Missatge: Pronuncia un nom català amb pronunciació catalana enmig d'una al·locució en castellà, però s'anticipa en fer el canvi de pronunciació i pronuncia una paraula castellana com si fos catalana?Per exemple: "La sesión de investidura de hoy del Parlament de Catalunya...". En aquesta frase, el locutor català de la televisió nyola hauria de començar la seva pronúncia catalana a la paraula "Parlament". En canvi, molts comencen a la paraula "del", pronunciant-la amb vocal neutra, quan "del" encara és una paraula castellana que haurien de pronunciar en castellà."La macrofiesta ilegal ha tenido lugar en la localidad de Llinars del Vallès." I pronuncien "de" com "da", avançant-se una paraula al canvi fonètic.En fi, fa molta angúnia, i per motius diversos: incompetència professional, deferències llefiscoses envers el català per part de botiflers, etc.
Emocions: disgust
anger

Resposta: El que em fa molta ràbia és quan a un mitjà de comunicació català pronuncien "de manera castellana" cognoms catalans quan la persona a qui esmenten no és catalana.Per exemple l'actor Dani Rovira, andalús. Hauríen de pronunciar [Rubira] amb la darrera vocal neutra però com que no és català, molts periodistes li diuen [Robira], amb la darrera vocal pronunciada amb a d' Ànim.
Emocions: anticipation, anger