Missatge: Bon dia,Al cementiri de La Colònia de Sant Pere (Artà-Mallorca) hi ha una làpida a la tomba d'un noi que porta inscrit un poema al costat del seu nom i data de defunció. El poema no duu l'autor però sí el títol: "Home".M'agradaria saber si és obra d'algun poeta dels Països Catalans. En cas contrari, segurament deu ser d'un aficionat conegut de la família del noi que el va escriure dedicat a la seva memòria. Sigui com sigui, és molt corprenedora.Diu així:Què tens por de morir?No, només tinc por de deixar d'existir.Que m'oblidin,com a una senzilla posta de sol.Que m'oblidin,com a la darrera ona del mar.Vull que em recordin,com la primera mirada d'un fill,com la primera besada d'enamorat.Vull que em recordin,com la millor primavera,amb profunda malenconia i sensibilitat.De morir, no,no tinc por.Només vull que em recordin.Com un Déu?No, només com un home.Moltes gràcies.Salut!

Resposta: Hi ha aquella iniciativa de posar plaques metàl.liques davant les cases dels qui van morir a l'Holocaust. Vaig llegir un llibre, no en recordo el nom, sobre una família jueva noruega, on un descendent porta el seu fill davant la casa del seu avi per a que hi vegi el nom i no se n'esborri el record. Per cert que molts noruecs, comunistes, jueus o senzillament oposats al nazisme, van fugir a Suècia amb un sistema de camions molt ben organitzat.