Missatge: El què està clar és que la sanitat pública és un pou de xuclar calers i més calers. Que costa un dineral dols bons i, tot sigui dit, és permanentment sobreutilitzada per sectors concrets de la població.És òbvi que caldria reduir costos en aquest aspecte a part de penalitzar a qui en faci un mal ús.Per altra banda també cal assumir que Espanya, i Catalunya tampoc se n'escapa, ha de fer un esforç enorme (i he dit enorme) per posar-se a l'alçada dels països més avançats en quan a productivitat. Sinó, òbviament, caldrà baixar sous i començar a produir barat com si fóssim xinesos!"The party is over" diuen, i és ben cert. Cal més productivitat, menys funcionariat, reforma educativa que desincrusti bona part de l'enquilosada classe educativa, reforma laboral, reforma sanitària, etc... I sobretot ens cal alliberar-nos d'Espanya!I ens falten líders forts que entenguin que caldrà fer canvis dolorosos però ineludibles. Com més aviat ens hi posem menys ens costarà sortir-nos'en.

Resposta: Raquel escrigué: El què està clar és que la sanitat pública és un pou de xuclar calers i més calers. Que costa un dineral dols bons i, tot sigui dit, és permanentment sobreutilitzada per sectors concrets de la població.Sí, com per exemple ma mare, que amb 61 anys està mig cega, fa 5 anys que no pot treballar i te una pensió de merda de 350 Euros. Si haguera de pagar-se el tractament que li fan als ulls i el que un cop l'any li fan per re-calcificar els ossos,diga'm d'on treuriem els diners, per favor.Saps quan costa aquest tractament pels ossos? 6.000 Euros, i s'ho ha de fer un cop l'any. Si no tinguerem la Sanitat Pública (i encara que està fotuda la cosa) aquest Estat seria tercermundista.