Missatge: Jo també vaig ser a barrakes aquell dia i vaig flipar. Ja feia temps que els coneixia i m'agradaven força, i vull recordar una cançó on deien noséquè de la "independència i el comunisme pel poble català". Creixien a costa de l'independentisme fins que es van il·luminar i van rajar. Només puc dir una cosa: QUE ELS DONIN PEL COOL!
Emocions: anticipation
anger

Resposta: No és així. Aquesta cançó parla d'uns amics seus que eren (ara ja no) independentistes i comunistes. És en tercera persona. Ells no ho han estat mai. No sé si és cert això de la llengua pel cul que se suposa que van dir. Jo no hi era. Però si és cert, evidentment és una cagada. De tota manera, el linxament de persones que no pensen exactament com nosaltres m'avergonyeix tant com quan ho fan els altres. Tant, o més, perquè pensava que els catalans érem tolerants. Aquests no són els nostres enemics. Els nostres enemics són gent com el Foro Babel i la instrumentalització de les víctimes del terrorisme (AVT), per exemple, sense parlar de l'extrema dreta. Els altres, una part del PSC inclòs, són gent que no pensa com nosaltres però que tampoc no ens posarà tants pals a les rodes. Hem de tenir en compte que la defensa de la llengua passa per una petita imposició i això encara no s'entén. Falta reflexió, però no crec que hi hagi maldat.
Emocions: sadness, distrust