Missatge: La gran diversitat lingüística que acull Barcelona en tots els nivells és increïble. En aquest cas, les universitats catalanes acullen gran quantitat de gent de tots els indrets catalanoparlants. Avui, m'he trobat en una situació complexe i m'he quedat força perplex. Us l'explico: Estavem a classe de Normativa Catalana amb una professora de seminari de l'UPF. Una de les alumnes parla mallorquí a la clase i, per tant, tots els articles els fa "sa" "es" "ses", etc. La professora tota convençuda li ha demanat a aquesta noia (ja que estàvem parlant i discutint sobre què és la llengua estàndard) per què ella en una classe de la universitat no podia parlar el català estàndard tal i com féiem la resta de companys. Ella li ha dit que considerava que havia de parlar mallorquí ja que aquest era un dels seus trets identitaris. La professora ha dit que ella també estava parlant estàndard. Hi ha hagut una situació tensa fins al punt que l'alumna ha deixat de parlar i ha adoptat una posició passiva durant la classe. Quina opinió en traieu? És just?
Emocions: surprise
no emotion
fear
anger

Resposta: Sent una Universitat a Catalunya, lo normal es que la llengua vehicular sigui el català standard, sense girs ni variants. A la Universitat de Mallorca, suposo que el professorat mallorquí bé que deu parlar amb l'accent illenc. I al Païs Valencià 3/4 de lo mateix. Collons, es que sempre hem de ser els catalans els que siguem criticats i que ens haguem d'amotllar a qualsevòl forani que tingui algun caprici. Què fart n'estic!!!
Emocions: anger