Missatge: tant difícil es comprendre que no es pot gastar mes del que ingressem? em de gastar menys del que produïm, sinó estem abocats a la catàstrofe. No es tant difícil d'entendre però si que ho es acceptar-ho. Ell et planteja l'econòmic, el paper, però la realitat del paper+el material es que aquestes xifres son del 500%, en el cas català deu estar cap al 600%, en el cas americà la xifra real d'endeutament si sumem el privat i el públic total i real es de la bestial xifra del 2800%. Si pots entendre la magnitud de les xifres et pots adonar de quin es la situació

Resposta: D'on has tret aquests percentatges??Crec que quan es fan aquests tipus de coses, cal tenir dades contrastades. I després ja vindrà la valoració ideològica del fet. Però de totes formes, no, és pot tenir deute, i aquest genera riquesa.Però cal que el deute tingui un sentit, un sentit d'inversió a mig i llarg termini.El deute per pagar pensions o salaris, aboca a la ruïna, el deute per pagar un port, fer un eix ferroviari o modernitzar el sistema educatiu, són deutes positius. De totes formes, aquest debat, com altres, va per escoles.Uns diran aberracions del deute, altres parlaran positivament.Uns defensaran l'estimul a la demanda, altres de la restricció de la despesa.