Missatge: Aviam, jo sóc moderadament comprensiu amb la diversitat funcional i no us picaré la mà esquerra amb un pal fins que aprengueu a ser dretans, ni em posaré a contar acudits de gangosos com els d'Arévalo. Ara bé, tan difícil és no pronunciar una "r" com una "g"? Vull dir, puc entendre que us costi de fer la "r" perquè de menuts no vau adquirir bé la realització convencional del fonema o el que coi diguin els experts sobre el tema, puc entendre que no la sapigueu fer vibrar i que la feu com una "r" bategant, però, i aquí ve el que no m'explico, de debò que no us adoneu que esteu articulant el so a l'altra punta de la boca? És a dir, sentit del tacte teniu, no? sabeu identificar on coi para la vostra llengua, si feu servir la punta o la part posterior, o si la poseu endavant o endarrere, oi? Caram, jo sé perfectament si estic posant la llengua a sobre de les dents o al vel del paladar, i sé que si he de parlar en francès em toca articular el so més o menys cap a la gola, en cap moment se m'acudiria fer servir la "r" catalana articulada als alvèols amb la punta. Forçar-ho no costa gaire. És que vist des de fora sembla que tampoc no hi poseu gaires ganes.
Emocions: anger
distrust

Resposta: Just a sota exposo la meva situació. Jo ho he intentat tota la meva vida i encara de tant en tant ho intento, però sempre he fracassat. És d'aquelles coses que semblen molt fàcils, però per mi no ho és pas.
Emocions: sadness