Missatge: No sé si algú del xat va veure el capítol de dijous passat de "Cuéntame" (confesso que ho miro pq ara estan en l'època en què vaig néixer i em fa gràcia veure l'ambientació) però em va sorprendre sentir parlar en català a tve. un dels personatges és un excapellà català (el Pere Ponce, el qual de vegades escolta llach i maria del mar bonet, però poca cosa més) i l'altre dia arriba la seva mare (la Montserrat Salvador), es troben en un bar i clar, parlen en català. aleshores tve va posar uns bonics subtítols . llavors el fill li diu a la mare que millor que allí -madrid frankista- parlin en castellà però la mare s'hi nega i comencen a tenir una estranya conversa bilingüe, on el fill parla en castellà i la mare en català amb subtítols. a mi, realment, em seria impossible parlar-li en castellà a ma mare més de dues frases seguides. total, que al final, un home que figura que els està escoltant, s'aixeca i diu: "¡y encima hablan en catalán!" (no se sap si està enfadat pq es fatxa o pq es volia assabentar de la conversa). tot i que el fill va demostrar ser una mica botifler, cal tenir en compte l'època en la qual estaven (1973) i reconec el mini esforç de tve per introduir, ni que sigui uns segons, una llengua que no sigui la "castiza".
Emocions: anger
distrust
sadness
joy
surprise

Resposta: No val. Una sèrie de ficció crea un imaginari. Els subtítols, en aquest cas, s'utilitzen com a recurs, i tots són actors. Més actualment (com a mínim, per a l'època que representa), a "Operació Trumfo" van obligar a la surienca Beth a parlar espanyol amb els seus pares... ni subtítols ni hòsties. És clar, qe la Beth no representava cap personatge entranyable, sinó una catalana normal (més aviat "pijeta") que parlava ámb els seus pares normalment. I ara, avui... no el 1975. L'imaginari espanyols és, doncs: -El català, durant el franquisme, tenia una raó de ser com a símbol de resistència. -Avui, un cop el català ja no representa res (contra el franquisme, és clar), ja no cal. Han utilitzat la nostra llengua, la nostra personalitat, i la continuen utilitzant en benefici del seu concepte d'Espanya... i del món, pel que sembla. I els recordo, espanyols, que els francesos de Vichy van contiuar parlant francès un cop es va retirar el nazisme... i amb tot el seu xovinisme, que no és precisament una de les característiques del nostre poble. Provincians...
Emocions: anger, distrust