Missatge: La menjadora, la menjadora... Com, que he de rectificar i donar suport a la candidatura olímpica de Madrid? Sí, bwana. Que hem de posar la bandera espanyola a les conselleries i el Paquito el chocolatero a la sintonia d'espera telefònica? És clar que sí, José. Què podríem donar la Creu de Sant Jordi a Alfonso Guerra, pels seus serveis a Catalunya com a president de la Comissió Constitucional del Congrés? Vinga. Què podríem fer una Fira d'Abril cada tres mesos? I cada dos, que ens agrada i ens ho passem molt bé. Que hem de fer el Cinquè cinturó, la interconnexió elèctrica amb Líbia i un túnel de cinquanta quilòmetres per sota els Pirineus? Perfecte, tot em va bé... Carod ja s'ha comprat un vestit de ballarí tropical i uns bongos per donar ritme al nou èxit musical dins els militants d'Esquerra: La menjadora, que sona amb la melodia d'El chiringuito del gran Georgie Dann. Tot sigui per mantenir els càrrecs, que van estar uns mesos sense VISA oficial i els va donar un atac d'angúnia. Guanyaran electorat gràcies al clientelisme que permet dominar part de l'administració, però aquests nois estan canviant... Sergi Fidalgo. ----- Doncs fins aquí l'article del pallasso Fidalgo. Però l'home té molta raó... Gent d'Esquerra, què us està passant?
Emocions: anger
distrust

Resposta: Aquest Fidalgo és un tarat i un espanyolista que vomita els seus complexes i les seves fòbies a l'e-notícies. Sembla que el pim-pam-pum contra Esquerra crea insòlits companys de viatge com ho demostra el fet que per atacar-la s'arribi a l'extrem de penjar un article d'aquest paio al xat.
Emocions: surprise, anger