אמר ליה שבור מלכא, לשמואל. אמריתו דחכמיתו טובא, אימא לי מאי חזינא בחלמאי. אמר ליה. חזית דאתו רומאי ושבו לך, וטחני בך קשייתא ברחייא דדהבא. הרהר כוליה יומא, ולאורתא חזא. בר הדיא מפשר חלמי הוה. מאן דיהיב ליה אגרא מפשר ליה למעליותא, ומאן דלא יהיב ליה אגרא מפשר ליה לגריעותא. אביי ורבא חזו חלמא.

אביי יהיב ליה זוזא, ורבא לא יהיב ליה. אמרי ליה. אקרינן בחלמין שורך טבוח לעיניך וגו׳. לרבא אמר ליה. פסיד עסקך ולא אהני לך למיכל מעוצבא דלבך. לאביי אמר ליה. מרווח עסקך ולא אהני לך למיכל מחדוא דלבך. אמרי ליה. אקרינן בנים ובנות תוליד וגו׳ לרבא אמר ליה. כבישותיה. לאביי

אמר ליה. בנך ובנתך נפישי, ומינסבן בנתך לעלמא, ומדמיין באפך כדקא אזלן בשביה. אקריין בניך ובנתיך נתנים לעם אחר. לאביי אמר ליה. בנך ובנתך נפישין, את אמרת לקריבך והיא אמרה לקריבה, ואכפה לך ויהבת להון לקריבה, דהוי כעם אחר. לרבא אמר ליה. דביתהו שכיבא,

ואתו בניה ובנתיה לידי איתתא אחריתי. דאמר רבא אמר רבי ירמיה בר אבא אמר רב. מאי דכתיב בניך ובנתיך נתנים לעם אחר זו אשת האב. אקרינן בחלמין. לך אכל בשמחה לחמך. לאביי אמר ליה. מרווח עסקך ואכלת ושתית וקרית פסוקא מחדוא דלבך. לרבא אמר ליה. פסיד עסקך, טבחת ולא אכלת ושתית וקרית לפכוחי פחדך.

ודייני כולי עלמא קל וחומר מינך. למחר אתבר בדיינא דמלכא ואתו ותפשי ליה לרבא. אמרי ליה. חזן חסא על פום דני. לאביי אמר ליה. עיף עסקך כחסא. לרבא אמר ליה. מריר עסקך כי חסא. אמרי ליה. חזן בשרא על פום דני. לאביי אמר ליה. בסים חמרך, ואתו כולי עלמא למזבן בשרא וחמרא מינך.

לרבא אמר ליה. תקיף חמרך, ואתו כולי עלמא למזבן בשרא למיכל ביה. אמרי ליה. חזן חביתא דתלי בדיקלא. לאביי אמר ליה. מדלי עסקך כדיקלא. לרבא אמר ליה. חלי עסקך כתמרי. אמרי ליה. חזן רומנא דקדחא אפום דני, לאביי אמר ליה. עשיק עסקך כרומנא. לרבא אמר ליה. קאוי עסקך כרומנא. אמרי ליה.

אמר ליה. תרין קולפי בלעת. אזל רבא ההוא יומא ויתיב בי מדרשא כוליה יומא. אשכח הנהו תרי סגי נהורי דהוו קמנצו בהדי הדדי. אזל רבא לפרוקינהו, ומחוהו לרבא תרי. דלו למחוייה אחריתי, אמר. מסתיי, תרין חזאי. לסוף אתא רבא ויהיב ליה אגרא. אמר ליה. חזאי אשיתא דנפל. אמר ליה. נכסים בלא מצרים קנית.

ראיתי חוטמי שנשר. אמר ליה. חרון אף נסתלק ממך. אמר ליה. ראיתי שני ידי שנחתכו. אמר ליה. לא תצטרך למעשה ידיך. אמר ליה. ראיתי שתי רגלי שנקטעו. אמר ליה. על סוס אתה רוכב. חזאי דאמרי לי באדר מיתת וניסן לא חזית. אמר ליה. באדרותא מיתת ולא אתית לידי נסיון. אמר ליה ההוא מינא לרבי ישמעאל.

אמר ליה. חזאי דדריכנא בטונא דאסא. אמר ליה. בא על נערה המאורסה. אמר ליה. חזאי טונא מעילאי והוא מתתאי. אמר ליה. משכבך הפוך. אמר ליה. חזאי עורבי דהדרי לפורייה. אמר ליה. אשתך זנתה מאנשים הרבה. אמר ליה. חזאי יוני דהדרי לפורייה. אמר ליה. נשים הרבה טמאת. אמר ליה. חזאי דנקיטנא תרי יוני ופרחן.

אמר ליה. תרתי נשי נסבת ופטרתינון בלא גט. אמר ליה. חזאי דקליפנא ביעי. אמר ליה. שכבי קא משלחת. אמר ליה. כולהו איתנהו בי, בר מהא דליתיה. אדהכי והכי אתיא האי איתתא ואמרה ליה. האי גלימא דמכסת דגברא פלוני הוא, דמית ואשלחתיה. אמר ליה. חזאי דאמרי לי. שבק לך אבוך נכסי בקפודקיא.

אמר רבי חנינא. ובקדרה שאין בה בשר שנינו. ופרשו כאשר בסיר וכבשר בתוך קלחת. אמר רבי יהושע בן לוי. הרואה נהר בחלום, ישכים ויאמר. הנני נטה אליה כנהר שלום, קודם שיקדמנו פסוק אחר כי יבא כנהר צר. הרואה צפור בחלום, ישכים ויאמר כצפרים עפות כן יגן וגו׳,

קודם שיקדמנו פסוק אחר והכלבים עזי נפש. הרואה ארי בחלום, ישכים ויאמר אריה שאג מי לא יירא, קודם שיקדמנו פסוק אחר עלה אריה מסבכו. הרואה תגלחת בחלום, ישכים ויאמר ויגלח ויחלף שמלתיו, קודם שיקדמנו פסוק אחר כי אם גלחתי וסר ממני כחי. הרואה באר בחלום, ישכים ויאמר באר מים חיים,

קרא, קורא, קירא, קניא כולהו מעלו לחלמא. תניא. אין מראין דלועין אלא למי שהוא ירא שמים בכל כחו. הרואה שור בחלום, ישכים ויאמר בכור שורו הדר לו, קודם שיקדמנו פסוק אחר כי יגח שור את איש. תנו רבנן. חמשה דברים נאמרו בשור. האוכל מבשרו מתעשר. נגחו הויין ליה בנים שמנגחים בתורה.

נשכו יסורין באים עליו. בעטו דרך רחוקה נזדמנה לו. רכבו עולה לגדולה. והתניא רכבו מת. לא קשיא, הא דרכיב הוא לתורא. הא, דרכיב תורא לדידיה. הרואה חמור בחלום יצפה לישועה, שנאמר. הנה מלכך יבוא לך צדיק ונושע הוא עני ורכב על חמור.

הרואה פינחס בחלום פלא נעשה לו. הרואה פיל בחלום פלאות נעשו לו. פילים פלאי פלאות נעשו לו. והתניא כל מיני חיות יפין לחלום, חוץ מן הפיל ומן הקוף. לא קשיא, הא דמסרג, הא דלא מסרג. הרואה