Missatge: Heu anat mai a altres països i heu parlat català amb els nadius d´allà? Especialment en el cas de llocs de parla romànica. Us han entès? Alguna anècdota interessant?La meva pregunta no es refereix a parlar català amb catalanoparlants.

Resposta: Dues anècdotes: Un cop a Paris, davant nostre al carrer, hi havia un home que parlava amb qualcú pel mòbil en català. Pel català que parlava, era o bé de la Catalunya Nord, o bé del Cap de Creus. A Betlem, passejàvem mos pares i jo i xerràvem de Sant Jordi -hi té una mena de sagrari en honor seu, en un passeig del centre de la vila- quan de cop i volta ve una colla d'amics europeus i els saludem. Un xic perplexos, car havien oït com canviàvem d'una llengua que evidentment no era l'anglès a parlar-lo amb desimboltura, ens van demanar d'on érem, ensems vam respondre "Catalonia". Per fer xanxes, van reaccionar tot dient "apa, més catalans dels collons". Vaig tenir el dubte si això del "més catalans" era una dramatització fins que l'endemà a una festa vaig conèixer un pallago de Terrassa que me va comentar que sabia d'uns altres catalans que eren a Palestina llavors. Val a dir que el mur tenia també pintades a manta que deien "solidaritat des de Cardedeu", "Igualada no us oblida" i coses similars.