Missatge: Un dia, un company de la universitat va comentar-me breument una teoria, segurament l'havia llegida per algun lloc. Reconec que va sorprendre'm. La cosa anava de que la guerra és un instrument de millora de l'espècie. La baralla entre grups d'humans permet que s'imposin els millors i els més avançats. Exemples d'això podrien ser les conquestes romanes sobre pobles menys evolucionats, la conquesta de les amèriques, la colonització d'Àfrica, etc. Tot plegat són genocidis de més o menys intensitat, fets desgraciats però que, paradoxalment, han suposat una extensió i aprofundiment del progrés de la humanitat. En altres paraules, a través de la guerra l'espècie humana es fa més forta. Vull dir que per exemple, sense les guerres i les conquestes dels europeus sobre els indis americans, hagués estat impossible l'expansió econòmica, demogràfica i de coneixement que s'ha viscut en aquells territoris. El caràcter militarista de quasi totes les civilitzacions que han existit al món, i la programació mental violenta que hem heretat dels avantpassats, són fets que podrien refermar aquesta teoria. Què en penseu? Siusplau, no entrem en debats morals: no cal dir que estic compromès amb la pau i contra la guerra i tampoc defenso els genocidis, al contrari. Plantejo, simplement, un debat social i científic.
Emocions: surprise
anger
fear

Resposta: Jo crec que si.És un instrument imprescindible de manteniment i renovació de l'èsser humà i les societats.Està clar que la pau és l'estat ideal i somniat per un 90% de la gent,i que un excés de guerra i belicositat no porta a enlloc,o més bé a la misèria.Però un permanent i mantingut periode de pau també.Una societat que es desacostuma a la guerra cau en banalitats,en drogues,en vicis mils,es preocupa per modes estúpides,per coses trivials.En el temps que Europa porta en pau ni la literatura,ni la música,ni l'art en si ha avançat en res. Evidentment la guerra és cruel i gens atractiva,i llevat de poquíssimes persones a les que realment els hi agrada la violència i el fragor de la batalla i la lluita,tot el món la odia i vol evitar-la com siga,doncs implica sacrifici,dolor i llàgrimes.Però tampoc a quasi ningú realment ens agrada treballar,o estudiar intensivament,i si no ho fèrem no avançariem,i de tindre tant temps lliure ens tornariem mitg bojos i ens obsessionariem per ves a saber que tonteres.Seria una decadència absoluta.Al igual que un excés de treball i només pensar en ell és nociu,estresant,i tampoc porta res bo. No sé,aquesta és la meua reflexió.La majoria de gent estima la pau,però tota nació i societat que no vol entrar en decadència i sobreviure necessita una guerra cada X temps,al igual que necessita treballar i formar-se uns mínims.Sonarà bèstia i cafre en estos temps,però aixina ho pense,la pau mantinguda perquè si al final porta banalitat,tribalisme urbà,pèrdida de valors,etc.
Emocions: sadness, anger, fear