Missatge: És una pregunta que em faig sovint. Aquell jove nascut a Catalunya que parla sempre en castellà, que no llegeix mai res en català, que pràcticament no mira mai la televisió en català que pensa sobre el català ? No em refereixo a gent de barris marginals sino a gent de classe mitja que en al seva quotidiana es troba gent que parla català. Que en pensa ?. Com a català no hauria de sentir una mica dòrgull d'alló que és el seu patrimoni, d'una de els coses que fan úniques la seva terra ?. Que pensa quan veu que la majoria dels que parlen en català quan es dirigeixen a ell ho fan en castellà i que en canvi ell no fa mai el canvi ?. Ho troba normal ?, ho troba just ? Perque no fa mai el pas de parlar català? Perque li costa i no vol esforçar-se ?. Perque li fa vergonya ? perque creu ideologicament que no ho ha de fer ? de vegades m'agradaria poder saber realement que en pensen de tot aixó.
Emocions: sadness
anger
surprise

Resposta: Per la meva pròpia experiència (jo sóc castellanoparlant i el meu entorn de tota la vida ho és), et diria que en el pitjor dels casos se sent indiferència vers la llengua catalana i en el millor se li té apreci però no s'atreveix a possar-la en pràctica per vergonya de que "se'm nota l'accent" o de que no es té prou vocabulari. Situació que es difícil de trencar (de nou, parlo per experiència pròpia) quan un va a una fleca de pa que se sap que està portada per catalanoparlants, demana "una barra de quart" i li contesten "son 60 céntimos" en un accent català tancadíssim. Per descomptat, hi ha alguns casos de nois castellanoparlants que odien el català. I n'hi ha que en un determinat moment ens decidim a fer el pas i a utilitzar-ho en un o més àmbits de la nostra vida com a llengua d'ús social. Però uns i altres som minoria.
Emocions: sadness