Missatge: Segons vosaltres, quins són els orígens del pensament religiós i perque se segueix practicant hui en dia? Quins? - Jo és que no crec en cap religió "oficial" - dirà algú o alguna de vosaltres. Val, però segueix arrelat dins la societat la creència que hi ha vida després de la mort, per eixemple...
Emocions: sadness
anger
surprise

Resposta: És un defecte genètic. Una mena de dany col·lateral d'un altre bé.   Com que els humans tenim una capacitat de raó tan elevada, els nostres instints no es poden presentar de la mateixa manera com en els altres animals.   Nosaltres no tenim un instint com el dels animals que ens faci venir por a mirar fixament el sol, a banyar-nos en un riu ple de cocodrils o a acostar-nos massa a un precipici. Tot això no ho tenim gravat. Ho aprenem. Això vol dir que quan som petits confiem cegament en el que diuen els nostres pares, per què ens hi va la vida. Creiem en tot en el que ens diuen. Si els nens petits es dediquessin a comprovar científicament si és cert que banyar-se en un riu ple de piranyes és perillós, no arribarien a l'edat adulta.   El dany col·lateral és, però, que no som capaços de discernir entre el que és cert i el que no ho és. Ho aprenem i punt.   Alguns de nosaltres, de grans, som capaços de destriar el bri de la palla i raonar què és o què nó és veritat. D'altres abracen cegament i sense cap raonament en el que els van explicar els seus pares i així ho transmetran als seus fills en una estúpida cadena infinita. Per rematadament estúpupid que sigui el que ensenyin.
Emocions: sadness, anger