Missatge: Vaig anar fa un parell d'anys a Perpinyà i passí un parell de dies a la ciutat sense escoltar un mot en català. Les úniques proves de la catalanitat de la ciutat eren monuments i alguns noms oficials de carrers, etc, però tot molt residual, com si fos una llengua morta que respecten per ser història medieval. No sé si la majoria dels perpinyanesos associen la nostra llengua amb el seu passat medieval i prou. Alguna paraula en castellà si que escoltí . >>Parleu Francès, sigueu nets<<  És a dir, no us embruteu parlant català... D'altra banda, en altres viatges pel sud de França i els seus poblets, si que he tingut la sort de parlar amb gent gran que parlava una mena de barreja entre el francès i el català, o en altres zones, l'occità.  Sempre veiem als mapes lingüístics la zona de Salses, Perpinyà, etc. tan catalanòfona com Vic o Castelló de la plana (no en nombre de parlants sinó com àrea inclosa en el domini lingüístic). Heu viatjat allà alguna vegada? Quina és la vostra impressió respecte a l'us real al carrer? Estaria be si contareu alguna experiència del vostre viatge. I només una reflexió, s'hauria de revisar el mapa lingüístic del català a la Catalunya Nord? Gràcies.
Emocions: sadness
anticipation
anger

Resposta: Jo una vegada a Carcassone (ja sé que no és parlt de la Catalunya Nord) vaig sentir a una dona parlar un català molt estrany per a mi, i com faig sovint quan sento català fora dels Països Catalans, o un accent dialectal concret a un lloc on no li pertoca geogràficament, li vaig preguntar d'on era, i em va dir que de Perpinyà, em vaig quedar al·lucinant, i li vaig dir: de debò????  No sé si s'ho va prendre malament o què però em va fer una cara estranya  Vaig estar content tot el matí només per això
Emocions: surprise, joy