Missatge: Em sembla molt bé dir que el que necessita Catalunya és la independència. I jo hi estic d'acord.Però hi ha una pregunta necessària si no volem estar constantment ensopegant amb la mateixa pedra: és possible sense cap acord amb el govern espanyol?Jo crec que és clau fer-se aquesta pregunta. Si la resposta és "no" aleshores és que comptem amb un suport popular molt majoritari i sòlid (sòlid vol dir que no hi ha un canvi d'opinió general a la que vinguin maldades) i amb una milícia que compta amb el suport d'alguna potència internacional molt interessada en la nostra independència.No crec que estiguem en aquest escenari, francament. I tampoc em sembla que el curs natural, per les circumstàncies globalitzadores i demogràfiques, sigui el d'anar a més, ans el contrari, sembla que anem a menys, com a mínim en termes percentuals i sembla que també en valor absolut.Així que, donades les circumstàncies, em pregunto fins a quin punt té sentit centrar el debat polític en un objectiu que és materialment impossible a curt o mitjà termini. D'acord, no hem de perdre de vista l'horitzó de la independència. Però cal que ens preguntem què podem fer en les circumstàncies actuals, amb les cartes que tenim com podem jugar millor la partida. Cal també que ens preguntem què podem fer, al marge de la política, per canviar la tendència de la llengua i de la catalanitat, per emprendre un camí sòlid i amb garanties. Totes aquestes són reflexions necessàries que estan, crec, aparcades del debat.
Emocions: sadness
anger

Resposta: La pregunta és una altra: com fer la independència sabent que l'única manera és fer-la sense un acord amb Espanya, sinó en contra?Digue'm quants països s'han independitzat pactant amb Espanya un acord amistós de separació.
Emocions: fear, distrust