Missatge: Està clar que ja no cal convèncer els convençut, ara toca aconseguir l´últim vot de l´últim indecís.Jo penso en la gent que no és independentista, o no s´ha plantejat aquest tema mai, però no són espanyolistes. Jo a aquests, els dic que cal que Junts pel Sí arribi a la majoria absoluta, que no serem independents d´un dia cap a l´altre, però que amb una majoria de Junts pel Sí, a Madrid els entraria la por, i podrien avenir-se a negociar alguna cosa (). Que cal que fins i tot els qui no siguin independentistes votin aquesta opció. També els recordo, o els dic, que en Rajoy ha demanat un gran pacte de tots els partits anticatalans per governar la Generalitat si l´independentisme no obté la majoria absoluta, i que això significaria un govern del PP-PSOE-Ciudadanos-Podemos i fins i tot UDC; el PP amb els bolivarians, per enfonsar Catalunya!, ingovernable!, no és possible! Molts que no són independentistes, si pensen que això de la independència no arribarà a curt termini (o mai) poden optar per votar Junts pel Sí, per tal d´aturar una mica els peus a Madrid. Així és com penso cal esgarrapar els darrers vots. No hi ha més.
Emocions: anticipation
fear

Resposta: Em repeteixo, però per a gent d'esquerres que és més probable que canviin de vot que els de dretes els pot anar bé l'argumentati de Manel Delgado, que és militant de EUiA però que va amb la CUP.Manuel Delgado: 'Vull la independència per poder ser antinacionalista'Entrevista amb l'antropòleg i professor, que alerta de l'interès de l'espanyolisme a estimular un discurs lerrouxista 'antisistema' per a desacreditar el procés i dividir l'esquerra anticapitalista.En alguns sectors de l'esquerra històrica que encarnen ICV-EUiA i en els nous moviments socials és clar que hi ha calat. De fet, a l'article esmento un exemple ben clar: les dificultats que va tenir el reconeixement del dret d'autodeterminació del poble català en l'assemblea del 15-M de la plaça de Catalunya. Jo hi era, a les discussions, i hi havia el discurs que el nacionalisme --vist de manera grollera i generalitzada, sense distincions ni matisos-- era corresponsable de la situació del país i de les seves classes populars. Només cal llegir webs, blocs o entrades de Facebook per veure que aquest tipus de retòrica hi és. Hi ha gent que ha fet seu aquest discurs --que és el mateix que compartiria La Razón o El Mundo-- des de perspectives que diuen que són d'esquerres. Es preocupen molt d'aquest tipus de perversions atribuïdes al nacionalisme català però no s'adonen que el nacionalisme espanyol repeteix un esquema idèntic. En canvi, sembla que només els preocupa el nacionalisme català, i el veuen com l'enemic principal a batre.
Emocions: anger