Missatge: Una petita anècdota que no em treuré mai del cap. A l'any 2011 vaig anar dos mesos a l'Índia de viatge. Un dia em vaig llevar a mig matí en un hotel de Delhi i vaig sentir un grup parlant castellà a la terrassa: era un grup de joves esmorzant en una taula. Estava animat i els vaig preguntar d'on eren, em van contestar que de València. Llavors em vaig passar al català per preguntar les coses típiques: Fa molt que heu arribat, quan temps estareu pel país, quins llocs visitareu... Però a mitja frase un dels paios m'interromp:PAIO: No somos de esos.JO: Que?PAIO: Que no somos de esos.JO: ¿Sois valencianos o no?PAIO: SiJO: Jo soc català i porto tres setmanes...PAIO: No hablamos catalán.JO: Sou de València i no sabeu català?PAIO: ...JO: AdéuSempre recordaré la cara de fàstig que van fer quan els vaig començar a parlar en català. Tant de fàstig que fins i tot el retardat em va interrompre dues vegades.I fins aquí una anècdota que recordaré sempre: com trobar-se un grup de valencianets ultres vomitant la seva bilis provinciana a l'altra punta del món.

Resposta: A lo millor eren blavers ( dels de veritat, no lo que diueu "blaver" per ací ). O a lo milor no parlaven valencià, que n'hi ha prou+ que te tenien oixeta per ser català. Però que vols que fem? XD  .  Vulc dir, que vols que comentem?