Missatge: NO PASSAREU No passareu, i si passeuSerà damunt d'un clap de cendres;Les nostres vides les prendreu;Nostre esperit no l'heu de prendre.Mes no serà per més que feu,No passareu! No passareu, i si passeu,Quan tots haurem deixat de viure,Sabreu de sobres a quin preuS'abat un poble digne i lliure.Mes no serà per més que feu,No passareu! No passareu, i si passeu,Decidirà més tard la història,Entre el saió que clava en creuI el just que hi mor, de qui és la glòria.Mes no serà per més que feu,No passareu! A sang i foc avançareuDe fortalesa en fortalesa;Però, què hi fa! si queda en peuQuelcom més fort: nostra fermesa.Per ço cantem: per més que feu,No passareu! Apel·les Mestres (1915)
Emocions: anger

Resposta: Bonic poema, jo tinc el llibret aquell mític de "Poesia patriòtica catalana" a casa, i n'hi ha que posen els pels de punta. Un de Ventura Gassol: LES TOMBES FLAMEJANTS Fou una pàtria. Va morir tan bella, que mai ningú no la gosà enterrar: damunt de cada tomba un raig d'estrella sota de cada estrella un català. Tan a la vora del mar dormia aquella son tan dolça de la mort, que les sirenes dia i nit sentia com li ananven desvetllant el cor. Un dia es féu una claror d'albada i del fons de la tomba més glaçada fremí una veu novella el cant dels cants: - Foc nou, baixa del cel i torna a prendre. Ja ha sonat l'hora d'esventar la cendra, oh Pàtria de les tombes flamejants.
Emocions: joy