la situació, proposta que haurà de ser validada pel CP+GAP.
Sobre les propostes a debat
El SN aposta per trobar una sortida consensuada a la situació política.
Tot i això, i davant la impossibilitat de trobar aquesta sortida, el Secretariat Nacional planteja dues alternatives al CP+GAP:
Traslladar els resultats de l’Assemblea Nacional a un possible nou ple d’investidura a través, o bé de 5 vots favorables i 5 vots en contra, o bé a través de l’abstenció dels 10 diputats de la CUP-CC.
Donar 2 vots a favor i 8 abstencions, com a traducció de l’aposta de la CUP-CC per la independència i un procés constituent i popular i de l’oposició a la continuïtat de les polítiques de retallades i privatitzacions.
Les assemblees locals i territorials, així com les organitzacions polítiques i municipalistes podran enviar noves propostes fins dijous 31 de desembre a última hora, propostes que s’agruparan en funció del seu sentit polític i que es portaran a deliberació de les Assemblees Territorials Plenàries del dia 2 de gener.»

Response: La CUP presenta a debat i votació dues opcions per la investidura d’Artur Mas. O bé faciliten la seva investidura (amb 5 vots a favor i 5 en contra o 10 abstencions), o bé voten amb 2 a favor i 8 abstencions per plasmar l'oposició a les polítiques de retallades i privatitzacions, i en defensa de la independència.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
En la primera sessió de control del govern espanyol després d'un any, en concret en la primera interpel·lació a un ministre, el PP ja ha avançat la seva intenció de deixar en paper mullat un dels acords subscrits amb C's en el seu pacte d'investidura de Mariano Rajoy.
L'encarregat d'escenificar l'oblit respecte allò subscrit ha estat el titular de la cartera d'Hisenda, Cristóbal Montoro, que aquest dimecres ha evitat comprometre's a reclamar que els defraudadors que es van acollir a l'amnistia fiscal del 2012 tributin al 10% els béns aflorats -com marcava la mesura- i no al 3% -com finalment van acabar fent-.
"Si té alguna iniciativa legislativa, la porta a la cambra i veurem si prospera, però no se m'enredi amb el passat", ha etzibat el ministre al diputat de C's Francisco de la Torre.
El conflicte rau en què la mesura extraordinària de fa quatre anys fixava que els defraudadors havien de pagar al 10% el valor dels béns que volguessin fer aflorar, per lliurar-se de qualsevol sanció i regularitzar la seva situació, i aquests van treure a la llum uns 40.000 milions fins llavors en negre, els quals només van tributar 1.193 milions, prop del 3% del total i set punts menys del que fixava la llei.
Per quin motiu?
La causa és que la direcció general de Tributs del govern espanyol va elaborar un informe que indicava a l'Agència Tributària estatal que només havien de tributar els rendiments dels exercicis no prescrits, i no la totalitat, cosa que va evitar que els defraudadors paguessin 2.800 milions que sí que haurien hagut d'abonar si haguessin hagut de fer front al tipus nominal del 10%.
A més, la paradoxa és que, mentre la llei de l'amnistia fiscal va aprovar-se al Congrés i amb debat públic -tot i la majoria absoluta del PP-, l'informe de la direcció general de Tributs no va passar per cap cambra, ni va ser subjecte a cap votació.
A més, el període per reclamar els recursos derivats de la regularització acaba aquest 30 de novembre, segons C's, motiu pel qual en una setmana ja no hi hauria opcions de reclamar aquests 2.800 milions que s'han deixat d'ingressar.
Un acord entre partits i una proposició al Congrés
En aquest sentit, de la Torre ha assegurat que "el termini per reclamar aquests recursos acaba el 30 de novembre", tot i que aquest es pot interrompre "amb una una notificació amb acusació de rebut que iniciï un procediment de comprovació i, si aquest procediment és d'inspecció, el termini que s'obre és de 18 mesos".
En comptes d'això, l'Agència Tributària va enviar dimarts una carta als 30.000 defraudadors que es van acollir a l'amnistia fiscal per notificar-los que la investigació segueix oberta per verificar que van declarar tots els béns en negre i per fer-los saber que aquesta recerca no prescriu.
Tot i això, com que tan sols és una notificació informativa, sense acusació de rebut, C's creu que no té cap efecte quant als terminis i que, en tot cas, una qüestió és si han aflorat tots els recursos fins ara no declarats i una altra qüestió és si els que ho han fet han tributat al 3% o al 10%.
Montoro insta C's a mirar al futur
Així, s'ha limitat a dir que se seguirà perseguint el frau fiscal, el qual no caduca i "segueix sent objecte d'investigació" i ha alertat de "la diferència entre un tipus nominal i el tipus efectiu" d'un impost.
"Ningú ha pagat el 3%, ha pagat el 10% del rendiment corresponents a aquell període", ha afirmat, deixant clar que la iniciativa es va aplicar correctament, segons el seu criteri, ja que "en el passat s'ha complert la la reglamentació tributària".
Per això, ha convidat a C's a portar propostes al Congrés si vol canviar lleis, evidenciant que el pacte segellat és paper mullat: "Si té les seves suggerències, porti-les a la cambra, té iniciativa legislativa".
"Anem a mirar al futur, la història està a les actes de sessions", ha apuntat, apel·lant a "un futur molt més prometedor" per davant que el que va motivar l'amnistia fiscal del 2012.

Response: Cristóbal Montoro, ministre d’Hisenda del govern del PP, trenca el pacte amb Ciutadans que li va permetre investir Rajoy president. Ciutadans reclamava que els defraudadors que es van acollir a l’amnistia fiscal de 2012 tributessin al 10%, com marca la llei, i no al 3%, com es va fer. Montoro contesta que Cs és lliure de presentar iniciatives legislatives.