Missatge: Recuperant comentaris que han deixat en este fil, a més de la supresió de la "y" tampoc comprenc el per què del canvi de "ch" a "tx", quan me pareix que sí que hi ha textos amb ch normals, la "tx" és la estranya. Cap dels dos me pareix més estètic ni res per l'estil però vaja, no sé per què estan ahí. Tampoc comprenc perquè una x- a principi de paraula pot pronunciar-se com "tx" o com "ix", o bé hi ha alguna cosa que no entenc o bé no té trellat, en tot cas hauria d'escriure's "txiquet" o "txiular" per a distinguir-ho de "xarop" o "Xàtiva". I açò ja no és qüestió d'estètica, és que no me pareix pràctic que siga així. El "lo" neutre em pareix fonamental, m'he acostumat a l'escriptura a a voltes utilitzar-lo o a voltes no, puc més o menys de les dos maneres "el gran que, allò gran que, quan gran és" ja sí que per exemple no puc, escric "lo gran que és". Inclouria el pronom "mos", haurien de poder utilitzar-se els febles i els reforçats, curiosament el "vos" sí que està, estes coses fan pudor a "volem allunyar-nos del castellà". També trobe que el "en" per a locatius hauria d'incloure's, el "a" sovint queda molt antinatural en la llengua parlada, ja que a l'estàndard no s'utilitza per a dir "amb" doncs mira, se pot utilitzar per a indicar lloc sense problemes
Emocions: disgust
distrust

Resposta: En català el so "tx" no existeix, de fet. És una fenomen molt recent. "Ch" es pronuncia com una k. Això deriva de la ortografia llatina.  No es pronuncia "txiquet" sinó "xiquet". I amb la resta de paraules començades amb "x", igual.  El "lo" neutre, no existeix en català. I potser et sembla tan insubstituible perquè no coneixes prou bé el català. Les construccions que dónes per substituir "lo grande que era" no són ctalanes. Les catalanes són "com n'era de gran", " tan gran que era", "si n'era de gran". "Teniendo en cuenta lo grande que era...", fóra "tenint en compte com n'era de gran", etc. "Con lo grande que eres", és "tan gran com ets", etc.
Emocions: no emotion