Missatge: Tal com passa amb catalunya i espanya, una de les parts es i sempre sera mes forta. Els homes sempre tindran la força fisica i al capdavall es aixo que importa, som animals i quan les coses es posen dificils sempre predomina l'instint animal que tenim. Els homes no deixaran anar els seus privilegis aixi com aixi, potser faran algunes concessions per tenir el personal mig content, un estatutet per aqui, una llengua cooficial per alla, pero a l'hora que volem prendre el pa sencer s'hi aferren com a paparres i ens atunyinen. Quotes de femelles, llistes paritaries, lleis que nosequè i tot el que vulguis, pero les posicions de poder real sempre les tindran els homes, i si realment veuen una amenaça al seu status quo us fotran totes les concessions en un instant com no dubten en fer amb els catalans quan amenacem el poder establert amb un intent d'independencia real. Aixo son els meus pensament d'aquestes reivindicacions feministes, que us sembla? No vull minar la moral ni res, pero ja sabem com reacciona la gent quan els hi toques el poder, l'statu quo amenaçat es com un animal acorralat.

Resposta: El patriarcat no existeix. De fet abans de 2010 poca gent parlava de Patriarcat. És un gol que ens han fotut les feministes més bojes a tots i un concepte que pot escair als països àrabs o asiàtics però no pas a les democràcies lliberals occidentals. Quien dret te un home que no tingui una dona? cap. Les empreses només miren el pur benefici econòmic i no l'entrecuix. Una dona només té els límits físics obvis que la natura ens ha dotat (i no totes) però és fals que hi hagi una conspiració de tots els homes que les volem sotmeses i que ens beneficiem de les agresión sexuals i coses així. Dividir a la societat per sexes o raçes es una mentalitat erronea i hem de combatre-la.