Missatge: Tot navegant pel lloc web de TV3 m'he topat amb aquest vídeo. Es tracta d'una entrevista a en Florin Bojor, autor del primer diccionari català-romanès romanès-català. És de l'any 2008, però crec que tots coincidirem a l'hora d'afirmar que el que s'hi diu és perfectament vàlid per a l'actualitat:  http://www.tv3.cat/videos/469949 Em quedo amb aquesta frase: És molt trist quan parles amb els catalans i ells parlen amb tu en espanyol. No ho sé, et fa pensar: "jo et parlo en la teva llengua i tu em contestes en una altra". Jo crec que darrere d'això hi ha una síndrome d'inferioritat lingüística. Certament és un error que persisteix en molts i en moltes catalanoparlants, un símptoma del fort complex lingüístic que patim i que, lògicament, molts immigrants veuen com a ofensiu (perquè es pensen que els prenem per imbècils o bé que no els considerem dignes de xerrar la nostra llengua; més o menys el que passa de vegades als països nòrdics, on els autòctons sovint es dirigeixen en anglès als nouvinguts). De tota manera, estic segur que tots nosaltres hi hem caigut més d'una vegada. Que les paraules d'en Bojor ens facin ésser més ferms en aquest camp.
Emocions: sadness
anger
surprise
joy

Resposta: Tot aquell que canvia a la llengua dels colons devant un nouvingut no es mereix l'adjectiu de català.
Emocions: anger