Српскохрватска граматика

Граматиката на српскохрватскиот јазик (т.е. на хрватскиот, српскиот, босанскиот и црногорскиот јазик) е карактеристична по тоа што нема членови за именки, именките имаат седум падежи и има сложени граматички времиња. Именките имаат три рода и два броја. Придавките во српскиот јазик можат да се степенуваат на три начина: позитив, компаратив и суперлатив.
1 Именки
1.1 Падежи и деклинација на именки
Во српскиот јазик има седум падежи: номинатив, генитив, датив, акузатив, вокатив, инструментал и локатив. Кога именките се деклинираат, акцентот се менува за датив и локатив.
Еднина, Класа I - м.р. I ''прозор'', Класа I - м.р. II -''ац'', и живи суштества''магаре'', Класа I - с.р. I''село'', Класа I - с.р. I воглавном што завршуваат на ''-e''** ''дрво'' and ''Миле'' (име), Класа II - ж.р. I ''жена'', Класа II - ж.р. I -ka ''банка'', Класа II - ж.р. I -ga ''книга'', Класа III - ж.р. II ''љубов''
Номинатив, прозорprozor, магарацmagarac, селоselo, дрво drvo Миле Mile, женаžena, банкаbanka, књигаknjiga, љубавljubav
Генитив, прозорaprozora, магарцаmagarca, селasela, дрвета drveta Милета Mileta, женežene, банкеbanke, књигеknjige, љубавиljubavi
Датив, прозôруprozôru, магâрцуmagârcu, сêлуsêlu, дрвêту drvêtu Милету Miletu, жêниžêni, бâнциbânci, књизиknjizi, љубâвиljubâvi
Акузатив, прозорprozor, магарцаmagarca, селоselo, дрво drvo Милета Mileta, женуženu, банкуbanku, књигуknjigu, љубавljubav
Вокатив, прозорēprozore, магарчēmagarče, селōselō, дрвō drvō Миле Mile, женōženō, банкōbankō, књигōknjigō, љубавиljubavi
Инструментал, прозоромprozorom, магарцомmagarcom, селомselom, дрветом drvetom Милетом Mile, женомženom, банкомbankom, књигомknjigom, љубави (or -ју)*ljubavi(or -ју)
Локатив, прозóруprozóru, магáрцуmagárcu, сéлуsélu, дрвéту drvétu Милету Miletu, жéниžéni, бáнциbánci, књизиknjizi, љубавиljubavi
Множина, ''прозори'', '' магариња'', ''села'', ''дрва'', ''жени'', ''банки'', ''книги'', ''љубов''
Номинатив, прозориprozori, магарциmagarci, селаsela, дрваdrva, женеžene, банкеbanke, књигеknjige, љубавиljubavi
Генитив, прóзорāprozora, мáгарцāmagarca, сéлāsela, дрвādrva, жéнāžena, бáнкābanka, књигāknjiga, љубавиljubavi
Датив, прозоримаprozorima, магарцимаmagarcima, селимаselima, дрвимаdrvima, женамаženama, банкамаbankama, књигамаknjigama, љубавимаljubavima
Акузатив, прозореprozore, магарцеmagarce, селаsela, дрваdrva, женеžene, банкеbanke, књигеknjige, љубавиljubavi
Вокатив, прозориprozori, магарциmagarci, селаsela, дрваdrva, женežene, банкеbanke, књигеknjige, љубавиljubavi
Инструментал, прозоримаprozorima, магарцимаmagarcima, селимаselima, дрвимаdrvima, женамаženama, банкамаbankama, књигамаknjigama, љубавимаljubavima
Локатив, прозоримаprozorima, магарцимаmagarcima, селимаselima, дрвимаdrvima, женамаženama, банкамаbankama, књигамаknjigama, љубавимаljubavima
''* Во зборови како што е љубов, кога се додава -ју на крај. Некои зборови се менуваат како на пример: Љубав се менува во Љубављу или Младост станува младошћу и Смрт станува Смрћу'' ** Еднослоговните зборови што завршуваат на -о се деклинираат на овој начин.
Како да се одредат кои именки спаѓаат во кои класи: i) Ако именката завршува на согласка, најверојатно таа спаѓа во првата класа за м.р. ii) Ако именката завршува на самогласките – o, или -e во еднина, тогаш таа спаѓа во првата класа на с.р. Но сепак некои мажки имиња не спаѓаат во оваа класа.
iii) Ако именката завршува на – a, тогаш таа е втора класа во ж.р. Исто така има и некои мажки именки што имаат женски завршетоци на – a, (пр: судија). iv) Именките на класа III се сите од ж.р. и завршуваат на согласки. Тие се разликуваат од првата класа поради тоа што тие означуваат апстрактни именки (пр: љубав, смрт, болест, младост).
2 Придавки
2.1 Инфлекција
Придавките имаат три родови (машки, женски и среден), шест падежи (номинатив, датив, генитив, акузатив, инструментал и локатив) и два броја (еднина и множина).
Еднина, М.Р., С.Р., Ж.Р.
Номинатив, нов(и), ново, нова
Акузатив, нов(и), ново, нову
Генитив, новог(а), новог(а), новe
Датив, новом, новом, новој
Инструментал, новим, новим, новом
Локатив, новом, новом, новој
Множина, ''нови (m)'', ''нови (n)'', ''нови (f)''
Номинатив, нови, нова, нове
Акузатив, нове, нова, нове
Генитив, нових, нових, нових
Датив, новим, новим, новим
Инструментал, новим, новим, новим
Локатив, новим, новим, новим
2.2 Компарација на придавки
Придавките имаат три степени: позитив, компаратив и суперлатив.
Еднина, М.Р., С.Р., Ж.Р.
Номинатив, добарбољинајбољи, добробољенајбоље, добрабољанајбоља
Акузатив, добарбољинајбољи, добробољенајбоље, добрубољунајбољу
Генитив, доброг(а)бољег(а)најбољег(а), доброг(а)бољег(а)најбољег(а), добребољенајбоље
Датив, добромбољомнајбољом, добромбољомнајбољом, добројбољојнабољој
Инструментал, добримбољимнајбољим, добримбољимнајбољим, добромбољомнајбољом
Локатив, добромбољомнајбољом, добромбољомнајбољом, добројбољојнабољој
Множина, М.Р., С.Р., Ж.Р.
Номинатив, добрибољинајбољи, добрабољанајбоља, добребољенајбоље
Акузатив, добребољенајбоље, добрабољанајбоља, добребољенајбоље
Генитив, добрихбољихнајбољих, добрихбољихнајбољих, добрихбољихнајбољих
Датив, добримбољимнајбољим, добримбољимнајбољим, добримбољимнајбољим
Инструментал, добримбољимнајбољим, добримбољимнајбољим, добримбољимнајбољим
Локатив, добримбољимнајбољим, добримбољимнајбољим, добримбољимнајбољим
3 Глаголи
3.1 Помошни глаголи
3.1.1 Глагол јесам
Нема инфинитив и има само сегашно време:
Лична заменка, Сегашност, Сегашност (нег. форми)
Долга (акцентирана) форма, Долга (неакцентирана) форма
Ја (''Јас''), јесам, сам, нисам
Ти (''Ти''), јеси, си, ниси
Он, Она, Оно (''Тој, таа, тоа''), јесте, је, није
Ми (''Ние''), јесмо, смо, нисмо
Ви (''Вие''), јесте, сте, нисте
Они, Оне, Она (''Тие''), јесу, су, нису
3.1.2 Глагол бити
Овој глагол е ист со македонскиот помошен глагол ''сум''.
Лич. заменка, Сегашност, Иднина, Минато
1-во, 2-ро, перфект, аорист, имперфект, плуперфект
Ја (''Јас''), будем, ћу бити, будем био/ла, сам био/ла; био/ла сам, бих, бејах, био/ла сам био/ла
Ти (''Ти''), будеш, ћеш бити, будеш био/ла, си био/ла; био/ла си, би, бејаше, био/ла си био/ла
Он, Она, Оно (''Тој, таа, тоа''), буде, ће бити, буде био/ла/ло, је био/ла/ло; био/ла/ло је, би, бејаше, био/ла/ло је био/ла/ло
Ми (''Ние''), будемо, ћемо бити, будемо били/ле, смо били/ле; били/ле смо, бисмо, бејасмо, били/ле смо били/ле
Ви (''Ти''), будете, ћете бити, будете били/ле, сте били/ле; били/ле сте, бисте, бејасте, били/ле сте били/ле
Они, Оне, Она (''Тие''), буду, ће бити, буду били/ле/ла, су били/биле/била; били/ле/ла су, бише, бејаху, били/ле/ла су били/ле/ла
3.1.3 Правилни глаголи
Лич. заменка, Сегашност, Иднина, Минато
1-во, 2-ро, перфект, аорист, имперфект, плуперфект
Ја (''Јас''), радим, ћу радити, будем радиo/ла, сам радиo/ла; радиo/ла сам, рад+ах>ра''ђ''ах, радиo/ла сам радиo/ла
Ти (''Ти''), радиш, ћеш радити, будеш радиo/ла, си радиo/ла; радиo/ла си, рад+аше>ра''ђ''аше, радиo/ла си радиo/ла
Он, Она, Оно (''Тој, таа, тоа''), ради, ће радити, буде радиоo/ла/ло, је радиo/ла/ло; радиo/ла/ло је, рад+аше>ра''ђ''аше, радиo/ла/ло је радиo/ла/ло
ми (''We''), радимо, ћемо радити, будемо радили/ле, смо радили/ле; радили/ле смо, рад+асмо>ра''ђ''асмо, радли/ле смо радили/ле
Ви (''Вие''), радите, ћете радити, будете радили/ле, сте радили/ле; радили/ле сте, рад+асте>ра''ђ''асте, радили/ле сте радили/ле
Они, Оне, Она (''Тие''), раде, ће радити, буду радили/ле/ла, су радили/радиле/радила; радили/ле/ла су, рад+аху>ра''ђ''аху, радили/ле/ла су радили/ле/ла
3.1.4 Неправилни глаголи
Лич. заменки, Сегашност, Иднина, Минато
1-во, 2-ро, перфект, аорист, имперфект, плуперфект
Ја (''Јас''), могу', ћу моћи, будем могаo/ла, сам могаo/ла; могаo/ла сам, могох, моћијах, могаo/ла сам могаo/ла
Ти (''Ти''), можеш, ћеш моћи, будеш могаo/ла, си могаo/ла; могаo/ла си, може, моћијаше, могаo/ла си могаo/ла
Он, Она, Оно (''Тој, таа, тоа''), може, ће моћи, буде могаo/ла/ло, је могаo/ла/ло; могаo/ла/ло je, може, можијаше, могаo/ла/ло je могаo/ла/ло
Ми (''Ние''), можемо, ћемо моћи, будемо могли/ле, смо могли/ле; могли/ле смо, могосмо, моћијасмо, могли/ле смо могли/ле
Ви (''Вие''), можете, ћете моћи, будете могли/ле, сте могли/ле; могли/ле сте, могосте, моћијасте, могли/ле сте могли/ле
Они, Оне, Она (''Тие''), могу, ће моћи, буду могли/ле/ла, су могли/могле/могла; могли/ле/ла су, могоше, моћијаху, могли/ле/ла су могли/ле/ла
4 Предлози
+, Предлог Падеж Услов Пример
među, акузатив, со глагол што означува движење, ''ići među ljude'' = „[да] оди меѓу луѓето“
инструментал, со глагол што не означува движење, ''biti među ljudima'' = „[да се] биде меѓу луѓето“
na, акузатив, со глагол што означува движење, ''postaviti na sto'' = „[да се] постави на масата“
локатив, со глагол што не означува движење, ''biti na stolu'' = „[да се] биде на масата“
nad(a), акузатив, со глагол што означува движење, ''uzdigati se nad more'' = „[да се] воздигне над морето“
инструментал, со глагол што не означува движење, ''nalaziti se nad morem'' = „се наоѓа над морето“
o, акузатив, ''obesiti o nešto'' = „[да] обеси нешто“
локатив, ''govoriti o nečemu'' = „[да] зборува за нешто“
pod(a), акузатив, со глагол што означува движење, ''padati pod sto'' = „[да] падне под масата“
инструментал, со глагол што не означува движење, ''ležati pod stolom'' = „[да] лежи под масата“
pred(a), акузатив, со глагол што означува движење, ''pozoviti pred kralja'' = „[да се] повика пред кралот“
инструментал, со глагол што не означува движење, ''govoriti pred kraljem'' = „[да] зборува пред кралот“
s(a), генитив, ''iskočiti sa stolice'' = „[да] срипа од столот“
инструментал, со нешто, ''s mužem'' = „со мажот [ми]“
u, генитив, ''u Branka Ćopića'' = „у/кај Бранко Ќопиќ“
акузатив, со глагол што означува движење, ''ići u selo'' = „[да] оди во село“
локатив, со глагол што не означува движење, ''živeti u selu'' = „[да] живее во село“
za, акузатив, ''za profesora'' = „за професорот“
инструментал, ''za profesorom'' = „зад професорот“
5 Поврзано
* Српскохрватски јазик
* Српски јазик
* Хрватски јазик
* Босански јазик
* Црногорски јазик