Missatge: A les persones que es queixen tant del turisme massiu de Barcelona, quan tenen vacances van a ciutats com Amsterdam, Londres, Paris, Venècia, Roma, Atenes etc?Ho dic perquè he anat de vacances a ciutats com aquestes, he fet servir Airbnb , he anat amb un vol lowcost, m'he emborratxat i he anat de festa. Jo no m'atreveixo a criticar als turistes que fan el mateix a Barcelona perquè he fet el mateix a casa d'ells.

Resposta: La solució és esta:-Pre-suposicions: La satisfacció (variable X) vé donada a soles pel plaer que dona el viatjar fora ( variable Y ) menys la insatisfacció que dona el vore al guiris pissantse per ahí i massificant tot, i apujant els preus ( variable Z). Considerem la resta de variables que infloixen en la satisfacció com ceteris paribus. Viatjar fora mola 4 voltes més que menjarse els guiris, i se compensen, llevat que els guiris sigan anglesos.Max: X= 2Y- 1/2Z.s.a.:x, y , z >/ 0.Z= -1 si treus profit económic dels guiris.Z= 2Y si Z=turistes anglesos.------------------------------------------Viatjar fora (Y) dona quatre voltes més satisfacció que menjarse els guiris en casa ( Z) , perque ú sempre sap per aon no pasar, ni aon no menjar, si coneix la ciutat, i pot evitar els guiris. Llevat que estos guiris sigan anglesos, ací hem d'afegir el problema de que són uns guarros*, se multiplica per dos la insatisfacció de tindrelos que patir, quedant la ecuació principal com a : X=2Y-Z . Si treus profit dels guiris, Z=-1, perque quan treus diners d'algo, eixe algo sempre pareix meravellós, quedant l'ecuació a maximitzar com ->  X= 2Y+1/2.*guarro: típic anglés, en este contexte.