izborni proces;međunarodni standardi;menadžment kvaliteta;selection process;international standards;quality management;info:eu-repo/classification/udc/35:324(497.11)

<s>Da je rad isključivo rezultat mog sopstvenog istraživačkog rada; Da sam rad i mišljenja drugih autora koje sam koristio u ovom radu naznačio ili citirao u skladu sa Uputstvom;</s>
<s>Da su svi radovi i mišljenja drugih autora navedeni u spisku literature/referenci koji su sastavni deo ovog rada i pisani su u skladu sa Uputstvom; Da sam dobio sve dozvole za korišćenje autorskog dela koji se u potpunosti/celosti unose u predati rad i da sam to jasno naveo;</s>
<s>Da sam svestan da je plagijat korišćenje tuđih radova u bilo kom obliku (kao citata, parafraza, slika, tabela, dijagrama, dizajna, planova, fotografija, filma, muzike, formula, veb sajtova, komjuterskih programa i sl.) bez navođenja autora ili predstavljanje tuđih autorskih dela kao mojih, kažnjivo po zakonu (Zakon o autorskim i srodnim pravima, Službeni glasnik Republike Srbije, br 104/2009, 99/2011, 119/2012), kao i drugih zakona i odgovarajućih akata Univerziteta u Beogradu i Fakulteta organizacionih nauka; Da sam svestan da plagijat uključuje i predstavljanje, upotrebu i distribuiranje rada predavača ili drugih studenata kao sopstvenih;</s>
<s>Da je elektronska verzija završnog rada identična štampanom primerku i pristajem na njegovo objavljivanje pod uslovima propisanim aktima Univerziteta i Fakulteta.</s>
<s>Mentor: dr Ivana Mijatović, vanredni profesor Član: dr Slavica Cicvarić-Kostić, vanredni profesor Član: dr Primož Pevcin, vanredni profesor Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji SADRŽAJ</s>
<s>Izborni sistem i sami izbori predstavljaju važan temelj svakog demokratskog društva i javnost je po pravilu osetljiva na dešavanja u ovoj oblasti.</s><s>Veliki broj međunarodnih standarda se bavi uređivanjem ili definisanjem pojedinih aktivnosti ili aspekata izbornih procesa.</s><s>Cilj ovog rada je da ukaže na mogućnosti i ograničenja u primeni međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji.</s><s>Kroz teorijski deo, dat je prikaz izbornih procesa u Republici Srbiji i primena preporuka OSCE Priručnika za praćenje i unapređenje izbornog procesa.</s><s>Takođe su prikazani standardi ISO/TS 17582:2014 koji se odnose na posebne zahteve i ISO 18091:2015 za izborne procese u lokalnoj samoupravi.</s><s>Rad takođe daje osvrt na postojeće stanje i nedostatke u izbornim procesima, kao i predloge i modele za poboljšanje izbornog procesa.</s><s>U radu su prikazani rezultati empirijskog istraživanja o primeni izbornih standarda u Republici Srbiji.</s><s>Ključne reči: izborni proces, međunarodni standardi, menadžment kvaliteta Abstract</s>
<s>The electoral system and the elections themselves are one of the most important topics of a democratic society and are provoking public attention on a daily basis.</s><s>A large number of international standards are concerned with editing or defining particular activities or aspects of electoral processes.</s><s>The aim of this paper is to point out the possibilities and limitations in the application of international standards in electoral processes in the Republic of Serbia.</s><s>The theoretical part gives an overview of the electoral processes in the Republic of Serbia and the implementation of the OSCE Recommendations on the Monitoring and Improvement of the Election Process.</s><s>Also presented are ISO/TS 17582:2014 standards related to special requirements and ISO 18091: 2015 for electoral processes in local government.</s><s>The paper gives an overview of the current situation and shortcomings in the electoral processes, as well as suggestions and models for improving the electoral process.</s><s>The paper also provides an empirical study on the application of election standards in the Republic of Serbia.</s>
<s>Keywords: selection process, international standards, quality management Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji IZVORI</s>
<s>Svaka demokratska država u okviru svog prava, odnosno slobode izražavanja političkog mišljenja i stava, odlučuje o tome kakav će izborni sistem primenjivati.</s><s>Međutim, to ne znači da je prihvatljiv svaki izborni sistem ili slobodno opredeljenje države u pripremi i sprovođenju izbora.</s><s>Sloboda svake zemlje u pogledu odabira izbornog sistema nije neograničena, već izborni sistem treba sprovoditi u skladu sa minimumom utvrđenih zahteva i kriterijuma.</s><s>Na taj način izborna kampanja, kao značajna komponenta legitimnog demokratskog društva, mora biti u skladu sa minimumom utvrđenih zahteva tj. standarda.</s><s>Minimalni zahtevi se u literaturi često baziraju na primarnim izvorima koji predstavljaju međunarodne dokumente i koji uključuju: Univerzalnu deklaraciju o ljudskim pravima; Međunarodni sporazum o građanskim i političkim pravima; Evropski sporazum o zaštiti ljudskih prava i osnovnih sloboda; Parišku povelju za novu Evropu-CSCE1 samit 1990; i Dokument Kopenhaške konferencije CSCE o ljudskoj dimenziji.2 Poseban aspekt u izbornoj kampanji čini evropsko ustavno nasleđe zasnovano na određenim standardima i principima Saveta Evrope, koji su garant demokratskog poretka.</s><s>U okviru tih smernica, može se pristupiti primeni međunarodnih standarda iz serije ISO 9000, koji sa druge strane mogu u pripremi, praćenju i realizaciji izborne kampanje pomoći pri adekvatnom uspostavljanju sistema menadžmenta kvaliteta.</s><s>Poštovanje ovih standarda omogućava praćenje svih segmenata izborne kampanje, ali i da se na osnovu analize i provere kvaliteta, ustanove sve prednosti i nedostaci koje treba otkloniti.</s>
<s>Sprovođenje slobodnih i poštenih izbora tajnim glasanjem kao temeljem demokratskog političkog sistema uz poštovanje standarda, garant je održivosti i legitimiteta demokratskog poretka.</s><s>Krajnji cilj je izbor osoba koje će imati javne funkcije i legitimno odlučivati o javnim politikama kao sveobuhvatni uticaj na život građana.</s><s>Rad je koncipiran u okviru pet glavnih poglavlja, u okviru kojih je osamnaest posebno razrađenih tematskih celina, koje prate strukturu rada u teorijskom i empirijskom Shodno tematici kojom se ovaj rad bavi, (a reč je o primeni (međunarodnih) standarda u toku izborne kampanje), osnovu rada prevashodno čini teorijski osvrt na definisanje osnovnih pojmova izborne kampanje, kao i pratećih standarda sa posebnim pregledom toka Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji izbornog procesa u Republici Srbiji.</s><s>U okviru ovog dela rada, prikazane su pojedinačne uloge koje imaju svi akteri kampanje i izbora, a posebno uloge koju ima lokalna zajednica.</s><s>Takođe, u okviru teorijskog dela biće prikazane mogućnosti primene, ali i ograničenja u primeni OSCE Priručnika za praćenje preporuke unapređenja izbornog procesa.</s><s>Teorijski deo rada ima za cilj prikazivanje moguće primene kako već postojećih međunarodnih izbornih standarda, tako i standarda koje je republika Srbija već preuzela, poput standarda SRPS ISO 18091:2015.</s><s>Teorijski okvir rada zasnovan je na prikazu relevantne literature, kao i na analizi primarnih izvora, tačnije propisanih standarda i priručnika koji pružaju smernice za njihovu primenu.</s>
<s>Drugi deo rada zasniva se na empirijskom istraživanju i baziran je na studiji slučaja.</s><s>Istraživanje će kroz analitičku obradu dostupnih podataka prikazati praktičnu primenu i poštovanje standarda u Republici Srbiji, uz poređenje stanja sa državama u okruženju Republici Hrvatskoj kao članici Evropske unije i Bosni i Hercegovini kao potencijalnom kandidatu za članstvo u Evropsku uniju.</s><s>U tom kontekstu, biće analizirane izborne procedure, poštovanje standarda i izborni rezultati zemalja iz regiona u odnosu sa Republikom Srbijom.</s>
<s>U okviru istraživanja, analizom dostupnih i zvaničnih podataka, komparativnom metodom biće obuhvaćena analiza standardnih propisanih procedura izborne kampanje, kao i poštovanje propisanih standarda.</s><s>Završni deo rada daje opštu sliku same primene standarda u toku izbornog procesa, kao i pojedinačnih uloga koje imaju svi akteri u istom.</s><s>Posebno se težište stavlja na zvanične preporuke koje su deo izveštaja nakon izbornog procesa, a kojima treba da se dopuni svaka izborna kampanja i procedura kako bi bila u duhu propisanih standarda i tekovina demokratskog društva.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji 1. DEFINISANJE OSNOVNIH SMERNICA U IZBORNOM PROCESU</s>
<s>Jedan od postulata svakog demokratskog društva je uspostavljanje i održavanje poverenja građana u sistem vladavine i u državne institucije.</s><s>Sledstveno tome, legitimitet demokratske vlasti može se isključivo zasnivati na izborima u kojima građani periodično (u redovnim rokovima ili vanredno), svojim glasovima na demokratski način biraju svoje predstavnike, odnosno vlast države.</s><s>Radi toga, kvalitetno sprovođenje izbornog procesa je od najvišeg značaja i ne može se realizovati bez podrške svih nivoa vlasti - od lokalnih, pokrajinskih do republičkih, ali i mnogih vladinih i nevladinih organizacija.</s><s>Proceduralni aspekt u izbornoj kampanji regulišu posebni zakoni i podzakonski akti koji mogu garantovati uspešnu realizaciju izbora čime se obezbeđuje prosperitet i društveni razvoj na svim nivoima, uključujući osnovu za ostvarivanje nacionalnih i regionalnih politika, ali i doslednost i kompatibilnost sa međunarodnim izbornim standardima kao što su standardi ISO/TS 17582:2014 i ISO 9001:2015.</s><s>Od rezultata izbornog procesa, građani očekuju dobijanje legitimne vlasti, odnosno mogućnost sticanja poverenja u državne institucije koje treba da im pruže visok nivo kvaliteta života, što uključuje i stabilnost države, obezbeđivanje dobrih ekonomskih i privrednih uslova za poslovanje, lakoću i brzinu u obrade javnih dokumenata, transparentnost i dostupnost informacijama od javnog značaja, zdravstvenim i obrazovnim sistemima ili infrastrukture.</s>
<s>Zbog navedenog značaja izbornog procesa, ne treba da čudi što se različiti međunarodno pravni akti kao i razne međunarodne organizacije upravo bave poboljšanjem i nadgledanjem izbornih procesa.</s>
<s>Tako na primer, u ispunjavanju svog zadatka da unapređuje demokratiju putem prava, Evropska komisija za demokratiju putem prava (The European Commission for Democracy through Law), poznatija kao Venecijanska komisija, bila je od svog uspostavljanja suočena sa najvažnijim pitanjem do sada, a to je održavanje slobodnih i fer Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji izbora.</s><s>Mišljenja Venecijanske komisije su zasnovana na evropskom izbornom nasleđu, odnosno dobrom praksom prepoznatom na evropskom kontinentu.</s><s>Zadatak Komisije je da pripremi i izradi smernice i studije i, shodno tome, preciznije definiše evropsko izborno nasleđe, kao i da izradi komparativne studije aktuelnih i gorućih pitanja o izbornom procesu u različitim zemljama3.</s><s>U tom kontekstu, Venecijanska komisija je u oktobru 2002. godine usvojila Kodeks dobre prakse u izbornim pitanjima4, koji definiše osnove dobre prakse evropskog izbornog nasleđa, odobrene ne samo od strane Venecijanske komisije, već i od strane Parlamentarne skupštine Saveta Evrope, Kongresa lokalnih i regionalnih vlasti Saveta Evrope5 i Komiteta ministara Saveta Evrope, uz svečanu izjavu usvojenu na ministarskom nivou.</s>
<s>Prema jasno definisanim osnovnim standardima, pravo glasa spada u fundamentalno ljudsko pravo svakog punoletnog građanina, gde i samo odbijanje glasanja jeste osnova političkog prava na učešće u javnim poslovima propisanih Univerzalnom deklaracijom o ljudskim pravima.</s><s>Proces glasanja je zasnovan na principu jedan čovek jedan glas, bez ograničenja zasnovanih na rasi, polu, religiji i društvenom statusu.</s><s>Registracija i identifikacija birača koji imaju pravo glasa i registracija političkih organizacija i kandidata su ključni za izborni proces.</s>
<s>Svaka država ima svoje vlastite izborne propise koji se razlikuju od zemlje do zemlje u zavisnosti od individualne kulture i tradicije, pa čak i unutar država u kojima postoje federalni sistemi.</s><s>Proces se sastoji od niza međusobno povezanih postupaka koje sprovode izborna tela, političke organizacije i državljanstva.</s><s>Ovi osnovni elementi uključuju utvrđivanje “ko ima pravo glasa, registraciju političkih organizacija i kandidata, izbornu logistiku, štampanje, brojanje i tačnost prebrojanih glasova, javnost rezultata, izborno predstavljanje, nadzor finansiranja kampanje i rešavanje izbornih sporova“.6 Izborna tela su institucije koje su odgovorne za upravljanje izbornim procesom uključujući pripremu, organizaciju, upravljanje, praćenje i promociju izbora, glasanje i prebrojavanje glasačkih listića, rešavanje izbornih sporova ili zvaničnika sa podnošenjem jasnog izveštaja o izbornim rezultatima.</s><s>Ono na šta se posebno mora obratiti pažnja jeste potpuno transparentan rad svakog organa ili tela koje ima ovlašćenje da sprovodi izborni proces, poput biračkih odbora, opštinskih, gradskih ili republičkih izbornih komisija.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji 1.2.</s><s>Osnovni pojmovi izbornog procesa</s>
<s>Kako bi u potpunosti shvatili sam izborni proces, neophodno je definisanje njegovih osnovnih pojmova.</s><s>Tu se pre svega misli na političke partije u širem smislu, na izborne sisteme i relevantnu pravnu regulativu koji predstavljaju glavne elemente izbornog procesa.</s><s>Kada je u pitanju definisanje pojma političkih partija, političke nauke i politička teorija daju nekoliko različitih definicija koje su se menjale kroz vreme kao što su se menjali i sami oblici organizacije i funkcionisanje političkih partija.</s><s>Tako je, na primer, francuski politikolog Moris Diverže (Maurice Duverger) pravio distinkciju između masovnih i kadrovskih partija da bi kasnije politička teorija uzela u obzir i takozvane sveobuhvatne partije (catch-all party), da bi se u poslednjih dvadesetak godina u teoriji pojavio i pojam „kartel partija“.7 Međutim, nezavisno od navedenih istorijskih varijacija, ono što se nameće kao zajednička ideja i konstanta jeste da se funkcija političkih partija zasniva na interesnoj sferi u organizovanju vlasti, kao i da su partije nosioci društvenih i sistemskih aktivnosti.8 Određenje njihove funkcije upravo pokazuje kakvu ulogu imaju u izbornoj kampanji.</s><s>Svojim osnovnim političkim i društvenim idejama, političke partije teže da se svojom organizacijom i aktivnostima izbore za političku moć koja im može obezbediti i vladajuću poziciju u društvu.</s><s>U okviru partija postoji različita kategorizacija u odnosu na to koje i kakve političke ideje predstavljaju.</s><s>Tako postoje levičarske, desničarske, socijal-demokratske, liberalne, komunističke i druge partije.</s><s>Na osnovu ovakve kategorizacije zavisi i njihovo političko opredeljenje i društvena uloga koju imaju.</s><s>Kako bi na što adekvatniji način, uz jasno definisane ciljeve ostvarile svoje ideje, svaka politička partija donosi svoj program delovanja u obliku pisanog dokumenta, a najčešće su to programi, statuti, manifesti ili povelje.</s><s>U takvim organizovanim dokumentima „partije definišu svoje opšte i dugoročne ciljeve i na njih se gleda kao na jednu vrstu mandata za delovanje organizacije i članstva“.9</s>
<s>Na osnovu svojih ideja, političke partije u svojim političkim nadmetanjima bore se za uspostavljanje određenih javnih politika, a jedan od legalnih i uobičajenih načina jeste izborna kampanja.</s><s>U zavisnosti od ishoda izbornog procesa, partijski sistem koji se može uspostaviti počiva na jednopartijskom, dvopartijskom ili višepartijskom modelu.</s><s>Politička partija u svom funkcionisanju uspostavlja izvesnu organizacionu i upravljačku strukturu koja je jasno hijerarhijski postavljena.</s><s>Organizaciona šema stranke ima Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji oblik piramide u kojoj osnovu čine jedinice na lokalnom ili teritorijalnom nivou, ali su i funkcionalno podeljene, dok sam vrh piramide čine različiti partijski organi i tela, šireći se od lokalnog do centralnog nivoa.10</s>
<s>Partije svoj puni doprinos i angažovanje ispoljavaju upravo u toku izbora, odnosno izborne kampanje.</s><s>Sam pojam izbora, na izvestan način znači instituciju koja suštinski podržava demokratski poredak i način uspostavljanja političkog sistema na osnovu standardnih propisa i vrednosti.</s><s>Izbori se mogu definisati kao: „način/proces selekcije i uspostavljanja osnovnih nosilaca političke vlasti”.11 Izbori se mogu podeliti u više vrsta i u odnosu na različite kriterijume čiju suštinu predstavlja činjenica da li su izbori zasnovani na demokratskim okvirima uz zagarantovanu slobodu odlučivanja ili su koncepcijski formalnog karaktera, gde se partijama i kandidatima nameće konačno izborno rešenje.</s><s>Naravno, postoje i izbori gde je veoma jaka autoritarna moć pojedinca ili partije, pa je samim tim i mogućnost samostalnog odlučivanja veoma mala.</s><s>Kojoj god vrsti da pripadaju, izbori imaju veoma važnu funkciju jer predstavljaju legitiman način uspostavljanja političkog upravljanja koji definiše dalji razvoj države, rešava ključna društvena, socijalna i politička pitanja.</s><s>Na takav način, izborima se uspostavlja specifična veza između vlasti i građana, čime se rešavaju interesna i razvojna pitanja.</s><s>Izbori i način na koji se oni sprovode jesu pokazatelj koliko je jedno društvo razvijeno u demokratskom smislu i koje su to društvene anomalije koje je potrebno otkloniti u budućem razvoju.</s>
<s>Izbori su veoma važni jer omogućuju svakom građaninu u društvenoj zajednici priliku da utiče na sveobuhvatno stanje u svojoj zemlji i zato ih je neophodno obezbediti kroz zakonske propise, vodeći se takođe međunarodnim standardima gde svaki pojedinac može u regularnom izbornom procesu izabrati svoje političke predstavnike.</s><s>Zato je neophodno kao prvi zahtev obezbediti slobodne i poštene izbore sa realnom političkom borbom.</s><s>To podrazumeva sva aktivna i pasivna biračka prava pojedinca koji mogu da biraju ili mogu biti birani.</s><s>Tu treba isključiti svaku moguću manipulaciju izborne kampanje i izbornog procesa, što je potrebno veoma jasno regulisati zakonskim regulativama.</s><s>Nažalost, veoma često smo svedoci da se najčešće manipulativne radnje odvijaju upravo preko biračkog tela, neregularnim i nerevidiranim biračkim spiskovima, manipulacijom izbornim materijalom kako od štampe tako do brojanja glasačkih listića, Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji nepravilnim teritorijalnim podelama, ali i onemogućavanjem predstavljanja izbornih kandidata i stranaka.</s>
<s>Obezbeđivanje slobodnih i poštenih izbora mora se odvijati u dužem vremenskom periodu jer se, kao što je rečeno, izbori periodično održavaju.</s><s>Naime, onda kada iz bilo kog razloga prestane mandat izvršne ili zakonodavne vlasti, neophodno je raspisati izbore kada i zapravo počinje ograničeni vremenski period za početak i kraj izborne kampanje.</s><s>To se naziva izbornim ciklusom.</s><s>Izbori mogu biti redovni ili vanredni, a sama procedura i vremenski period ovog ciklusa je određen posebnim zakonskim propisima.</s><s>Period izbornog ciklusa obeležava intenzivna izborna kampanja koja je veoma često uslovljena društvenim i političkim sistemom države, što određuje i samu njenu strategiju.</s><s>Savremena izborna kampanja karakteristična je po angažovanju velikih materijalnih i ljudskih potencijala i resursa, a svi oni imaju jasno pozicioniranu funkcionalnu i stratešku strukturu.</s><s>Zato su materijalni i ljudski resursi veoma povezani u svom delovanju jer jedino tako mogu da omoguće dobar ishod izbornog procesa.</s><s>Veoma često u toku izbornog procesa i kampanje, stiče se utisak da su samo pojedine stavke značajne za izborni rezultat, a tu se najčešće misli na medije.</s><s>Analiza koja sledi će pokazati da u okviru izborne kampanje postoji još mnogo faktora koji podjednako utiču na izborni ishod.</s><s>Tu se veoma često sreću pojedini segmenti izborne kampanje koji izlaze iz okvira propisanih standarda i često su vođeni ličnim, odnosno političkim interesima.</s><s>Najčešće se u okviru posmatračkih misija i izveštaja karakteriše kao kršenje izborne procedure uz obavezne preporuke za otklanjanje nedostataka.</s><s>1.3.</s><s>Izborni sistem i izborni proces u Republici Srbiji Izborni sistem u Republici Srbiji se veoma često menjao što je neretko bilo propraćeno i promenom opšte pravne regulative koja prati izborni proces.</s><s>Nakon donošenja Ustava Srbije 1990. godine, primenjen je po prvi put dvokružni izborni sistem u izborima za Narodnu skupštinu, kada se i prestalo sa prethodnom izbornom praksom baziranom na delegatskom principu.</s><s>Tada su nastale i prve nesuglasice i otpori prema ovom novom izbornom sistemu, kada je tada vladajuća Socijalistička partija Srbije podržala navedeni sistem.12</s>
<s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Sledeće usaglašavanje izbornog sistema nastupilo je 1992. godine, kada su održani izbori za Veće građana Savezne skupštine Jugoslavije na kojima je predložen mešoviti sistem izbora predstavnika republika, a u kojem je svaka republika bila jedna izborna jedinica.</s><s>Jedna polovina poslanika birana je po većinskom, a druga po proporcionalnom izbornom sistemu.13 Tada je primenjena i Dontova formula za raspodelu glasova, a prag je određen na 5% važećih glasova.</s>
<s>Proporcionalni izborni sistem se za parlamentarne izbore primenjuje od 1992. godine, a za izbore u lokalnim samoupravama se ovaj sistem primenjuje od 2004. godine (promena izbornog sistema do 2004. godine može se videti u tabeli 1).</s><s>Izborni sistem u Republici Srbiji regulisan je: Zakonom o izboru narodnih poslanika 129/2007, 34/2010 - odluka US i 54/2011), kao i Zakonom o izboru predsednika Republike Kada su u pitanju parlamentarni izbori koji uglavnom zaokupljuju najviše pažnje, obzirom da od njih direktno zavisi formiranje Vlade, odnosno, “utvrđivanje i vođenje politike” (čl.123, Ustav 2006), potrebno je naglasiti da je propisano da Republika Srbija predstavlja jednu izbornu jedinicu u kojoj se primenjuje proporcionalni izborni sistem na osnovu izbornih listi i kasnijom raspodelom poslaničkih mandata.</s><s>Mandati se određuju srazmerno dobijenim glasovima, a celokupne izbore nakon raspisivanja vodi Republička izborna komisija čiji mandat traje četiri godine, sa biračkim odborima koji se menjaju na svakim izborima.</s>
<s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Tabela 1. Razvoj izbornog sistema u Republici Srbiji14 Godina</s>
<s>Svi propisani standardi koji se tiču prava glasa, mogućnosti izbora i slobode odlučivanja, zakonski su regulisani i usko povezani sa međunarodnim standardima.</s><s>Tako političke stranke i organizacije registrovane kao grupe građana, nakon prikupljanja i Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji verifikovanja potpisa overenih od strane notara u najmanjem broju od 10,000 građana, podnose Izbornoj komisiji svoje izborne liste.</s><s>Na pomenutim izbornim listama može da bude najviše 250 kandidata koliko i broji parlamentarna skupština Republike Srbije.</s><s>Ostale proceduralne aktivnosti izborne kampanje i procesa koji su usko vezani za dalji tok izbora od njegovog početka do kraja i kada se saopštavaju rezultati, posebno su propisani u zakonskim regulativama čime se garantuje ispravnost sprovođenja izbornog procesa.</s><s>Republika Srbija svoj izborni sistem i izborni proces sprovodi poštujući preporuke i propisane standarde koji obezbeđuju kvalitativno zadovoljavajući izborni proces.</s><s>Mnogi akteri koji svoje aktivnosti raspoređuju u zavisnosti od perioda izbornog ciklusa, uzimaju učešće u adekvatnom sprovođenju izbornog procesa.</s><s>Ključnu ulogu u svim periodima izbornog procesa ima Centralna izborna komisija koja prati izborni proces od početka predizbornog dela sve do samog kraja postizbornog perioda.</s><s>Osnovna uloga Centralne izborne komisije zapravo jeste da koordiniše rad izbornih komisija, da prati sam tok predizborne i izborne kampanje koja mora biti usklađena sa propisanom pravnom regulativom, da vrši kontrolu i nadgledanje proceduralnih aktivnosti svih aktera izbornog procesa, a takođe ima ključnu ulogu i obavezu u prikupljanju i saopštavanju rezultata nakon održanih izbora.</s><s>U tom kontekstu, nadležna je i da rešava posebne i pojedinačne prigovore koje podnose relevantni učesnici izbornog procesa i to u vremenskom roku koji je zakonom propisan.</s><s>Njen rad se bazira na izradi akcionog plana koji se sastoji od niza predviđenih aktivnosti i delovanja u okviru izbornog procesa (tabela 2).</s><s>Tabela 2. Okvirni akcioni plan aktivnosti komisije R/B Aktivnost</s>
<s>Rad Centralne izborne komisije, kao i rad svih ostalih izbornih komisija poput opštinskih i gradskih, mora biti javan i dokumentovan u svim preduzetim radnjama, a u Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji skladu sa propisima koji su regulisani zakonom.</s><s>Tu se kao obavezna dokumentacija navode različita rešenja i evidencije o imenovanjima biračkih odbora i tela, a takođe se vodi protokoralna knjiga i zapisnici sa održanih sednica ili sastanaka komisije.</s><s>Prema priloženoj tabeli 2, uočava se da se svaka predviđena aktivnost realizuje sa jasnim ciljem koji određuje šta je svaki naredni korak koji je neophodno preduzeti, ali i ko pojedinačno preuzima odgovornost kako bi proces bio kvalitetno i sigurno odrađen.</s><s>Takođe, kao što se može videti, akcioni plan je ciljano formulisan u odnosu na vremenski okvir koji se mora poštovati zbog datuma propisanog kao izborni dan čiji rokovi počinju da teku po njegovom utvrđivanju.</s><s>Svaki deo akcionog plana mora imati jasne smernice u odnosu na raspoložive resurse koji će se koristiti - bilo da je reč o ljudskom ili materijalnom domenu, a kao dobra odredba akcionog plana neophodno je poštovanje komunikacija između svih učesnika akcionog plana, što uključuje komisije i direktne aktere izbornog procesa, poput stranaka i političkih kandidata koji se biraju.</s><s>Zato se i sam skup nadležnosti koje imaju posebno određuje izbornim zakonima kako bi izborni proces protekao bez dodatnih kršenja procedure.</s><s>Komisija ima obavezu, ali i nadležnost da preda privremene kao i konačne biračke spiskove, da dâ saglasnost za dostavljanje izbornog materijala, da propiše standarde za biračka mesta, kao i da objedini sve priložene rezultate sa glasačkih mesta za čiji ishod i pravilno brojanje na biračkom mestu i odgovara.</s>
<s>Svaka posebno definisana i zainteresovana strana u izbornom procesu mora da se rukovodi posebnim pravnim regulativama države, ali i međunarodnim smernicama iz oblasti koju strana zastupa, odnosno preuzima odgovornost.</s><s>1.4.</s><s>Kodeks dobre prakse u izbornim pitanjima OEBS-a Prepoznajući potrebu za daljim promovisanjem standarda u ovoj oblasti zasnovanim na vrednostima evropskog izbornog nasleđa, Venecijanska komisija usvojila je i Rukovodeće principe pravnog regulisanja delatnosti političkih partija na 84. zasedanju u oktobru 2010. godine.</s><s>Oni služe kao alat za podršku zemljama članicama Saveta Evrope i OEBS-a u formulisanju pravnih okvira usaglašenih sa obavezama OEBS-a i drugim međunarodnim standardima u cilju pravilnog osnivanja, razvoja i funkcionisanja političkih partija, kao i realizacije izborne kampanje.15</s>
<s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Kodeks dobre prakse u izbornim pitanjima16 stavlja snažan akcenat na transparentnost finansiranja političkih partija i izbornih kampanja.</s><s>Shodno tome, mnoge preporuke izbornih eksperata i međunarodnih posmatrača imaju za cilj da poboljšaju odgovornost i transparentnost po pitanju javnog i privatnog finansiranja.</s><s>Često se mehanizmi izveštavanja i sprovođenja za finansiranje kampanja smatraju isuviše slabim.</s><s>Komitet ministara Saveta Evrope je 2004. godine prepoznao „značaj Kodeksa dobre prakse u oblasti izbora koji odražava principe evropskog izbornog nasleđa kao referentnog dokumenta Saveta Evrope u ovoj oblasti i kao osnov za moguće dalje unapređenje pravnog okvira za demokratske izbore u zemljama Evrope”.17 Kodeksom se jasno definišu ustavni principi izbornog prava koji obuhvataju: opšte, jednako, slobodno, tajno i neposredno biračko pravo, učestalost izbora, okvirne uslove za organizaciju odgovarajućih izbora poput poštovanja ljudskih prava, stabilnosti izbornog zakonodavstva i proceduralne zaštitne mere, kao što su organizacija izbora od strane nepristrasnog organa i delotvoran sistem žalbi i posmatranja.</s>
<s>Primena utvrđenih standarda i smernica iz svake sfere izborne kampanje omogućava promovisanje primene procesnog pristupa i razmišljanja zasnovanog i na riziku, jer osiguravanjem dostupnosti svih relevantnih i dokumentovanih resursa potrebnih za sistem upravljanja kvalitetom u samom procesu komunikacije, može doći do izvesnih nepodudarnosti.</s><s>Zato je komunikacija jedan od značajnijih segmenata u kompletnom izbornom procesu jer ona prva omogućava ostvarivanje zacrtanih ciljeva i želja svih aktera izbornog procesa.</s>
<s>omogućava usmeravanje i pružanje podrške osobama koje doprinose efikasnosti sistema upravljanja kvalitetom, a koje mogu da promovišu i sam kvalitet celokupnog procesa.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji 2. DOBRA PRAKSA ZA UNAPREĐENJE KVALITETA IZBORNOG PROCESA - OSCE PRIRUČNIK</s>
<s>U cilju praćenja i kontrole sprovođenja izbornog procesa, formirano je u okviru OEBSa i Kancelarije za demokratske institucije, telo koje se bavi praćenjem i sprovođenjem demokratski izabranog izbornog procesa.</s><s>Od njegovog formiranja do danas posmatrano je više od tri stotine izbora, što uliva poverenje da su izbori održani sa puno odgovornosti, kao i da se izborni proces u zemljama članicama odvija na transparentan i standardno propisan način.</s>
<s>Pored uloge koju imaju posmatrači OEBS-a da izbore posmatraju, njihova uloga je od velikog značaja i u pomoći koju pružaju njihovim članicama u poboljšanju i otklanjanju nedostataka izbornog procesa.</s><s>Od otklanjanja nedostataka zavisi dalji uspešan razvoj i primena izbornih standarda.</s><s>To se najčešće odvija objavljivanjem konačnog izveštaja o nekom izboru sa posebnom naznakom na uočene nedostatke, kao i otklonjene nedostatke prethodnog izbornog perioda.</s>
<s>Za posebnu pomoć u realizaciji izbora izrađen je Priručnik za praćenje preporuka za unapređenje izbornog procesa koji pomaže članicama da lakše sprovedu izbore i otklone sve nedostatke, ali pre svega da prate određene preporuke.</s><s>Namenjen je svim učesnicima izbornog procesa, od političkih aktera do medija.</s><s>Sam priručnik ima sedam posebno tematski uokvirenih poglavlja, a svako poglavlje ima svoju posebnu vrednost i značaj u segmentu izbornih preporuka.</s><s>Za potrebe ovog rada, biće izdvojen i prikazan značaj trećeg poglavlja ovog Priručnika, obzirom da je vezan za međunarodne standarde i propise u ostvarenju i realizaciji preporuka.</s>
<s>Demokratski izbori su baza na kojoj počiva koncepcija OEBS-ove postavke izbora svake države i u tu svrhu postoji preporuka da njihovi predstavnici u ulozi posmatrača prate izborni proces i na indirektan način ukazuju na nedostatke date u vidu preporuka koje treba otkloniti.</s><s>Tu se ističe i osnovna svrha ovog posmatranja, a to je objektivna ocena sprovedene izborne procedure po pitanju poštovanja međunarodnih standarda i usvojenog nacionalnog Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji zakonodavstva.</s><s>Svaki segment tog procesa se posebno ocenjuje uz izdvojene preporuke za poboljšanje budućih izbora u državi.</s>
<s>Posmatranje izbora od strane OEBS-a od velikog je značaja.</s><s>Ovo telo je na taj način u prilici da prati razvoj demokratskog pravca kojima se država kreće, čime mogu na određeni način ukazati na kršenje ili poštovanje demokratskih principa.</s><s>To je posebno važno u domenu ljudskih prava jer su demokratski izbori dobar način da se ispoštuju zagarantovana ljudska prava u slobodu izbora.</s>
<s>Kako bi na što adekvatniji način svojim članicama obezbedio mogućnost poboljšanja izbornog procesa, ali i otklanjanje nedostataka, organizuju se različite aktivnosti poput seminara, radionica i savetovanja koje na najbolji način omogućuju sprovođenje preporuka.</s><s>Potencijalni problemi koji mogu nastati u izbornom procesu mogu se na najefikasniji način prevazići, ukoliko se sistemski radi na usvajanju preporuka koje daje OEBS, a u okviru kojih se svi akteri izbornog procesa aktivno moraju uključiti.</s><s>To se pre svega odnosi na vladajuću društvenu strukturu na svim nivoima vlasti, jer su oni procesno najodgovorniji u izbornom procesu.</s><s>U praksi se veoma često dešava da se ne poštuju sve zadate preporuke, a mogući razlozi za ovakve situacije su18 sledeći: ➢ Stavovi i gledišta vladajuće političke strukture kojoj nije cilj uvođenje promena i poštovanje preporuka kako bi zadržala svoj vladajući položaj; ➢ Parlamentarna većina i podrška u promenama često vidi mogućnost da prihvaćena reforma u izbornom procesu dovodi do političkih podela, a takođe vidi šansu u promeni aktuelnog ustava države;</s>
<s>➢ Finansijski nedovoljno razvijena država koja nije u mogućnosti da obezbedi materijalna sredstva podršci preporuka jer nema mogućnost finansiranja u promene koje slede u infrastrukturi;</s>
<s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji ➢ Neprihvatanje preporučenih promena jer nisu usaglašene sa interesima partnera iz nacionalnog okruženja, pa se kao takve ne uklapaju sa nacionalnom idejom.</s><s>Sve zadate preporuke od strane međunarodnih organizacija koje su aktivno uključene u izborni proces, a koje pružaju svaki vid podrške u tehničkom i organizacionom smislu, ne prihvataju sve države podjednako.</s><s>To zavisi od same države koja ima mogućnost da izabere kojim će putem da se razvija njena izborna procedura.</s><s>Ostaje činjenica da jedini put razvoja demokratskih načela vodi preko izbornog procesa koji se odvija u skladu sa međunarodnim standardima i na transparentan način.</s>
<s>Treba naglasiti da ODIHR vrši svoju posmatračku misiju u državama članicama OEBS-a na njihov zahtev i da se posmatranje ne odvija u periodu aktivnosti pre izbora ili tokom izbornog procesa zbog mogućnosti pristrasnosti i neobjektivnosti u izveštavanju.</s><s>Preporuke koje su navedene u konačnom izveštaju svrstane su u one koje su prioritetne i one koje mogu da se odlože u promenama.</s><s>Njihova posmatračka misija u nekim slučajevima može biti i odložena zbog objektivnih okolnosti koje su vezane za finansije ili ljudski potencijal.</s><s>Zato postoje izvesni indikatori koji određuju njihovu posmatračku misiju koji se baziraju na sledećim činjenicama19: ➢ Realne potrebe i interesovanje vlade neke države da sprovede adekvatne reforme u izbornom procesu kada je neophodna pomoć ODIHR-a u smislu planiranja i stručne organizacije;</s>
<s>➢ Poštovanje prethodno datih preporuka pri čemu nisu ispoštovane sve odredbe i zato je moguće nastajanje izvesnih spornih situacija na narednim izborima; ➢ Svaka preporuka koja se želi usvojiti iziskuje izvesno vreme kako bi se sve zainteresovane strane usaglasile i promena evidentirala u zakonske okvire države, ali je veoma čest slučaj da je to vreme nedovoljno te je zato potrebno za naredne izbore izdvojiti prioritetne promene koje se mogu realno vremenski usaglasiti; ➢ Vrednovanje izbornog procesa pri čemu bi se sagledali svi učesnici kao akteri koji bi na komplementaran način sarađivali i dopunjavali se u svojim aktivnostima.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji 3. PRIMENA STANDARDA ISO/TS 17582:2014 U IZBORNOM PROCESU</s>
<s>Standard je pojam koji etimološki svoje značenje određuje od sredine dvanaestog veka i koji se najpre bazirao na značenju simbola države kao što je zastava, da bi kasnije svoje značenje proširio na oblast kvaliteta, pravila ili posebne vrednosti koje prate različite oblasti života i rada.20</s>
<s>Definisanje same reči standard je, prema navodima Međunarodne organizacije za standardizaciju, dokument koji je unapred utvrđen određenim koncenzusom, a kao takav i priznat, i u kome se određuju opšta i višekratna primena pravila, karakteristika i smernica, gde se kroz aktivnosti mere njihovi rezultati i postiže optimalni nivo poslovnosti za određenu oblast21.</s>
<s>Ako se na ovaj način posmatra standard, može se primetiti da je to oblik izražavanja u nekoj oblasti koji može poslužiti kao prihvatljiv i modalitetni način za određene oblasti koje imaju svoj očekivani kvalitet.</s><s>Takođe se može odnositi na izvesne proizvode ili usluge.</s><s>Primena samih standarda u nekoj delatnosti, predstavlja deo svesnih aktivnosti organizacije koja želi da postigne izvestan nivo kvaliteta poslujući prema određenim modelima koji su pokazali upotrebljivost u širem kontekstu poslovanja u drugim, istim ili sličnim organizacijama.</s>
<s>Kako bi se postigla ujednačenost u kvalitativnom smislu kod primene standarda, postoje propisani standardni zahtevi od strane međunarodnih, regionalnih i nacionalnih organizacija, a kojima se propisuju osnovni i minimalni uslovi za primenjivanje u pojedinim oblastima.</s><s>U okviru tih formalnih organizacija koje propisuju standarde postoje brojne razlike i u samoj definiciji standarda i standardizacije, a svaka definicija je deo načina usmerenja organizacije i njihove opredeljenosti za pojedinačne delatnosti.</s><s>Takođe, postoje i brojne neformalne organizacije za standardizaciju koje na svoj način definišu standarde, a vođene su uglavnom posebnim motivacionim usmerenjima poslovanja.</s><s>Definisanje standarda, kao i pratećeg termina standardizacije prati neusaglašenost u konkretnom određivanju i često se ne nalazi jedinstveni koncenzus u određivanju kod svih formalnih ili neformalnih organizacija koje se bave ovim pitanjem.</s><s>Svaka definicija se na Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji svoj način bavi određenjem posebnih tehnika, metoda ili uslova u kojima se primenjuje ili uvode posebno definisani standardi.</s>
<s>Osnovne odredbe koje se koriste pri definisanju standarda su posebne ideje, osobine ili namene samog standarda ili standardizacije.</s><s>Najpre se definisanje i uvođenje posebnih standarda primenjivalo u oblasti industrije, da bi kasnije sa sveukupnim razvojem društva svoju primenljivost dobili i u ostalim ljudskm delatnostima kao što su usluge.</s><s>Savremena gledišta po pitanju definisanja standarda se opredeljuju za odredbe koje sadrže izvesne specifičnosti kojima se rešavaju određene nedoumice ili određuju konkretni predmeti u cilju rešavanja predmetnih nedoumica.</s><s>Osnovu ovih definicija čine rešenja koja imaju zajedničke problemske situacije i omogućavaju interesna rešenja više istovetnih ili sličnih organizacija.</s>
<s>Shodno tome može se reći da su direktni korisnici pojedinih standardizovanih formi različite organizacije, preduzeća, institucije ili pojedinci koji učestvuju na bilo koji način u procesu testiranja usluga, proizvodnje, sertifikovanja ili akreditacionim ciklusima kojima žele da svoje proizvode ili usluge dovedu do visokog nivoa kvaliteta i time zadovolje potrebe svojih korisnika ili potrošača.</s><s>Upotreba i uvođenje standarda uglavnom je stvar opredeljenja samog menadžmenta i upravljačkih struktura, ali se često sreću primeri da ukoliko neka organizacija vidi dobar primer u primeni odgovarajućeg standarda, tada i sama teži da iste standarde uvede i primenjuje.</s>
<s>Kada se sagledaju standardi, primećuje se da oni nemaju jasno definisan samo jedan cilj, već se ciljevi rasprostiru u više segmenata zarad obezbeđivanja lakše, efikasnije i funkcionalnije komunikacije, a istovremeno smanjila različitost poslovanja istih ili srodnih društvenih ili privrednih oblasti.</s><s>Uporednom primenom standarda, interes zadovoljnog korisnika se stavlja na prvo mesto uz istovremenu usmerenost na očuvanje i bezbednost životnog okruženja ljudi.</s><s>Udruživanjem sa ostalim navedenim ciljevima, lakša je globalna povezanost u svetu privrede i poslovanja.</s><s>Moderan način života, kao i sva ekonomska i politička kretanja u svetu, umnogome su uticali da standardizacija dobije i svoj politički karakter.</s><s>Uopšteno sagledano, primetno je da sa razvojem društva u celini (odnosi se na razvoj društvenih i tehnoloških promena), oseća se sve veći uticaj standardizacije u političkom životu neke države, te se često nameće i kao neophodnost za praćenje svih društvenih ili industrijskih promena.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Savremena društvena kretanja u političkom životu pojedinih država imaju primetnu potrebu da sprovedu pojedine standarde i to posebno u oblasti međunarodnog prava koje je u pojedinim oblastima fleksibilnog karaktera.</s><s>Ovom primenom bi se obezbedilo poštovanje osnovnih načela ljudskih prava.</s><s>Jedna od takvih oblasti jesu i izbori, odnosno izborni sistem države pri čemu bi se sprovođenjem i poštovanjem izvesnih standarda usmerile izborne aktivnosti koje mogu da osiguraju kvalitativno zadovoljenje birača izbornim procesom.</s><s>Uvođenje, primena i poštovanje standarda u izbornom procesu usaglašena je sa specifičnim zahtevima sistema upravljanja same izborne organizacije.</s><s>Specifični zahtevi koji su pred izbornim organizacijama su22: a) spremnost i sposobnost da upravljaju izborima tajnim glasanjem koje obezbeđuje pouzdane, tačne i relevantne rezultate koji su transparentni, slobodni i pošteni i koji su u skladu sa izbornim zahtevima;</s>
<s>3.1.</s><s>Osnovne postavke standarda b) u okviru uspostavljenog pravnog okvira, imaju za cilj da povećaju učešće građana, kandidata, političkih organizacija i drugih izbornih zainteresovanih strana kroz efektivnu implementaciju sistema izbornog upravljanja kvalitetom, uključujući procese za kontinuirano poboljšanje.</s>
<s>Procesom izborne kampanje rukovodi izborno telo koje u određenom izbornom periodu, uključujući i predizborne i postizborne aktivnosti, kontroliše i sprovodi celokupnu izbornu kampanju.</s><s>U samom izbornom telu su stalne i privremene organizacije, osnovane i grupisane kao podrška određenim stručnim i menadžerskim poslovima u okviru kampanje.</s><s>Ovaj međunarodni standard je zasnovan na principima upravljanja kvalitetom opisanim u okviru serije ISO 9000 standarda, sa naznakom i podserijom ISO 9001:2015 Quality management systems.23 Opisi u okviru ovog standarda uključuju sagledavanje svakog principa tj. obrazloženje zašto je princip važan za organizaciju - u ovom slučaju, izborno telo namenjeno izbornoj kampanji.</s><s>Neki od navedenih principa koriste se za povezivanje prateće i tipične akcije izborne kampanje kako bi krajnji učinak bio u skladu sa navedenim postavljenim principima.</s>
<s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji − liderstvo kao polazno interesovanje glasača, ali i aktera izborne kampanje; − angažovanje ljudi;</s>
<s>− proces pristupa pripreme izborne kampanje: od postavke izbornih listi, pravila ponašanja aktera kampanje, izrada glasačkih listića, izbornih komisija i posmatrača;</s>
<s>− poboljšanje kvaliteta menadžmenta na osnovu prethodnih iskustava i analiza koje su sledile nakon konačnih izveštaja; − donošenje odluka zasnovanih na dokazima koje su proistekle na osnovu prigovora i žalbi ovlašćenih strana u izbornoj kampanji; − upravljanje odnosima kao završni princip postavljanja kvaliteta upravljanja izbornom kampanjom, a koji obuhvata koordinaciju, praćenje, izveštavanje i analizu nakon završetka izborne kampanje.</s><s>Kako bi celokupna izborna kampanja protekla po ustanovljenim i poštovanim standardima, neophodno je ispunjenje određenih uslova koji se odnose na izborni sistem upravljanja kvalitetom izborne kampanje24: To su: • javne institucije koje imaju pravnu i administrativnu odgovornost za pripremu i vođenje izbora u skladu sa pravnim okvirom zemlje.</s><s>Njihova odgovornost obuhvata sve aspekte sprovođenja izbora i uključuje srodne aktivnosti poput referenduma, građanskih inicijativa ili ukidanje mandata i glasanja; • outsourcing u izbornom procesu, odnosno puna saradnja sa svim relevantnim institucijama koje mogu da pruže adekvatnu podršku u izbornoj kampanji za izborni sistem upravljanja kvalitetom.</s>
<s>Izborna kampanja u sebi sadrži niz procesnih radnji koje treba da uključe svaki deo izbornog procesa, pri čemu je od velikog značaja izrada i razvoj plana same izborne službe menadžmenta.</s><s>Ta služba izbornog menadžmenta u specifičnim uslovima, a u okviru pravnih normi države, svojom logistikom pomaže izbornom telu da na adekvatan način sprovede izbornu kampanju.</s><s>Kompletan dokumentovani materijal koji se u toku izborne kampanje postavi i transparentno objavi, trajno se čuva kao dokumentovani dokaz o sprovođenju izborne kampanje.</s>
<s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Logistika koju pruža menadžerska struktura je od velikog značaja, jer je sistem upravljanja kvalitetom u tom kontekstu prisutan uz stalnu podršku, ali i analitičku obradu dokumentovane ili elektronske građe.</s><s>Sama metodologija izrade infrastrukturne i logističke podrške veoma je složen sistem i uključuje mnoge faktore (slika 1).</s><s>Slika 1. Koncepti vezani za izbornu infrastrukturu i logistiku, izvor25 Priprema procesa realizacije izborne kampanje počinje od registracije biračkog tela, odnosno registracije građana sa pravom glasa.</s><s>Pravilno rukovođenje u ovom segmentu pripreme izbora predstavljaju jedan od preduslova za dalju uspešnu kampanju.</s><s>Osim registracije biračkog tela, neophodna je i registracija političkih stranaka, grupe građana i pojedinaca kao direktnih učesnika u izbornoj kampanji.</s><s>Verifikacija regularnosti prijavljenih učesnika (sa jedne strane birača, a sa druge političkih aktera), daje početnu osnovu daljeg izbornog procesa.</s><s>U ovom postupku se vide prvi početni procesi upravljanja kvalitetom jer je neophodno izvršiti osnovne analize zastupljenosti u kampanjskom procesu.</s><s>Period od registracije do samih izbora predviđen je za pripremu ostalih radnji izborne kampanje.</s><s>Tada treba pratiti regularnost kampanje u smislu medijske pažnje, podjednake zastupljenosti svih političkih aktera, ali i finansiranja same kampanje.</s><s>Proces u kojem se meri kvalitet upravljanja zastupljen je u praćenju i analizi poštovanja postavljenih standarda i angažovanja svih učesnika izborne kampanje.</s><s>Sam tok glasanja, regularnost izbornog mesta uključujući i komisiju i tehničke uslove, upravljački sistem kvaliteta se meri prisustvom posmatrača koji su ovlašćeni da prate izborni proces.</s><s>Registracija političkih stranaka i kandidata Finansijski nadzor stranaka</s>
<s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Nakon završenog procesa glasanja, potrebno je obezbediti pravilno evidentiranje svih glasova, glasačkih listića i potpisa na samim izveštajima komisije.</s><s>Svaka neregularnost krši osnovne postavljene standarde koji umanjuju kvalitet izborne kampanje i dovode do neregularnosti izbornog procesa.</s>
<s>Kvalitet menadžmenta se upravo ogleda u celom toku izbornog procesa jer je neophodno u svakoj navedenoj fazi pružiti svaki mogući vid podrške i tumačenja izbornog procesa.</s><s>Izrada posebnih statističkih podataka nakon okončanja procesa nužnost je koja ima za cilj transparentnost i prikaz utvrđenih nedostataka koje bi trebalo korigovati u novom izbornom procesu.</s>
<s>Sam izborni proces, ukoliko se poštuju svi standardi, primenljiv je u svakoj zemlji uz izvesne korekcije, a sprovodi se i u najvećem izbornom procesu koji sprovodi Evropska unija kada je u pitanju Evropski parlament.</s>
<s>3.2.</s><s>Standardi OEBS-a za praćenje izbornog procesa Izborni proces je jasno definisan i postavljen u sklopu mnogih međunarodnih sporazuma koje su države potpisale, čime daju punu saglasnost za poštovanje demokratsko organizovanih izbora.</s><s>Neki od tih dokumenata su Univerzalna deklaracija o ljudskim pravima, Međunarodni pakt o građanskim i političkim pravima, kao i Kopenhagenski dokument.</s><s>Svaki od ovih dokumenata, države potpisnice obavezuje na poštovanje ljudskih i izbornih prava, čime se nameće obaveza poštovanja i svih drugih međunarodnih standarda o izbornom procesu.</s>
<s>Kao vodeća institucija ODIHR u okviru organizacije OEBS-a, ima značajnu ulogu i nadležnost za praćenje, preporuke, kao i različite druge aktivnosti vezane za izborni proces, te za nadgledanje i sprovođenje istih u državama potpisnicima sporazuma.</s><s>Njena uloga se smatra ključnom u razvoju nacionalnog zakonodavstva u izbornim procesima svake države, ali i za razvoj i usaglašavanje standardnih zahteva.</s><s>Pored obaveze da države poštuju i sprovode ove preporuke, uloga ODIHR je i savetodavna pri pružanju bilo kakve pomoći za izborni proces.</s><s>Svoju misiju o ispunjenosti propisanih obaveza kontinuirano prati OEBS, stalnim razmatranjima u okviru svojih skupština i sastanaka gde se istovremeno prati i efikasnost sprovođenja zadatih standarda i preporuka.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Svaka tako sprovedena aktivnost pruža mogućnost potvrđivanja uloge koju ima ODIHR u realizaciji izbornog procesa gde se i ostvaruje značajna saradnja sa Ujedinjenim nacijama koje su ključne u sagledavanju poštovanja ljudskih prava i demokratskih principa izbornih procesa.</s><s>U tom segmentu se posebno ističe praćenje i preporuke koje se odnose na poštovanje prava slobode izbora svih društvenih grupa bez diskriminatorskih elemenata za bilo koju društvenu grupaciju, kao što su žene, invalidi, migranti, nacionalnost i slično.</s><s>Dobra baza kao obavezujuće uloge jesu ugovori koje države članice Ujedinjenih nacija potpisuju, čime daju punu saglasnost za poštovanje svih ugovorenih prava.</s><s>Za obezbeđivanje poštovanja ugovora, vrši se stalno praćenje i nadzor u državama potpisnicima gde se po evidentiranju nepravilnosti u bilo kom segmentu, reaguje preporukom za otklanjanje uočenih nedostataka.</s><s>Drugi standardni mehanizam praćenja izbornog procesa i poštovanja ljudskih prava jeste uloga koju ima Savet Evrope, koji takođe u svojim protokolima ima obavezujuće članove o poštovanju slobode mišljenja i izjašnjavanja u procesu izbora.</s><s>U okviru Evropskih sudova moguće je i razmatranje pojedinačnih prijava o kršenju bilo kog segmenta ljudskih prava tokom trajanja izbora i to onda kada su se u domaćem sudstvu ispoštovale sve propisane procedure.</s>
<s>Pored standardnog praćenja izbornog procesa, Savet Evrope posebnu pažnju posvećuje i donošenju i usavršavanju posebnih dokumenata koji se poput preporuke i uputstava zemljama članicama nude u praktičnoj primeni izbora.</s><s>Tu je najznačajniji Kodeks dobre prakse, koji daje osnovne smernice za proces realizacije i izmene izbornog procesa, kao i preporuke za prevazilaženje izvesnih poteškoća koje se mogu objektivno javiti u nekoj državi.</s><s>U okviru Saveta Evrope postoji još jedan značajan segment koji se bavi procesom izbora i odnosi se na mogućnost i zaštitu od koruptivnog delovanja u finansijskoj sferi gde je neophodno uključiti finansijsku kontrolu političkim strankama učesnicama izbornog procesa kako bi se onemogućilo finansiranje političkih stranaka bez kontrole.</s><s>Pored Ujedinjenih nacija i Saveta Evrope, kontrolu izbornog procesa mogu da vrše i Zajednica nezavisnih država i Organizacija američkih država, a u sklopu država koje su članice i potpisnice ovih organizacija.</s>
<s>U ostvarivanju i realizaciji svih preporuka koje će na adekvatan način omogućiti izborni proces, obavezujuća je i Deklaracija o principima međunarodnog posmatranja izbora (DOP) koja uključuje primenu profesionalnih standarda za praćenje izbornog procesa.</s><s>U Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji okviru Deklaracije, propisano je kako i na koji način ODIHR može i treba da posmatra izbore, kao i način izveštavanja i donošenja značajnih i prioritetnih preporuka određenoj državi.</s><s>Deklaracija ima obavezujuću ulogu za učesnike posmatračke misije, a da bi se dodatno obezbedila objektivnost izveštavanja doneta je i Deklaraciju o globalnim principima za nestranačko posmatranje izbora od strane građanskih organizacija u okviru koje je cilj ostvarenje transparentnosti uključivanjem građana u posmatračke krugove koji će svojim učešćem dati određena mišljenja i preporuke za otklanjanje uočenih nedostataka i poboljšanje izbornog procesa.</s>
<s>Prilikom praćenja izbora, ODIHR se rukovodi izvesnim principima koji služe kao podrška u realizaciji preporuka.</s><s>Osnovni principi kojima se rukovodi ODIHR su26: ➢ Praćenje ODIHR-a poštovanjem potpisanih i ugovorenih sporazuma koji imaju obavezujući karakter kako bi se poštovali demokratski principi izbora čime vrši promociju i podršku u posmatračkoj misiji; ➢ Učešće ODIHR-a u izbornom procesu se isključivo sporovodi na upućeni zahtev države koja sprovodi izbore;</s>
<s>➢ Uz poštovanje potpune slobode organizacionog postupka izbornog procesa u državi, ODIHR svoje posmatračko učešće mora da bazira na potpuno nepristrasan način, čime zadržava svoju neutralnost i apsolutnu objektivnost u konačnom izveštaju;</s>
<s>➢ Usklađivanjem svojih obaveza uključujući raspoloživa finansijska sredstva i vreme, ODIHR svoje aktivnosti prilagođava po prioritetu i potrebama države gde se izbori sprovode;</s>
<s>➢ ODIHR pruža potpunu podršku u reformskim promenama izbornog procesa pri čemu svoje aktivnosti usmerava na razvoj upravljačkih kapaciteta, konsultaciju i podršku političkim stranama da se aktivno uključe u promovisanje i poštovanje međunarodnih propisa i potpisanih obaveza koji se tiču standardnih zahteva; ➢ Podstiče učešće manjih grupa koje su zastupljene u praćenje izbora, čime želi da podstakne i političku raznolikost kao osnovu demokratskog uređenja države; ➢ Kordinatorski</s>
<s>➢ Svaku svoju aktivnost ODIHR sprovodi kroz transparentnost i javnost u radu; Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji ➢ Analitički pristup u radu ODIHR-a obezbeđuje da se ovi mehanizmi praćenja stalno i u kontinuitetu poboljšavaju na dobrobit svih učesnika izbora; ➢ Podrška ODIHR-a svim posmatračkim strukturama da podnesu izveštaje i predlože preporuke za poboljšanje izbornog procesa u državi.</s><s>3.3.</s><s>Ciklus posmatračke misije OEBS-a</s>
<s>Period u kojem se odvijaju sve vrste aktivnosti vezane za izbore jeste izborni ciklus koji ima posebne aktivnosti.</s><s>Svaka pojedinačna aktivnost raspoređena je u okviru posebnih perioda koji se usmeravaju na predizborne, izborne i posleizborne aktivnosti.</s><s>Rad ODIHR u svakom tom periodu je veoma aktivan, ali se u okviru predizbornih i izbornih aktivnosti fokusira na savetodavno učešće, dok se puna implementacija rada ODIHR odvija u postizbornom periodu.</s><s>Tada se uključuje svojim punim posmatračkim kapacitetima, objavljuje i predstavlja konačne izveštaje, ali i aktivno prati sprovođenje i poštovanje utvrđenih preporuka.</s><s>Nakon tog perioda, postoji i mogućnost uključivanja i misije procene primene preporučenih aktivnosti.</s><s>Ciklusni proces sa uključenim aktivnostima prikazan je na Slika 2. Ciklus izbornih aktivnosti po periodima, izvor27 Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Objavljivanje konačnog izveštaja vrši se nakon dva meseca od održanih izbora, kada se kao konačna verzija izveštaj dostavlja državi gde su izbori održani, ali i svim učesnicima izbornog procesa - medijima, međunarodnim organizacijama i akademskim zajednicama.</s><s>Izveštaj je javnog karaktera i objavljuje se na veb portalu ODIHR-a.</s><s>Osnovnu sadržinu izveštaja čine preporuke koje su na taj način dostupne za razmatranje svim zainteresovanim stranama izbornog procesa, a bazirane su na svemu uočenom u toku izbornog procesa.</s><s>Preporuke se mogu odnositi i na različite proceduralne, ali i suštinske nedostatke koje je potrebno i zakonski regulisati.</s><s>Uglavnom su veoma konkretne, a kao prioritetne preporuke navode se na kraju izveštaja u obimu od najviše deset stavki.</s><s>U samom predstavljanju izveštaja, svi učesnici punopravno učestvuju u razmatranju preporuka i nalaze rešenja za njihovo otklanjanje.</s>
<s>Nakon predstavljanja konačnog izveštaja i kada su se zainteresovane strane usaglasile za uvođenje datih preporuka, sledi period praćenja i procene aktivnosti koje država preduzima u poštovanju preporuka.</s><s>Procesu izmena potrebno je pristupiti nakon završetka izbora kako bi se svi nedostaci na vreme otklonili pre novih izbornih procesa.</s><s>Ponekad su promene fundamentalnog karaktera i za njih je potrebno obezbediti duži vremenski period, ali i saglasnost političkog koncenzusa.</s><s>To se najviše ogleda u promeni zakonskih odredbi izbornog procesa koji mora da prođe izvesnu proceduralnu šemu do usvajanja.</s><s>Sama procena praćenja navedenih preporuka od strane ODIHR-a u praksi se pokazala kao dobar primer razvoja i poštovanja standarda izbornog procesa.</s><s>Odnosi se na to da je u pojedinim državama došlo do razvoja visokog stepena odgovornosti vladajućih političkih struktura u sprovođenju izbora i razvoja stabilnog zakonskog okvira koji se primenjuje u izbornom procesu, što je uslovilo niz reformi u procesnom i edukativnom smislu kod političkih aktera i birača kao izbornog potencijala.</s><s>Pozitivan efekat u praćenju primene preporučenih izmena ogleda se i u otvorenosti za konstruktivne i razvojne ideje o daljem usavršavanju izbornih procesa, gde podjednaku zainteresovanost pokazuju i vladajuća i opoziciona strana vlasti.</s><s>Time se pokazuje visoka odgovornost u poštovanju ugovorenih standardih normi, kao i dogovora koji su neposredno uokvireni nakon razmatranja izveštaja.</s><s>U datim primerima, takođe se pokazuje uspeh omogućavanja kordinacije svih relevantnih učesnika izbornog procesa od nacionalnog do međunarodnog nivoa.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji U tabeli 3, prikazani su neki primeri mogućih aktivnosti učesnika izbornog procesa koji se svakako mogu usklađivati i prilagođavati u svakoj pojedinačnoj državi, u zavisnosti od realnih okolnosti:</s>
<s>Zakonodavna tela, uključujući i parlamentarne odbore, mogu pregledati sprovođenje izbora i pripremiti preporuke za poboljšanje sprovođenja budućih izbora, kao i razmatrati izborne preporuke koje je pripremi ODIHR, druga međunarodna tela i organizacije civilnog U nekoliko država, parlamentarni odbori pokrenuli su proces javne konsultacije kako bi se tražili stavovi o mogućim reformama iz širokog spektra zainteresovanih grupa.</s><s>Ovo se može uraditi putem sastanaka, radionica, medija i onlajn programa.</s><s>Posle toga, zakonodavna tela i parlamentarni odbori mogu pripremiti i usvojiti zakonodavstvo koje će se baviti prethodnim preporukama ODIHR-a, s ciljem poboljšanja sprovođenja i okvira budućih izbora.</s><s>Parlamenti takođe mogu promovisati reformu proučavajući rad izbornih tela.</s>
<s>Organi za upravljanje izborima mogu pregledati sprovođenje izbora i unaprediti strateški plan za reformu.</s><s>Oni mogu sprovesti poboljšanja koja su u njihovoj nadležnosti i pripremiti preporuke za izmene i dopune zakone koje Skupština može razmotriti.</s><s>U nekim državama, organi za upravljanje izborima imaju pravo na zakonodavnu inicijativu i mogu sami da predlože nacrte zakona.</s><s>U okviru njihovih pregleda i strateških planova, organi za upravljanje izborima mogu da procene i komentarišu u kojoj meri su sprovedene izborne preporuke koje su pripremili ODIHR, druga međunarodna tela i OCD.</s><s>Procesi pod vođstvom organa za upravljanje izborima često su inkluzivni, uključujući konsultacije sa drugim državnim agencijama, političkim strankama, civilnim društvom, ODIHR-om i drugim međunarodnim organizacijama.</s>
<s>Slične inicijative mogu preduzeti operativne ili radne grupe koje mogu biti usmerene na određenu komponentu.</s><s>Ponekad takve operativne ili radne grupe mogu uključivati predstavnike i stručnjake iz međunarodnih organizacija.</s>
<s>Organizacije civilnog društva (OCD) mogu organizovati diskusije na okruglim stolovima kao i druge aktivnosti kako bi pripremile sopstvene preporuke i nadgledala stepen do kojeg se sprovode ili su implementirane izborne preporuke.</s>
<s>Ovo može dovesti do zagovaranja kako bi se nadležni organi i druge zainteresovane strane podstakle da implementiraju preporuke.</s><s>U državama učesnicama u kojima nema dovoljne političke volje nadležnih organa za reformu, zagovaranje organizacija civilnog Političke fondacije,</s>
<s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji društva može biti korisna aktivnost za podsticanje praćenja, posebno gde OCD razvijaju zajedničke platforme za zastupanje oko ključnih reformskih prioriteta, kao što su registracija birača ili učešće žena.</s><s>OCD mogu podnositi izveštaje i saopštenja za javnost tokom čitavog postizbornog perioda, procenjivati dogovorenih reformi i naglasiti pitanja koja zahtevaju dalju pažnju.</s>
<s>U skladu sa obavezama OEBS-a, države učesnice sve više podnose dobrovoljne izveštaje Stalnom i Odboru za ljudsku dimenziju o njihovom praćenju izbornih preporuka ODIHR-a.</s><s>ODIHR, kada je to moguće, može prisustvovati ovim sastancima kako bi pružio dodatne informacije i tehničku ekspertizu i kako bi olakšao detaljnu diskusiju.</s>
<s>Države učesnice mogu takođe iskoristiti priliku da komentarišu o njihovom praćenju izbornih preporuka kao delu svojih periodičnih izveštaja Ugovornim organima UN-a, UPP-u i drugim regionalnim instrumentima čije su potpisnice.</s><s>Ovo može biti prilika da se istaknu aktivnosti koje se preduzimaju za sprovođenje preporuka ODIHR-a, posebno kada se poklapaju sa preporukama drugih međunarodnih organizacija.</s>
<s>Postoje izvesne aktivnosti koje se sprovode i u okviru Kancelarije za demokratske institucije i ljudska prava (ODIHR - Office for Democratic Institutions and Human Rights) kako bi se na adekvatan način pratio proces primene preporuka.</s><s>Te aktivnosti se uglavnom odnose na usaglašavanje i dopunu pravnog okvira države u okviru izbornog procesa, kao i praćenje i podrške stranačkim i građanskim akterima izbornog procesa.</s><s>Takođe su i ove aktivnosti prilagođene pojedinačnim državama, kao i njenim trenutnim objektivnim okolnostima.</s><s>Neke od pomenutih aktivnosti prikazane su u tabeli 4. Tabela 4. Primer aktivnosti praćenja ODIHR-a, izvor29 Aktivnosti</s>
<s>grupama kapaciteta takvih grupa u oblastima metodologije posmatranja, veštine pisanja izveštaja, pregleda primene preporuka, olakšavanja dijaloga sa političkim strankama o reformi i zalaganja za izbornu reformu.</s>
<s>ODIHR može pomoći u poboljšanju profila građanskih posmatračkih grupa putem unapređenja inkluzivne izborne reforme i gde je to potrebno, naglašavanja njihovih preporuka.</s><s>ODIHR je takođe objavio priručnik o podršci građanskim posmatračkim grupama i obezbeđuje besplatnu onlajn obuku Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji za posmatrače izbora.</s><s>ODIHR može takođe organizovati seminare o pitanjima koja mogu biti od posebnog interesa za građanske posmatrače.</s>
<s>pregledi se vrati u zemlju na srednjeročni pregled, ponovi preporuke i proceni stepen do kojeg su preporuke primenjene.</s><s>Ovakva poseta može pomoći i podsetiti državu učesnicu na stalne obaveze praćenja preporuka i podstaći korake za promovisanje njihovog sprovođenja.</s>
<s>koordinacija izbornu reformu putem olakšavanja i koordinacije napora za praćenje među nacionalnim akterima, kao i sa drugim međunarodnim organizacijama.</s><s>Nalazi i preporuke proistekli iz aktivnosti posmatranja izbora mogu formulisati plan za buduće reforme, dok ODIHR-ova duga tradicija rada na izbornoj reformi može pružiti komparativne prakse drugih država koje mogu pomoći u izradi okvira za praćenje.</s>
<s>ODIHR može dodatno pomoći da se olakšaju napori praćenja putem podsticanja političkog dijaloga i koordinacije prioriteta reformi među nacionalnim kolegama i međunarodnim organizacijama.</s>
<s>Svaka preporuka za jednu državu može da bude izuzetan izazov, ali i veoma osetljiva tema na svim nivoima društvenog delovanja.</s><s>To se posebno pokazuje na političkom planu kada je potrebno postići koncenzus za usvajanje preporučenih promena.</s><s>U tome znatnu podršku daje OEBS, kao i druge međunarodne organizacije koje rade i deluju koordinirano u svim fazama izbornih promena.</s><s>Poseban akcenat koji se smatra ključnim i prioritetnim u uvođenju promena i usaglašavanju sa standardima jeste uključivanje svih osetljivih društvenih grupa u demokratske izborne procese.</s><s>U tom smislu, potencira se na srazmernom odnosu u prisutnosti na izbornim listama predstavnika oba pola (koja je u Republici Srbiji jasno propisana), bilo da se radi o lokalnim ili republičkim izborima, zatim uključivanje svih nacionalnih i marginalnih grupa koje imaju jednaka prava po pitanju izbora.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji 3.4.</s><s>Primena standarda ISO 9001 u izbornim procesima Kako bi se standard ISO 9001 primenjivao u svom punom obliku, potrebno je da se zadovolje osnovni principi sistema menadžmenta kvaliteta koji podstiču procesni pristup u razvoju i poboljšanju efikasnosti upravljanja u izbornim procesima.</s><s>Sam proces upravljanja kvalitetom poseduje određene aktivnosti koje su međusobno povezane i uslovljene u korišćenju svih raspoloživih resursa čime se podstiče puna efikasnost uloženih resursa u ostvarene rezultate.</s><s>To je jedan realan proceduralan put ostvarenja cilja koji je jasno određen aktivnostima procesa.</s><s>Tu se posebno ističe važnost pojedinih sistemskih pristupa30:</s>
<s>Osnovni procesni model sistema menadžmenta lokalne samouprave, poseban akcenat stavlja na ključnu ulogu građana koji su glavni nosioci potvrde uspešnog menadžmenta poslovanja opštinske vlasti.</s><s>Analizom efikasnosti poslovanja prati se pre svega zadovoljstvo korisnika i njihovo vrednovanje poslovanja, a model po kome se odvija taj proces zasnovan na međunarodnim standardima prikazan je na slici 3. Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Slika 3. Model menadžmenta kvalitetom zasnovan na standardnim principima,izvor31 U okviru datog modela, stalno se primenjuje sistem planiranja, aktivnosti, provere i delovanja te je on primenljiv na sve procese kada je potrebno utvrditi jasne ciljeve delovanja i poslovanja koji su usklađeni sa korisnicima i organizacionom politikom.</s><s>Svaka neusaglašenost mora da trpi izvesne promene koje se prate i mere kvalitetom ostvarenih usluga.</s>
<s>Ovakav model je akcijskog karaktera jer zahteva stalno i kontinuirano praćenje, otklanjanje nedostataka i usavršavanje.</s><s>Uključene su i posebne procesne funkcije koje ima lokalna samouprava kao deo šire društveno-ekonomske zajednice.</s><s>Tada je neophodno uključivanje svih raspoloživih resursa, razvoj i održavanje radnog prostora, formiranje i razrada planova rada i delovanja, transparentnost poslovanja, ali i spremnost delovanja u posebnim kriznim ili vanrednim uslovima.</s><s>Definisanjem osnovnih pojmova koji su deo standarda poput lokalne samouprave i građana, ovakav standard primenljiv je na svaku lokalnu samoupravu bez obzira na njenu veličinu ili obim poslovanja.</s>
<s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Primena standarda u lokalnoj samoupravi ostvaruje se na osnovu ispunjenosti osnovnih zahteva, kao i propisane prateće dokumentacije.</s><s>Kada su u pitanju osnovni zahtevi, odnosi se na ispunjenost određenih parametara lokalne samouprave.</s><s>Parametri lokalne samouprave podrazumevaju32:</s>
<s>1. jasno izdvajanje i preciziranje svih procesa kojima se priprema i identifikuje relevantni standard, čime se vrši i obezbeđivanje izvesnih usluga koje mogu da se vrednuju rezultatima poslovanja;</s>
<s>2. identifikacija svih procesnih postupaka koji mogu da obezbede menadžment kvaliteta, a koji je zasnovan na pouzdanosti i efektivnosti; 3. međusobna saradnja i dopunjavanje svih administrativnih jedinica koje su sistemom komunikacije i razmene informacija u mogućnosti da prate i ostvaruju kvalitet poslovanja;</s>
<s>4. odgovornost u svakom segmentu poslovanja, a posebno u delu kada postoji treće lice koje obezbeđuje neku uslugu ili proizvod, a lokalnoj samoupravi je partner u poslovanju.</s>
<s>Dokumentovanje poslovanja predstavlja još jedan značajan segment obezbeđenja sistema kvaliteta menadžmenta lokalne samouprave.</s><s>Pri tom, lokalna samouprava mora razmotriti određene aspekte poslovanja u koje pre svega spadaju33: • javna politika koja uključuje sve nivoe političke vlasti; • obezbeđivanje projekata za proizvode ili usluge; • obezbeđivanje primene propisanih zakona i propisa, kao i odgovarajućih standarda;</s>
<s>• procena i uključenost mogućih rizika u komunikaciji koji mogu da se manifesuju jezičkom ili pismenom barijerom; • profesionalno angažovanje od kojeg zavisi i organizaciona struktura; • stručnost i angažovanje svih zaposlenih; • definisanje osnovnih terminoloških zahteva koji su u upotrebi određene lokalne samouprave.</s>
<s>Na osnovu određenih aspekata koje mora da sagleda svaka lokalna samouprava, neophodno je i rukovođenje određenom dokumentacijom kao standardnom obavezom.</s><s>Osnovni kvalitativni dokument sistema menadžmenta kvaliteta je Poslovnik o kvalitetu u Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji kojem su opisana sva tumačenja i primene zahteva standarda, a koji je primenljiv na sve lokalne samouprave.</s><s>On daje osnovne smernice primene sistema menadžmenta kvaliteta, a istovremeno ukazuje na prateće i primenljive procedure koje su dokumentovane i obezbeđuju efikasnost u primeni standarda i kvaliteta menadžmenta.</s><s>Prateće smernice standarda veoma su efikasne u sistemu upravljanja dokumentacijom, obzirom da su na taj način dokumenta sistemski sređena i dostupna za svakodnevno korišćenje.</s><s>Kako bi lokalna samouprava odgovorila na sve utvrđene zahteve, u sklopu nje su obuhvaćeni određeni segmenti upravljanja dokumentacijom kao što su34: • javnost dokumenata neophodnih za upravljanje u sferi javne politike; posebni zakonski akti koji obezbeđuju njihovu primenu; i druga javna dokumenta koja se mogu procesno i proceduralno koristiti, • dostupnost i laka pretraživost dokumentacije koja se koristi u svakodnevnom radu zaposlenih, ali koju koriste i druge zainteresovane strane poput partnera, ugovarača i slično.</s>
<s>Dokumentacija koju izdaje lokalna samouprava uglavnom je javnog karaktera i kao takva treba da bude lako dostupna svim zainteresovanim stranama i na adekvatan način obezbeđena zbog mogućih zloupotreba.</s><s>Postoji osnovna preporuka da se dokumentacija vodi elektronskim putem, ali da se njeno obezbeđenje omogući na nekom od savremenih ili klasičnih načina čuvanja i arhiviranja.</s><s>Vrlo je bitno da sva dokumentacija bude jasno definisana, preispitana i odobrena kako bi bila adekvatna, pouzdana i usaglašena.</s><s>Kao posebna vrsta dokumenta vodi se zapis i on ima mogućnost pružanja adekvatne informacije o samim aktivnostima lokalne samouprave koje se vrednuju u procesu analize poslovanja.</s><s>Zapis je merodavan kao dokazni materijal, i u proveri sistema menadžmenta kvaliteta, ali i kao potvrda odgovornog ponašanja prema građanima.</s><s>Period čuvanja ovih zapisa je različit i ono je najčešće regulisano zakonom o čuvanju arhivske građe institucija.</s><s>Takođe, u zavisnosti od zakonodavstva države, lokalne zajednice uvode svoje posebno propisane smernice za čuvanje određenih dokumenata koji imaju poverljive podatke o građanima ili institucijama.</s>
<s>U okviru standarda ISO 9001 nalazi se poseban standard koji se odnosi na izborno telo u okviru izbornog procesa.</s><s>U njemu su propisane posebne smernice i zahtevi koji se moraju ispuniti u okviru izbornog procesa i koji bliže preciziraju sve postupke i procedure vezane za izborno telo.</s><s>U pitanju je standard ISO/TS 17582:2014.</s><s>Pre svega, standard predstavlja tehničku specifikaciju odobrenu od ISO organizacije za standardizaciju i prvi put se koristi 2014. godine.</s><s>Standard je dalje razvijan i usavršavan od strane OAS-a u kordinaciji sa drugim relevantnim izbornim stručnjacima i organizacijama.</s><s>Namenjen je prevashodno u pružanju objektivnih kriterijuma izbornim organima uključenim u izborni proces.</s><s>Primenom ovog standarda, koji ima posebne tehničke zahteve, obezbeđuje se sistem menadžerskog kvaliteta upravljanja izbornim procesom.</s><s>Ovaj standard propisuje posebne zahteve i prikazuje mogućnosti kojima se može ostvariti cilj u dobijanju poverenja koji prati izborne aktivnosti.</s><s>Osnovu na kojoj se bazira zahtev jeste transparentnost u radu, koji se paralelno realizuje kroz planiranje i efikasno sprovođenje izbornog procesa od početnog do završnog perioda.</s><s>Pored regulacionih preporuka, standard predviđa i adekvatnu i preciznu tehničku specifikaciju koja omogućava obezbeđivanje standarda organizacije na visokom nivou, kao i efikasno rukovođenje celokupnim izbornim ciklusom i svim izbornim aktivnostima.</s><s>Poput i drugih propisanih standarda izbornog procesa i ovaj standard stvara izvesne obaveze u neprekidnom razvojnom procesu izbornih ciklusa, čime se svaki novi izazov koji je postavljen u izbornom procesu standardnom procedurom vraća u zakonske i normirane okvire.</s>
<s>Standard je namenjen svim članovima izbornog tela, u koje svakako spadaju sva radna tela izbornog procesa kao što su komisija, odbor i lokalne samouprave, a takođe se odnosi i na samo biračko telo kao glavnog aktera izbornog procesa i inicijatora dobijenih rezultata izbora.</s><s>Izborni akteri i organi koji su opredeljeni za usvajanje i primenu ovog standarda mogu imati višestruku korist i zagarantovanu potvrdu o pravilnom rukovođenju izbornim procesom.</s>
<s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Standard ISO/TS 17582 najpre izdvaja sve standarde koji su visoko i efikasno implementirani u upravljačku menadžersku strukturu i daju svoj puni doprinos izbornom ciklusu.</s><s>Zatim, svojim principima omogućava da se fleksibilnom strukturom kontinuirano radi na unapređenju izbornog procesa kroz unapređenje procesne regulative svih izbornih činioca i aktera koji su spremni da odgovore svim izazovima koje donose izbori.</s><s>Uzimajući u obzir bitnost merenja samog nivoa kvaliteta, posebno treba istaći da svaki izborni organ koji prihvati i primeni standard ISO/TS 17582 dobija sertifikat koji je transparentan i prikazan javnosti.</s><s>Time doprinosi posvećenosti i izgradnji pravih vrednosti izbornog procesa, čime stiče javno poverenje građana kao biračkog tela.</s><s>Osnovni sadržaj standarda prikazan je na slici 4.</s>
<s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Na osnovu prethodne slike, može se videti koji se sve zahtevi postavljaju u okviru datog standarda, a koji su ravnopravno raspoređeni prema prioritetu u toku izbornog procesa.</s><s>To praktično znači da od samog početka sređivanja biračkih spiskova i registracije političkih stranaka, kao i kandidata, svaki proces od glasanja do razmatranja prigovora i objave rezultata, mora biti konstantno praćen informatičkom podrškom i kontrolom, kao i nadzorom izbornog procesa i finansiranja kampanje.</s><s>4.1.</s><s>Standard SRPS ISO 18901:2015</s>
<s>Izborni proces predstavlja dobar način provere poverenja građana prema političkim i društvenim kretanjima države.</s><s>Značajnu podršku u tom procesu imaju same lokalne zajednice, odnosno lokalna samouprava koja razvija svoj pristup društveno-odgovornog ponašanja u okviru svog domena.</s><s>Iz to razloga, posebno je sagledan sistem upravljanja kvalitetom u ovim zajednicama, čije se delovanje odražava na ekonomski i društveni razvoj na lokalnom nivou uz punu saradnju i sinhronizaciju sa regionalnom i državnom politikom.</s><s>To odslikava njihov kompatibilni odnos na osnovu kojeg nosioci javnih funkcija na lokalu, izabrani na izborima bivaju ocenjeni na narednim izborima u kojima neretko prezentuju učinjeno u njihovom mandatu.</s>
<s>Građani su u svakodnevnim aktivnostima veoma vezani za sistem funkcionisanja grada i njegove strukture, pa su zato i njihova očekivanja usmerena na potpunoj zaštiti njihovih prava od strane lokalne samouprave i nosioca javnih funkcija.</s><s>U tom smislu, gradska i lokalna uprava imaju pojačanu odgovornost da svoj sistem kvaliteta upravljanja održavaju na visokom nivou, čime stiču poverenje građana u svoju vlast.</s><s>Opšta slika lokalne zajednice koju imaju građani, može imati šire značenje u odnosu na poverenje vlasti na regionalnom i državnom nivou.</s><s>Time se dodatno stavlja izvesna odgovornost samih lokalnih vlasti.</s>
<s>Kako bi se celokupan proces na lokalnom nivou odvijao prema utvrđenim međunarodnim propisima, propisan je standard u okviru ISO grupacije koji se odnosi na lokalne zajednice – standard ISO 9001:2015, u okviru kojeg se nalazi i standard ISO 18091 koji precizira učešće građana i njihovu odgovornost u okviru lokalne zajednice.</s><s>Takođe, ovaj standard omogućava i daje smernice za ocenjivanje svih sadržajnih elemenata obavljanja javnih funkcija i političke odgovornosti izabranih aktera u lokalnoj zajednici.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Kako bi se na što adekvatniji način primenjivali propisani standardi, lokalna zajednica je u obavezi da sprovodi stalnu kontrolu kvaliteta upravljanja i rukovođenja u okviru standarda SRPS ISO 18091:2015.</s><s>Ono obuhvata različite oblasti aktivnog delovanja zajednice koje se manifestuje u okviru institucionalnog razvoja kvalitetnog upravljanja, negovanja održivog ekonomskog razvoja, zatim aktivnog učešća u inkluzivnom socijalnom razvoju i paralelno sa tim i briga o održivom razvoju životne sredine.</s><s>Samo pozicioniranje ovog standarda u okviru lokalne zajednice može se videti na slici 5. Slika 5. Pozicioniranje standarda u okviru lokalne zajendice, izvor36 Uvođenje standarda koje lokalna zajednica u svom radu može primeniti, dovodi do modernizacije i reforme lokalne uprave, ali i celokupne administracije.</s><s>To se smatra jednim od prioritetnijih zadataka svake zajednice i često se mogu videti u izbornim platformama kandidata koji učestvuju u izbornom procesu i koji traže poverenje građana, upravo za taj segment unapređenja životnog standarda.</s><s>Svaka uvedena reforma koja se prikazuje dobrom organizacijom poslovanja stvara osnovni preduslov razvoja tržišne ekonomije, ali i obezbeđivanje povoljnih uslova za buduća ulaganja.</s><s>Težište svake savremene lokalne samouprave treba da bude na dobijanju sertifikata ISO kao potvrde za adekvatno uvođenje i sprovođenje standardnih procesa rada i kontrole kvaliteta usluga.</s><s>Time bi celokupna opštinska uprava uspela da svojim efikasnim delovanjem Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji bude adekvatno približena građanima, što kasnije služi za predstavljanje uspeha u izbornoj kampanji onih kandidata koji su do tada vršili funkcije na kojima su bili izabrani.</s><s>Poštovanje i primena ovih standarda svakoj lokalnoj zajednici i njenoj opštinskoj upravi obezbeđuje efikasnost i tačnost u radu, kao i promovisanje odgovornosti i nudi poverenje i zadovoljstvo građana koji su glavni korisnici ovih usluga.</s><s>Standard se primenjuje sa usaglašenim zakonskim regulativama i svim pratećim dokumentima koji obezbeđuju sistem menadžmenta kvalitetom.</s><s>Njihov zajednički cilj jeste unapređenje upravljačke funkcije i organizacije svake opštinske uprave čime se i podiže sam kvalitet poslovanja.</s><s>Neki od osnovnih ciljeva koji se sprovode primenom standarda su37: • definisanje osnovne politike kojom će opštinsko ili gradsko rukovodstvo na jasan i transparentan način da sporovodi u svom radu, • prioritetno postavljanje i razumevanje korisnika usluga, bilo da su to građani ili pravna lica, kako bi im se omogućilo uspešno obavljanje poslova i ostvarilo njhovo zadovoljstvo,</s>
<s>• razvoj komunikacije na svim nivoima u internom ili eksternom okruženju, • ciljno usmerenje za bolje razumevanje i implementaciju organizacionog procesa • tumačenje zakona i propisa koji mogu da utiču na rad i razvoj opštine i lokalne zajednice kako bi zadovoljstvo građana bilo na zavidnom nivou, • uz prava koja sleduju opštinskoj vlasti, moraju se definisati i njihova ovlašćenja i obaveze, kao i prateće odgovornosti koje idu uz preuzimanje javne funkcije, • poslovanje svake opštine mora se usmeriti na pravilno i adekvatno korišćenje svih raspoloživih resursa u okviru datog vremenskog okvira, • pravilna ciljna smernica opštinske uprave treba da bude usmerena na ekonomičnom poslovanju gde će biti predviđeni svi prihodi i rashodi uz razradu stalnog smanjenja troškova poslovanja,</s>
<s>• i, kao poseban cilj se izdvajaju realne potrebe korisnika gde se analiziraju potencijalne potrebe korisnika usluga sa težištem njihovog poboljšanja i usavršavanja.</s>
<s>Lokalna samouprava kao zajednica upravljačkog sistema je svojim delovanjem i aktivnostima u najbližem okruženju građana, koji na osnovu njihovog efikasnog rada vrše Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji procenu i na širem društvenom nivou vlasti.</s><s>Zato je sistem dobrog upravljanja ključni momenat razvoja lokalne samouprave, koji kasnije igra itekako bitnu ulogu na samim lokalnim izborima, gde se biraju predstavnici građana i nosioci javnih funkcija na lokalnom nivou.</s>
<s>U okviru istraživanja rada, fokus će biti na tri osnovna izborna izveštaja OEBS-a u periodu od 2014. do 2017. godine i to pojedinačno i paralelno za Republiku Srbiju, Bosnu i Hercegovinu i Republiku Hrvatsku.</s><s>Istraživanje će naizmenično pratiti predsedničke i parlamentarne izbore radi stvaranja celokupne slike u procesu kampanje, bilo da se radi o glasanju za ličnost ili parlament.</s>
<s>Svaki izborni proces vođen je kroz izvesnu primenu standarda u izbornoj kampanji, a na osnovu analize moguće je pratiti razvoj tih standarda i usaglašavanje sa zakonskim i pravnim regulativama države.</s><s>Kako bi se na što adekvatniji način izvršila analiza, najpre će osvrt biti na pojedine izborne godine sa osnovnim podacima iz izveštaja, a nakon toga izvršiće se analitički pristup po pojedinim segmentima koji su se posebno istakli u tim izveštajima.</s><s>Na taj način će biti izvršena paralelna analiza upravljačke strukture izbora, finansijske strane izbora, kao i medijske podrške u izbornom procesu.</s><s>Ono što se na samom početku analize izbornih kampanja izvodi kao zajednički zaključak jeste, da su izbori na svim nivoima regulisani na najvišem centralnom nivou preko Ustava država, zatim, da su u okviru posebnih Zakona regulisani pojedinačno parlamentarni i predsednički izbori, ali da postoje i posebni zakoni koji regulišu finansiranje troškova izborne kampanje koji su neophodni radi usklađivanja zakona o finansijskom poslovanju države.</s>
<s>5.1 Cilj i metodologija istraživačkog rada Osnovni cilj istraživanja jeste da se početna hipoteza o primenljivosti i poštovanju standarda u izbornoj kampanji potvrdi i kao takva svrsta u poziciju obaveznog menadžerskog rada, koji će na adekvatan način i uz angažovanje stručnog tima, izbornu kampanju od početne do završne faze sprovesti bez neregularnosti u kompletnom proceduralnom postupku.</s>
<s>Dobijeni rezultati primene standarda, mogu biti primenljivi u svrhu poboljšanja uočenih slabosti i otklanjanja nedostataka koji mogu uticati na sam tok izborne kampanje.</s><s>Izvedena studija slučaja, na osnovu analize podataka i primene standarda, sadrži kvalitativno i kvantitativno istraživanje.</s><s>Kvalitativno istraživanje se odnosi na prikupljanje dostupnih podataka, iznalaženje varijabli i uspostavljanje uzročno-posledičnih veza.</s><s>Kvalitativno Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji istraživanje se bazira na teorijskim okvirima koji mogu da objasne i interpretiraju analizirane podatke.</s>
<s>Metodologija istraživanja i analize bazirana je na osnovu izvornog zakonodavstva i propisa u državama koje su predmet istraživanja, uključujući njihove kapacitete i relevantnost poštovanih standarda.</s><s>Glavni izvor informacija za analizu jesu zvanični izveštaji u okviru izbornih procesa, ali i drugi dostupni podaci relevantni za izborni proces.</s><s>Osnovna metodologija istraživanja bazira se na prikupljanju podataka, deskripciji i komparativnoj analizi dobijenih podataka, na osnovu dostupnih zvaničnih izveštaja o izbornim kampanjama i realizovanim izbornim procesima.</s><s>Na osnovu dobijenih podataka, sistemom dedukcije bi se od opšteg ka pojedinačnom, izveli izvesni statistički zaključci.</s><s>Odnosno, od opštih informacija koje su vezane za kampanju, do specifičnih segmenata koji se smatraju najrelevantijim za izborni proces, čime bi se na kraju uz centralnu kategoriju ponovo generalizovala znanja i podaci koji su relevantni za sam izborni proces.</s>
<s>Osnovna metodologija istraživačkog rada, kao i primenjeni metodi i tehnike biće bazirani na dostupnim i relevantnim podacima koji su deo izveštaja o određenim izbornim procesima, a koji podležu standardnim procesima propisanim za izbore na svim nivoima.</s><s>Metodom prikupljanja i analizom dostupnih podataka, moguće je doći do izvesnih pokazatelja šta je neophodno menjati i korigovati u okviru izborne procedure.</s><s>To svakako znači, da postavljene standarde uvek treba prilagođavati datim okolnostima i težiti njihovom poboljšanju.</s>
<s>Analitička obrada dostupnih podataka može pružiti izvesne odgovore na neka pitanja koja se tiču glavnih tokova izborne kampanje.</s><s>Naravno, svaki segment izborne procedure i toka izbornog procesa podjednako je važan jer sveukupno deluje na rezultate izbora, mada će se za ovu priliku analizirati samo određeni segmenti.</s><s>5.2.</s><s>Parlamentarni i predsednički izbori u Republici Srbiji Na početku analitičkog prikaza dat je osvrt na parlamentarne izbore održane 2014. godine u Republici Srbiji, radi lakšeg praćenja razvoja izbornih standarda.</s><s>Na samom početku izveštaja posmatračke misije OEBS-a, vidi se da je opšta ocena o izborima pozitivna, ali i da su uočeni brojni nedostaci u poštovanju standarda.38 Najpre se Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji navodi da je došlo do kršenja standarda u domenu birača, odnosno da je primećeno blago zastrašivanje biračkog tela u toku izborne kampanje.</s><s>Tim je primetno prvo kršenje standarda jer nije data sloboda odlučivanja koja spada u prvi propisani standard.</s><s>Znatno je primetno poboljšanje u ažuriranju biračkih spiskova, ali je neophodno njihovo dalje revidiranje.</s><s>Ono na šta je posebno ukazano (a pokazuje se kao nedostatak u ovoj izbornoj godini), jeste potreba poboljšanja slobode medija i kontrole finansijskih transakcija u okviru finansiranja stranaka i trošenja budžetskih sredstava.</s><s>Pozitivna strana izborne kampanje jeste dobar pravni okvir koji je usklađen sa preporučenim standardima i baziran je na demokratskim izborima.</s><s>To pre svega znači da, početak raspisivanja izbora, preko prijave kandidata i stranaka za izborni proces, teče po utvrđenim standardima i propisima koji su zakonski regulisani.</s><s>To je svakako dobra osnova za dalji tok izbornog procesa.</s>
<s>U upravljačkoj strukturi, izbori su administrativno podeljeni na dva nivoa u smislu Republičke izborne komisije i Komisije na lokalnom nivou.</s><s>Ono što je još kao preporuka neophodno, jeste dodatni srednji nivo kontrole koji je potrebno uspostaviti na narednim izborima.</s><s>U okviru propisa, uspostavljeno je i poštovanje nacionalnih manjina, kako u domenu biračkih spiskova, tako i u pogledu zastupljenosti u političkim partijama.</s><s>Paralelno posmatrano, predsednički izbori održani 2018. godine uključuju određene korekcije u okviru prethodnih preporuka.</s><s>Naime, i ako postoji preporuka da se izborni zakon doradi u nekim segmentima, ipak je primetno veće poštovanje međunarodnih standarda i poštovanje na svim nivoima izbornog procesa.</s><s>Pre svega se tu misli na znatno revidiraniji birački spisak, kao i veću kontrolu izbornog procesa uvođenjem radnih tela i srednjeg nivoa kontrole, iako nije u potpunosti definisana njihova uloga i značaj.</s><s>Ono što se dalje nameće kao problem jeste finansijska kontrola i finansijski izveštaji koji treba da budu podneti od strane stranaka, pre i nakon završetka izbora.</s><s>Mediji su takođe u okviru javne zastupljenosti bili ujednačeniji nego na prethodnim izborma, ali je primetna i jasna opredeljenost i favorizovanje pojedinog kandidata što je van propisanih standarda.</s><s>Značajan napredak iskazan je u delu poštovanja nacionalnih manjina: „Pozitivan primer uspostavljanja BO s podjednako zastupljenim nacionalnim manjinama mogao bi da se preslika kao primer najbolje prakse i u druge predele u kojima živi značajan broj pripadnika nacionalnih manjina Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Ako se celokupno posmatraju navedeni izbori prema usvojenom ciklusu i standardnoj proceduri, može se izvesti opšti zaključak da je izborni proces od 2014. do 2017. godine u svom procesu otklonio izvesne nedostatke u određenim segmentima realizacije (od pripreme do delovanja), ali da su još uvek ostali izvesni problemi kada je sama realizacija u pitanju čemu umnogome doprinosi nepromenjena zakonska regulativa za pojedine izborne segmente.</s>
<s>5.3.</s><s>Paralelni prikaz izbora u Republici Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini Republika Hrvatska, kao članica Evropske unije, prema evropskim zakonima morala je da u potpunosti usaglasi svoje izborno zakonodavstvo i da ga u potpunosti primenjuje u skladu sa svim standardima.</s><s>Izborna praksa u Republici Hrvatskoj svakako je u mnogim segmentima postigla svoj puni razvoj, iako su evidentrane pojedine neregularnosti u izbornim kampanjama.</s><s>Kada se posmatraju parlamentarni izbori u Republiici Hrvatskoj održani 2015. godine i predsednički izbori iz 2014. godine, primećuje se da je izborni proces u okviru jedne godine znatno poboljšan.</s>
<s>Naime, kod parlamentarnih izbora, prvi početni izborni ciklus koji se odnosi na biračko telo, uključuje evidencionu listu birača koja je u potpunosti revidirana i transparentna.</s><s>Zatim, sistem provere izborne kampanje je razvijen na svim nivoima uz višeslojnu kontrolu kvaliteta upravljačke strukture.</s><s>Na ovim izborima, uz standardnu evidenciju svih prijavljenih kandidata za izbore, prvi put se sreće sistem otvorenih lista, gde se na izbornoj listi nalaze, osim stranaka kandidata i ličnosti koje će ih predstavljati u parlamentu.</s><s>Takođe, kao značajan podatak navodi se i da je prema standardu predviđeno da u 40% nosioci lista budu pripadnice ženskog pola, ali da se ta praksa kod stranaka nije još uvek ispoštovala te su zbog toga trpeli određene sankcije i platili predviđene kazne.</s><s>To je svakako još jedna novina koja predviđa i sankcije za kršenje izvesnih izbornih pravila.</s><s>Kada su u pitanju predsednički izbori, evidentno je da je nastavljen primer dobre prakse pravilnog evidentiranja i vođenja izbornog procesa.</s><s>U pogledu medijskog i finansijskog dela upravljanja izbornom kampanjom, u određenim slučajevima zabeleženo je favorizovanje izvesnih kandidata od strane određenih medijskih kuća, ali je finansijski deo u potpunosti regulisan i uvedena je maksimalna kontrola finansijskih priliva i odliva u okviru kampanje.</s><s>To je svojevrstan dokaz da se jasno postavljeni izborni standardi mogu poštovati Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji na svim nivoima, ali da je neophodna stroža kontrola i sankcije za nepoštovanje izbornih standarda.</s>
<s>Izborni proces i izborna kampanja u Bosni i Hercegovini na svojevrstan način je posebno specifična, jer je u određenim segmentima na samom početku razvoja izbornih standarda.</s><s>Svakako da su izborni zakoni prošli kroz izvesnu pravnu regulativu i dobar deo je usklađen sa međunarodim standardima.</s><s>Međutim, u samoj primeni kroz izbornu praksu primećena su izvesna odstupanja koja se kose sa predviđenim procedurama.</s><s>Osnovna proceduralna izveštavanja sa izbora 2017. godine, koja su po svojoj prilici trebala da budu sa najvećim stepenom efikasnosti, pokazuju niz nedostataka pre svega u okviru zakonskih odredbi, a zatim i u drugim pratećim standardima.</s><s>Brojni su nedostaci koji se još na samom početku realizacije izborne kampanje primećuju.</s><s>Prevashodno je to evidentiranje biračkog tela, koje zbog prethodnih ratnih dešavanja i migracije stanovništva, nije u potpunosti evidentirano na pravilan način.</s><s>Odnosno, uočeni su nedostaci nepotpune evidencije raseljenih lica po nacionalnoj i etničkoj pripadnosti.</s><s>Takođe, posebno je značajno što u evidenciji prijavljenih kandidata nije bilo dovoljno zastupljeno kandidata oba pola, dok je evidencija kandidata po nacionalnom nivou svedena na minimum.</s><s>Posebno problematična stavka jeste, nedovoljna medijska zastupljenost i ravnopravno predstavljanje svih kandidata, a to sa druge strane povlači i finansijsku neregularnost izbora.</s><s>Naime, primećeno je da se iz državnog budžeta neracionalno troši i deli novac, pre svega vladajućim strankama čime se stvara i početna neregularnost izborne kampanje.</s>
<s>Dodatni problem prilikom sprovođenja izbora čini nekooperativan rad sa institucijama kontrole i organizacijama civilnog društva koje su zadužene za praćenje i regulativnost izbora.</s><s>Na taj način je i sama upravljačka struktura izborne kampanje dovedena u pitanje, jer nije obezbeđena dovoljna kontrola izborne kampanje propisane standardima.</s><s>5.4.</s><s>Analitička studija kroz ostvarene zahteve 5.4.1.</s><s>Medijski zahtevi</s>
<s>Nakon evidentiranja i početne registracije političkih partija i kandidata učesnika izbora, kreće se sa medijskom kampanjom koja veoma često ima značajnu ulogu na Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji predstojećim izborima.</s><s>S toga se medijima daje posebno i značajno mesto u izbornim kampanjama.</s>
<s>Postoji posebna upravljačka struktura kampanje koja je zadužena za predstavljanje i praćenje izbornog procesa i koja može na poseban način da usmeri samu kampanju.</s><s>Standardnim regulativama jasno je određeno ko, koliko i kada može da se prikaže u svojim političkim predstavljanjima.</s><s>Međutim, dosadašnja praksa pokazala je i neka odstupanja od ovih regulativa.</s>
<s>Ukoliko se prati medijska zastupljenost prikazanih izbornih procesa u ovim državama, primećuje se da je Republika Hrvatska pokazala najbolje poštovanje ovog standarda, da je Republika Srbija tek na poslednjim izborima uspela da svede ovaj standard u okviru regulative i da je Bosna i Hercegovina u blagom zaostatku jer je još uvek medijska zastupljenost vladajuće stranke na višem nivou od ostalih.</s><s>Iz izveštaja o izbornim procesima u okviru medijskih predstavljanja, značajna je i činjenica same terminologije i primenjenog rečnika predstavnika izborne strane.</s><s>Prema zakonskim regulativama i postavljenim standardima, neophodno je objektivno prikazivanje stanja, bez korišćenja bilo kakvih lažnih ili optužujućih konotacija prema drugim strankama.</s><s>To je nažalost, u svim prikazanim državama na veoma niskom nivou i tu je primećen najveći stepen nepoštovanja standarda.</s><s>Primer nepoštovanja ovih standarda može se videti iz preuzete tabele (slika 6) o pozitivnom i negativnom prikazivanju stranaka u odnosu na medije predstavljanja.</s>
<s>Slika 6. Medijski prostor za stranačko predstavljanje, izvor40 Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Prema medijskim standardima, primetno je da u okviru svake države postoji jasno određen način medijskog predstavljanja i da su vreme i tematika kojom će se učesnici izbora baviti, unapred određeni.</s><s>U zavisnosti od medijske kuće, ta pravila se uglavnom poštuju i to se beleži neposredno na poslednjim izborima koji su održani, ali se i u okviru nekih medijskih kuća ta pravila svesno ili nesvesno krše.</s><s>U okviru toga, neophodna je jasnija zakonska sankcija koja će biti predviđena za kršenje ovih pravila.</s><s>Kršenja pravila su primetna i u periodu izborne tišine od strane medijskih kuća, ali je i ovaj podatak sa svakom izbornom godinom u primetnom opadanju.</s><s>5.4.2.</s><s>Finansijski zahtevi</s>
<s>Finansijska slika izbora jedna je od značajnijih izbornih regulativa koja je pokazala najveća standardna odstupanja u svim državama učesnicama izbornog procesa.</s><s>Naime, finansijska podrška izborima je komponenta koja može značajno da utiče na tok i rezultate izbora.</s>
<s>Standardima je jasno predviđeno kako i na koji način se finansira izborna kampanja, ali i finansiranje stranaka učesnika izbora.</s><s>Međutim, u zakonskim regulativama nije uvek jasno i određeno to finansiranje.</s><s>Izuzev Hrvatske, kod Srbije i Bosne i Hercegovine, zakonom nije predviđena i neophodnost podnošenja izveštaja pre izbora, već je zakonom predviđeno samo podnošenje finansijskog izveštaja nakon samog izbornog procesa.</s><s>Tu se vide pojedina odstupanja, jer se sa tim izveštajima kasni ili stranke nisu potpune u izveštavanju.</s>
<s>Na slici 9, prikazano je na koji način se sprovodi finansiranje u okviru izborne kampanje po pitanju državne strukture i kako je ono predviđeno.41 Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Slika 7. Maksimalni iznos finansiranja izborne kampanje, izvor42 Slika 8. Posebni finansijski izveštaji izborne kampanje, izvor43 Takođe sa slike 10, uočava se koliko se poštuje procedura pisanja posebnih finansijskih izveštaja koji su obaveza po svim standardnim procesima izborne kampanje.</s><s>Ono što je primetno jeste da je pisanje izveštaja manjkavost kod svih analiziranih država i da postoji neažurnost u tom segmentu upravljačkog rada u okviru kojih je takođe potrebno predvideti oštrije sankcije za nepoštovanje ovih propisa.</s><s>Na posebnom mestu analize finansijskog dela, treba napomenuti i da kod nedovoljno regulisanih finansijskih standarda izborne kampanje, dolazi i do indirektnog uticaja na medije.</s><s>Ako je veća finansijska moć stranaka, postoji mogućnost njenog većeg uticaja na plasiranje svojih ideja kroz medijsku propagandu.</s><s>Zato je između ostalog i neophodna stroga finansijska kontrola i ravnopravno finansiranje svih učesnika izborne kampanje.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji 5.4.3.</s><s>Upravljački zahtevi</s>
<s>Kao posebna i jedna od značajnijih stavki u izbornom procesu, jeste upravljačka struktura kampanje.</s><s>Upravljački nivo kampanje sprovodi se i realizuje u svim fazama izbornog procesa jer predstavlja glavnu okosnicu pravilnog razvoja kampanje.</s><s>Najčešće kod evidencije i revidiranja biračkih spiskova, upravljačka struktura ima funkciju pravilne metodološke postavke izbora evidentiranja.</s><s>Neophodno je u tom segmentu utvrditi, kako će se i na koji način svaki birač pravilno evidentirati.</s><s>Nakon toga, upravljački nivo poput lokalnih i republičkih komisija, moraju uz primenu standarda da evidentiraju i prijavljene izborne kandidate i utvrde njihovu verodostojnost.</s><s>Svakako, dalji nivo upravljačke strukture ima značajnu logističku stranu jer je neophodno da prati sam proces izborne kampanje, predstavljanje u medijima, poštovanje izborne procedure, ali i postavku i evidenciju biračkih odbora i tela.</s><s>U ovom slučaju se primećuju izvesne razlike u samim upravljačkim strukturama.</s><s>Naime, u Republici Srbiji i Bosni i Hercegovini ne postoji srednji nivo kontrole izbora i izbornog procesa, već je to samo regulisano republičkim i lokalnim izbornim komisijama.</s><s>Prema postojećim standardima, to nije dovoljan nivo obezbeđenja i praćenja samih izbora, jer se upravo pokazalo da u tim segmentima najviše postoje primedbe i žalbe na moguću neregularnost.</s>
<s>Proces upravljanja samog kvaliteta izborne kampanje najbolje se odslikava u procesu praćenja toka kampanje, a posebno u kontroli i transparentnosti izbornih rezultata.</s><s>Za regularnost izbora neophodna je kontrola domaćih i stranih vladinih i nevladinih organizacija, koje imaju pravo da prate i kontrolišu svaki segment izbora, samim tim i izborne rezultate.</s><s>U tom pogledu obavlja se stalna verifikacija i kontrola svakog glasačkog listića, a uz biračko telo koje je ravnomerno sastavljeno iz različitih društvenih i stranačkih struktura, transparentnost rezultata je verodostojnija.</s><s>Praćenje samog rezultata izbora uz mogućnost podnošenja prigovora i žalbi višim nivoima upravljačke strukture, obezbeđuje se i mogućnost veće analize neregularnosti izbora, što može poslužiti kao smernica za dalje poboljšanje izbornog procesa.</s><s>U svakom izbornom procesu, na bilo kom nivou izborne kampanje, upravljačka stuktura treba da vrši posebnu kontrolu sprovođenja svih faza kampanje, ali i da svojim menadžerskim sposobnostima na pravilan način usmerava tok kampanje bez uticaja na ishod Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji izbora.</s><s>Neutralnost upravljačke stukture mora biti na visoko profesionalnom nivou, jer ona predstavlja jedini garant poštovanja propisanih izbornih standarda.</s><s>5.5.</s><s>Ostvareni zahtevi primenljivosti standarda Posmatrajući izborne kampanje, u okviru empirijskog istraživanja mogu se izvesti određeni zajednički zaključci koji se tiču praktičnih primena standarda.</s><s>Kao zajednička karakteristika, izdvaja se sprovođenje kampanje u otvorenim i demokratskim društvima koja teže potpunom razvoju i primeni predviđenih standarda.</s><s>Sagledavajući izborne kampanje kroz prizmu medijskog, finansijskog i upravljačkog aspekta, zajednički i opšti zaključak bazira se na nedovoljnoj potvrđenosti primene osnovnih standardnih načela.</s><s>Ukoliko se prati postavka nekih od karakteristika standarda ISO 9001 koja se oslanjaju na „utvrđivanje zainteresovanih strana koje su relevantne za sistem menadžmenta kvalitetom, kao i zahteve tih zainteresovanih strana“44, može se proceniti kako ni jedan od pomenutih zahteva nije u potpunosti ostvaren.</s><s>Zahtevi korisnika koji su evidentni i na strani birača i na strani političkih stranaka, pokazuju nepotpunost ispunjenosti kvaliteta, jer se i sami mediji nisu uvek podjednako odnosili na sve korisnike, ali su i finasijska opredeljenja bila različita prema korisnicima.</s><s>Zasnovanost principa menadžmenta na osnovu standarda ISO 9001, pored navedenih zahteva mora da poštuje i izvesne osnovne postavke koje se pojedinačno prikazuju kroz svaki segment kampanje.</s><s>Naime, bilo koja zainteresovana strana mora da u okviru kampanje ispuni osnovne kvalitativne principe, a to su:</s>
<s>U analitičkom prikazu izbornih kampanja, ovi principi se mogu predstaviti kao odgovori na prethodno postavljene zahteve kvaliteta.</s><s>Najpre, kada se prikazuju usredsređenost na korisnike u okviru medijskog predstavljanja, a na osnovu dostupnih Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji izveštaja, primetna je maksimalna korisnička usredsređenost jer je pokazatelj uticaja na potencijalne birače.</s><s>Prema izveštajima, u Republici Srbiji su u 69% slučajeva u medijskom obraćanju lideri stranaka imali direktno obraćanje prema svojim korisnicima, a u 31% slučajeva su svoje obraćanje fokusirali na svoje protivnike.</s><s>U Republici Hrvatskoj veći je procenat obraćanja prema biračima, čak 82%, a 18% vremena u obraćanju posvećeno je njihovim političkim protivnicima.</s><s>U Bosni i Hercegovini je veoma mali procenat obraćanja prema biračima, svega 46%, a medijski prostor mnogo više je korišćen za verbalne napade prema političkim protivnicima i to čak u 54% slučajeva.</s><s>U pojedinačnim analizama ostvarenih standardnih zahteva u izbornim kampanjama, kada se posmatra liderstvo i angažovanje ljudstva, primetna je jaka organizaciona mreža ljudstva koja je okupljena u okviru stranačkih grupacija.</s><s>Organizaciona mreža je sa početnim liderskim statusom pojedinaca koji vode niz globalnih i lokalnih kampanjskih akcija.</s><s>Slika 9. Angažovanost ljudstva u izbornoj kampanji Na osnovu dostupnih i obrađenih podataka, a zbirno sagledano za sve tri države učesnice izborne kampanje, može se sagledati tačan procenat angažovanog i organizacionog ljudstva u izbornom procesu (slika 9).</s><s>Najveći broj angažovanog ljudstva skoncentrisano je oko lidera stranke (ukupno 36%), dok se organizacioni nivo deli na gradske odbore koji angažuju 29% ljudskog potencijala.</s><s>U okviru svojih ovlašćenja, gradski odbori dele i angažuju mesne odbore po opštinama sa ukupno 15% angažovanog ljudstva.</s><s>Dalju angažovanost gradski odbori usmeravaju prema volonterima koji u procentu od 8% svoje angažovanje usmeravaju na širenje propagandnog materijala, a samo je 2% angažovanih iz redova građana i simpatizera koji po svojoj savesti deluju u širenju pojedinih političkih ideja.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji Ovakvi pokazatelji upućuju na jasne stavove da jedan od propisanih standardnih principa deluje veoma organizovano i sa jasnim kvalitetom upravljanja.</s><s>Neposredni procesni pristup jedan je od zahtevnijih principa standarda, jer na svojevrstan način može dobrim delom da utiče na primenu standarda i predviđenih propisa.</s><s>Naime, procesni pristup podrazumeva postupak koji prati izbornu kampanju od početka raspisivanja izbora do objavljivanja konačnih rezultata.</s><s>U startu je neophodno postaviti početne standarde na pravoj osnovi kako bi se potvrdila pozitivna izborna praksa.</s><s>Na osnovu datih izveštaja o izbornim kampanjama, primetna je oscilacija u postavci procesnog postupka, gde je na osnovu početne evidencije biračkog tela sa pravovremenim i pravilnim revidiranjem biračkih spiskova, kao osnove demokratskih izbora zasnovanih na standardima, Republika Hrvatska jedina skoro potpuno ispunila ovaj zahtev i to u procentu od 92%.</s><s>Republika Srbija je u blagom zaostatku za pravom postavkom biračkih spiskova sa 84%, dok je Bosna i Hercegovina sa najmanjim procentom od svega 57% (slika 10).</s>
<s>U primeni procesnog postupka u standardnom obezbeđenju menadžmenta kvaliteta, neophodno je obezbediti razumevanje mnogobrojnih zahteva korisnika i razmatranja vrednosnih sistema zahteva.</s><s>Sama primena procesnog postupka omogućava efektivno obavljanje daljih izbornih radnji i poboljšanje vrednovanja informacija i dostupnih podataka.</s><s>Na osnovu prethodnih podataka, a ako se posmatra pojedinačno svaka izborna godina u okviru neke države, primećuje se poboljšanje zahtevnih principa standarda, koja su usledila nakon podnošenja izveštaja po okončanju izborne kampanje.</s><s>Svaki izveštaj pored dokumentacione i evidencione građe o praćenju toka izbornog procesa, ima i deo koji je zasnovan na preporukama za poboljšanje standardnih porcedura za naredne izbore.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji U svrhu što efikasnije organizacione strukture, neophodno je stalno utvrđivanje i primenjivanje standardnih postupaka, uz preispitivanje internih i eksternih pitanja koja imaju svrhu utvrđivanja strateških usmerenja daljeg toka izborne kampanje.</s><s>Na osnovu ovakvih zahtevnih postavki omogućava se pravilno donošenje odluka na osnovu relevantnih činjenica koje se tiču organizacionog i proceduralnog toka izborne kampanje.</s><s>Sa takvim standardnim postavkama, moguće je odgovoriti na svaki zahtev zainteresovanih korisnika kampanje, što praktično znači, da je moguće svaki nedostatak ili eventualni proceduralni postupak rešavati na zahtev korisnika.</s>
<s>Svaka izborna kampanja kao neophodan element procesnog postupka treba da uključi međusobnu menadžersku saradnju i razvoj pravilnih odnosa koji se baziraju na saradnji upravljačkog sistema izbornih tela i menadžerske strukture unutar političkih organizacija.</s><s>Kada se posmatra saradnja i međusobni menadžerski odnosi koji su ispoljeni u toku izbornih procesa, primećuje se da je najbolja saradnja ostvarena sa najvišim izbornim telima u okviru komisija od svega 59%; saradnja sa lokalnim izbornim telima u iznosu od 24%; sa biračkim odborima na glasačkim mestima ostvareno je u 11%; a svega 6% je data saradnja realizovana sa nevladinim i posmatračkim misijama izbora (slika 11).</s>
<s>Slika 11.</s><s>Menadžerska saradnja u izbornoj kampanji Posmatrajući izborne kampanje u celini, može se doneti izvestan zajednički zaključak koji se suštinski bazira na činjenici da navedeni standardni zahtevi uglavnom ispunjavaju navedene države, ali da je svakako neophodno poboljšanje izvesnih zakonskih normi kako bi primenu standarda ispunjavali u potpunosti.</s><s>Sistem demokratičnosti izborne kampanje uglavnom je u pozitivnom porastu što predstavlja dobar preduslov za razvoj i poštovanje standarda.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji 5.6.</s><s>Preporuke za poboljšanje izbornog procesa Kako je i ranije naglašeno, međunarodmi posmatrači izbornog procesa, koji svojim konačnim objavljenim izveštajima daju objektivnu i opštu sliku sprovedenih izbora, u svom izveštaju imaju i posebnu odredbu koja se odnosi na preporuke koje treba ispoštovati i nedostatke koje je neophodno otkloniti u određenom vremenskom periodu.</s><s>Svi uočeni i evidentirani nedostaci se planski i sistemski otklanjaju, pa se tako i Republika Srbija suočava sa pojedinim nedostacima koji se u vidu preporuka prikazuju u izveštaju.</s><s>Posebno se u okviru tog problema formiraju posebna radna tela iz redova vlade, opozicije i predstavnika stručne i akademske javnosti koji analiziraju preporuke i predlažu na usvajanje revidirane promene.</s>
<s>Najčešće se kao nedostaci navode pojedini standardni zahtevi46 poput: • medijske pristrasnosti u izveštavanju, • javne funkcije kao mogućnost lične i partijske promocije, • finansijskog momenta neusaglašenosti sa transparentnim zahtevima finansiranja stranaka,</s>
<s>• za biračko telo nije transparentna provera biračkih spiskova, • nije planski regulisano rešavanje žalbi i primedbi koje se upućuju od učesnika izbora i nema ni adekvatne zakonske regulative za takva pitanja, • sami izborni rezultati i brojanje glasova nije na najbolji način rešeno u okviru zakona, • isključenost istražnih radnji prilikom upućenih tvrdnji za neregularnost nekog segmenta izbornog procesa.</s>
<s>Prema zvaničnom izveštaju OEBS-a, za održane predsedničke izbore date su izvesne konkretne preporuke koje treba kao nedostatke ukloniti do narednih izbora.</s><s>Osnovne preporuke su navedene u 20 tačaka.</s><s>Neke su ponovljene iz ranijih izveštaja, dok su neke nove.</s><s>Osnovne preporuke prema izveštaju OEBS-a su: 1. Preispitivanje izbornih zakona koji regulišu sva ovlašćenja i nadzor nad izbornim procesom.</s>
<s>2. Jasna podela državnih i stranačkih aktivnosti zbog jednakosti predstavljanja.</s><s>3. Finansiranje stranaka i izbornih aktivnosti kampanje poboljšati u sferi kontrole.</s><s>4. Veće učešće Agencije za borbu protiv korupcije u posmatranju izbora.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji 5. Sloboda medija i isključenje bilo kakvog mešanja države u medijsko izveštavanje.</s>
<s>7. Revidiranje i utvrđivanje jasne metodologije za izradu biračkih spiskova.</s><s>8. Uvođenje zakonskih mehanizama u slučaju nepravilnosti na izborima.</s><s>9. Objava rezultata izbora po izbornim mestima zbog transparentnosti u radu.</s><s>10.</s><s>Formiranje srednjeg nivoa administriranja sa jasnim zadacima i odgovornostima.</s><s>11.</s><s>Uvođenje obuke za izbornu administraciju koja bi standardizovala proces rada u izbornom procesu.</s>
<s>14.</s><s>Razmotriti mogućnost ograničenja podrške jednom kandidatu.</s><s>15.</s><s>Mere zaštite birača od pritiska posebno zaposlenih u javnim i državnim institucijama.</s>
<s>16.</s><s>Nezavisnost u svakom pogledu javnog medijskog servisa, posebno u finansijskom, od državnog budžeta radi obezbeđenja objektivnog izveštavanja.</s><s>17.</s><s>Nezavisna uređivačka politika medija, a posebno javnih medijskih kuća koje paralelno izveštavaju i o aktivnostima vladajuće stranke.</s><s>18.</s><s>Nastavak formiranja biračkih odbora sa zastupljenostima različitih nacionalnih manjina i grupa.</s>
<s>19.</s><s>Promenu zakonskih odredbi u kojima će se navesti prisustvo međunarodnih organizacija kao posmatrača izbora koji će biti prisutni u svim izbornim fazama uz jasno razgraničenje koje su njihove obaveze, ali i prava.</s><s>20.</s><s>Tajnost glasanja kao uslov pravednih izbora, a koje treba da sprovede Republička izborna komisija organizujući obuke i edukaciju.</s><s>Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji ZAKLJUČAK</s>
<s>Na osnovu postavljenog početnog predmeta rada, kojim se pre svega želelo ukazati na značaj uvođenja propisanih i preporučenih standarda u okviru izborne kampanje, strukturisani cilj istraživanja jeste da pokaže da ovi standardi imaju višestruku korist za sve aktere u izbornom procesu.</s><s>Time se može istaći da se neposredna korist od njihove primene ogleda u više pravaca.</s>
<s>Isprva se utvrđuje dugoročna vizija razvoja demokratskog društva i izbornih organizacija koje se bave sistemom upravljanja kvalitetom u izbornoj kampanji i razvoja politike u pogledu kvaliteta ponuđenih rešenja za aktuelna pitanja.</s><s>Zatim, kao pokretačka snaga, može se podstaći uvođenje sistema poslovnog planiranja kao alata za ostvarivanje poslovnih ciljeva usmerenog na sprečavanje nastanka problema i uključivanje interesa svih zainteresovanih strana: birača, odnosno glasača, političkih stranaka i pojedinaca, društvenih institucija i međunarodnih organizacija.</s><s>Sama koncepcija rada bila je utvrđivanje činjeničnih elemenata koji su bazirani na zvaničnim podacima izbornih procesa realizovanih u Republici Srbiji, Republici Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini.</s><s>Time se pre svega želelo pokazati, kako se u realnim okolnostima i propisanim standardnim uslovima realizuje izborni proces u okviru važećih zakonskh regulativa.</s><s>Svakako, osnovni cilj rada bio je ukazati na sve usklađenosti izbornog procesa, ali i na nedostatke neophodne za otklanjanje.</s><s>Utvrđivanjem opštih kriterijuma u izbornoj kampanji, moguće je pratiti ostvarenje zacrtanih i planiranih ciljeva na osnovu analize i ocenjivanja postignutih rezultata.</s><s>Sa jasno postavljenim nadležnostima i ovlašćenjima svih učesnika izborne kampanje, moguće je ostvariti izuzetno dobar upravljački kvalitet menadžmenta i ostvariti merljive rezultate koji bi služili za dalje poboljšanje narednih izbornih kampanja.</s>
<s>Na osnovu studije slučaja, kroz istraživački deo rada, postavljena početna hipoteza se može potvrditi, a time i ukazati da se sam izborni proces i sprovedena izborna kampanja uglavnom poštuje u okviru međunarodnih standarda, ali i da pokazuje izvesne nedostatke u određenim segmentima primene koje se moraju otkloniti u narednom periodu.</s><s>U radu su korišćeni izveštaji i statistički podaci koji se zvanično objavljuju nakon završenih izbora, kada se i analizira uspešnost izbornog procesa i mogući problemi koje treba Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji u narednom periodu otkloniti.</s><s>Dokumentovanim činjenicama se prati realizovana izborna kampanja, stvara se dobra baza za donošenje odluka po različitim pitanjima istog cilja - što je pozitivna ocena realizacije kampanje.</s><s>Koristi od realizacije primene zahteva standarda sistema menadžmenta kvalitetom u okviru izborne kampanje imaju sve zainteresovane strane u izbornom procesu.</s>
<s>Analiziranim podacima može se kritički pristupiti u okviru procene same uspešnosti i standardne ispunjenosti izbornog procesa.</s><s>U tu svrhu, ističe se da je značajno mesto u poštovanju standarda primetno u pravilnom zakonskom regulisanju izborne kampanje u Republici Hrvatskoj koja je svoje izborne zakone uskladila sa evropskim zakonima, gde je i primetan manji stepen odstupanja u standardima.</s><s>Republika Srbija i Bosna i Hercegovina svakako moraju još doraditi svoje izborne zakone kako bi bili u potpunosti usklađeni sa standardima, gde se pre svega misli na upravljačku, medijsku i finansijsku regulativu standarda.</s>
<s>Kada se sagledaju sumirani rezultati, osnovna poruka se može usmeriti prema upravljačkim kapacitetima svih država koje imaju visok stepen odgovornosti, ali koje imaju i dovoljno potencijala i resursa da u potpunosti razviju i primene propisane standarde izborne kampanje.</s><s>Potpuni razvoj upravljačke strukture je moguć jer je primetan uzlazni razvojni put i stručna osposobljenost upravljačkog kadra.</s><s>Menadžment kvaliteta izborne kampanje kao i podrazumevani rizici su takođe pokazali visok stepen, jer omogućavaju predviđanje i rešavanje svih mogućih neregularnosti i pritužbi koje slede nakon završetka izbora.</s><s>To svakako potvrđuje i činjenica da nakon svakih izbora konačni izveštaji koje objavljuje OEBS su zapravo instruktivnog karaktera, a koji ukazuju i na nedostatke.</s><s>Navedeni nedostaci se poput preporuka otklanjaju u narednom izbornom procesu.</s>
<s>Svedoci smo izbornih procesa koji se stalno dešavaju u našem okruženju, te se može ukazati na činjenicu da je neophodno postizanje opšteg jedinstva svih političkih aktera kako bi se ostvario opšte društveni cilj i izbori bili zasnovani na demokratskom nivou i sa usklađenim standardnim principima.</s><s>Svakako, izborni proces ne bi trebalo da nema potpuni koncenzus mišljenja jer je to za zajedničko dobro.</s><s>Upravljački kapaciteti na svim nivoima vlasti, kako državnim tako i lokalnim, treba da usklade svoje razvojne principe i standarde, kako bi pokrenule sve upravljačke resurse.</s><s>U tom smislu, analiza i provera menadžmenta Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji kvaliteta, mora se kontinuirano i periodično raditi kako bi se u najmanju ruku održao standardni nivo i kako ne bi dovelo do opadanja već dostignutog nivoa.</s><s>Sam rad može biti dobra početna smernica svim zainteresovanim stranama koje žele da postignu pravi upravljački kvalitet u izbornom procesu.</s><s>U tu svrhu dovoljno je pratiti rezultate zemalja iz okruženja koje su već dostigle viši nivo izbornog procesa nego što je Republika Srbija.</s>
<s>1 Conference for Security and Co-operation in Europe je prvi naziv današnje Organizacije za evropsku bezbednost i saradnju (OEBS) CSCE 2 Uputstva za ekspertsku analizu i ocjenu izborne regulative, OEBS/BDILJP, 2001; http://www.osce.org/sr/odihr/elections/13960, (preuzeto 28.08.2019) 3 Electoral Law, Venice Commission, 2013, (Doc. CDL-EL(2013)006), http://www.venice.coe.int/WebForms/documents/?pdf=CDLEL%282013%290-e, 4 Code of Good Practice in Electoral Matters: Guidelines and Explanatory report, Venice http://www.venice.coe.int/webforms/documents/CDL-AD%282002%29023rev.aspx, 5 Kongres Saveta Evrope ili poznat pod nazivom Kongres lokalnih i regionalnih vlasti Evrope je savetodavno telo Saveta Evrope koje čine lokalne i regionalne vlasti 47 zemalja članica Saveta Evrope.</s>
<s>by protocol no.</s><s>11 http://www.centarzztlj.rs/eng/images/zakoni/3.%20Evropska%20konvencija%20za%20zast itu%20ljudskih%20prava%20i%20osnovnih%20sloboda.pdf, (преузето 28.08.2019) Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji 18 Priručnik za praćenje preporuka za unapređenje izbornog procesa, (2018), Kancelarija za demokratske institucije i ljudska prava, Varšava.</s><s>19 Priručnik za praćenje preporuka za unapređenje izbornog procesa, (2018), Kancelarija za demokratske institucije i ljudska prava, Varšava.</s><s>20 Извод из ISO 9001:2015 системи менаџмента квалитетом – захтеви, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 26.08.2019) 21 Извод из ISO 9001:2015 системи менаџмента квалитетом – захтеви, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 26.08.2019) 22 Извод из ISO 9001:2015 системи менаџмента квалитетом – захтеви, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 26.08.2019) 23 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 24 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 25 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 26 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 27 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 28 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 29 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 30 Sistemi menadžmenta kvalitetom – Smernice za primenu standarda ISO 9001:2008 u lokalnoj samoupravi.</s><s>Referentna oznaka SRPS ISO 18091:2015, Institut za standardizaciju Srbije, Beograd.</s>
<s>31 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 32 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 33 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 34 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) Primena međunarodnih standarda u izbornim procesima u Republici Srbiji 35 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 36 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 37 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 38 OEBS/ODIHR- Ograničena misija za posmatranje izbora.</s><s>Konačni izveštaj, Varšava, 39 Izveštaj misije OEBS/KDILJP-a o proceni sprovođenja izbora, Varšava, 2017. www.osce.org/odihr, (preuzeto 22.07.2019) 40 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 41 Koalicija Pod lupom – Analiza finansiranja izborne kampanje u državama članicama 42 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 43 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 44 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 45 Quality management systems — Particular requirements for the application of ISO 9001:2015 for electoral organizations at all levels of government, https://www.iso.org/standard/75288.html, (преузето, 28.08.2019) 46 Nenadić, Nemanja (2017).</s><s>Predsednički izbori: sprovođenje zakona i evropske integracije, Beograd</s>
<s>Commission, http://www.venice.coe.int/WebForms/documents/?pdf=CDLEL%282013%290-e, 5. Conference for Security and Co-operation in Europe je prvi naziv današnje Kongres Saveta Evrope ili poznat pod nazivom Kongres lokalnih i regionalnih vlasti Evrope je savetodavno telo Saveta Evrope koje čine lokalne i regionalne vlasti 47 zemalja članica Saveta Evrope.</s>
<s>protocol http://www.centarzztlj.rs/eng/images/zakoni/3.%20Evropska%20konvencija%20za %20zastitu%20ljudskih%20prava%20i%20osnovnih%20sloboda.pdf, (преузето</s>
<s>13.</s><s>Koalicija Pod lupom – Analiza finansiranja izborne kampanje u državama članicama 14.</s><s>Kurtović, Rejhan, izbori i izborni sistem u Republici Srbiji, u: Univerzitetska misao, 15.</s><s>Quality management systems — Guidelines for the application of ISO 9001 in local government, ISO 2018.</s>
<s>19.</s><s>OEBS/ODIHR- Ograničena misija za posmatranje izbora.</s><s>Konačni izveštaj, Varšava, 20.</s><s>Priručnik za praćenje preporuka za unapređenje izbornog procesa, (2018), Kancelarija za demokratske institucije i ljudska prava, Varšava.</s><s>21.</s><s>Pavlović, Vukašin, (2011), Programski identitet političkih partija, u: Slaviša Orlović (ur.), Partije i izbori u Srbiji-20 godina, Beograd: Friedrich Ebert Stiftung i Fakultet političkih nauka-Centar za demokratiju.</s>