Missatge: Una assumpte que fa dies em volta pel cap i voldria qüestionar.   Com que em fa la impressió que x akí la majoria de la gent deu fregar els vint anys, doncs suposo que sou molts els que teniu consciència catalana des de que vàreu tenir ús de raó política. Però i els que no?   Com tot a la vida, cambia. I les idees polítiques no són una excepció i jo fa temps si que hi creia amb això d'una república confederativa ibérica. Així que en el meu cas, m'hi he tornat.   Salut.
Emocions: distrust

Resposta: Depèn, hi ha diversos camins per arribar a la conclusió de decidir ser independentista. Tenir ús de raó política hi fa molt però, el fet de llegir els diaris i veure com ens prenen el pèl un dia rere l'altre (avui és el tema del finançament, abans va ser l'estatut, rodalies, etc...), veure com es menysprea catalunya, estudiar història i veure les atrocitats que s'han comès contra la nostra cultura i la nostra nació...   Ser independentista és una opció lliure, pacífica i democràtica. Ser independentista no té ni edat ni sexe ni classe social, és una oció política tan respectable com ser unionista.
Emocions: anger