Missatge: Us semblarà egoista el que diré però és el que sento. Vaig a una escola concertada i faig 3r d’ESO. Els professors es cansen de que no faci els deures i de que no faci cas a res, però desprès, en contra del que es pensen, tregui bastant bona nota al examen. I es que estic farta d’escoltar les explicacions tantes i tantes vegades perquè algú no ho entengui; estic farta de que ens posin set exercicis del mateix quan amb només tres ja t’ho saps tot perfectament. I es que a mi, personalment, em desmoralitzen. Te’n vas a dormir pensant en l’avorriment que t’espera l’endemà i et cau un pes a sobre que és impossible de treure, és com si tot l’aire de l’atmosfera se’t posés a sobre el cap. I no us penséssiu que el que m’avorreix és aprendre coses (que és el que en teoria es fa en una escola) perquè m’encanta aprendre coses noves i no només les que ens ensenyen a l’escola. Crec que la cultura és el més important que pot tenir una persona, i és més necessària inclús que un cotxe o qualsevol cosa semblant. Una persona amb poca cultura és poca persona (i no dic que no siguin bones persones). Al que anava. Arribes a casa cansada d’escoltar-ho tot tantes vegades que quan obres l’agenda i llegeixes que has de fer exercicis sobre el que han explicat tantes vegades se’t treuen les ganes de tot i és normal que passi perquè en una classe de casi trenta persones on hi ha trenta nivells diferents és impossible que la cosa surti bé. I si per un moment penséssim de replantejar-nos l’educació perquè tothom tingui igualtat i rebi l’educació que li toca.
Emocions: sadness
disgust
anger

Resposta: Jo crec que els estudis no serveixen per fer persones intel·ligents, amb iniciativa i pensament propi, és la culturua de "l'empollada", els que saben memoritzar, triomfen, els que preferim agafar els compassos bàsics i la resta concloure-la nosaltres mateixos ens trobem que la majoria dels cops no ens és vàlid. Aquest primer món continuarà sent un desastre fins que l'educació no fomenti l'iniciativa pròpia, puc fer una llista de més de 200 noms de gent que té el batxillerat i no són res comparat amb mi, ni amb cultura, ni amb res, si aquesta gent ha de moure el món, no m'extranya que vagi com va. Es treuen el batxillerat i només els preucupa la nova línia de roba del Pull and Bear, del Stradyvarius o en el pitjor dels casos la roba de marca. Arriben a la uni, s'ho van treient, i el que els emputxa a viure són les farres dels dijous i dels dissabtes. Tenen una carrera comencen a treballar i els incentiva a viure la Televisó i el sofà. I així val el món.
Emocions: sadness, disgust, fear