Missatge: He rebut aquest poema per mail: Mare de Déu mitjancera, feu que tots els catalans, tant polítics com votants, tinguem molta més trempera. I que a les properes eleccions el Pesoe i el Pepé perdin tots els seus escons o quasi tots, pel nostre bé. A Madrid, els aeroports. I els papers, a Salamanca. I si aquí no ens fotem forts no tindrem ni la Petanca. A Madrid, els cinturons i autopistes gratuïtes. Aquí paga per collons, que qui es queixa és victimista. Sobre Cirera i Montilla hi ha l'Aznar i el Zapatero: un falangista al capdavall i un aspirant a torero. Estem cecs si no veiem que ens estafen cada dia i si a més va i els votem, som masoques, jo et diria. Mig milió de signatures reclamaven seleccions. ¿Catalanes? ¡Mano dura! ¡Viva España y de las JONS! Aquí estem cosits a impostos i allà tenen subvencions. Ens munyeixen ben ansiosos, ens expremen fins al fons. I menteixen i ens insulten Razón, COPE i ABC. Si a Madrid així s'ho munten no hi tindrem mai res a fer. I a l'Espanya imperialista, la que ens buida la cartera, per si ens queda poca vista han fet una gran bandera. L'any 2008 en fa trenta que esperem tornar a ser grans. Mare de Déu de l'Empenta, empenyeu els catalans!

Resposta: me sona molt aquest poema, però no se on era que ja l'havia vist edit: ja m'en record! va sortir a la revista de l'institut de fa dos anys