Missatge: Sergi escrigué:  Dencàs ha dut tots els seus amiguets perquè no sap defensar-se sol, tant de valent que va sempre.  Això demostra covardia i indignitat. Tots contra u. Com els llops. COVARDS.  Feu com els fatxes, van en ramal per atacar una víctima que prèviament trien.  Quanta misèria, quanta mesquinesa.  Això retrata l'estat mental de molta gent, tristament.  No teniu pebrots a un diàleg respetuós i igualitari, sinó que veniu amb cinisme a rebentar un fil a algú que pretenia una proposta meditada i constructiva.  Parleu del tema en concret, en comptes de fer malbé el treball aliè.  Parleu un a un. Necessiteu l'aglomeració per a vèncer. Quina pena.  Vergonya aliena em fa veure el que feu.  Com no ha d'estar Catalunya a punt de l'extinció amb gent així?Que trist que ha de ser recòrrer a imaginar un complot absurd per no ser capaç de mirar-se a un mateix i adonar-se de que tothom que ha participat a aquest fil ho ha fet pel seu compte i no per altra raó que el com és el fil en si És més facil imaginar complots que encarar-se amb un mateix i adonar-se de quina imatge es dona i que és aquesta justament la causa de les reaccions de la gent, no pas cap complot ni res que se li sembli.
Emocions: anger

Resposta: Alguns ja es veu aquí que sou grans amics, no ho amagueu.  De tota manera, encara que fóssiu un ramal de cabres, és una covardia anar tots junts a linxar algú sense provocació prèvia ni tenir aquest fil res d'insultant, al revés, era un tema d'autoavaluació.  Actueu com en un progrom o en un linxament del Far-West.  Amb la vostra actitud demostreu covardia i baixesa, a més de gregarisme feréstec i una agressivitat fora de la normalitat.  Per què heu muntat tot aquest guirigall despòtic? Estàs tocat del bolet o què?  Vés-te'n a casa i deixa de fer merder en casa dels altres.  Quan algú va a casa d'altre ha de saber guardar el respecte, cosa que tu demostres no saber ni voler fer.  Com continues et puc ben assegurar que aniré allà per on piules les teves parides, i te'n diré unes quantes de ben dites. Avisat quedes.  Si vols pau, pau. Si vols una altra cosa, també la tindràs.  Au, arruix, vés a emprenyar a un altre lloc!
Emocions: anger, distrust