Missatge: L'altre dia un amic m'explicava com va cosir a cops de puny a un altre en una festa. El mateix dia al vespre em vaig mirar la pel.licula el club de la lluita on el protagonista es pica ell mateix perque mai ha experimentat la violencia. Us heu esbarellat mai amb algu a cops de puny vosaltres? No em refereixo a espentes o una bofetada, em refereixo a cops de puny amb ganes de fer molt mal a qui el rep. Repartir cops de puny amb ganes de trencar nassos, etc. Jo fins a dia d'avui no ho he fet, ni m'ho han fet. No sé fins a quin punt formo part d'una majoria o d'una minoria...
Emocions: surprise
fear

Resposta: (No em funcionen els accents). Mai, pero m'agradaria tenir la sensacio de que se com barallar-me (en castella, "saber pelear"). Per molt politicament incorrecte que sembli, penso que la violencia es la solucio a vegades, sobretot pel que fa a l'hora a defensar el que es teu, el teu honor, per ex. Vaig pel carrer, i un paio sense motiu, t ' insulta. En aquest cas, com a esser huma, el que hauria de sortir de mi, i de qualsevol, es un bon cop de puny. I quedar-me a gust, d-haver fet el correcte. Defensar lo meu. Mai no m'he trobat en aquest cas. Pero tenint en compte que mai m'he barallat, segur que si em penses quelcom semblant, em faria el despistat, o em faria la autopalla mental de "no et fiquis en problemes", "deixa'l, es un pringat", etc...Perque? Doncs perque m'han socialitzat aixi, que la violencia no es solucio, que no serveix per res. Que es incorrecte. El mateix si et surt un paio amb la navalla per atracar-te. Qualsevol persona considerada "socialment" com raonable, et dira "no val la pena, dona-li la pasta i que es marxi", "no corris amb riscs innecesaris" , "son nomes diners"...A mi em sonen a excuses, pero segurament les obeiria cegament. Ara, la veritat es que envejo a la minoria que els hi fiquen pebrots, planta resistencia i arriben a barallar-se amb el lladre en questio...
Emocions: anger