polyglot-tagger/wikipedia-language-snippets-filtered huggingface dataset:
Šī, 24 metrus garā un 27 metrus platā ar izcilu akustiku apveltītā telpa, kuru veido plaša partera daļa un četri balkoni, spēj ietilpināt 1323 skatītājus, turklāt neviena no sēdvietām neatrodas tālāk par 23 metriem no skatuves.
Ēkas galvenajā fasādē virs ieejas izvietota tēlnieka Johanesa Šilinga skulptūrālā grupa - dievs Dionīss un Arianda, portāls dekorēts ar Šillera un Gētes skulptūrām, bet laukumā iepretim operas ēkai atrodas piemineklis Saksijas karalim Johanam, kurš atveidots sēžam zirgā.
Tajā laikā Reznors tika pieņemts darbā par inženiera asistentu un telpu uzraugu Right Track Studios ierakstu kompānijā, tādējādi radās izdevība, un Reznors lūdza studijas īpašniekam Bārtam Kosteram atļauju bez maksas ierakstīt dažus demo ierakstus laikā, kad studiju neviens neizmanto.
Rolling Stone žurnālists Maikls Azerrads aprakstīja albumu ar vārdiem "industriāla stipruma troksnis popmūzikas ietvarā" un "mokoša, bet lipīga mūzika"; Reznors vēlāk proklamēja šo kombināciju "kā patiesu formulējumu" tam, "kas tobrīd atradās galvā".
Pēc ne sevišķi nozīmīgās uzņemšanas kā grupas Guns N' Roses iesildītājiem Eiropā, Nine Inch Nails atgriezās Amerikā un, nepakļaujoties TVT ierakstu kompānijas spiedienam, kas vēlējās no Nine Inch Nails jaunu, vairāk uz popmūziku orientētu ierakstu, Reznors, slēpjoties aiz dažādiem pseidonīmiem, uzsāka ierakstīt tādu mūziku, kādu pats vēlējās.
Fanu piedalīšanās šajā alternatīvās realitātes spēlē piesaistīja daudzu mediju uzmanību, tai skaitā USA Today un Billboard, kuri citēja Nine Inch Nails fanu mājaslapas The NIN Hotline, forumu Echoing the Sound, fanu klubu The Spiral un NinWiki kā avotus "jauniem atklājumiem".
Koncertos izpildītie skaņdarbi bieži vien ļoti atšķiras no oriģināliem un dažkārt tiek izmantoti vizuāli elementi, kas dod priekšstatu par pašu skaņdarbu, tai skaitā, sevišķi projekta agrīnajos gados, raksturīga Nine Inch Nails parādība bija mūzikas instrumentu iznīcināšana dziesmu kulminācijās.
Gerijs Ņūmens kā viens no Nine Inch Nails noslēguma koncertturnejas Wave Goodbye Tour viesmāksliniekiem intervijā The Quietus izteicās, ka tuvākajā laikā viņš ar Reznoru varētu uzsākt sadarbību, kuras sākotnējais rezultāts varētu būt "dažas dziesmas".
Ja regulārā trijstūrī ir ievilkta riņķa līnija, tad šīs riņķa līnijas centrs atrodas uz tā augstuma un sadala to attiecībā 1:2, skaitot no trijstūra pamata, turklāt īsākais no iegūtajiem nogriežņiem ir ievilktās riņķa līnijas rādiuss.
janvārī birojs tika pārveidots par LKP CK Ārzemju biroju, kura locekļi bija P. Stučka, D. Beika, J. Krūmiņš-Pilāts, K. Kaufmanis-Soms, Jānis Lencmanis; locekļu kandidāti — Jūlijs Kārlis Daniševskis, K. Kauliņš, K. Pečaks, V. Zeimals.
oktobrī ĀB locekļu apspriedē Maskavā par Latsekcijas priekšsēdētāju ievēlēja Pēteri Stučku, par viņa vietnieku — Kārli Krastiņu , par sekretariāta locekļiem Kārli Pečaku, Jāni Lencmani un Dāvidu Beiku.
gadā Latvijas Komunistu partija bija sadalīta septiņās apgalu organizācijās: Daugavas apgabala ar centru Jēkabpilī, Latgales apgabala ar centru Daugavpilī, Lejaskurzemes apgabala ar centru Liepājā, Malienas apgabala ar centru Madonā, Ventspils-Talsu-Tukuma apgabala ar centru Ventspilī, Vidienas apgabala ar centru Valmierā, Zemgales apgabala ar centru Jelgavā, bet 1940.
Ārkārtas sēdes laikā tika izveidots Latvijas revolucionārās Pagaidu valdības sastāvs, kurā ietilpa Pēteris Stučka, Fricis Roziņš, Oto Kārkliņš, Jūlijs Daniševskis, Jānis Lencmanis, Rūdolfs Endrups, Jānis Krūmiņš , Roberts Bauze, Dāvids Beika, Jānis Šilfs , Kārlis Krastiņš , Kārlis Pečaks.
gadā PSRS un Kominternes vadība uzdeva LKP sākt aktīvi gatavoties iespējamam karam, tādēļ Pēteris Stučka aicināja aktualizēt Latgales separātisma ideju un ieteica komunistiem stāties aizsargu organizācijā: «Kas būs par nelaimi, ja cīņas brīdī visur būtu mūsu ļaudis jeb mums piekrītošas personas, kas paņemtu ieročus, nokautu vadoņus utt.»
Tā sauktās "Latviešu operācijas" ietvaros gandrīz visi vadošie latviešu komunisti tika apcietināti, apsūdzēti par dalību "Vissavienības latviešu kontrrevolucionārajā centrā" un citās pretpadomju darbībās, nošauti un aprakti Maskavas masu kapos.
Biroja sastāvā ietilpa visi CK sekretāri, Ministru Padomes un Augstākās Padomes priekšsēdētāji, Baltijas kara apgabala pavēlnieks, kā arī svarīgāko CK nodaļu vadītāji, avīžu "Cīņa" un "Sovetskaja Latvija" redaktori, komjaunatnes CK sekretārs, arodbiedrību priekšnieks un atsevišķi ministri.
Strādnieku, bezzemnieku un strēlnieku padomju apvienotais kongress, kas pasludināja Latvijas Sociālistiskās Padomju Republikas izveidošanu, proletariāta diktatūras nodibināšanu, un ievēlēja Latvijas Centrālo izpildkomiteju ar 60 locekļiem un 20 kandidātiem.
Darbā Bēkons izstrādā mācību par elkiem, kas apsēduši cilvēku prātus — cilts elki , alas elki , tirgus elki (idola fori — ierobežojumi, kurus rada cilvēku savstarpējās attiecības, piemēram, neprecīza valoda), teātra elki —, kas traucē izziņu un no kuriem jāatbrīvojas, lai varētu izzināt dabu, sasniegt panākumus un realizēt mērķus.
Aizputes apriņķi šķērsoja privātā dzelzceļa līnija Liepāja—Aizpute un Aizputes—Saldus lauku dzelzceļš, kā arī nelietojamie Pāvilostas—Alsungas un Labraga—Pilsberģes lauku dzelzceļa gabali.
gadā pārdēvēti seši pagasti: Aizputes-Klosteres pagasts par Klosteres pagastu, Aizputes-Pils pagasts par Aizputes pagastu, Briņķu pagasts par Nīkrāces pagastu, Pilsberģes pagasts par Jūrkalnes pagastu, Tāšu-Padures pagasts par Kalvenes pagastu un Ulmāles-Labraga pagasts par Ulmales pagastu.
Pistolēm spiediens, kas tiek radīts procesa laikā, ir ierobežojošs faktors un gan šaujampulvera daudzumam gan kvalitātei, kā arī lādiņa masai un stobra garumam, jābūt precīzi aprēķinātam, lai sniegtu maksimālu drošību un labāko ieroča sniegumu.
gada dokumentā, kurā karalis Mindaugs precizē Livonijas ordenim dāvinātās Sēlijas zemes robežas kā viena no sēļu pilīm blakus Alze, Medennen, Calven, Mallaisen, Utten, Uspal u.c. minēta Thowraggen, kas tiek identificēta ar 1255.
gadā Aisha izdeva savu pirmo soloalbumu "Viss kārtībā, mincīt", kur ir iekļautas tādas dziesmas kā "Dziesma pustumsā", "Ja sirdis prastu runāt" un Eirodziesmas dziesma "You Really Got Me Going", kā arī vēl 7 dziesmas un dziesmas "Tu un es" koncertvideo kopā ar Andri Ērgli.
Belinsku ezers, Daņileviču ezers, Dubeņecas HES ūdenskrātuve, Galvānu ezers, Galvānu HES ūdenskrātuve, Gluhoje, Guta ezers, Jonānu ezers, Kaļķu ezers, Maksinova ezers, Melnais ezers, Miglānu dzirnavezers, Raudinkas ezers, Speigeits, Stupelišku ezeri, Šekšineits, Škīvišku HES ūdenskrātuve, Vargļu ezers, Višķu ezers , Zabornajas ezers.
Gibsons ietekmējies no tādiem autoriem kā Alfreds Besters, Semjuels R. Deleinijs, Dašels Hammets, Roberts Stouns, Horhe Luiss Borhess, Viljams Barouzs, Tomass Pinčons, no Gibsona savukārt ietekmējušies daudzi citi mūsdienu zinātniskās fantastikas autori, to skaitā Čārlzs Stross, Nīls Stīvensons, Linda Nagata, Ričards Morgans.
Agrāko divu atšķirīgo likumdošanas sistēmu vietā, kur viena Francijas ziemeļu daļā balstījās uz paražām , bet otra valsts dienvidu daļā — uz romiešu kodu, tika izveidota vienota sistēma — Luija kods , kas aptvēra, galvenokārt, civiltiesības un krimināltiesības.
Luija XIV laikā vairs nebija iespējama situācija, visai tipiska viņa priekšteču valdīšanas laikā, kad armijas ģenerāļi, it īpaši aiz Francijas robežām, nepārzinot kopējo politisko situāciju, nereti rīkojās pēc saviem ieskatiem, neņemot vērā karaļa vai viņa pilnvaroto rīkojumus.
Pārtraukti tika arī agrākie skaļie, pat skandalozie ģenerāļu un tiem pakļauto militāro vienību savstarpējie ķīviņi par to svarīgumu un nozīmīgumu, kas spilgti aprakstīti, piemēram, Aleksandra Dimā darbā Trīs musketieri.
Iepriekšējās divās desmitgadēs, pateicoties Francijas militārajai varenībai, tika iegūta Flandrija, Ģente un citas pilsētas līdz ar tām piekrītošajām zemēm Spāņu Nīderlandē, Lille ar tās labi nostiprināto cietoksni, Strasbūra, caur kuru Francijā mēdza iebrukt citu valstu armijas, kā arī citas mazākas teritorijas.
Pateicoties veiksmīgajai Kolbēra ekonomiskajai politikai, Francijas valsts kase veiksmīgi pildījās ar naudu, dodot iespēju Francijai izveidot spēcīgu, labi apbruņotu un materiāli nodrošinātu armiju, kuras skaitliskais sastāvs Luavuā dēla laikā sasniedza 400 tūkstošus.
Iespējams, ka uz šādu rīcību Luiju XIV daļēji pamudināja vēl bērnībā un jaunekļa gados pārdzīvotie ar Frondes pilsoņu kariem saistītie dramatiskie notikumi, kad viņa paša un tuvinieku dzīvības vairākkārt reāli apdraudēja satrakotais Parīzes pūlis.
gadā parakstītais Pireneju miera līgums ne tikai noteica turpmāko robežu starp Spāniju un Franciju pa Pireneju kalniem, bet iezīmēja arī Spānijas varenības norietu, un Francijas uzplaukuma sākumu, kas turpinājās gandrīz visu Luija XIV valdīšanas laiku.
Pigafeta raksta: “Tie jau vairs nebija maizes sausiņi, bet putekļu un peļu urīna sajaukums, pa kuru ložņāja tārpi. Ūdens ādas maisos sasmacis un drausmīgi smird. Lai nenomirtu badā, mēs pēdīgi ēdām arī vēršādas gabalus, ar ko bija pārvilkta lielā rāja un kura pasargāja no sairšanas tauvas.”
Kapteinis Huans de Kartagena, Magelāna vietnieks, tika izsēdināts tuksnesīgajā Patagonijas krastā un pazuda bez vēsts; kapteinis Luiss de Mendosa sarunu laikā tika nogalināts un viņa līķis sacirsts gabalos, kapteinim Kasparam Kesadam nocirta galvu.
Arī lietotāja mijiedarbība tiek pielietota un ierakstīta kā MEL skripta kods, kuru lietotāji var saglabāt rīkjoslā, ļaujot animētājiem pievienot funkcionalitāti bez pieredzes C vai C++ programmēšanā un kompilatoros, lai gan šī funkcija tiek piedāvāta arī programmatūras izstrādāšanas komplektā.
Projektu faili, ieskaitot ģeometrijas un animācijas datus, tiek saglabāti MEL darbību secībā, kas pēc vēlēšanās var tikt saglabāti arī kā „cilvēkam izlasāmi” faili , kurus var rediģēt jebkurā teksta redaktorā ārpus Maya vides, kas piešķir augstu elastības līmeni, strādājot ar ārējiem rīkiem.
Igauņi arī pieprasīja sev izdevīgu robežas līniju Ziemeļlatvijā (Valkas, Lugažu, Pedeles, Ērģemes, Veclaicenes, Omuļu, Kārķu, Ternejas pagastus un daļu no Naukšēnu un Ipiķu pagasta), vienlaikus atstājot Roņu salu Latvijai.
Antante pieņēma lēmumu par "sanitārā kordona" veidošanu Austrumeiropā — turpmāk tika sniegts militārs atbalsts reģiona jaunajām valstīm, kam bija jāsargā Eiropas austrumu robežas pret boļševikiem, neļaujot Krievijas revolūcijai sasniegt Vāciju.
Savos memuāros fon der Golcs rakstīja: "Man jākaro pret četrām frontēm: pret lielinieku armiju, pret vācu radikāļu iespaidoto Liepājas zaldātu padomi un līdz ar to arī pret revolucionāriem faktoriem manā karaspēkā, pret vāciem naidīgo puslieliniecisko Pagaidu valdību un pret Sabiedrotajiem ."
Tā kā Vācijas armija decembrī aizbildinājās, ka tai vairs nav brīvu formu un apģērbu, ko dot latviešiem, Pagaidu valdība aicināja ziedot kareivjiem drēbes, uz ko tā saņēma 6 cimdu pārus, 6 zeķu pārus un 2 dvieļus.
decembrī Vidzemes kara apgabala priekšnieks pulkvedis Jānis Apinis līdztekus ap 50 kareivju lielajai, bet slikti bruņotajai Cēsu rotai pavēlēja saformēt arī Valkas, Valmieras un Limbažu rotas, kas gan nenotika Sarkanās armijas straujā uzbrukuma dēļ.
Tikmēr Flečera kolonnas Valtera fon Mēdema korpuss un Trieciengrupa leitnanta Hansa fon Manteifela-Cēges vadībā strauja uzbrukuma rezultātā jau priekšpusdienā ieņēma Zasulauku, ap 11:00 sasniedza Daugavas tiltus un centās iebrukt Vecrīgā.
Latvija, ko pakāpeniski atzina Igaunija, Polijas Otrā republika un Rietumu Antantes sabiedrotie , brīvības cīņu laikā ar dažādu sabiedroto palīdzību sakāva gan Padomju Latvijas armiju, gan vācu Dzelzsdivīziju un Rietumkrievijas Brīvprātīgo armiju.
janvāra sākumā, Pagaidu valdībai bēgot no Rīgas, vācbaltieši uz Liepāju pārcēla savu Baltiešu Nacionālo komiteju , kas rūpējās par vāciešu bruņoto vienību apgādi un jaunu brīvprātīgo vervēšanu visā Vācijā.
Vācijā izvērsās algotņu vervēšanas biroja "Baltenland" darbība, kura biroji atradās Berlīnē, Breslavā, Dancigā, Drēzdenē, Freiburgā, Jēnā, Karlsrūē, Kēnigsbergā, Lībekā, Minhenē, Štutgartē, Štetinā, Rostokā.
Vācu vienības bez kavēšanās devās uz Rīgu, ceļš uz kuru bija neaizsargāts, kamēr Baloža latviešu daļām vispirms pavēlēja ieņemt Piņķus, Pūpi un pie Bulduru tilta savienoties ar Puriņa grupu, bloķējot atkāpšanās ceļu no Jūrmalas bēgošajām boļševiku vienībām.
no Latviešu zemnieku savienības: 1. Ernests Bauers, 2. Ēriks Feldmanis, 3. Edmunds Freivalds, 4. Vilis Gulbis, 5. Ādolfs Klīve, 6. Pēteris Murītis, 7. Oto Nonācs, 8. Artūrs Žers, 9. Kārlis Vanags;
Tā kā Baltijas hercogistes personālūnijas iespēja ar Vācijas Impēriju vairs nebija realizējama, Vinninga uzdevums bija veidot sadarbību ar vāciešus atbalstošām partijām, kas nodrošinātu Vācijai politisko ietekmi arī pēc karaspēka izvešanas, tāpēc viņš bija gatavs veicināt Latvijas neatkarības pasludināšanu, jauno valsti pēc tam ar dažādiem līgumiem piesaistot Vācijai.
jūnijā Gofs izplatīja pavēli, ka par Liepājas pagaidu komandantu ieceļ pulkvedi Kaņepu, ka no Tallinas uz pilsētu jānogādā Zemitāna karaspēka daļas, ka Antantes atzītā Ulmaņa valdība atsāk savu darbu un pēc pārveidošanas tā pārstāvēs visus valsts iedzīvotājus.
Latgalē pulkvežleitnantu Jāni Imaku, Vidzemē pulkvedi Jāni Apini, Kurzemē pulkvedi Mārtiņu Peniķi un Rīgā vācbaltiešu ģenerāli Freitāgu-Loringhofenu ar kapteini Jorģi Zemitānu kā palīgu.
janvārī Liepāju ar kuģi pameta ministru biedri Rūdolfs Bēnuss, Alfrēds Birznieks, Pēteris Juraševskis, Liepājas galva Andrejs Bērziņš, Liepājas rajona pilnvarnieks Ādolfs Kuršinskis u.c. Šajā laikā pirmā lielā osta Vācijā, kurā piestāja bēgļu kuģi no Liepājas, bija Štetīna, kurā izveidoja Pagaidu valdības centru, kas koordinēja tālāko darbību Eiropā.
jūnija vakarā landesvēra pārstāvji no Ieriķu dzelzceļa stacijas telefoniski lūdza atļauju ierasties Cēsīs, ko Ziemeļlatvijas brigādes vadība neskaidro abpusējo attiecību dēļ nedeva, taču tika panākta vienošanās par sarunu sākšanu.
jūlijā no Vācijas pilsoņiem attīrīto Baltijas landesvēru, kurā joprojām skaitījās 5000 cilvēki, no kuriem kaujasspējīgi bija 3700 cilvēki ar 11 lielgabaliem, iekļāva Latvijas Bruņoto spēku sastāvā kā Latvijas vācu zemessardzi, lai arī to turpināja saukt par landesvēru.
maijā Flečers, kurš bija kļuvis par Rīgas komandantu, izdeva pavēli, kurā paredzēja, ka vācu un latviešu landesvēra vienībām jāsasniedz Lubāna—Peipusa ezera līnija, bet Dzelzsdivīzijai Lubāna-Jēkabpils līnija.
jūnijā Cēsīs ieradās Antantes valstu, Francijas, ASV un Lielbritānijas militārie pārstāvji, kas panāca pamiera noslēgšanu un sāka sarunas ar Ziemeļlatvijas un Igaunijas pārstāvjiem no vienas puses un Baltijas landesvēra pārstāvjiem no otras.
Novembra beigās, paralēli iebrukumam Igaunijā un Lietuvā, sākās Sarkanās armijas uzbrukums Latvijai divos galvenajos virzienos: no Pleskavas uz Valku—Valmieru—Cēsīm—Rīgu, un no Daugavpils uz Jēkabpili—Bausku—Jelgavu.
martā, vadot Cēsu rotu un Atsevišķo Studentu rotu uzbrukumā, nejaušā savstarpējā latviešu un vācu Borha bataljona apšaudē gāja bojā Oskars Kalpaks, Atsevišķās Studentu rotas komandieris kapteinis Nikolajs Grundmanis, jātnieku nodaļas virsleitnants Pēteris Krievs un piekomandētās vācu artilērijas pusbaterijas leitnants Šrinders.
Lai arī Sarkanā armija saņēma papildspēkus trīs pulku un divu bruņuvilcienu apjomā, tajā pašā laikā sabruka Sarkanās armijas fronte Pečoru rajonā, kur igauņu pusē pārgāja padomju igauņu divīzijas komandieris ar štābu un daudziem kareivjiem.
jūlijā, uzreiz pēc Strazdumuižas pamiera noslēgšanas, pulkvedis Talents Rīgā izplatīja paziņojumu par vācu un landesvēra atkāpšanās termiņiem, un ka Ulmaņa valdības atkāpšanās dēļ Rīgu pagaidām pārvaldīs Antantes civilgubernatori, britu pulkvedis Talents un amerikāņu pulkvedis Davlejs.
No Jelgavas virziena Rīgai uzbrūkošajā Dzelzsdivīzijā, kas spēlēja atbalstošo lomu, kaujās piedalījās 9 bataljoni ar 4500 kareivjiem, 420 kavalēristiem, 110 ložmetējiem, 202 rokas ložmetējiem, 28 vieglajiem un 8 smagajiem lielgabaliem.
jūnija vakarā igauņu un latviešu komandieri kopā ar ASV misijas pārstāvi pulkvedi Devliju bruņotā vilcienā devās uz Ieriķu staciju, taču pēc tam, kad landesvērs uz viņiem pie Amatas tilta atklāja uguni, vilciens atgriezās Cēsīs.
maiju sākās plašs uzbrukums Lielupes frontē no tagadējās Jūrmalas līdz Jelgavai, landesvēra pusē cīnījās 663 virsnieki un 5405 kareivji ar 17 lielgabaliem, 72 vieglajiem un 84 smagajiem ložmetējiem, 8 mīnmetējiem un 3 granātmetējiem, 2062 zirgiem.
septembrī fon der Golcs noslēdza slepenu vienošanos ar Bermontu, kuras rezultātā fon der Golca komandētais vācu karaspēks kļuva par Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas kodolu, juridiski pakļaujoties Bermontam, kā krievu ģenerāļa Nikolaja Judeniča vadītās armijas pārstāvim.
gada Novembra revolūcijas laikā ne tikai deva iespēju demokrātiskas Latvijas republikas neatkarības pasludināšanai, bet padarīja to par nepieciešamību, lai jaunās valsts valdība varētu lūgt starptautisko palīdzību cīņā pret sagaidāmo boļševiku karaspēka uzbrukumu.
Valmierā no Cēsu pulka nodalīja vienu rotu, kuru nosūtīja padzīt pēdējos lielinieku spēkus no Mūrmuižas, Raunas, Drustiem, Cesvaines un Lubānas, sasniedzot pozīcijas pie Borkovas, kur tā pārgāja Valmieras pulka padotībā.
Pamieru vēlāk kritizēja par to, ka vāciešu tūlītēja nepadzīšana no Latvijas noveda pie Bermontiādes, taču šeit jāņem vērā tas, ka pamieru nenoslēdza Latvijas valdība, bet igauņi, kam nebija iemesla karu turpināt, un bija svarīgs Antantes viedoklis.
Šajās dienās frontē iesaistītās landesvēra vienības veidoja: Kalpaka divu rotu 220 kareivji, Trieciengrupas 300 kareivji, Rādena rotas 135 kareivji, Hāna nodaļas 30 kavalēristi, Zīverta baterijas 2 lielgabali, krievu vienības 50 kareivji.
Vienlaikus ar militārajām un politiskajām kaujām, kas notika Kurzemē, Ulmaņa Pagaidu valdība izveidoja militāru aliansi ar Igauniju, kas deva iespēju tās teritorijā veidot jaunas latviešu bruņotās vienības un Ziemeļvidzemē atklāt otro fronti pret boļševikiem.
Komandas sastāvā bija Maikls Džordans, Lerijs Bērds, Maģiskais Džonsons, Deivids Robinsons, Patriks Īvings, Skotijs Pipens, Klaids Drekslers, Karls Malons, Džons Stoktons, Kriss Mulins, Čārlzs Bārklijs un Kristians Leitners.
Tās ļauj komandas trenerim pārbaudīt spēlētājus, īpaši līgas debitantus, sagatavot spēlētājus regulārajai sezonai un sastādīt 12 cilvēku lielu komandas pieteikumu regulārajai sezonai, papildus 12 spēlētājiem komandai ir jāpiesaka 3 neaktīvie spēlētāji, ar ko komanda uzsāks regulāro sezonu.
Par dub pieņemts uzskatīt esošu regeja skaņdarbu instrumentālās versijas, kuras rodamas ierakstu B pusēs kā patīkama piedeva melomāniem un kuras tiek izmantotas arī regeja mākslinieku dzīvajās uzstāšanās reizēs, tādējādi vairāk ļaujot izpausties vokālistam.
Tiesa, par īstu neatkarību to diez vai varētu saukt, taču dub mūziķi vairāk eksperimentēja ar muzikālo skanējumu, plaši izmantojot dažādus skaņu efektus un bagātinot to ar dažādiem sempliem, un pievērsās tiem aspektiem, kuriem regejs neveltīja īpašu uzmanību lielākoties tādēļ, ka tā ir uz vokālu centrēta mūzika.
gada sākumā par dabstepu zināja tikai retais — ar producēšanu un publisku ierakstu atskaņošanu nodarbojās neliels skaits londoniešu, kā arī uz rokas pirkstiem saskaitāms daudzums starptautisko dīdžeju un producentu; vinila ierakstu izdošanas apjomi bija ierobežoti (piemēram, Horsepower Productions klasiskā skaņdarba Sholay sākotnēji izdoto kopiju skaits bija tikai 300).
Pirmoreiz šis vārds esot parādījies ASV kultūras un tehnoloģiju žurnālā XLR8R, kurā tika iekļauta publikācija par britu projektu Horsepower Productions; pēc tam tas tika izmantots arī leibla Tempa izdotās izlašu sērijas Dubstep Allstars izlases nosaukumā, līdz ar ko šis nosaukums tika vispārēji akceptēts.
Bez visa iepriekšminētā kā dabstepa ietekmju avotus varētu uzskaitīt vēl duci citu mūzikas stilu, taču svarīgāk ir apzināties, ka dabsteps nav sintētiski radīts elektroniskās mūzikas kustības pabērns, bet gan tiešs un netiešs esošo mūzikas stilu ideju turpinātājs, ietērpjot tās pavisam jaunās skaņās un piedāvājot nosacīti svaigu un novatorisku redzējumu uz deju mūziku.
Kurzemes hercogistē un Piltenes novadā: Durbe, Saka, Skrunda, Saldus, Talsi, Sabile, Kandava, Engure, Tukums, Sloka, Dobele, Alsunga, Nīgrande, Mežotne, Baldone, Nereta, Birži, Subate, Ilūkste;
aplī, Tamburello līkumā, Airtons Senna milzīgā ātrumā stūres rata defekta dēļ ietriecās betona sienā un nomira pēc vairākām stundām (viņa smadzenes gāja bojā trieciena brīdī, bet sirds apstājās plkst. 18:37 pēc vietējā laika, iepriekšējās divās reizēs ārsti atjaunoja sirdsdarbību).
Lai gan ir versija, ka arī Senna nomira jau turpat trasē un viņa nogādāšana slimnnīcā bija bezjēdzīga tā paša iemesla dēļ: ja par Airtona nāvi uzzinātu turpat trasē, sacīkste neturpinātos un FIA ciestu nopietnus materiālos zaudējumus.
gada zemes reformas gaitā Radavas muižas zemes sadalīja 98 vienībās 1290 ha kopplatībā , Tuļceva-Uglava muižu sadalīja 21 vienībā 388 ha kopplatībā, Kudrava muižu sadalīja 39 vienībās 604 ha kopplatībā, bet Gorbunavas valsts meža gabalu sadalīja 23 vienībās 182 ha kopplatībā, Rjascu valsts meža gabalu sadalīja 37 vienībās 123 ha kopplatībā, Trumuļevu sadalīja 13 vienībās 224 ha kopplatībā, Rokotavu sadalīja 2 vienībās 308 ha kopplatībā, Aņitina pustošu sadalīja 3 vienībās 39 ha kopplatībā.
Šī perioda pirmajā posmā viņa mākslinieciskajā pieejā iestājās atslābums, atteikšanās no avangarda, kas raksturīga lielai daļai pēckara mākslas (salīdzinājumam var minēt Pikaso un Stravinska neoklasicismu un Derēna atgriešanos pie tradicionālisma).
gada 27.septembrī četras valsts kapitālsabiedrības – stadiona apsaimniekotājs Kultūras un sporta centrs “Daugavas stadions”, Bobsleja un kamaniņu trase "Sigulda", Tenisa centrs "Lielupe" un Sporta centrs "Mežaparks" – tika reorganizētas un apvienotas, izveidojot SIA "Latvijas Nacionālais sporta centrs" .
Dekšāru pagastā ir dzimis un uzaudzis rakstnieks Alberts Sprūdžs, dzejnieks Aleksandrs Garančs, dzejnieks un mākslinieks Konstantīns Broks, rakstnieks un publicists Leonards Latkovskis, sabiedriskais darbinieks Francis Zeps, prāvesti Jānis Svilāns un Vaclavs Erels.
Lielākās apdzīvotās vietas — Dekšāres, Jaunsaimnieki 2, Aļņi, Stiukas, Obeliškas, Jaunsaimnieki, Trokšas, Puduļi, Mālnieki, Bokāni, Armuškas, Brangova, Storas, Priedaine, Soltā, Čeveri, Cakuli, Garanči, Garvacainieki, Ikaunieki.
Kādreiz pastāvēja uzskats, ka lielā panda pieder pie jenotu dzimtas , tomēr zinātniskie pētījumi ir ieviesuši korekcijas klasifikācijā, un lielā panda, lai arī ir veģetāriete, pieder lāču dzimtai, un tām var novērot lāčiem raksturīgu, pēkšņu agresiju.
Tajā iekļauti četri evaņģēliji, trīspadsmit Pāvila vēstules, Apustuļu darbi, divas Jāņa vēstules, Jūdas vēstule, Jāņa Atklāsmes grāmata, kā arī Salamana gudrības grāmata ar piebildēm un Pētera Atklāsmes grāmata, taču nav iekļauta piemēram, Vēstule ebrejiem.
Jaunajā Derībā tā ir vienošanās, kuru slēdz Jēzus Kristus starp saviem mācekļiem un tiem, kas ticēs viņu vēstij, no vienas puses un Dievu no otras puses, ka viņi tiks pestīti , ja saglabās ticību Dievam un Jēzum Kristum līdz galam.
Suņu dzimtas dzīvnieki ir plēsēji, un tie iedalās trīs daļās: suņu ciltī , lapsu ciltī un dzimtas pamatciltī , kas ir primitīvākā no visām trijām, tajā ir iedalītas divas suņu dzimtas ģintis , kas īsti neiederas nedz suņu ciltī, nedz lapsu ciltī.
Rīgas apriņķī ietilpa guberņas pilsēta Rīga kā arī 25 draudzes novadi: Skultes , Allaži , Aizkraukle , Krimulda-Pēterupe , Dole , Daugavgrīva , Jumprava , Jaunpils , Koknese , Mālpils , Lielvārde , Lēdurga-Turaida , Nītaure , Ādaži-Carnikava , Ropaži , Sloka , Sigulda , Madliena , Suntaži , Akmeņsala , Ikšķile-Salaspils .
Kvartāra sega Zemgales līdzenumā sastāv no dažāda biezuma morēnas smilšmāla, virs kura pēdējā ledus laikmeta apledojuma kušanas ūdeņu lokālie ezeri lielās platībās noguldījuši mālainus bezakmeņu nogulumus: vietām tiem ir slokšņu mālu raksturs, bet citur tie veido putekļainu lesveida smilšmālu.
Iemesls zemnieku neapmierinātībai bija nesamērīgie nodokļi, klaušu darbi, mazās, šņorēs sadalītās zemes, kas ļāva vien ar grūtībām uzturēt ģimeni, un zemā lauksaimniecības ražība, ko pastiprināja 4 neražas gadi no 1900.
Par zemnieku aizstāvi kļuva Pēteris Miglinīks, kurš uzsāka vairākas prāvas pret Zaļmuižas muižkungu, vēlāk arī guberņas tiesas prāvā gūstot uzvaru, kā rezultātā, Modests Paulins-Rozenšilds tika atbrīvots no Ludzas apriņķa muižniecības priekšnieka amata.