Missatge: Sóc un noi de 19 anys que sovint contempla amb indignació el gust que molts catalans tenen de fer servir "castellanades" o de parlar en castellà sense venir a tomb. Una visió ampla del panorama m'ha fet assolir la següent conclusió: els catalans som masoquistes. Qui no s'ha adreçat moltes vegades a un estranger en castellà sense ni tan sols saber quina llengua parla? És que potser considerem superior el castellà a la nostra llengua? O potser, rere tantes humiliacions, així ens ho han fet creure? Per què mai no protestem quan un dependent ens atén en una llengua que no és la nostra? Per què tant ens fa anar al cine, a restaurants, a autoescoles, a llocs d'oci... i no ser atesos en la nostra llengua? L'actitud de molts catalanoparlants ha assolit un grau de passivitat tal que ja resulta perillós. És clar que de catalans que defensem la nostra llengua encara en quedem. Malauradament, però, em sembla que cada cop som menys. Podríem deixar de ser "bons minyons" i obrir els ulls davant de les injustícies que es cometen contra la nostra llengua i la nostra cultura? Espero que els defensors del català no desistim mai i no ens vegem arrossegats per la pressió de l'ambient... Pensem-hi! Si nosaltres no defensem la nostra llengua a ultrança, qui ho farà per nosaltres? :(
Emocions: sadness
anger
fear

Resposta: Això és veritat però hi ha molts catalanoparlants que no són independentistes i els és igual quin idioma parlar, per tant si en un principi algú els parla castellà ells contestaran en castellà.
Emocions: sadness, anger, fear