Missatge: Voldria conèixer el vostre parer sobre el fet que aquesta forma del català meridional estigui considerada un barbarisme, permet diferenciar el masculí del femení en els mots acabats en -ista, que si bé ja els diferencies pels determinants, sempre és millor que el propi substanitu elimini dubtes.   El meu parer és el següent: com a Barcelona artiste i artista sonen igual ni tan sols es van plantejar haver-ho d'escriure diferent i això va fer que aqueix tret de la parla meridional quedés relegat a l'oralitat.   No descarto estar ignorant moltes coses i sostinc les afirmacions amb dubtes i ganes que em doneu les vostres opinions o els vostres sabers, només volia que es parlés del tema.   Vinga lingüiste (i lingüista), anima't!
Emocions: anticipation
sadness
no emotion

Resposta: M'agradaria opinar amb fonaments, però no en tinc suficients.   Com bé han dit per dalt, és una forma recollida (no sé si normativitzada) per l'AVL, ja que és genuïna i popularment bastant estesa al País Valencià, sobretot entre la gent d'una i dues generacions més que la nostra (entenent la "nostra" com aquells que no tenim fills encara).   Supose, però, que es tracta de l'eterna lluita entre formes populars i registre estàndard.   El que tu proposes és que s'accepten les terminacions populars en -e a l'estàndard? Ho situes al mateix nivell que el fet de dir "bellea" o "naturalea"? Perquè, si més no, al PV és el mateix rang de gent qui ho diu...
Emocions: sadness