Missatge: M'estic sorprenent a mi mateix trobant-me aquest error al 90% de les intervencions usuaris. Em sorprèn sobretot perquè és un error que a la meva illa no ha existit mai, ni tan sols s'ha sentit mai, i per tant m'horroritza. No és "hi han"! Ni "hi havien"! Ni "hi hauran"!!  Intentem que aquest fil sigui semblant al de la Campanya del Ja-Què, si us plau. Salvem la nostra llengua, salvem els nostres verbs. ...................................................................................................................................................... Font: http://www.uoc.edu/serveilinguistic/criteris/gramatica/verbs.html#verbhaver    ........................................................................................................................ Bé, de pas, ja que hi som, ho posaré tot:
Emocions: anticipation
disgust
surprise

Resposta: No es tracta d'un error, sinó que indica que la llengua catalana és una llengua viva que segueix evolucionant a partir de processos interns. Simplement passa que la norma va unes etapes per darrere de la llengua, com passa amb totes les normes, no és res de nou sota la capa del sol. Jo gramaticalment trobo molt interessant una construcció existencial en què no hi ha un subjecte (nul o no) en tercera persona abstracte, sinó que el subjecte sigui l'altre argument. Recorda que la norma va destinada a uns usos específics de la llengua; Fabra ho anomenava "llenguatge literari", tot i que no era el que avui entenem per llenguatge literari. Un ús informal i oral (o escrit-com-si-fos-dit, com és el cas del racó) no entra dins del que la norma entén com la seva jurisdicció, diguéssim que l'IEC no pretén regular si la gent quan parla diu "Recorda que l'has de trucar per felicitar-lo" o "Recorda que li has de trucar per felicitar-lo".En el fons només es tracta d'un "error Star Trek", i els termes bàsicament emocionals i/o estètics amb què parles i ataques aquesta construcció encara m'ho recorden més. "... Explorar noves formes de vida i civilitzacions, anar intrèpidament on no ha estat mai ningú." En anglès, la frase diu "to boldly go", i als anys 60 va ser pràcticament un escàndol entre segons quins sectors i opinadors de la societat nord-americana que a la televisió hi sortís una cosa tan horrible  com un split infinitive. Sembla ridícul, però és cert... Però aquesta mena de problemes desapareixen si no es té una visió prescriptivista de la llengua
Emocions: no emotion, joy