Missatge: http://www.humanite-en-espanol.com/spip.php?article718 Bolívia no és França, les condicions de treball i la vida estan allunyades, però el símil és fort en termes de progrés social.Quan el govern francès vol elevar a 62 i 67 anys l'edat de jubilació dels treballadors, el govern bolivià va decidir el maig de 2010 rebaixar de 65 a 58 anys. També introdueix un mecanisme per tenir en compte la penositat dels miners que podran retirar-se als 56 anys, i els miners de fons podran fer-ho als 51 anys, per a ells cada any treballat compte el doble.Aquest avanç s'inscriu en el restabliment i millora dels drets socials reduït gairebé a zero després de dècades d'ultra-liberalisme. L'acció del president Evo Morales i de la majoria socialista al Parlament (no en el sentit francès del PS!) És crucial.Però res seria possible sense l'acció dels treballadors i el seu sindicat, la Central Obrera Boliviana (COB). L'acord sobre la reforma de les pensions es deu a un potent moviment reivindicatiu sobre els salaris, en la situació general de Bolívia, marcada per continus intents desestabilitzadors dels poderosos.Nacionalitzacions, conquestes socials històriques: l'experiència boliviana, com la d'altres països d'Amèrica Llatina, és més que un símbol. Mostra tota l'actualitat per als interessos immediats dels treballadors, de les lluites i de la perspectiva socialista.¡Per a França també!

Resposta: Es increible que malgrat la pobresa s'atreveixi a fer coses que els presidents dels paisos "rics" mai faran. Aixo demostra que si es vol es pot, i que els que diuen que no poden potser es que no volen.