Missatge: Posso l'exemple de l'URSS. A l'economia planificada, les empreses que tenien dificultats econòmiques rebien ajudes de l'Estat. Què feïen llavors moltes empreses? Tindre pèrdues intencionadament per rebre subvencions econòmiques. Final de la pel.lícula: el Gegant Roig va morir per falta d'iniciativa personal. Anàlogament, ho comparo amb les ajudes a persones. M'han parlat de famílies que no treballen, perquè els surt 800 euros mensuals entre tots... més que un sol membre d'ells treballant. És com el boom immobiliari: fins que no patim les conseqüències no ens en penedirem. Un exemple real. La dona que va a rentar-me la casa rep una subvenció mensual pel maltractada. Em sembla que la seva responsabilitat personal hauria d'haver sigut adonar-se'n a temps de que el seu marit era un fill de puta, enlloc de pagar amb diners de tothom la seva situació. Evidentment, hi haurà grissos...

Resposta: Jo nomès entregaria ajudes socials als que no es poden sostindre per alimentar-se i salut. Tot els demès poden treballar.