Missatge: El sistema esclavista va ser abolit quan es va crear la màquina de vapor. Una fàbrica de deu obrers amb l'invent de James Watt generava més riquessa que una plantació de vuitanta negres cautius. Això va ser el motiu de la Guerra de Secessió: una guerra per la productivitat. La prohibició del treball infantil? La jornada actual de 8 hores setmanals? Quan van inventar-se l'electricitat i la petroquímica, que van augmentar bestialment la productivitat. No hauríem d'estar agraïts a Marx per no treballar 60 hores setmanals, sino a Faraday. El sistema de protecció social? Un invent del Pla Marshall per contrarrestar els cants de sirena que venien de l'Est comunista (quan els coneixements d'economia eren escassos i es creïa que la planificació econòmica funcionava i podia arribar a Occident). Ara que ja no hi ha cap "perill roig"... doncs ja vorem. El que vull aclarir és que l'història no regala res. No és l'idealisme qui canvia el sistema, sino la producció.

Resposta: Molt bon fil!  El gran problema de l'esquerra i dels moviments anticapitalistes és imaginar-se que el capitalisme pertanyia a quatre burgesos malvats, però això no va ser mai així, el sistema som tots, i l'hem impulsat a partir d'una dialèctica esquerra-dreta collonuda. En aquest sentit, no estic d'acord que Marx o Bakunin no fossin necessaris. Les conquestes socials que van inspirar han estat claus per a l'avenç del capitalisme, per a la seva maduració. I en el futur potser no molt llunyà, la seva superació. Un escrit molt bo és "Elogi de la ociositat" de Bertrand Russell, del 1932. Allà s'hi diu explícitament que per tal que l'economia es recuperi (estan el plena Gran Depressió) els treballadors han de gastar els estalvis en consum (no pas invertir en producció), i se'ls ha de proporcionar temps lliure per tal que puguin efectuar aquest consum. També en aquella època agafen força economistes com Keynes que demanen per l'Estat un paper clau en la incentivació de l'economia. D'aquí a construïr un Estat del Benestar enormement consumidor de productes i serveis privats és un pas lògic, que potser sense les lluites obreres els burgesos no haguessin estat capaços de donar. I va resultar paradoxalment una bona fórmula per al capital.