Missatge: La proporció entre el valor del conjunt d’actius financers i el conjunt de l’estoc de béns físics del capital (terra, centres productius, maquinària, etc.) era de cinc a un l'any 1982. En canvi, l'any 2006, just abans de l’inici de la crisi, arriba a ser de setze a un. En aquest context de creixement exponencial del capital virtual per damunt del capital real, els mercats de futurs, que són el principal espai de l’especulació en l’actualitat, han passat d’un valor marginal a principis de la dècada dels noranta del segle passat, a agrupar 600.000 miliards de dòlars el 2008, quan el valor total de la producció global de béns i serveis del planeta és només de 56.200 miliards de dòlars. No hi ha suficients planetes terra per a pagar en aquest sentit la factura de l’especulació financera. De fet, si ara sortíssim de la crisi, cosa que evidentment no passarà, a partir d’un creixement del 3% anual, que és la mesura que els “experts” consideren idònia per a una economia “sana”, l'any 2030 arribaríem a una producció global de béns i serveis de 100.000 miliards de dòlars. Amb això només pagaríem una sisena part de la factura especulativa actual dels mercats de futur. Però tampoc no cal amoïnar-s'hi: si aquella sortida de la crisi es produís, la Terra tampoc no seria suficient com per a suportar el creixement econòmic. Font: article a Rebelión. * * * Com penseu que podem solucionar aquest problema? M'interessen totes les opinions, especialment les dels liberarians i seguidors del Huerta del Soto, perquè no hi veig sortida si no és intervenint-hi.

Resposta: Ara no tinc temps, però quedat amb açò -> Sistema bancari sotmés als principis del dret (drets de propietat), es a dir sistema bancari amb coeficient de caixa del 100%, sense banc central y amb patro or.