procesaur/Wiki.bg huggingface dataset:
Готварска книга:Спагети с риба тон и доматен сос

Предлагам ви една много лесна и вкусна рецепта на паста с риба тон и доматен сос.
Необходими продукти за соса за 3-4 порции:
3-4 лъжици с връх доматено пюре
1 консерва риба тон от 160 гр.
2-3 с.л. зехтин
1 дафинов лист - може и без него
босилек
черен пипер
чесън - пресован, на гранули или на прах
сол на вкус
Паста около 300 гр. В случая съм използвала Pappardelle all'uovo, може да замените със спагети или всякакъв друг вид, който обичате.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
В тенджера смесете доматеното пюре с рибата и зехтина. Разредете с около 1 л. вода, подправете със сол, черен пипер, босилек, чесън и дафинов лист и оставете да се вари на среден огън до сгъстяване на соса.
Този сос може да приготвите както с доматено пюре, така и с доматен сос или пресни домати.
Също така, може да запържите рибата с доматеното пюре / доматен сос и след това да добавите водата, но аз предпочитам да няма много запръжки заради детето и го правя така.
Сварете пастата според указанието на пакета. Изцедете водата и смесете със соса.
Сервирайте и поръсете с пармезан.
Много често, приготвям предварително соса, така че дойде ли време за хранене, просто слагам тенджерата с вода за пастата и когато е готова, изцеждам водата и смесвам със соса.
Надявам се, че на тези , които обичат риба тон ще им допадне това мое предложение!
Tani paintball lodz

Paintball jest niezwykle interesującą formą rozrywki, dlatego sporo chętnych bierze udział w takiej grze. Przede wszystkim interesujące jest to dla mężczyzn, którzy mają skłonności do wspólnych azbaw. ["www.x-game.pl" Paintbal łódź] jest niezwykle lubiany z tego względu, iż tam istnieją do tego właściwe warunki. Przystosowane są tam odpowiednie place, na których uczestnicy gry mogą biegać. Paintbal łódź przystosowany jest zarówno do młodych, kilkuletnich chłopców, jak też dojrzałych panów. Paintball jest stosunkowo interesującą formą rozrywki, dlatego dużo ludzi bierze udział w tej grze. Szczególnie ciekawe jest to dla panów, którzy mają predyspozycje do wspólnych azbaw. ["www.x-game.pl" Paintbal łódź] jest dość ciekawy z tego względu, iż tam istnieją do tego świetne warunki. Przygotowane są tam specjalne miejsca, na których uczestnicy gry mogą biegać. Paintbal łódź przystosowany jest tak samo do młodych, kilkuletnich chłopców, jak też dojrzałych panów.Paintball jest dość interesującą formą zabawy, dlatego sporo chętnych bierze udział w tego typu grze. Niezwykle interesujące jest to dla panów, którzy mają skłonności do grupowych azbaw. ["www.x-game.pl" Paintbal łódź] jest szczególnie intrygujący z tego powodu, że tam istnieją do tego odpowiednie warunki. Przygotowane są tam odpowiednie miejsca, gdzie uczestnicy zabawy mogą biegać. Paintbal łódź przystosowany jest zarówno do młodych, kilkuletnich chłopaków, jak też dojrzałych panów.
Род Синура

Род Синура има колониална форма , видовете синтезират вещества принадлежащи към ароматните масла. Когато видовете се развиват могат да предадат на водата специфичен аромат- на теменужки, на гниещи вещества и най-често миризма на развалена риба.
Плувни басейни в София

Статията съдържа списък на закритите плувни басейни в София с актуална информация за тях към 7 август 2016 г.
*Басейн „Мадара“
*Закрит басейн при ПК „Диана“ (кв. Дианабад). Цена на еднократно посещение: 8 лв.
*Басейн „Олимпия“ при БСФС. Цена на еднократно посещение: 7 лв.
*Басейн „Спартак“. Цена на еднократно посещение: 12 лв. Работно време: от понеделник до неделя.
*Басейн „Академика“. В ремонт в следващите два месеца. Цена на еднократно посещение: 8 лв.
Готварска книга: Бюрек от тиквички

Готварска книга: Рецепти
1 Приготвяне
Тиквичките се нарязват на тънки кръгчета или на тънко по дължина. Яйцата се разбиват в дълбок съд и се смесват с натрошеното сирене, киселото мляко и нарязания на дребно копър. Кръгла тавичка с диаметър ~ 24 - 26 cm или правоъгълна 24/35 cm се намазва с олио и се поръсва леко с брашно. Нарежда се плътно един ред от тиквичките, след което се намазват с олио (за предпочитане с четка) и се поръсват леко с брашно. Върху тях се нарежда втори ред и се повтаря процедурата с олиото и брашното. След това се нанася с лъжица тънък слой от плънката. След това по същия начин се нареждат тиквички и плънка до изчерпване на количествата. Най-отгоре по желание може да се настърже кашкавал след запичане на тиквичките. Пече се малко повече от 1 час във фурна при температура ~180°C.
Броколи с картофи огретен

Готварска книга: Рецепти
1 Приготвяне
Броколите се накъсват на малки розички (кочанът също може да се използва, след като се обели и нареже на малки парчета) и се измиват. Бланшират се във вряща подсолена вода около 5 минути. Картофите се обелват и нарязват на кубчета. Варят се във вода около 10 минути. Броколите и картофите се изваждат и отцеждат от водата. От кравето масло, брашното и млякото се приготвя сос бешамел.
Картофите и броколите се поставят в тавичка - правоъгълна ~24/20 cm (или кръгла с диаметър ~25 cm). Заливат се със соса бешамел и отгоре се настъргва кашкавалът. Запича се до зачервяване на кашкавала.
Приятен апетит!
Готварска книга: Броколи с картофи огретен

Готварска книга: Рецепти
1 Приготвяне
Броколите се накъсват на малки розички (кочанът също може да се използва, след като се обели и нареже на малки парчета) и се измиват. Бланшират се във вряща подсолена вода около 5 минути. Картофите се обелват и нарязват на кубчета. Варят се във вода около 10 минути. Броколите и картофите се изваждат и отцеждат от водата. От кравето масло, брашното и млякото се приготвя сос бешамел.
Картофите и броколите се поставят в тавичка - правоъгълна ~24/20 cm (или кръгла с диаметър ~25 cm). Заливат се със соса бешамел и отгоре се настъргва кашкавалът. Запича се до зачервяване на кашкавала.
Приятен апетит!
Ръководство за избор на лаптоп

1 Производителност
Запознайте се с това какъв е процесорът, кой е производителят му, каква номенклатура използва при означенията и какво означава всеки знак от пълното наименование на процесора. Ако избирате Intel, то нека бъде поне Core i-3, като по-мощните са Core i-5 и Core i-7.
Предвид развитието на софтуера, минималното изискване е да имате 6 GB RAM, като за предпочитане те да са 8 GB. Размерът на оперативната памет трябва да бъде съобразен също с предназначението на закупувания лаптоп.
2 Качество на изображението
Видеокартата трябва да е със собствена памет и да бъде поне 2 GB.
Възвратни притежателни местоимения

Големи затруднения поражда употребата на притежателните местоимения в говоримата и писмената реч. По-конкретно, проблемно е гнездото ''„свой'', ''своя'', ''свое'', ''свои''“.
За източник на примери ще вземем следния откъс от изречение: „Поради това в нашите бележки ние се стремяхме в рамките на нашите възможности да правим нееднопосочни сравнения на новонормираните институти с тези на ЗЗД, ...“. (Соломон Розанис)
В първия случай подлогът упражнява действие върху обект, който му принадлежи. Аз съм подлогът, бележките са мои. Той е подлогът и се стреми да бъде ясен в своите бележки. Ето и правилното склонение за всички родове и числа в българския език.
*''Поради това в моите бележки аз се стремя да бъда ясен.''*''Поради това в своите бележки той се стреми да бъда ясен.''*''Поради това в своите бележки тя се стреми да бъда ясна.''*''Поради това в своите бележки то се стреми да бъда ясно.''*''Поради това в нашите бележки ние се стремим да бъдем ясни.''*''Поради това във вашите бележки вие се стремите да бъдете ясни.''*''Поради това в своите бележки те се стремят да бъдат ясни.''
Грешно е обаче да се каже: „Поради това в неговите бележки той се стреми да бъде ясен.“, когато бележките принадлежат на подлога той. Така казано, изречението дава информация, че някой има достъп до бележките на друго лице, което е него, и затова той прави нещо с неговите бележки. Същевременно се цели да се съобщи, че подлогът извършва действие върху свои собствени бележки.
Ако обаче в ситуацията участват две лица, първото от които е подлогът и не притежава бележки, а второто е друго лице и притежава бележки, то е допустима конструкцията (принципно) от по-горе.
*''Той (Иван) чете неговите бележки (на Иво).''*''Тя (Ивана) чете нейните бележки (на Ива).''*''То (детето) чете неговите бележки (на другото дете).''
В този случай той извършва действие върху обект, който принадлежи на друго лице.
Българско-немски разговорник

100px|border|right|Flag of Germany
1 Немската азбука
Aa, Bb, Cc, Dd, Ee, Ff, Gg, Hh, Ii, Ji, Kk, Ll, Mm, Nn, Oo, Pp, Qq, Rr, Ss, Tt, Uu, Vv, Ww, Xx, Yy, Zz,
2 Фонетика
а, бе, це, де, е, еф, ге, ха, и, йот, ка, ел, ем, ен ,о ,пе ,ку ,ер ,ес ,те ,у ,фау ,ве ,икс ,ипсилон ,цет
3 Граматика
Съществително име
#винаги се пише с главна буква;
#има три рода (м.р., ж.р., ср.р.), които се определят с пълния член der(м.р.), die(ж.р.), das(ср.р.) в именителен падеж,единствено число;
#има два члена:определителен (по горе) ,който се скланя в четири падежа,и неопределителен: ein, eine, ein-само в ед. число, който има и отрицателна форма: kein, keine, kein само в ед.число и keine за мн.число;
#съществителното име има и четири падежа: именителен (Nominativ), родителен(Genetiv), дателен (Dativ) и винителен (Akkusativ);
Прилагателно име
* характеризира лица,предмети,понятия,качества.То определя съществителното.Затова в изречението се
(за разлика от българския език);
* има склонение-силно,когато пред него няма член,и слабо,когато пред него има член или местоимение;
* степенува се чрез наставки.Наставката за сравнителна степен е -er; а за превъзходна степен наставката е -est(st).
** Изключенния:gut-besser-best;
*** viel-mehr-meist;
*** wenig-weniger-wenigst(windest);
* при сравняване на качестата на два предмета употребяваме "wie". (Das ist so gut wie jener. Това е толкова хубаво, колкото другото.)
Българо-гръцки разговорник

1 Работа в туризма
*Кой е управителят на заведението/на ресторанта?
:''Ποιος είναι ο διευθυντής του μαγαζιού/ του εστιατορίου;''*Сега започва туристическият сезон/период.
:''Τώρα αρχίζει η τουριστική εποχή/ σαιζόν.''*Имате ли възможност да ме настаните някъде?
:''Έχετε την δυνατότητα να με τοποθετήσετε κάπου;''*Ще желаете ли да Ви (за)плащам наем?
:''Θα θέλετε να σας πληρώνω ενοίκιο;''*Може би си търсите персонал/човек, с който да допълните/попълните персонала си?
:''Μήπως ψάχνετε άτομο να συμπληρώσετε το προσωπικό σας;''*Колко сте склонен да ми плащате дневно/седмично/месечно?
:''Πόσο είστε διατεθειμένοι να μου πληρώνετε ημερήσια/την εβδομάδα/τον μήνα;''*Какви задължения ще имам на тази длъжност?
:''Τι υποχρεώσεις θα έχω σε αυτη τη θέση;''*Колко се очаква да ме държите?
:''Πόσο αναμένεται να με κρατήσετε;''*Мога да пиша и чета правилно на гръцки.
:''Μπορώ να γράφω και να διαβάζω σωστά Ελληνικά.''*Говоря три (чужди) езика: български, английски и немски.
:''Μιλάω τρεις (ξένες) γλώσσες: βουλγαρικά, αγγλικά και γερμανικά.''*Кога/кой ден можем да сключим договор?
:''Πότε/ποια μέρα μπορούμε να υπογράψουμε ένα συμβόλαιο;''*С трудов договор ли ще работя?
:''Με σύμβαση εργασίας θα δουλεύω;''*Ще работя ли с осигуровки/здравни осигуровки/социални осигуровки?
:''Θα δουλεύω με ασφάλειες /ασφάλειες υγείας/κοινωνικές ασφάλειες;''*Изисквате ли изпитателен период?
:''Ζητάτε μια δοκιμαστική περίοδος;''*С каква продължителност е изпитателният период?
:''Πόσο είναι η διάρκεια της δοκιμαστικής περιόδου;''*Мога ли да получа аванс от Вас?
:''Μπορώ να πάρω μια προκαταβολή από εσάς;''*Можете ли да ми платите в аванс?
:''Μπορείτε να μου πληρώσετε προκαταβολή;''
Списък на знания и умения за попълване на автобиография

Тази статия има за цел да изброи изчерпателно знанията и уменията по съответните категории, които най-често може да попаднат в новосъставяна автобиография и които работодателите посочват като търсени. Тя е в помощ на всеки начинаещ, който за първи път пише своето CV и трудно може да формулира подходящи знания и умения.
1 От областта на ИТ във финансите и счетоводството
*ERP, SAP
*Счетоводен софтуер
*Еxcel (изброяват се специфични функции като ''vlookup'', ''hlookup'' и т.н., както и други дейности, извършвани с Excel: ''pivot tables'').
2 От областта на емоционалната интелигентност
*Умения за водене на преговори
*Умения за работа в екип
*Умения за убеждаване
*Умения за общуване с клиенти лице в лице/по телефона
*Умение за презентиране пред тясна/широка аудитория/публика
*Организираност
**Организираност на работното място (бюрото например)
*Отговорност
*Високо равнище на самодисциплина
*Способност за интензивна работа
*Внимание към детайлите
*Умение за делегиране на отговорности = умение за разпределяне на работата между подчинените служители (обратното на желанието да вършите всичко сами)
3 От областта на финансите и счетоводството
*SWIFT
*US GAAP
*CFA
*CIMA
*ACCA
*МСС
*МСФО
*Справки в ЦКР
*Нормативна база
**Данъчно законодателство
**Счетоводно законодателство
**Банково законодателство
***Наредби на БНБ
**Познаване на Базелските споразумения
***Базел I
***Базел II
***Базел III
*Счетоводно приключване на фирма
*Работа с АПИС
*Работа с Търговския регистър към АП
Старият елен и малкото еленче

Старият елен поведе стадото си към високата планинска поляна, където растеше зелена и мека трева. Той вървеше с уверени стъпки през старата букова гора, защото знаеши всичките долчинки и скатове, познаваше накъде извеждат козите пътеки и по кои места ловците поставят засади и копаят дълбоки ями, за да пропадат в тях елените и сърните. Старият елен познаваше още всяка бука в гората и гнездата на птичките беше запомнил, но той не знаеше, че на двадесет разкрача от бистрото кладенче вчера ловците бяха изкопали дълбока яма, покрили я бяха с клонки, треволяк и шума, така че, щом стъпи отгоре някое по-тежко животно, да се строполи в ямата. Той не знаеше още, че в клоните на старата бука до кладенчето ловците са поставили засада и само цевите на пушките им се виждат, насочени към ямата. Безгрижно и спокойно старият елен вървеше по пътеката, която водеше тъкмо към прикритата яма, а подире му се беше навървило цяло стадо от елени, сърни и малки еленчета.
Когато стадото наближи кладенчето, най-малкото еленче, което тепкаше пъргаво най-отзад, превари другите, отиде при водача и викна:
- Стой, дядо, стой! Не води стадото по тая пътека.
- Защо? - изви глава към него старият елен.
- Защото тук някъде има прикрита яма и ловна засада.
- Откъде знаеш, кутре недорасло? - с досада рече старият елен.
- Вчера, когато дойдох да си сръбна водичка от кладенчето, видях под разклонената бука захвърлени четири остри лопати, с които току-що беше копано.
- По какво си разбрало, че с тях е било копано?
- По влажната полепнала пръст върху лопатите. Видях още четири пушки, изправени до дънера. Пушките бяха с по две цеви. А вие всички знаете, че пушките на ловците имат по две цеви.Ах, дядо, да знаеш как се изплаших! Тътрих да бягам към стадото. Сърцето ми щеше да се пукне от страх.
Старият елен поклати глава и рече:
- Дядо ти познава в тая гора всяка пътечка и всяка буболечка. Твоята уста още мирише на мляко, а искаш да учиш дяда си. Друг път да не си посмяло да ми даваш съвети накъде да водя стадото, защото ще те бодна с рогата си. Ти навярно си сънувало нощес някакви пушки и влажни лопати. Остани на опашката - там ти е мястото!
И като изправи главата си нагоре, рогатият старец потегли важно напред, заклати рогата си и дори почна да тича право към прикритата яма. Цялото стадо се втурна подире му.
Но щом наближи ручея, който изтичаше от кладенчето, стана нещо страшно. Леката покривка на ямата не издържа и старият елен заедо с три тежки сърни се сгромоляса в дълбокия трап. Цялото стадо се стъписа. И тъкмо в тоя миг пропукаха пушки и още две сърни паднаха простреляни.
- Бягайте назад! - извика малкото еленче и се втурна между буките. Оцелелите сърни се обърнаха и полетяха подире му като хвърковати.
А в дълбокия трап старият елен си блъскаше главата и думаше:
- Главо моя горделива, от тебе тегля. Ако бях послушал умното еленче, сега нямаше да бъда в ямата.
Магарешки съвет

Двата работни вола влезли в обора, капнали от дневния труд. Заварили магарето: хрупа прясно накосено сено в яслата и си върти доволно опашката.
- Добър вечер, братко! – рекъл единият вол. – Как си?
- Отлично! – отвърнало магарето.
- Ти си едно щастливо магаре – със завист добавил волът и въздъхнал, - а пък аз съм един нещастен вол.
- Защо? – попитало магарето.
- Защото съм роден без късмет, цял ден тегля ралото, а вечерно време мъкна към село и колата, и ралото, и стопанина.
- Ако не искаш да се трепеш – рекло магарето, - престори се на болен. Легни на земята, почни да пъшкаш и утре стопанинът няма да те впрегне.
Стопанинът бил до вратата и чул разговора между вола и магарето. Той нищо не казал, само се усмихнал и поклатил глава. На другия ден волът постъпил, както го научило магарето.Тръшнал се на земята и захванал да пъшка. В обора влязъл стопанинът, поклатил глава и рекъл:
- Разболял се е добрият ми вол. Няма що. Ще впрегна на негово място магарето.
И си подострил остена.
Цял ден хитроумното магаре теглило ралото и се спъвало в браздите. Вечерта се върнало в обора с увиснали уши. Болният вол лежал и си пригризвал.
- Благодаря ти,братко! – рекъл той на магарето. – Ти си моят спасител. Обещавам ти цял живот да се преструвам на болен!
- Не ще можеш дълго време да се преструваш на болен! – викнало ядосано магарето.
- Защо?
- Защото днес чух как стопанинът рече на съседа си: "Волът ми се разболя тежко. Ако не стане до утре, ще го закарам на месаря да му тегли ножа!"
Волът се разтреперал. Цяла нощ не мигнал. А на другия ден се дигнал, преди да пропеят първи петли.
Сърната и лозата

Цял ден ловците гонили една сърна. Надвечер подгоненото животно изскочило от гората и се мушнало в едно зашумено лозе. Укрило се под най-кичестата лоза и там притихнало. Ловците също минали покрай лозето, дълго се озъртали насам-нататък и като не видели нищо, преплеснали пушките си през рамо и си тръгнали. Но преди да отминат, нетърпеливата сърна се изправила на задните си крака и захванала стръвно да хрупа ягоридите и листарите на лозата.
Единият от ловците дочул шумолене, обърнал се назад и видял, че връхчетата на лозата се клатят. Мигом смъкнал пушката си, прицелил се, гръмнал и повалил лакомата сърна.
- Тъй ти се пада! – проговорила старата праскова, която стояла над лозето като квачка с разперени криле. – Наместо да благодариш на лозата, задето ти спаси живота, ти се нахвърли да ломиш ластарите и плодовете й.
Вълкът и неговите жертви

Влязла овцата в една кръчма и като обърсала очите си, рекла на кръчмарина:
- Дай ми една паница вино!
Кръчмарят наточил тригодишно вино. Вдигнала овцата паницата, изпила виното и си поръчала пак:
- Още една паница!
- Защо пиеш толкова много? – попитал я старият кръчмарин.
- Тежко ми е на душата – отвърнала овцата.
- Какво има?
- Нощес вълкът се вмъкнал в кошарата и изял баща ми – стария овен. Няма го вече виторогия ми баща. Само звънецът му остана.
- Пий тогава, ще ти олекне – посъветвал кръчмаринът овцата.
Цял ден пила овцата и като се натаралянкала, излязла навън и почнала да блее с пресипнал глас.
- Защо блееш? – попитала я козата.
- Пияна съм.
- Недей пи много, защото не е хубаво.
- Как да не пия – отговорила овцата, - мъка ме дави, нощес вълкът изяде добрия ми баща.
- Ами къде отиваш сега?
- В гората.
- Какво ще правиш там?
- Ще се боря с вълка. Ако го надвия, ще му смъкна кожата от гърба и ще я дам на цигуларите да си направят тъпан. Тъпанът ще тумка, пък аз ще играя хоро.
Очите на овцата светели от гняв.
- Да дойда и аз, моите рога са остри! – рекла козата.
- Не ми трябваш – отвърнала овцата, - аз сама ще се разправя с вълка.
Излязла пияната овца от село, поела към гората. Срещнала овчарското куче.
- Нека дойда и аз с тебе – помолило се кучето. – Лятос вълкът изяде двамата ми братя. Аз му имам зъб. Додето се бориш с него, аз ще се хвърля на гърба му и ще го захапя за гърлото.
- Гледай си работата – казала овцата, - моят гняв е толкова голям, че с един удар ще го поваля на земята!
Отишла овцата сама да се бори с вълка и той я одрънкал.
Отишла подире й козата, за да отмъсти за другарката си, и вълкът закусил с козе месо.
Дигнало се овчарското куче, навлязло в гората да дири вълка и да го пита защо е изял братята му, но вече не се върнало.
А вълкът се разхождал из гората, гледал към селото, което димяло в снега и си думал:
- Дано не се сетят някога да излязат срещу мене всичките овце, всичките рогати кози и всичките зъбати кучета. Тогава гората ще ми стане тясна.
Магаре и кон

Магарето и Конят тръгнали на воденица. Магарето се влачело едвам-едвам, защото на гьрба му били натоварени два чувала жито, а охранения кон препускал празен и бодро цвилел.
- Ох! - изпъшкало магарето. - Колко много тежат пустите му чували! Задъхвам се. Ако падна, ще умра. Моля ти се, Кончо, помогни ми! Кажи на стопанина да прехвърли единия чувал на твоя гръб.
Но конят си правел оглушки и пет пари не давал за своя претоварен другар.
На едно каменисто място магарето се препънало, строполило се на земята и издъхнало под чувалите.
Тогава стопанинът на двете животни наместил магарешкия самар и чувалите върху конския гръб, шибнал коня с камшика си и го подкарал напред.
Конят се превил под тежкия товар, въздъхнал, извил глава към магарето и рекъл:
- Ех, братко, ако бях послушал молбите ти, сега щях да нося само един чувал жито. И захванал да преплита краката си.
Лозарят и косето

Напекло топлото мартенско слънце. Закапали весело капчуците.
Стопанинът грабнал ножицата и се провикнал кьм косето:
- Хайде, Косе Босе, тръгвай с мене да подрежем лозите юоки
- Не мога - отвърнало косето, - защото си имам работа: гнездо вия.
И отлетяло за сламчици.
Зашумял развигорът над хълмовете. Избуяли новите ластари на лозите. Бръмнали пчелите по градините. Стопанинът нарамил мотиката и погледнал към гнездото на косето:
- Тръгвай, косе, с мене - да прекопаем лозето.
- Дума да не става! - отвърнало косето. - Аз тъкмо сега съм захванало да снасям яйца!
И се накокошинило в гнездото.
Затрещели юнските гръмотевици. Проливни дъждове окъпали земята. Стопанинът нагърбил пръскачката и пак викнал на косето:
- Косе Босе! Хайде да пръскаме, че маната може да изгори гроздето.
- Върви сам! Не виждаш ли, че аз тука пиленца мътя! - отвърнало косето и притихнало в гнездото.
Гъсти буренаци заглушили лозите. Грижовният стопанин наточил косера си и попитал косето:
- Нямали, косенце, да дойдеш с мене - да оплевим лозето?
- Няма! - отвърнало косето, - Сега пък ще уча пиленцата си да хвърчат.
Настъпила есента. Кехлибарени гроздове натегнали под лозите. Стопанинът подкарал колата към лозето.
- Къде си, Косе Босе? - провикнал се той.
- Тук! - изчуруликало косето.
- Хайде да берем грозде!
- Ида! - пръпнало косето. - Почакай само да повикам пиленцата си. Всички ще берем!
Но лозарят му казал:
- Почакай, косе, почакай ти сега. Който не е работил, не трябва и да яде
Кума Лиса и кучето

Вървяла Кума Лиса през гората и си приказвала:
- Ах, че съм хубава лисичка! Какви очи имам! Ясно светят, всичко виждат. Ами крачката ми? То не са крачка, а вретенца. Като вихър ме носят през гората, сякаш не стъпват на земята. Ами ушенцата ми? Всичко чуват, нищо не пропускат. Но най ми е хубава опашката. Е такава една лекичка и мекичка, същинска копринена къделя. Тъкмо в тоя миг изскочило изневиделица едно ловно куче и - ав! - връхлетяло отгоре й.
Хукнала Кума Лиса да бяга към дупката си, а кучето - подире й. Тя бяга, то бяга, тя бяга, то бяга - аха-ха - ще я настигне. Но не смогнало. Бързите лисини крачета надбягали кучето. Мушнала се лисицата в дупката си, скрила се вътре, а кучето клекнало пред дупката и там притихнало.
- Ще почакам - си рекло, - може да излезе?
Като си поела дъх, Кума Лиса попитала крачката си:
- Крачка, мои краченца, вие що думахте, когато ни гонеше кучето?
- Ние - отвърнали в един глас четирите лисини лапички - думахме: Беж, Лиске, да бягаме! Беж, Лиске, да бягаме!
- Мили какини крачета! Кака ще ви изплете чорапки! - обещала им Кума Лиса и продължила:
- Ами вие, какини очички, що думахте?
- Право, Лиске, в дупката! Право, Лиске, в дупката! Тъй думахме - отвърнали очичките.
- Мили какини очички, кака ще ви купи очила! - врекла им се лисицата и се обърнала към ушите си.
- Ами вие, какини ушенца, що думахте?
- Още малко, Кума Лиске! Още малко, Кума Лиске! - отвърнали те.
- Мили какини ушенца, кака ще ви купи обички! - обещала лисицата и извила
глава към опашката си.
- А ти опашке, що думаше?
- Дръж, куче, опашката, дръж, куче, опашката! Тъй думах - отговорила опашката.
Че като кипнала оная ми ти лисица.
- Какво? - изврещяла. - Гръм да те удари! Тъй ли се дума! Чакай да те дам на кучето за наказание!
И без да мисли много, Кума Лиса си подала опашката навън.
Кучето тъкмо туй чакало. Хвърлило се, захапало опашката й, започнало да я тегли навън.
Лиса теглила навътре, кучето навън. Тя навътре, то навън, додето най-сетне я измъкнало и я сдавичкало.
Мечката и дърварят

Eдин дървар, като минавал край някакъв бодлив и трънлив храст, чул шумолене. Надникнал в клонака, и що да види - едно малко, рунтаво мече се заплело в трънете, напряга сили, скимти, ръмжи, но не може да се измъкне. Дърварят посегнал, раздвоил тръните, откачил уплашеното мече, помилвал го по главата и го пуснал да си ходи. А мечката била наблизо върху съседната канара. Тя видяла всичко, сринала се от канарата - и право при дърваря. Като я видял, оня си глътнал езика от страх, но мецана дигнала нагоре предната си лапа, успокоила го и проговорила с човешки глас:
- Не се бой, нищо лошо няма да ти сторя. Аз видях как помогна на мечето ми, разбрах те, че си добър човек, и реших да се побратимя с тебе. Искаш ли?
- Как да не искам - отвърнал дърварят, - кой бяга от такава посестрима като тебе!
Тогава мечката се изправила на задните си крака, разтворила предните си лапи и братски прегърнала дърваря. Според обичая дърварят трябвало да я целуне по муцуната, ала щом си доближил устата, лъхнала го тежка миризма и той се стъписал.
- Какво? Защо се дърпаш? - учудено го попитала мечката.
- Много на лошаво ти миришат устата, на мечовина - отвърнал дърварят.
Мечката се докачила от тези думи, отпускала се на земята, помълчала малко и викнала:
- Удари ме, побратиме, по врата с острието на секирата си!
Дърварят се слисал:
- Що думаш - рекъл, - де се е чуло и видяло побратим да дига секира срещу посестримата си?
- Удряй! - грозно изръмжала мечката. - Или ще те одрънкам!
Дърварят нямало що да прави. Дигнал секирата и ударил мечката. Рукнала кръв от раната. Мечката, без да погледне човека в очите, се обърнала назад и се мушнала в гъсталака. Изчезнала.
Минали години. Дърварят много пъти ходил из гората, но никъде не срещнал посестримата си. Веднъж, като се въртял под дърветата, изведнъж отнякъде изскочила мечката. Познали се двамата, поздравили се и заприказвали. От дума на дума стигнали до удара със секирата.
- Най-сетне, побратиме - рекла мечката, - я виж какво е останало от раната, дето ми я нанесе.
Дърварят поразровил козината на врата й, но не намерил дори белег.
- Нищо не е останало! - рекъл той.
- Видиш ли, побратиме, раната отколе заздравя и я забравих, но лошата дума, дето ми я каза тогава, няма да я забравя, докле съм жива.
И като поклатила тъжно глава, мечката си тръгнала.
Силният лъв и малката мишка

Един ловец хванал с клопка в гората лъв, вързал го с въже и пратил другарите си в града да купят синджир, за да вържат още по-здраво силното животно. Лъвът бил вързан за един дъб. Той ревал страшно, дърветата се превивали от гласа му, копал с краката и изровил всичко наоколо.
А близо до корена на дъба имало дупка. А в дупката една мишка се сгушила, изплашена от рева. По едно време, когато лъвът се уморил да реве и да копае с краката си, мишката излязла да види какви са тия ревове. Поразгледала насам-натам и като не видяла нищо, попитала лъва, а той замахнал с опашката си и рекъл сърдито:
— Махни се, гадино, и ти ли сега се намери да дойдеш?
Мишката се уплашила и се прибрала в дупката си, ала не могла дълго да устои и пак излязла, но лъвът и тоя път я прогонил. Трети път излязла мишката из дупката си и тихо рекла на лъва:
— Кажи ми, приятелю, от какво имаш нужда? Може би ще ти помогна!
Лъвът изръмжал:
— Не видиш ли какво ми е? Хванаха ме едни ловци, вързаха ме с това въже и пратиха едного в града да донесе синджир, за да ме вържат по-здраво и да ме водят из градовете, за да ми се смеят и подиграват всички. Който ме види, все ще рече: „Значи, и царят на животните може да стане за посмешище?“ Какво можеш да ми помогнеш ти, като си толкова малка и слабичка?
— Та това ли ти било мъката? Защо не ми каза по-рано? — попитала мишката. — Ей сега ще видиш как ще те спася.
Мишката се хвърлила на врата на лъва и „кръц, кръц, кръц“, прегризала въжето.
— Бягай сега, лъвчо! — извикала мишката щастлива.
А лъвът, щом се видял свободен, хукнал да бяга и се чудел: „Как можа да се случи така! Аз, такъв голям и силен лъв, цар на всички животни, страшилище за малки и големи, какво стана с мен! Какво дойде до главата ми! Какво време доживях, та сега да се имам длъжник на една нищо и никаква мишка! Как се случва така, че и най-силният и могъщ не знае откъде може да му дойде помощ! Затова трябва винаги и с всички — и с малки, и с големи — да бъдеш всякога приятел.“
Човекът и змията

Един човек имал много хубаво лозе, А до лозето му имало една грамада камъни, в която живеела някаква змия-великан. Веднъж, когато човекът бил в лозето и окопавал, видял змията и решил да й направи добро. Като отишъл на другата сутрин пак да копае, взел в една голяма паница прясно мляко, занесъл го на лозето и го оставил до грамадата с камъните. Оставил го там и започнал да работи, ама поглеждал към паницата да види дали змията ще дойде да изпие млякото. А змията-великан излязла из грамадата, надушила млякото и веднага го изпила, а после оставила в паницата една жълтица. Човекът отишъл, прибрал жълтицата, взел паницата и си отишъл. Оттогава той носел прясно мляко всеки ден, змията го изпивала и му оставяла по жълтица. Така продължило няколко години.
Веднъж човекът повикал сина си, който бил наследник на лозето, и му казал за змията, че той я храни с прясно мляко, а тя му дава по жълтица. Синът отишъл на лозето, погледал грамадата камъни и си помислил: „Тук сигурно има много жълтици. По-добре да убия змията, да разкопая грамадата и да взема жълтиците. Що ми трябва да нося всеки ден прясно мляко и да храня змията?“
Като намислил това, синът се приготвил да убива змията. Един ден той занесъл паница с прясно мляко и държал тояга, да убие змията. Когато змията се измъкнала из грамадата и започнала да пие млякото, момъкът замахнал с тоягата и силно ударил змията, но не могъл да я убие, а само откъснал от опашката й около една педя. Змията, разгневена от удара,скочила и ухапала момъка. Той се подул целият, едва отишъл в къщи. Щом го видял, бащата веднага попитал какво се е случило. Синът разказал всичко, както е било: че той искал да убие змията и да вземе всички жълтици наведнъж, но отрязал само част от опашката й, а змията го ухапала с отровния си език. След няколко дни синът умрял от змийската отрова.
Не минало много време, и лозарят отишъл пак на лозето. Застанал до грамадата камъни и се замислил за сина си. Тогава излязла и змията. Човекът я погледнал и рекъл:
— Хайде, приятелко, пак да се сдобрим, както си бяхме добри приятели и по-рано.
Змията изсъскала и рекла:
— Човече, не може да стане вече първото приятелство. Докато ти гледаш гроба на сина си и аз докато гледам моята откъсната опашка, никога не можем да се сприятелим. Човек, каквото и да прави, винаги трябва да мисли и за сетнините.
Котето и лъвът

Едно коте досаждало много на стопанина си и веднъж той го занесъл и оставил в гората. Там го намерил лъвът. Той разгледал котето от всички страни, почудил му се, па рекъл:
— Ти приличаш и може да си от нашия род, но защо си такова дребно?
— Аз дето живеех, и ти там да живееш, няма да можеш да пораснеш и толкова! — измяукало котето.
— Ами при кои живееше досега? Как се казват и много ли са силни? — питал лъвът. — Ако можеш, намери ми някого от тях, та да се преборя с него и да видя дали ще бъде по-силен от мене.
Тогава котето разказало на лъва за човеците: те ходят на два крака, имат две ръце и с тях вършат всякаква работа. Казват се човеци, не са много силни, но с разума и хитростта си надвиват и на най-силните животни на света.
— Ако искаш, върви след мене, да намерим някого от тях и да се преборите — рекло котето.
Лъвът се съгласил. Тръгнал подир котето. Вървели така из гората, докато намерили един човек, който сечал дърва.
— Ето го! Този е един от ония, за които ти разказвах — казало котето.
Лъвът отишъл при човека и след „Добър ден“ и „Живо-здраво“, рекъл му:
— Приятелю, хайде да се поборим с тебе!
Човекът, още като видял лъва, се уплашил, а като чул и думите му, целият се разтреперил. Но като помислил малко, рекъл в себе си: „Смелост! Ако умра, да умра юнашки, а не бабешки!“ — и както бил на дървото, викнал на лъва:
— Бива, лъвчо, да се преборим с тебе, но я ме виж! Аз дойдох тук с дърварски дрехи, та ти ще трябва да ме почакаш малко, докато ида в село и облека дрехите си за борба.
— Добре, ще чакам! — рекъл лъвът и седнал до едно голямо дърво.
Сега човекът добил по-голяма смелост и рекъл:
— Аз се боя, че ти няма да ме чакаш. За да не ида до селото напразно и се обличам в дрехите за борба, ще те вържа за дървото, да не избягаш!
Лъвът, склонил на това. Човекът го вързал добре, па отсякъл един хубав прът и рекъл:
— Ха сега да ти кажа как се боря!
Па захванал да го повива с пръта по гърба, докато лъвът скъсал въжето и хукнал да бяга, та потрошил младата гора. Бягало подир лъва и котето и се спрели чак накрай гората. Лъвът едва дишал и изръмжал на котето:
— Наистина, че били много лоши твоите господари! Ако бях аз на твое място, то нямаше да мога да живея и да порасна колкото тебе! А сега да бягаме, побратиме, в друга и далечна гора, защото не се живее близо до тия лоши човеци!
Така лъвът се преселил да живее в далечни гори, където трудно го намират хората. А котенцето, привикнало да живее на топло около огнището, да си хапва от господарската гозба, изоставило лъва и се върнало при хората.
Хитреци и крадци

Един хитрец напълнил чувал с дъбови шикалки, турил отгоре малко орехи, да ги закрие, и тръгнал да ги продава вместо орехи.
Друг хитрец напълнил чувал с мъх, закрил го с малко вълна отгоре и тръгнал да го продава вместо вълна.
Двамата се настигнали по пътя за пазара. След като се разбрали кой какво носи, съгласили се да си разменят стоките. Но понеже вълната е по-скъпа от орехите, орешарят дал на другия и една пара отгоре.
Когато се завърнали по домовете си, какво да видят: вместо орехи - шикалки и вместо вълна - мъх! И двамата разбрали, че хубаво са се излъгали, но никой не съжалявал, защото си били разменили нищо за нищо. Само онзи, който дал едната пара, отишъл да си я иска.
Като се научил другият, че оня иде за едната пара, легнал и се престорил на умрял. Жена му и децата му почнали уж да го оплакват. Но нали и оня бил хитрец - познал, че се преструват. Разтъжил се уж и той, па казал, че ще чака поне докато погребат умрелия. Роднините тогава решили да отнесат мъртвеца в църквата и да го оставят една нощ там, та дано неканеният гост си отиде. Оставили умрелия в църквата и си тръгнали, ала гостът казал:
- Аз съм търгувал с него, затова не мога да го оставя така, ще го пазя тази нощ!
Всички си отишли, а него оставили при умрелия. Среднощ крадци дошли в църквата да си делят крадените пари, защото знаели, че там е спокойно и има свещи. Живият, като ги видял, скрил се в олтара, а мъртвият си останал сред черквата. Крадците изсипали парите да ги делят, но имало и една хубава сабя, която трябвало да продадат някому.
- Аз ще я купя - обадил се един крадец, - но дайте да я опитам на този мъртвец дали реже хубаво.
Дали му я и той тръгнал към умрелия. Умрелият изведнъж скокнал и извикал:
- Братя мъртви, дръжте тези разбойници!
- Идем, идем - извикал другият от олтара и затропал, като че ли са наскачали много хора.
Разбойниците се изплашили, оставили всичко и избягали. Вместо тях останали хитрите приятели да делят парите. Като свършили делбата, онзи си поискал едната пара, ала другият не му я давал. Почнали да се карат. В това време крадците изпратили едного да види много ли са мъртвите в църквата. Този, като чул, че се карат за една пара, бързо се върнал и викцал: "Бягайте да бягаме! Мъртвите са толкова много, че от цял куп пари на всекиго се паднало едва по пара, а за едного и една пара няма, та се карат!"
Крадците избягали, а хитреците се помирили.
Готварска книга: Шкембе чорба

Измийте много добре шкембето и го сложете в тенджера. Налейте около 1 – 2 л вода и сложете тенджерата на котлона, за да заври. Шкембето трябва да се вари, докато омекне (за около 2 – 3 часа). След като шкембето е готово, извадете го от бульона, в който се е варило и го оставете настрана.
Бульона също го оставете настрана.
Сложете друга тенджера на котлона.
Налейте мляко и оставете да заври. След като заври бавно докато бъркате наливайте предварително приготвената смес от червен пипер и масло. Оставете няколко минути и сложете малко сол.
Шкембето ви вече е готово седнете и с лют пипер или чили (пожелание)и чесън с оцет хапнете.
Бележка:
Ако не ви се вари шкембе в магазините има готово за готвене без варене.
Косе босе

Направило си Косенцето Босенцето гнезденце. Снесло си яйчица.
Дошла Кума Лиса под гнездото и рекла:
— Косе Босе, дай ми едно яйчице! Дойдоха ми тате и мама на гости. Ще им сваря чорбица.
Косенцето й дало едно яйчице.
На другия ден пак дошла Кума Лиса и рекла:
— Косе Босе, дай ми яйчице. Дойдоха ми кака и бате на гости.
Косенцето пак й дало.
Днес тъй, утре тъй — останало на Косенцето само едно яйчице. Дошла пак Кума Лиса и рекла:
— Косенце Босенце, дай ми яйчице!
— Нямам, Лиске — отговорило Косенцето.
— Като нямаш, тебе ще изям!
Заплакало Косенцето. Дало си и последното яйчице.
На сутринта минало куче през гората. То видяло Косенцето, че плаче, и попитало:
— Защо плачеш, Косе Босе?
— Как да не плача, кученце. Всяка сутрин идва Кума Лиса и ми взема по едно яйчице. Взе ми ги всичките. Не можах да си отвъдя пиленца. Тази сутрин пак ще дойде. Нямам какво да й дам. Сега мене ще изяде.
— Не плачи, Косе Босе! Аз ще се скрия ей тука в шумата. Като дойде Кума Лиса да ти иска яйчице, ти й речи: „Нямам, Лиске, яйчице. Ей там в шумата има кокошчица. Нея вземи!“
Кучето се скрило в шумата. Дошла Кума Лиса и рекла:
— Косе Босе, дай ми яйчице!
— Нямам, Лиске, яйчице. Имам една кокошчица ей там в шумата. Ако искаш, вземи нея.
Кума Лиса се зарадвала и взела да рови из шумата. Кучето изскочило и я подгонило.
Тя бяга, то я гони, тя бяга, то я гони — най-после стигнала до дупката си и се скрила.
Кучето клекнало пред дупката. Чакало да се иодаде Кума Лиса, да я хване за шията. Кума Лиса не знаела, че кучето я варди отвън, и взела да пита краката си:
— Я кажете, краченца, как викахте, когато ви гонеше кучето?
— Беж, Лиске, да бягаме, беж, Лиске, да бягаме!
— Мили какини краченца, кака ще им купи чехлички! Ами вие, очички, как викахте?
— И ние тъй викахме: „Беж, Лиске, да бягаме, беж, Лиске, да бягаме!“
— Мили какини очички, кака ще им купи очилца. Ами вие, ушички, как викахте?
— И ние тъй викахме: „Беж, Лиске, да бягаме!“
— Мили какини ушички, кака ще им купи обички! А ти, опашчице, как викаше?
— Дръж, куче, Лиса за опашката, дръж, куче, Лиса за опашката.
— Тъй ли! Чакай да те дам на кучето! — и Кума Лиса си подала опашката навън.
Кучето я хванало за опашката и почнало да я тегли. Лиса се дърпа навътре, кучето тегли навън. Тя навътре, то навън. Най-после я издърпало и — скок върху нея — разкъсало и кожухчето.
Клан недоклан

Имал дядо един козел чуден. Изпратил го с козарче на паша. То го пасло цял ден из гората. Докарва го по късна вечери. Дядо Козля отдалече пита:
— Как си, Козльо? Днес добре ли пасе?
— На бял камък трева пасох, на сух пясък вода пих.
Викнал дядо — изпъдил козаря.
На сутринта бабата изпратил да напасе, както трябва, Козля. Тя го пасла в трева до колене. Пои ла го на извора бистри. На вечерта дядо го запитал:
— Как си, Козльо? Как похапна днеска?
— На бял камък трева пасох, на сух пясък вода пих.
Виква дядо — ще набие баба.
На сутринта сам подкарал Козля. Напасал го с тревица зелена. Напоил го с водица студена. Докарал го вечерта и рекъл:
— Е, днес, Козльо, харно се напасе!
— На бял камък трева пасох, на сух пясък вода пих.
— Тъй ли! Чакай аз да те науча! — извикал дядо и ножчето грабнал. — Гледай, бабо, как ще го заколя!
Търкал, търкал — ножчето не реже. Затекъл се дядо да го точи. Скокнал Козльо, хукнал, та в гората. Намъкнал се в Заюва колибка.
Дошъл Заю, дочул глас отвътре: — Клан, клан, недоклан! Зъбите ми като тесли, рогата ми като игли. Дето стисна, месо късам! Дето бодна, кръв проливам!
Хукнал Заю презглава да бяга. Бягал, бягал, спрял се, па заплакал. Насреща му Кумчо Вълчо иде.
— Защо плачеш, Зайче дългоушче?
— Звяр се вмъкна в моята колибка.
— Тръгвай с мене, аз ще го изгоня!
Доближили Зайковата дупка. А отвътре страшен звяр завряскал:
— Клан, клан, недоклан! Зъбите ми като тесли, рогата ми като игли. Дето стисна, месо късам! Дето бодна, кръв проливам!
— Бре, що е туй! Бягай да бягаме! — викнал Вълчо и дим да го няма!
Иде Меца, Зая Бая пита:
— Защо плачеш, Зайче бързокраче?
— Звяр се вмъкнал в моята колибка.
— Хайде с мене, аз ще го изпъдя!
Но щом чула гласа гръмовити, Мецана си плюла на петите. Оставила заека да плаче. Бръмбазъкът минал и запитал:
— Защо плачеш, Зайче подскоканче?
— Остави се! Лошо си изпатих! Звяр се вмъкнал в моята колибка.
— Недей плака, аз ще го изпъдя!
— Бре, Бръмбарко, за смях недей става! Звяр е това, не проста мушица! Меса къса и кърви пролива! Той уплаши Вълча и Мецана! От тебе ли сега ще се стресне?
— Ти не гледай Вълча и Мецана. Те си имат месце и кръвчица. Затуй бягат и затуй се плашат.
И не чакал, впуснал се Бръмбарко. Промъкнал се в Зайкова дупка. Бръм-бръм — щипнал Козля по краката. Бръм-бръм — полазил му по главата. Бръм-бръм — забръмчал му под брадата.
Вреснал Козлдо, префучал край Зая и избягал далече в гората.
Кратък българско-английски разговорник

1 При запознаване
*''Hello!'' - Хълоу! - Здравей(те)!
*''How are you doing?'' - Хау ар ю дуин? - Как си (сте)?
*''How are you feeling?'' - Хау ар ю фийлин? - Как се чувстваш (чувствате)?
*''What is your name?'' - Уот из йор нейм? - Как е твоето (Вашето) име?
*''Nice to meet you!'' - Найс ту мийт ю! - Приятно ми е да се запознаем. (буквално означава „Хубаво е, че те (Ви) срещам.“)
2 При пътуване
*''What is your destination?'' – Уот из йор дестинейшън? – Кое е местоназначението на вашето пътуване?
*''Where are you travelling to?'' – Уеър ар ю травълин ту? – Закъде/накъде пътувате?
*''Your ticket, please!'' – Йор тикит плийз! – Вашият билет, моля!
Френски глаголи

1 Неправилни глаголи в сегашно време изявително наклонение
+ Спрежение на неправилния ''vouloir'', Лице, Eдинствено число, Лице, Множествено число
1. je, veux, 1. nous, voul + ons
2. tu, veux, 2. vous, voul + ez
3. il, elle, on, veut, 3. ils, elles, ons, veul + ent
Уикиджуниър

1 Добре дошли в Уикиджуниър!
Уикиджуниър е проект на Уикикниги за създаване на образователни книжки за деца. Те са илюстрирани с картинки, рисунки и диаграми за да направят поемането на информацията и ученето по-лесно и забавно. Информацията в тях е поддържана от източници и може да се провери. Всички книги са лицензирани под и Лицензът за свободна документация на ГНУ. Това значи, че всичко може да се използва, споделя и променя свободно, стига да са спазвани правилата на лиценза.
2 Книги
''Уикиджуниър се нуждае от помощ, за да се напишат повече книги!''
2.1 Астрономия
* Слънчева система ''(за деца от 8-11 години)''
| |
3 Помогнте на Уикиджуниър!
Уикикниги има множество хубави книги за четене, но ако забележиш проблем или искаш или искаш да подобриш книга и имаш познанията, БЪДИ СМЕЛ и я редактирай! Да, книгите могат да се променят; това е идеята на Уикикниги – общността работи на книги за знанието! Само трябва да бъде информацията неутрална и вярна. Най-добре е да се цитират източници, за да може информацията да бъде проверена.
''Благодарим Ви, че искате да помогнете на Уикикниги и Уикиджуниър!''
|}
4 Сродни проекти
----''Уикиджуниър, Уикикниги и сродните проекти са поддържани от Фондация Уикимедия!''
5 Проекти в инкубатора
80px|Уикиверситет ''Уикиверситет очаква вашата инициатива, за да го изкарате от бета версия.''
80px|Уикипътешественик ''Уикипътешественик очаква вашата инициатива, за да го изкарате от инкубатора.''
Сетивни системи/Съдържание

*Корица
1 Сетивни системи
*Въведение
2 Човешка анатомия и физиология
*Зрителна сетивна система
*Слухова сетивна система
*Вестибуларна сетивна система
*Сомато сетивна система
*Обонятелна сетивна система
*Вкусова сетивна система
2.1 Общи
*Физиология на болката
*Промени при сетивна загуба
*Асоциативен кортекс
3 Технологични аспекти
*Невросензорни импланти
*Компютърни модели
*Системи за управление
4 Животни
*Птици
*Риби
*Други морски животни (Октопод, Медуза, ...)
*Членестоноги (Паяци, Насекоми, Мравки, ...)
*Други животни (Гризачи, Змии, ...)
*Междувидово сравнение на зрителната система
5 Допълнителна информация
*Автори
*Източници
*Апендикс
Сетивни Системи/Съдържание

*Корица
1 Сетивни системи
*Въведение
2 Човешка анатомия и физиология
*Зрителна сетивна система
*Слухова сетивна система
*Вестибуларна сетивна система
*Сомато сетивна система
*Обонятелна сетивна система
*Вкусова сетивна система
2.1 Общи
*Физиология на болката
*Промени при сетивна загуба
*Асоциативен кортекс
3 Технологични аспекти
*/Невросензорни импланти
*Компютърни модели
*Системи за управление
4 Животни
*Птици
*Риби
*Други морски животни (Октопод, Медуза, ...)
*Членестоноги (Паяци, Насекоми, Мравки, ...)
*Други животни (Гризачи, Змии, ...)
*Междувидово сравнение на зрителната система
5 Допълнителна информация
*Автори
*Източници
*Апендикс
Готварска книга:Правила за подготовка и обработка на продуктите

----
Готварска книга
----
1 Подготовка
Зеленчуците, продовете и месото се измиват със студена вода преди да се нарежат.
Спанакът и другите листни зеленчуци и подправки и лукът най-напред се почистват, а след това се измиват. Листните зеленчуци се мият в обилно количество вода, докато от тях не остнат никакви следи от пръст.
Зеленчуците и плодовете се почистват от повредените части, на салатите и зелето се отстраняват външните листа.
Кореноплодните се белят тънко, защото непосредствено под кората се намират ценни вещества. Морковите, пресните картофи и тиквичките само се остъргват. Не бива да се употребяват прораснали картофи, защото в тях се образува отровоното вещество соланин.
Зеленчуците и плодовете се режат с остър неръждаем нож върху дъска.
Подготовката на зеленчуците и плодовете (измиването, обелването и особено нарязването) трябва да се извършват непосредствено преди топлинната им обработка. В противен случай се губят витамините в тях, видът и вкусът им се влошава. Ако се наложи подготвените зеленчуци и плодове да престоят известно време, те трябва да се пуснат в студена вода или да се покрият с влажна кърпа и да се оставят на студено.
Замразените зеленчуци и продове не се размразяват, а се слагат направо в кипяща вода или в ястието.
За да се използват най-рационално продуктите, добре е предварително да се сортират.
Жълтите сортове картофи са подходящи за ястия като яхнии, гювечи и др.
Сипкавите сортове картофи, които бързо се развалят, се използват за супи, пюрета и за пълнене.
Едрите, добре оформени зеленчуци (чушки, паталаджани, домати, тиквички) се използват за пържене.
За салати се избират здрави,ъстегнати домати, краставици, чушки. Презрелите и омекнали домати и други зеленчуци се използват за кремсупи и сосове.
Месото от по-стари животни е подходящо за варене, а месото от по-млади животни – за пържене. За печене се подбира месо от млади и добре охранени животни и птици.
За приготвянето на кайма, яхнии и гювечи е подходящо месото от предната част на животното, а за кебапи и гулаши – от задната част (бута) и от плешката.
За пържене и печене се взема крехко месо (котлети) от поясната част (филе и контрафиле) и от бута (ябълка и шол).
За задушаване е най-подходящо бялото месо от бута (вяйсбрат).
Българско-руски разговорник/Приветствие

1 Фрази и изрази
+, , 30px border left Знаме на Русия
Здравейте!, Здра́вствуйте!
Добро утро!, До́брое у́тро!
Добър ден!, До́брый день!
Добър вечер!, До́брый ве́чер!
Добре дошли (дошъл, дошла), Добро́ пожа́ловать!
Добре заварили!, Спаси́бо, о́чень прия́тно!
Радвам се, че ви виждаме, Ра́ды вас ви́деть
Добре дошли (дошъл, дошла), С прибы́тием!
Добре дошли (дошъл, дошла), С прие́здом!
Здравей! Здрасти! Привет!, Приве́т!