Missatge: No ens capfiquem amb els nacionalismes. Ni tant sols el català. Totes aquestes idees poden ser molt bones i fer-nos entendre com cal més justicia, pero si ens han de portar a fer mal a algú, a cultivar l'odi, no val la pena, perque l'odi s'aparta de la justicia com el foc de l'aigua.La nostra obssessió ha de ser que les persones puguin viure en pau en el nostre país o en els nostres països. No importa com parlin, no importa quina llengua vulguin els pares transmetre als seus fills. El que ens cal és aceptar tots uns mínims de convivencia.L'estat, cap estat, ni l'espanyol ni un estat català independent, no té dret a imposar cap llengua, ni la castellana, ni la catalana, ni cap. L'unic que ha de fer es garantir que totes les persones sapiguen llegir i escriure en la llengua que els hagin volgut ensenyar els seus pares i que a més aprenguin a parlar i escriure com a mínim una o dos més, entre les cuals les que parla la majoria de gent allà on resideixen.En l'art, la literatura, la gramática, els média el estat no ha d'intervenir com no sigui per garantir la llibertat dels creadors, i maí com impulsor d'una determinada ideológia ni llengua
Emocions: anticipation
sadness
fear

Resposta: Quina lliçó ens vens a donar ? Nosaltres que ni tenim estat i que ens han fet tot el que dius i que a sobre la cultura i la llengua agonitza. Ves a donar lliçons per les españes, no a les nacions moribundes.
Emocions: anger