Missatge: Benvolguts amics, No m'agrada simplificar excessivament les conductes socials, ja que això suposa estigmatitzar la gent i fornir-la d'unes descripcions esbiaixades a totes llums. Això no obstant, hom pot considerar, sense perdre de vista aqueix risc, que pot àdhuc ésser convenient un sondeig, a tall de mostra, per dilucidar -grosso modo- quines són les respostes espontànies, i en un altre nivell d'anàlisi, saber quants fatxes i quants maulets hi ha. L'enquesta la podeu fer anònimament i és gratis. Un petonàs.

Resposta: Molts e molt terribles mals foren feits pels pelaos. Quan anarem a Valencia lo meu esclau sarraí me dugué per la ruta de lo bacallà, puix me dix que molts e molt infidels hi trobàs e volia que jo els digués la bona nova de l'evangeli. Quan vegerem lo lloch on aquella folla gent dansava follament, ab llur faç canviada per les pastilles e la farlopa, gran desconhort haguerem ell e jo. Un segurata hac gest de foragitarmos, mes convencérem, ab nostra espasa e nostre honor, de fer presència en aquell lloch malhaurat. Mes a lego, quan començàrem a beneir los cubates e convertir-los en la sang de nostro sènyer jesucrist e a llegir l'evangeli e a fer pregàries e cants a la Verge, fórem deshonorats per un grup de pelaos enfarlopats que insultaren e blasfemiaren contra lo meu esclau perquè era moro i contra meu perquè era un matat e un pringat. Malura de l'esperit dels  Maria Antonia  bacales, qui anaren e crec que hui van a aqueixos llochs malaurats e pecaminosos e diabòlics. Puix ço que vos explic demostra perquè he votat  Andrea , mes fatxa també poria ésser mes tenc un esclau sarraí e als fatxes no plauen pas els sarrains. Per çò que jo sóc  Andrea .