Missatge: L'altre dia vaig entrar al portal www.e-noticies.com, i vaig veure, amb sorpresa, que aquest portal ha fitxat Èric Bertran com a columnista fixe. A banda de la validesa que pugui tenir l'opinió d'un marrec de 17 anys sobre un fet tan complexe com la política, em va sobtar el to prepotent, a l'hora que simplista, de la prosa de l'Èric. I ara us vull deixar anar una pregunta: Creieu que l'Èric és un oportunista? Algú que s'aprofita del seu cas per promocionar el seu ego i per apuntar-se a la Gran Menjadora dels nacionalistes ultratjats? Jo, sincerament, crec que no és ben bé oportunista. Més aviat crec que és una víctima, i per partida doble: En primer lloc és víctima de l'incompetent sistema judicial espanyol; i en segon lloc, víctima del moviment independentista, que l'exhibeix contínuament com si fos un mico de fira. El cas de l'Èric em recorda al del president de l'Asociación de Víctimas del Terrorismo, Antonio Alcaraz: És a l'hora víctima de ETA i víctima del moviment ultradretà, que l'utilitza com a arma d'intoxicació.
Emocions: anger
sadness
surprise
disgust
anticipation

Resposta: Els catalans som tan imbècils que ja ens està costant 300 anys ser independents. És fàcil veure que l'Èric Bertran és un personatge mediàtic, no perquè ho haja buscant. És el seu patiment emocional davant la tortura psicològica espanyola el qui li l'ha fet ser un personatge conegut. Això s'ha d'aprofitar perquè s'arriba a més gent. I no ho ha d'aprofitar ell, ho hem d'aprofitar tots els independentistes perquè ens farà ser abans lliures. Els espanyols les juguen totes i nosaltres a la pata coixa i amb una mà darrere de l'esquena perquè ho volem així. Així és com ens fan anar els qui creuen que només han d'escriure els que tenen una gran trajectòria en l'EI, en l'EIR, en l'Esquerra Nacional, En la burgesia catalana o en la mare que ens va parir. Totes les vies són vàlides fotre!
Emocions: sadness, anger, distrust