polyglot-tagger/wikipedia-language-snippets-filtered huggingface dataset:
Det var vanskelig å bestemme størrelsen på de to styrkene, men som forskeren Donald B. Redford har foreslått kan den tiden som det tok å forflytte en hær gjennom passet benyttes for å bestemme størrelsen på den egyptiske hæren, og om antallet sauer og geiter som ble fanget kan antyde størrelsen på den kanaanittiske hæren, var antagelig begge hærene på rundt 10 000 menn.
I Iput-isut, tempelet i sentrum av stedet, ombygget hans søylehallet til sin bestefar Thutmose I, tok fra hverandre det røde kapellet til Hatshepsut, bygget den fjerde pylon, og en helligdom for Amons hellige bark i dets sted, og bygde et forkammer foran det hvor taket ble støttet av hans heraldiske søyler.
Den nordlige veien og den sørlige veien gikk begge rundt fjellet, men ble bedømt av hans krigsråd å være de tryggeste, men Thutmose i sin store tapperhet anklaget rådet for feighet og besluttet å ta den farlige veien gjennom fjellpasset Aruna , som han påsto var akkurat bredt nok til at hæren kunne passere «hester etter hest og mann etter mann.»
Da Hatshepsut døde den tiende dagen på den sjette måneden av Thutmoses 21. regjeringsår, i henhold til informasjonen til en enkel stele fra Armant, fikk Thutmose III etterretning at kongen av bystaten Kadesj hadde avansert med sin hær mot Megiddo, samlet Thutmose III og marsjerte ut av Egypt og nordover.
Det andre slaget ved Finisterre var et sjøslag som fant sted 25. oktober 1747 under Den østerrikske arvefølgekrigen i Biscayabukta utenfor Kapp Finisterre nordvest i Spania mellom en britisk flåte på fjorten linjeskip kommandert av admiral Edward Hawke og en fransk konvoi, eskortert av en skvadron på åtte franske linjeskip kommandert admiral de Herbiers de l'Etenduère.
Med hjelp av finansmannen Henry Villard gikk også gruppen av Edison-selskaper gjennom en rekke fusjoner: Edison Lamp Company, en lampe produsent i East Newark på New Jersey, Edison Machine Works som produserte dynamoer og store elektrisk motorer i Schenectady i New York, Bergmann & Company som produserte lysarmatur, stikkontakter og annet elektrisk utstyr og Edison Electric Light Company, alle disse ble fusjonert til et selskap.
Britene klarte å ta festningen den 16. juni 1745, og en stor fransk styrke ledet av Jean-Baptiste De Roye de la Rochefoucauld, Duc d'Anville ble sendt året etter for å ta den tilbake, men denne styrken ble ødelagt av stormer, sykdom og angrep fra den britiske marinen før de i det hele tatt kom frem.
Enskilda samtal kan ses på som den siste delen av en løst sammenhengende trilogi - med SVT-serien Den gode viljen fra 1992 og langfilmen Søndagsbarn fra 1992 som forutgående arbeider - basert på Ingmar Bergmans historier om foreldrenes kompliserte relasjonsliv i sitt presteekteskap og noen av hans egne barndomsminner, alt i en noe omskrevet form.
I leirene ble de delt inn i grupper: A, Altreich, som skulle bosettes i Tyskland og ikke tillates å eie hverken gårder eller forretninger ; S, Sonderfall, som ble brukt som tvangsarbeidere; og O, Ost-Falle, den beste vurderingen, som skulle bosettes i Østvollen — de okkuperte områder for å beskytte Tyskland fra Østen — og fikk frihet.
De tysk-sovjetiske befolkningsutvekslinger var en rekke befolkningsutvekslinger utført mellom 1939 og 1941, hvori titusener av etniske tyskere og etniske russere, ukrainere, polakker og hviterussere ble tvangsflyttet og -utvekslet mellom Sovjetunionen og Nazi-Tyskland, i henhold til Den tysk-sovjetiske grense- og vennskapsavtale.
Suddhipala eller Gege'en Khan (mongolsk: , Shidebal Gegegen qaan, Yingzong ; født 22. februar 1302, død 4. september 1323 i Nanpodian som den gang het Wangdupu og var 15 km sørvest for daværende Shangdu / Xanadu i det nåværende Zhenglan-banneret i Xilin Gol i Indre Mongolia i Kina) var en kinesisk keiser under Yuan-dynastiets tid.
Denne retningen av Utvikling på menneskelig skala blir beskrevet som «fokusert og basert på dekking av grunnleggende menneskelige behov, ved økende nivå av selvhjulpenhet, og på dannelsen av et økologisk uttrykk for mennesker i samspill med natur og teknologi, globale prosesser med lokal aktivitet, det personlige innenfor rammen av det sosiale, planlegging med autonomi og sivilsamfunn i samspill med staten.»
Bak Forbach, en sideelv til Main, hadde Noailles plassert Duc av Gramont med en blokkeringsstyrke på 23 000 mann i en linje som gikk fra Dettingen til Spessarthøydene bak en myrlendt elv, og langs sørsiden av Main sto et artilleri som kunne avfyre ild mot venstreflanken til den pragmatiske hæren, uten å riskiere direkte kontakt.
Han deltok i 1683 i den store tyrkiske krig utenfor Wien, utmerket seg de følgende årene ved Gran, Buda, Mohács og Beograd, og ble i 1690 den keiserlige general ved Rhinen og kjempet hver etterfølgende sommer helt til freden i Rijswijk ved Rhinen, i Italia eller i De spanske Nederlandene, hvor han var guvernør fra 1691.
I løpet av krigen kommanderte han med stor heder, men ble så i 1704 som følge av den fransk-bayerske nederlaget på ved Höchstadt forvist fra landet sitt, og fra 1706 sammen med broren sin erklært lovløs av den nye keiseren, Josef I. Først ved freden i Baden ble dette opphevet, og Maximilian Emanuel returnerte til Bayern i 1715.
I slaget, som hovedsakelig fant sted på en høyde om lag 1 km fra selve fortet, tok den franske arméen på 4 000 mann under general Louis-Joseph de Montcalm og Chevalier de Levis en avgjørende seier om den langt større styrken til britene under general James Abercrombie, som gikk til frontalangrep på skyttergravene til franskmennene uten å benytte feltartilleri.
Et verft (nederlandsk og frisisk: terp; nedertysk og høytysk: warft; tysk: wierde, warf, werfte, worth, wurt, og terpe; nordfrisisk: werew) er en kunstig forhøyning eller voll som gir ly i stormflo, høyvann, og flom på tvers av Det nordeuropeiske lavlandet; de mange forskjellige begrepene og navnene speiler regionale dialekter i Nord-Europa.
Han har oversatt til rumensk bøker av William Shakespeare, Upton Sinclair, Theodore Dreiser, Jerome K. Jerome, Langston Hughes, Jonathan Swift, Richard Brinsley Sheridan, Robert Burns, A. L. Morton, William Stevenson, Christpher Marlowe, Robert Greene, Thomas Dekker, Philip Massinger, Ralph Waldo Emerson, Robert Browning, Philip Gosse m.fl.
Denne begrensningen ble nærmere forklart i den amerikanske språkforskeren og antropologen Edward Sapirs teori: «Forskjellige samfunn eksisterer i adskilte verdener, og ikke som deler av den samme verden bare med forskjellige navn. Hvert enkelte lingvistiske samfunn har sin egen oppfatning av verden, som skiller seg fra andres og antyder at det eksisterer forskjellige, språklig definerte verdener.»
Selskapet ble etablert i Oslo den 2. mars 1936 som Rutebileiernes Garanti- og Standardiserings-Aksjeselskap , med den hensikt å være et kommersielt motstykke til Norges Rutebileieres Forbund , og noe av det viktigste var å stille økonomiske garantier for rutebileiere som trengte å låne penger til nye busser.
RSAs virksomhet er i dag delt opp i tungtavdelingen i Drammen som driver salg av bussmerket Setra, samt ettersalg og buss- og lastebilverksted for nåværende og tidligere merker, og RSA Bil som driver salg og ettermarked av merkene Isuzu og Suzuki via et landsdekkende forhandlernett, og ti egne forhandlere som også selger Alfa Romeo, Fiat og Jeep.
I 1945 valgte Scania-Vabis å si opp kontrakten på grunn av enkelte av RSAs sentrale personers politiske standpunkt under krigen, og kontrakten gikk i stedet til Norsk Scania-Vabis A/S, stiftet av premieløytnant Edvard Vethe og skogeierne Fritz Anker Rasch og Carl Otto Løvenskiold.
Jakob hadde alt bedt om økonomisk støtte, men det var først i mars 1689 at han var klar til å sette av sted for å selv lede felttoget Etter å ha gått i land i Kinsale med 100 franske offiserer og en blanding av 2 500 soldater, reiste Jakob sammen med Tyrconnell, som han nå gjorde til hertug, til Dublin.
Ionescu rettferdiggjorde jødenes diskriminering som en historisk og teologisk uunngåelig følge av kristusmordet; jødene er en fare for den «kristelige orden»; jøder og kristne er «fremmedlegemer» for hverandre, hvis verdier og forestillinger i politikk og forretningslivet er uforenlige, de skiller seg til sjuedne og sist ganske grundig – metafysisk – i deres «generelle forståelse av eksistensen.» Ionescu avsluttet forordet med følgende ord:
Vitnesbyrd for denne «konverteringen» av den unge generasjonen til fascisme og den stadig mer utbredte fasciseringen av brede samfunnslag – en prosess Eugen Ionescu skulle senere kalle i «Neshornene» for «rhinocerisation» – er Sebastians dagbok av stor tidshistorisk interesse, men på samme tid et meget personlig vitneutsagn av denne utviklingen.
De sanne grunnene betrodde han sin dagbok i 1946: «Jeg skammer meg nå, skammer meg over meg selv. Mens jeg var kulturattaché i Lisboa, måtte han tåle alle disse fornedrelsene, fordi han ble født som Iosif Hechter geboren wurde og ville forbli Iosif Hechter. Nå kjemper jeg hjelpeløs mot noe som ikke kan gjøres godt om igjen.»
I denne sterkt selvbiografiske boken tar han et oppgjør med «jødespørsmålet» i Romania: hovedpersonen, en student i București, ser seg ofte utsatt for antisemittiske angrep og ser seg dratt frem og tilbake mellom ortodoks jødedom og fullstendig assimilasjon, også mellom kommunisme og sionisme; han finner seg til slutt i det uforanderlige at han er rumensk jøde, med alle faktiske og formodne motsigelser og samfunnsmessige ulempene som dette medfører:
Mens hans dramaer og romaner er mindre godt kjent, i det minste utenfor Romania, fikk hans dagbok fra årene 1935–1944, som ble offentliggjort i 1996, internasjonal oppmerksomhet: der skildrer Sebastian følgene av en økende antisemittisme i Romania fra 1930-årene til pogromene og holocaustens deportasjoner som begynte i 1941.
Etter bruddet med Ionescu skrev Sebastian i forskjellige kulturelle, snarerer enn politisk-orienterte tidsskrifter, så som teatermagasinet Rampa, den franskspråklige avisen L’Indépendence Roumaine og Revista Fundațiilor Regale («Den kongelige stiftelsens tidsskrift», som ansatte ham som heltidsredaktør i 1936).
I Frankrike har han samarbeidet med Théâtre National de Chaillot, Comédie-Française, Opéra National de Paris og deltatt på sommerfestivalene i Aix-en-Provence og Avignon, i Nord-Amerika med Metropolitan Opera , Arena Stage Theater , Lyric Opera og Vancouver Opera, i Vest-Europa har han deltatt på festivalen Maggio Musicale , festivalen Spoleto, De Nederlandse Opera , Théâtre Royal i Monnaie , Vlaamse Opera , Grand Théatre de Genève, Bonner Opera og Münchner Kammerspiele.
Etter at Mihail Sebastian og Mircea Ștefănescu, som var to unge teateranmeldere på den tiden, oppdaget henne i Ion Luca Caragiales teaterstykke D'ale carnavalului og Robert de Flers' og de Caivalletas L'amour veille, ble hun ansatt omkring 1924 av teaterdirektør Lucia Sturdza-Bulandra ved «Dronning Maria»-teatret.
Mulige ektemenn var Ercole d’Este, som ville gitt henne innpass ved hoffet i Ferrara, eller Federico Gonzaga, markis av Mantua, men pave Clemens VII, født Giulio de' Medici, lyktes i å få henne gift med sin nevø Alessandro de’ Medici, hertug av Firenze, men i likhet med sin brud selv født utenfor ekteskap.
Sistnevnte kunne bare ha blitt bygget for Thutmose I under styret til hans barnebarn Thutmose III basert på «nyere etterprøving av arkitekturen og innholdet av KV38.» Lokaliseringen av KV20, om ikke dens opprinnelig eier, har lenge vært kjent, helt siden Napoléon Bonapartes ekspedisjon til Egypt i 1799, og i 1844 hadde den prøyssiske forskeren Karl Richard Lepsius delvis undersøkt den øverste passasje.
Thutmose III, Hatshepsuts etterfølger, besluttet å gravlegge sin bestefar på nytt i en enda mer storslagen grav, KV38, som inneholdt ytterligere en gul sarkofag dedikert til Thutmose I og med inskripsjoner med tekster som proklamerte denne faraos kjærlighet for sin avdøde bestefar.
Deretter reiste han tilbake til Egypt med merkelige fortellinger fra Eufrat «hvor invertert vann som fløt motstrøms når det burde flyte nedstrøms.» Eufrat var den første store elv som egypterne noen gang hadde møtt som strømmet fra nor, som ved nedstrøms på Nilen, til sør, som var oppstrøms på Nilen.
De fem sovjetiske skipene MS «Ivan Franko», MS «Aleksandr Pusjkin», MS «Taras Sjevtsjenko», MS «Sjota Rustaveli» og MS «Mikhail Lermontov» ble bygget i perioden 1963—1972 ved det øst-tyske skipsverftet VEB Mathias-Thesen-Werft i Wismar, DDR.
Qi Benyu (kinesisk: , pinyin: Qī Běnyǔ, Wade-Giles: Ch'i Pen-Yü; født i mai 1931 i Weihai i provinsen Shandong, død 20. april 2016 i Shanghai) var en kinesisk kommunistisk politiker som er mest kjent for sin rolle i de to første årene av kulturrevolusjonen .
Den britiske invasjonsstyrken besto av minst 26 00 mann i 186 skip inkludert 29 linjeskip; og 2 000 kanoner mot en styrke på 3 000 spanjoler og kolonistsoldater, og 600 indianere som kjempet fra seks fregatter og massive forsvarsverk under Sebastián de Eslava, Don Melchor de Navarrete, Don Carlos Des Naux og Don Blas de Lezo.
Da de var i Syd-Tyskland var oppgaven til de allierte å få Max Emanuel, Kurfyrsten av Bayern, til å gå fra alliansen sin med Ludvig XIV og gå sammen med Storalliansen og for å tvinge frem denne saken, måtte de allierte først sikre et befestet brohode og et magasin ved Donau, som de kunne føre forsyninger over til sørsiden av elven, i hjertet av landområdene til kurfyrsten.
Marlborough hadde først lurt de franske kommandantene marskalk Villeroi i De spanske Nederlandene og marskalk Tallard å tro at målet hans var Alsace eller Moselle lenger nord, og da kurfyrsten den 5. juni fikk melding om marsjen til Marlborough fra Nederlandene regnet han korrekt med at det var Bayern som var det virkelige målet til de allierte.
Kapellet var påtenkt for folk «som ikke lov til å bruke hovedtempelet. Det var et ‘sted for øret’ til guden Amon hvor guden kunne høre bønnene til byfolket.» Det lille kapellet i alabast og peristylet har i dag blitt omsorgsfullt restaurert av forskere fra oppdraget Centre Franco-Egyptien D'Étude des Temple de Karnak i Karnak.
Memoar er en ideell organisasjon som har til formål å «fremje ein kultur for å ta vare på og dele munnlege forteljingar om levd liv», Organisasjonen ble stiftet i Bergen i 2015, og har siden starten vært initiativtaker og deltaker i intervjuprosjekter der formålet har vært å samle inn og dokumentere muntlig kildemateriale, avlevere det til offentlig arkiv og gjøre det tilgjengelig på nett.
Barna bodde der uken igjennom med undervisning av en guvernante, mens foreldrene kom på besøk i helgene med sin private yacht, muligvis «Solbris» som Gjessing angivelig skal ha kjøpt av Christian Michelsen, og som senere ble kjøpt av Vibeke Løkkebergs far med tanke på fraktfart, men i stedet ble stjålet av frontkjempere som flyktet i den til Argentina.
Hieronymus er heller ikke den som oppfant begrepet «ord-for-ord», men lånte også det fra Cicero, eller kanskje fra Horatius, som advarte forfatteren som var interessert i å gjenfortelle gamle fortellinger på en original måte: Nec verbo verbum curabit reddere / fidus interpretes: «ikke forsøk å gjengi dem ord for ord trofaste oversettere».
I 2007 kom tilbud i volleyball til på samme måte, og i 2008 til 2012 Rjukan Vertikal, som er et klatretilbud, samtidig med at prosessen med å integrere idretten mer i skolen førte til omdannelse av Stiftelsen Rjukan Alpin til Stiftelsen Rjukan Idrett, noe som ble vedtatt i 2009, og som formelt med endelige vedtekter var på plass i 2011.
Høyere Allmenn , Rjukan gymnas, Tinn realskole , Rjukan fagskole , Rjukan ungdomsskole og gymnas , Rjukan yrkesskole , Rjukan fagskole i husstell , Tinn kommunale husmorskole , Rjukan yrkesskole for handel og kontor , Såheim videregående skole , Ingolfsland videregående skole , Rjukan Alpin , Rjukan videregående skole , Tinn Ressurssenter , Rjukan Volley , Rjukan Vertikal , Telemarkski Rjukan , Rjukan Cross , Rjukan Idrett , Telemark 2.0 , Tinn Tverrfaglige Opplærings kontor.
Lungerich snakket om skriveinspirasjon, og sa hun liker Friday Night Lights: «Hva Jason Katims gjorde i fem sesonger var å skape helt vakre historier, der folk forble det samme. Det er det jeg tok bort fra det, å være så dristig. å utvikle karakterene, og bryte opp historiens linjer eller tillate dem å komme tilbake i vanlige vaner og til å forelske seg i de nye karakterene. Jeg ønsker å ta lærdom fra det. fremover kommer jeg til å ta et notat fra de modige tingene som han gjorde i det programmet.»
Mange leger anbefaler kompresjonsstrømper etter fjerning av åreknuter, men studier viser at bruken av strømpene ikke har noen ytterligere effekt etter elastisk bandasje i tre dager i postoperativ behandling etter stripping av vena saphena, vurdert ved kontroll av beinet, ødem, smerte, komplikasjoner og tilbakevending til arbeid.
MS «Atlântida» ble bestilt i 2006 av rederiet Atlânticoline til det portugisiske verftet Estaleiros Navais de Viana do Castelo , skipet ble lagt ned 14. november 2007 med byggnummer 258 og registrert i 2009 som en kombinert passasjerskip / bilferge for regjeringen i Venezuela i Lloyd's Register.
Mao Wenlong (tradisjonell kinesisk: , forenklet kinesisk: , pinyin: Máo Wénlóng, Wade-Giles: Mao Wen-lung; født 10. februar 1579 i Hangzhou i Kina, henrettet 24. juli 1629), stilnavn Zhennan, ; pinyin: Zhènnán; Wade–Giles: Chen-nan) var en general i Ming-dynastiets siste tider.
Innen den transcendentale idealismen som Immanuel Kant utviklet, innebærer «kritikk» å undersøke og fastslå grenselinjene for gyldigheten av bestemte kunnskapstyper og kunnskapsområder, særlig ved å redegjøre for begrensningene ved de ikke-reduserbare grunnbegrepene som kunnskapssystemene baserer seg på.
På 1960-tallet tok Jürgen Habermas den epistemologiske diskusjonen i en ny retning med hans bok Erkjennelse og interesse , hvor han peker ut kritisk erkjennelse basert på prinsipper som er forskjellig fra både naturvitenskapene og humanvitenskapene, gjennom heller å rette seg mot selvrefleksjon og emansipasjon.
Kjerneidéer er: At kritisk samfunnsteori må rette seg mot samfunnet i sin helhet, og i sin historiske spesifisitet (det vil si mot samfunnets fundament, eller det «kittet» som holder det hele sammen), og at kritisk teori må forbedre vår samfunnsforståelse gjennom å integrere alle de store samfunnsvitenskapene, som geografi, økonomi, sosiologi, historie, antropologi og psykologi.
samme slengen ble de etablerte politiske samfunnene bedømt etter målestokker som i liten eller ingen grad tar i betraktning begrensningene som politikerne uvegerlig må forholde seg til», skriver Victor Gourevitch i sitt forord til den engelske oversettelsen av Kritik und Krise, «målestokker som dermed etter alle politiske hensikter blir utopisk».
Argentina, haciendaovnfugl, Furnarius rufus Bolivia, andeskondor, Vultur gryphus Brasil, rustbuktrost, Turdus rufiventris Chile, andeskondor, Vultur gryphus Colombia, andeskondor, Vultur gryphus Ecuador, andeskondor, Vultur gryphus Guyana, hoatzin, Opisthocomus hoazin Paraguay, nakenstrupeklokkefugl, Procnias nudicollis Peru, andesklippehane, Rupicola peruviana Venezuela, brilletrupial, Icterus icterus"
Etter Herman Løvenskiolds død 1877 viste det seg, at baroniet var insolvent, og hans bo ble tatt under konkursbehadling og baroniets administrasjon ble overtatt av en kommisjon bestående av geheimeråd C.A. Fonnesbech, grev Christian Albrecht Lerche til grevskapet Lerchenborg og amtmann, kammerherre C.L.A. Benzon.
Carll Løvenskiold giftet seg for andre gang 8. juli 1910 i Kastelskirken med Regitze, baronesse Bille-Brahe (født 19. juli 1884 i Nørre Alslev – død 4. mai 1960 i København), datter av hoffjegermester Vilhelm, baron Bille-Brahe og Anna Sophie Elisabeth "Betty" Brun.
Da han hadde ervervet seg krigserfaring, trådte han 1743 inn i den prøyssiske hær som major og kgl. adjutant i den andre schlesiske krig hvor han kommanderte en grenadérbataljon og ble ved en rask beordring allerede i 1759 generalløytnant, da han ved sin dyktighet og energi var høyt verdsatt av Frederik II og prins Henrik.
Med Kiyoaki Muratas ord: «Toda hadde et brennende ønske om hevn – ikke mot Japans militaristiske regjering, men mot en usynlig fiende som hadde forårsaket hans egen lidelse i mer enn to år, så vel som hans lærers død i fengsel og fortvilelsen til titalls millioner av hans landsmenn.» Fra denne oppstarten tjente Toda som en lenke mellom bevegelsens grunnlegger, Tsunesaburō Makiguchi, og Daisaku Ikeda som ledet dens internasjonale organisering.
Den nye versjonen sier: «den skal strebe etter å oppnå deres menneskelige revolusjon gjennom hvert enkelt individ, nemlig den verdensomfattende utbredelse av Nichiren Daishonins buddhisme, og således fullføre Daishonins mandat.»Den sjette presidenten Minoru Harada definerte «verdensomfattende utbredelse» som en funksjon hos individer som gjennomgår en positiv forandring i deres liv.
Forslagene er spesifikke og omfattende, og omfatter emner som å konstruere en fredskultur, fremme utviklingen av FN, atomvåpennedrustning, forbud mot barnesoldater, styrke kvinners rettigheter, fremming av utdanningsinitiativer i skoler slik som skolering i menneskerettigheter og en bærekraftig utvikling, og samtaler for å vekke den menneskelige ånd og individuell verdighet.
Sōka Gakkais bidrag er oppsummert med person-til-person diplomati, fremming av små diskusjonsgrupper med egalitarianister som tilhører Lotustradisjonen, fremming av verdier som medlidenhet, visdom og mot til å fremme handlinger som nærer et verdensborgerskap, og deltagelse i kulturelle hendelser for å fostre en fredskultur.
«Frigjort fra kirkelige begrensninger, er Sōka Gakkai istand til å presentere seg selv som et mye mer informert, avslappet og spontant dyrkende fellesskap. I en periode hvor demokratiske, populære stilarter har erstattet og i stor grad diskreditert hierarkiske strukturer, reflekterer de typiske møtene til Sōka Gakkai i økende grad stilen og formen som har appell hos den generelle almenhet».
Clark Chilson skriver: «Der er ingen del av sitt liv som han snakker mer om, eller med mer entusiasme, enn årene han hadde sammen med Toda.» Daisaku Ikedas biografiske portrett av seg selv som en ikke-perfekt person, som er fullstendig dedikert til oppgaven å tjene Toda som en disippel, skaper et bilde av Ikeda som gjør at medlemmer ønsker å bli hans disippel.
Richard Seager skriver: «Enheten mellom mentoren og disippelen er et forhold som ikke beskrives som tilbud og etterspørsel, slik mange kritikere forestiller seg det, men som valg, frihet og ansvar. Det er disippelens valg og beslutning om å følge mentorens visjon om en felles målsetting. Som respons er det mentorens ønske om å oppdra og fostre disippelen til å bli større enn mentoren.»
I 1970 foreskrev Ikeda en mer moderat tilnærmelse, «å anbefale dens medlemmer å innta en holdning av åpenhet overfor andre»; den metode Sōka Gakkai foretrekker siden da blir kalt shoju – «dialog eller konversasjon utformet for å overtale folk, snarere enn å omvende dem», selv om dette fortsatt refereres til «shakubukus ånd».
I 1932 ble han dømt til et års straffarbeide for de uregelmessigheter som han ble ansett å ha begått som administrerende direktør for Högbroforsens Industri AB som i 1920 hadde blitt overtatt av holdingselskapet Kreuger & Toll og som etter Ivar Kreugers død i 1932 i forbindelse med Kreugerkraschet ble slått konkurs.
Ifølge langobardernes fortellinger fortalt av Paulus Diaconus i Historia gentis Langobardorum, ledet Ibor og Aio langobardene (som på dette tidspunkt kalte sig selv Winnili – muligvis det samme som vinniler) til Scoringa – et område i det nordlige Tyskland, kanskje ved Elbens munning, eller overfor øya Rügen.
Filmen avsluttes med Andreas' ord: «.da jeg dro hjem om morgenen var jeg fast bestemt på å se Piroschka igjen, men som så ofte i livet gikk det annerledes - vi møtte aldri hverandre igjen. Kanskje skulle det være slik, for når jeg i dag tenker på Pirsochka er hun alltid ung og søt og 17 år.»
Senere er det forkomne forordet til Qieyun blitt gjenfunnet, og derfor er det blitt en dominerende oppfatning at det språk som beskrives i leksikonet i stedet utgjør et kompromiss mellom dannet leseuttale i kinesiske dialekter fra nord og sør på 500-tallet, det vil si den senere delen av perioden som kalles Sør- og nord-dynastienes tid.