והאכילו והשקהו, ותלה לו כיס על צוארו, והושיבו על פתח של זונות. מה יעשה אותו הבן שלא יחטא?. אמר רב אחא בריה דרב הונא אמר רב ששת. היינו דאמרי אינשי. מלי כרסיה זני בישי. שנאמר. כמרעיתם וישבעו שבעו וירם לבם על כן שכחוני. רב נחמן אמר. מהכא.

מיד עמד ונתחזק בתפלה, ובקש רחמים. משל למלך שכעס על בנו, והיה מכהו מכה גדולה. והיה אוהבו יושב לפניו, ומתירא לומר לו דבר. אמר המלך. אלמלא אוהבי זה שיושב לפני הרגתיך. אמר. דבר זה תלוי בי. מיד עמד והצילו. ועתה הניחה לי ויחר אפי בהם ואכלם ואעשה אותך לגוי גדול וגו׳. אמר רבי אבהו.

לא יחל דברו, ואמר מר. הוא אינו מיחל, אבל אחרים מחלין לו. ושמואל אמר. מלמד שמסר עצמו למיתה עליהם. שנאמר. ואם אין מחני נא מספרך. אמר רבא אמר רב יצחק. מלמד שהחלה עליהם מדת רחמים. ורבנן אמרי. מלמד שאמר משה לפני הקדוש ברוך הוא. רבונו של עולם. חולין הוא לך מעשות כדבר הזה.

ויחל משה את פני ה׳, תניא, רבי אליעזר הגדול אומר. מלמד שעמד משה בתפלה לפני הקדוש ברוך הוא עד שאחזתו אחילו. מאי אחילו? אמר רבי אלעזר. אש של עצמות. מאי אש של עצמות? אמר אביי. אשתא דגרמי. זכר לאברהם ליצחק ולישראל עבדיך אשר נשבעת להם בך. מאי בך? אמר רבי אלעזר. אמר משה לפני הקדוש ברוך הוא. רבונו של עולם,

אלמלא נשבעת להם בשמים ובארץ, הייתי אומר. כשם ששמים וארץ בטלים כך שבועתך בטלה. ועכשו שנשבעת להם בשמך הגדול, מה שמך הגדול חי וקיים לעולם ולעולמי עולמים כך שבועתך קיימת לעולם ולעולמי עולמים. ותדבר אליהם ארבה את זרעכם ככוכבי השמים וכל הארץ הזאת אשר אמרתי, האי אשר אמרתי,

ויאמר ה׳ סלחתי כדבריך. תני דבי רבי ישמעאל. כדבריך, עתידים אומות העולם לומר כן. אשרי תלמיד שרבו מודה לו. ואולם חי אני, אמר רבא אמר רב יצחק. מלמד שאמר לו הקדוש ברוך הוא למשה. משה, החייתני בדבריך. דרש רבי שמלאי. לעולם יסדר אדם שבחו של הקדוש ברוך הוא, ואחר כך יתפלל.

שנאמר. ידיכם דמים מלאו. ואמר רבי אלעזר. מיום שחרב בית המקדש ננעלו שערי תפלה, שנאמר. גם כי אזעק ואשוע שתם תפלתי. ואף על פי ששערי תפילה ננעלו, שערי דמעה לא ננעלו, שנאמר. שמעה תפלתי ה׳ ושועתי האזינה אל דמעתי אל תחרש. רבא לא גזר תעניתא ביומא דעיבא,

משום שנאמר סכתה בענן לך מעבור תפלה. ואמר רבי אלעזר. מיום שחרב בית המקדש נפסקה חומת ברזל בין ישראל לאביהם שבשמים, שנאמר. ואתה קח לך מחבת ברזל ונתת אותה קיר ברזל בינך ובין העיר. אמר רבי חנין אמר רבי חנינא. כל המאריך בתפלתו, אין תפלתו חוזרת ריקם.

ועץ חיים תאוה באה, ואין עץ חיים אלא תורה, שנאמר. עץ חיים היא למחזיקים בה. לא קשיא, הא דמאריך ומעיין בה. הא דמאריך ולא מעיין בהאמר רבי חמא ברבי חנינא. אם ראה אדם שהתפלל ולא נענה יחזור ויתפלל. שנאמר. קוה אל ה׳ חזק ויאמץ לבך וקוה אל ה׳.

חזק בתורה, ואמץ במעשים טובים. תפלה מנין? שנאמר קוה אל ה׳ חזק ויאמץ לבך וקוה אל ה׳. דרך ארץ מנין? שנאמר חזק ונתחזק בעד עמנו וגו׳. ותאמר ציון עזבני ה׳ וה׳ שכחני. היינו עזובה, היינו שכוחה? אמר ריש לקיש.

זוכר מעשה הראשונה. אתה עזבתני ושכחתני. אמר לה הקדוש ברוך הוא. בתי, שנים עשר מזלות בראתי ברקיע, ועל כל מזל ומזל בראתי לו שלשים חיל, ועל כל חיל וחיל בראתי לו שלשים לגיון, ועל כל לגיון ולגיון בראתי לו שלשים רהטון, ועל כל רהטון ורהטון בראתי לו שלשים קרטון, ועל כל קרטון וקרטון בראתי לו שלשים גסטרא,

ואנכי לא אשכחך זה מעשה סיני. חסידים הראשונים היו שוהין שעה אחת. מנא הני מילי? אמר רבי יהושע בן לוי, אמר קרא. אשרי יושבי ביתך. ואמר רבי יהושע בן לוי. המתפלל צריך לשהות שעה אחת אחר תפלתו, שנאמר. אך צדיקים יודו לשמך ישבו ישרים את פניך. תניא נמי הכי.

ראה קרון בא כנגדו לא יהא מפסיק, אלא מקצר ועולה. לא קשיא, הא דאפשר לקצר . תנו רבנן. מעשה בחסיד אחד שהיה מתפלל בדרך. בא הגמון אחד ונתן לו שלום, ולא החזיר לו שלום. המתין לו עד שסיים תפלתו. לאחר שסיים תפלתו, אמר לו. ריקא, והלא כתוב בתורתכם רק השמר לך ושמר נפשך,