Missatge: La Batalla de Montjuïc, el 26 de Gener de 1641.En el marc de la Guerra dels Segadors, les tropes catalanes formades princioalment de milícies ciutadanes resistiren els sanguinaris tercios castellans tot i ser superades 4 cops en nombre, car se sabien baluart de la llibertat i patrimoni dels catalans davant la tirania hispànica.  Els heroics defensors de Barcelona comptaven amb l'ajuda de la cavalleria francesa i també de la valenta població civil de la ciutat, dones i nens comptats, que pujava muntanya amunt, arriscant-hi la vida, per dur àpats i municions als coratjosos soldats catalans.La pèrfida incursió castellana fou finalment derrotada al contraatac per una furiosa envestida de sols 40 milicians catalans, besavis nostres de qui en portem la sang, que enfollits de ràbia i amor a la terra, es llençaren muntanya avall contra centenars de castellans, enviant els protoespanyols espaordits a la retirada.La tornada dels castellans cap a Tarragona fou una veritable marxa de la mort: abandonaren les armes per avançar més depressa, tal i com eren encalçats d'aprop pels valerosos combatents catalans, que deixaren un regall de sang castellana que s'estenia milles i milles a banda i banda del camí.Lliçons en deixa moltes, però en podem destacar tres:La unitat cívicomilitar és fonamental. Un país petit com el nostre només es defensa si lluita tot el poble.La diferent correlació de forces no és excusa per rendir-se sinó per explotar tots els avantatges tàctics i operatius.Als espanyols se'ls ha de donar una brutal lliçó de la que no puguin recuperar-se. És l'únic que entenen.
Emocions: anger

Resposta: Se sap com anomenaven els catalans als membres de les tropes que combatien? Castellans? Hispans? Espanyols? Alguna altra cosa?
Emocions: anticipation, no emotion, surprise