Missatge: La repressió contra les minories cristianes de l'imperi otomà (entre ells els grecs, però també els armenis i assiris) és antiga, però va prendre un caire més greu el 1907 pel nou govern ittihadista (Jove turc). La política ittihadista va culminar el 1915 en el desplaçament massiu i l'extermini sistemàtic dels armenis ( i dels grecs pòntics i dels assiris) amb l'excusa de la guerra mundial. La política es va mantenir sense excepció pels governs otomans, i quan els kemalistes van fundar la seva república, van mantenir la mateixa política respete als armenis, grecs i assiris que hi havia al territori del que ells consideraven seu. Que l'exèrcit grec cometés també atrocitats en la guerra de 1920-1922 no treu que la Turquia kemalista acabés els genocidis que l'Imperi Otomà havia començat.

Resposta: La repressió a les minories religioses dins l'imperi otomà mai va ser significativa, al menys dins els estandards europeus, i prova d'això és que quan l'imperi va començar a desintegrar-se els nous estats sobretot els balcànics van trobar-se que vivient tots junts i mesclats independentment de cultura o religió i això donà peu a les verdaderes massacres. Al llarg de la història de l'imperi, quan era estable els millets vivien millor que les minories equiparables a europa (com a exemple los jueus sefardites que expulsats de la península van a Salònica), i especialment los grecs. A finals del XIX i especialment principis del XX tothom comença a desbarrar, i es veritat que els turcs en tindre més poder van fer més mal, però el que dic és que els temps d'implosió de l'imperi otomà no són mostra del que va ser l'imperi al llarg de la seua història.