Missatge: L'estat espanyol es un estat que ha estat visquen de diferents injeccions de capital i especulacions des de fa dècades, malbaratant totes aquestes oportunitats sense fer una bona inversió a llarg termini en la viabilitat econòmica. -Del 1986 fins a l'ampliació de la Unió Europea cap a l'est, l'estat espanyol es va beneficiar de les subvencions europees i del turisme com a principal motor econòmic, l'entrada de nous països més pobres va significar la retallada o suprimir les subvencions europees. Com també perdre competitivitat en la implantació de multinacionals al ser aquests nous estats europeus amb millors salaris i mateixos avantatges. -Això per sort va coincidir amb la creació de la bombolla immobiliària i tot el que va comportar, creant l'arrogància de pensar-se que eren la 8 potencia mundial, demanant inclús l'ingres al G7. Ara la bombolla ha esclatat, els principals estats europeus ja estan farts de regalar diners als països més pobres perquè aquests només els utilitzin amb polítiques populistes o de mala gestió, com s'ha demostrat a Grècia per dues o tres vegades i continua amb la resta de països, sense contar que encara tenen que aguantar en part als nous estats del est perquè creixin a un ritme adequat. Sense aquestes pilotades concretes, quin es el futur econòmic del estat que ens regenta? Tinc clar que una Catalunya independent seria molt més àgil per adaptar-se al nous canvis, com per ajustar les seves finances, però si els nostres polítics no fan el pas i continuem depenent del estat espanyol realment crec que ens espera un futur (llarg futur) de dificultats econòmiques importants, no hi ha cap motor econòmic important propi per fer-nos encarar el futur amb garanties.

Resposta: Jo no el veig tan negre. L'Estat espanyol ha construït en poques dècades una gran capital financera, Madrid, i malgrat que ara el petit imperi s'haurà de reflotar amb capital alemany o xinès o d'on vinguin els diners que pagaran la festa, està clar que a mitjà termini i amb el suport de l'Estat la maquinària financera tornarà a funcionar i Madrid tornarà a ser la seu de grans empreses monopolísitiques, d'energia i bancàries amb els tentacles posats a mig Europa i sobretot a Amèrica Llatina. Si juguen bé les seves cartes com a pont de referència entre Europa i una regió que encara pot donar grans marges de creixmement com és Amèrica Llatina poden tenir grans èxits en el futur. El problema és que els espanyols no volen liderar el creixement d'Aragentina Uruguai Veneçuela o Xile, són tan creguts que quan els ho dius et miren com dient allò és el tercer món i nosaltres som com França, ells es pensen que poden ser com França o fins i tot Alemanya i podrien ser-ho però primer han de ser més humils i girar el cap cap allà on poden tenir influència. Ara mateix els espanyols tindrien una oportunitat política i econòmica de primer ordre si fossin prou intel·ligents: Cuba. Algú haurà d'estendre la mà i liderar la transició cubana i estar-hi allà just quan comenci de nou el flux de diners i el retrobament amb EUA. Qui jugarà aquest paper? Em jugo que el vulgueu que Espanya s'ho deixarà perdre, i això ho farà França.