Missatge: L'esquerra encara no hem assumit el que ha passat i això és molt perillós, no ho dic jo , ho diu Rossana Rossanda, una veu autoritzada que diu que fins que no assumim els crims que s'han comès en nom del nostre ideal, no tindrem credibilitat davant de la classe treballadora. NO es tracta de revisar res a la baixa, però es tracta d'assumir els errors i desmarcar-se dels tics autoritàris. Ara per ara l'esquerra està en decadència i si volem remuntar i avançar cap al sociaisme necessitem suport social i per això ens cal un socialisme real allunyat de dogmes, tics totalitàris, sectarisme. Veig que hi ha segons qui que a la mínima acusa a tothom de revisionisme. Bé, jo reconec que de vegades dubto, i ho dic amb el cap ben alt. Perquè crec que qui no dubta mai és algú en qui no es pot confiar, dubtar és una qualitat humana i no passa res perquè de vegades es tinguin dubtes en el dogma. Jo aposto pel socialisme, crec que no s'han explorat totes les enormes potencialitats del socialisme, un socialisme democràtic i integrador, que planti cara als estralls del capitalisme i que garanteixi la llibertat individual alhora que els drets socials de tothom.
Emocions: sadness
fear

Resposta: Estic molt d'acord amb tu, però ves amb compte amb les crítiques que facis perquè poden tenir efectes contraris als desitjats. Com que aquelles experiències, tot i tenir parts negatives, les trobo positives per la consolidació ideològica del socialisme mundial jo trio optar per un silenci dialogant: explicar el nostre programa, què no ens agrada del sistema actual i quins canvis aplicarem (que no són pas la instal·lació de gulags al Solsonès). Amb això anem sobrats i no cal caure en les contradiccions que comporta dur el revisionisme a l'extrem.
Emocions: fear, joy