Missatge: Ens situem en un programa de Catalunya Radio, i per qui no sapiga de futbol entrevisten a Gorka, porter basc de l´Espanyol que parla català notablement després d´uns anys aqui a Catalunya. Diguem-ne que a aquest nano estan dia si i dia no entrevistant-lo al pobre nano que no el deixen en pau ( diria que l´únic jugador de l´Espanyol pel que senten alguna cosa positiva ) i sempre estan igual: que si parla molt bé català, que si alguns haurien d´aprendre, en fi, lamentable en el sentit que parlem d´un programa merament esportiu i que hauria de basar-se només en l´esport. En fi el nin dels seus ulls. Doncs li van preparar i tot una sorpresa en el Gorka, van contactar amb el president del Guernika, equip en el que el Gorka va començar a jugar, perquè el saludés telefònicament. Obviament aquest home no en sabia de parlar català, i parlava en castellà, i el locutor de Catalunya Radio aleshores va deixar la seva sempre reivindicació catalanista de parlar com sempre fa en català a tot Déu encara que no sapiguen parlar català i per primer cop a la vida, davant aquell home euskaldun, la llengua de Cervantes es va apoderar de la gola del nostre amic periodista. Curiós, contradictori i per reflexionar. Per cert, l´home, en acabar l´entrevista, li da dir que podia haver-li parlat en català igualment...
Emocions: surprise
disgust
joy
distrust

Resposta: Jo he viscut a Forua i se quelcom del cert, aquella gent, sobretot els que xerren basc, som molt orgullosos i per ells el castella es una "ofensa" i prefereixen de no utilitzar-lo a no ser que sigui nessesari. Em refereixo al cercle "mes basc", ja que a Guernika la guardia civil tambe te un magnific edifici (casaquartel) i aquests no estan massa pel cas cultural...
Emocions: disgust