Missatge: Només puc dir una cosa, patètic. Diria que no es podria fer més malament ni volent, això si no és que realment ho fan expressament. Crec que algú que tregui un 5 de Català a nivell elemental ho veuria, però és realment patètic. No poden llogar un estudiant de secundària amb unes notes mig altes per què els corregeixi els guions. Només uns exemples: -"Buenu" contínuament, és clar. -"Gastus"... Patètic, però és que repetidament i més d'un cop en una frase. -"Chicha". -"Pata"... -Alguns personatges que parlen Català oriental, a vegades canvien la neutra per una e tancada. -Utilització continuada de "lu que", un dels errors més extesos i àmpliament coneguts i evitats a TVC fins ara. -I el que és pitjor, substitució de les expressions catalanes per frases castellanes i en castellà, dites per gent amb accent català perfecte, ni els secessionistes ho podrien pensar fer més bé. De què serveix fer classes de Català normalitzat a l'escola (això si es fan), si després a la televisió es destrossa tot? Ja sabeu que la gent creu que les coses que diuen a la televisió estan ben dites. Algú del racó es preguntava com es poden extendre tan ràpidament aquests desastres, doncs la resposta és la ràdio i la tv. No entenc com hi pot haver programes amb tanta correció com el d'en Cuní dels matins i per exemple el 5 minuts més que tot i no ser tan formal és en un 95% correctíssim, i altres amb un nivell tan baix. Algú sap què s'hi pot fer, davant d'aquest fenòmen que sembla que s'expandeix?
Emocions: disgust
anger
fear

Resposta: Tens tota la raó, però vull recordar que en la sèrie Plats Bruts el català que s'hi parlava ja no era precisament cap meravella, cosa que no vaig arribar mai a comprendre. No cal que parlem com un diccionari, però tampoc cal anar a l'altre extrem, cosa que estan fent amb no sé quina excusa. Jo ja fa temps que tinc clixada la sèrie Jet-Lag. No la suporto i he de canviar de canal quan la foten. Avui, per exemple, he tingut el goig de seguir uns documentals al 33 sobre el genial Dalí. El que em fot més ràbia és que sembla que per fer humor s'han de dir de tant en tant cosetes en castellà; sembla que si dius de tant en tant algunes expressions en castellà fa més gràcia que no pas dir-ho en català. M'he fixat que molta gent del carrer també ho fa, això, suposo que en un exercici de fer-se els graciosos, exercici que els surt a l'inrevés, car l'únic que aconsegueixen quan els sento parlar és causar-me un fàstic profund i fins i tot un cert sentiment de llàstima i de compassió. De vegades m'he trobat amb gent que parlen realment en bilingüe, uns momentets en català i uns momentets en castellà, com qui salta a corda, i sempre he pensat que potser aquesta gent pateix esquizofrènia. Potser ens hi hauríem de solidaritzar i tot... TVPC ja i fora hòsties! Mikimoto, au, anima-t'hi collons!
Emocions: anticipation, disgust, sadness, anger