polyglot-tagger/wikipedia-language-snippets-filtered huggingface dataset:
Esineisiin kuuluu muun muassa neoliittisen kauden löytöjä Choirospilián luolasta Éfgirosta, kulta- ja hopeaesineitä varhaishelladisista haudoista Nydrín Stenósta ja Skároksesta, hautalöytöjä antiikin Leukaksen kaupungin hautausmailta, sekä löytöjä Asvótrypan luolasta Frýnistä, Nymfien luolasta Agía Kyriakísta sekä Meganísin saarelta.
Callumin ensimmäinen kokemus 1400-luvun Espanjassa Aguilarin silmin on kuinka Aguilar ja hänen parinsa Maria lähetetään pelastamaan Ahmed, jonka suurinkvisiittori Tomás de Torquemada oli vanginnut taivutellakseen Ahmedin isän, sulttaani Muhammad XII:n , antautumaan ja luovuttamaan Granadan kristityille.
Huhtikuussa 2021 Florida Panthers kauppasi Borgströmin NHL-pelaajaoikeudet, hyökkääjä Brett Connollyn, puolustaja Riley Stillmanin ja kesän 2021 seitsemännen kierroksen varausvuoron Chicago Blackhawksiin vaihdossa hyökkääjä Lucas Wallmarkiin ja puolustaja Lucas Carlssoniin.
Lassila & Tikanojan laajoissa uudelleenjärjestelyissä vuosituhannen vaihteen jälkeen Inka Oy yhdistettiin Amerplastin kanssa Suominen-yhtiöön nimellä Suominen Nauhatuotteet Oy, kunnes vuonna 2005 Inkan omistajaksi tuli Midinvest Management Oy ja palattiin nimeen Inka.
1990-luvulla suomalaisen vaatetusteollisuuden romahdettua idänkaupan loppumisen myötä Inka alkoi valmistaa ammattikäyttöön tarkoitettuja kuormansidontahihnoja ja muita järeitä ammattituotteita, joista muodostettiin joksikin aikaa erillinen Inka Sling Oy.
1970-luvulla Pietarinkadulla sijaitsi taide- ja taideteollisuusalan yrityksiä, kuten Kaisa Blomstedtin sisustusliike Utopia, Ristomatti Ratian Décembre, Pohjanakat-niminen painokangasstudio ja kulman takana Huvilakadulla J. O. Mallanderin taidegalleria Halvat Huvit.
Yhteisöön kuuluivat muun muassa silloisen Ilmailuvoimien lentokonetehtaan johtaja Asser Järvinen, tehtaan pääkonstruktööri Kurt Berger ja suomalaiset ilmailuharrastajat Gunnar Semenius, Atle Blomqvist sekä tehtailija Erkki Nyman, jonka omistamissa konepajatiloissa Sääsken prototyyppi lopulta rakennettiin.
Vuonna 1989 Pahomov valmistui Petroskoin yliopiston suomen kielen laitoksella ja 2000 suoritti filosofian lisensiaatin sekä 2017 filosofian tohtorin tutkinnon Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunnan suomen kielen, suomalais-ugrilaisten ja pohjoismaisten kielten ja kirjallisuuksien laitoksella.
Vuonna 2010 hänellä ilmestyi runokokoelma Ukon bembel – Runod lüüdin kielel, vuonna 2011 Kuujärven lyydiläistekstejä -kielinäytekokoelma ja vuonna 2012 ensimmäinen lyydiläisen kansanrunouden kokoelma Kondan Kalndan – Kujärven lüüdin rahvhansana.
Miikul Pahomov (myös Pahomovan Miikul, Obraman Fed'uun Miikul, Obraman Fedjuun Miikul; suomeksi myös Niko Pahomov, Nikolai Pahomov, Kaj Kuujärvi, Kai Kuujärvi, s. 14. helmikuuta 1967 Petroskoi) on lyydiläinen kirjailija, lyydin kielen kehittäjä, tutkija ja opettaja, lyydin- ja suomenkielinen runoilija, lehtimies, kääntäjä ja kieliaktivisti.
On usein väitetty, että Peacock voitti ennen loukkaantumistaan Owensin seitsemän kertaa kymmenessä kohtaamisessa, mutta on esitetty myös toisenlaisia väitteitä, esimerkiksi että voitot finaaleissa, joissa molemmat kilpailivat terveinä, menivät tasan, tai että Owens voitti useimmat keskinäiset kohtaamiset.
Peacock ei kuitenkaan voinut osallistua Berliinin vuoden 1936 kesäolympialaisiin, koska hän oli loukannut oikean takareitensä, ensin elokuussa 1935 ja uudelleen 24.4.1936, juostessaan Philadelphiassa käydyssä Penn Relays -viestijuoksutapahtumassa 4 100 metrin viestin ankkurina.
Eulace Peacock (27. elokuuta 1914 Dothan, Alabama, Yhdysvallat – 13. joulukuuta 1996 Yonkers, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja pituushyppääjä, jonka uran huippukausi ajoittui 1930-luvun puoliväliin.
Ritokangas tunnettiin innokkaana urheilumiehenä, Sotkamossa hän oli vuonna 1922 mukana aloittamassa Sotkamon Jymyn pesäpallotoimintaa ja Keuruulla Ritokangas vaikutti muun muassa Keuruun Seudun Ampujien puheenjohtajana vuodesta 1962 lähtien.
Muita modernismia edustavia veistoksia Vaasassa ovat Eero Hiirosen Merituuli-suihkukaivo Palosaaren torilla, Kari Huhtamon Inhimilli Valtion virastotalon aukiolla, sekä Erkki Kannoston veistokset Matkakuume , Syvä jano ja Varjoja metsässä Hovioikeudenpuistikon kävelykadulla.
Lokakuussa 1919 Vuolle-Apiala haastoi Kustannusosakeyhtiö Kirjan toimitusjohtajan Eino Railon ja kirjailija Kyösti Wilkunan oikeuteen herjauksesta sen johdosta että Vuolle-Apialaa oli Wilkunan kirjoittamassa teoksessa Kahdeksan kuukautta Spalernajassa kuvattu venäläisten yhteistoimintamieheksi.
Saksa Brothers levytti omaa musiikkia, mutta yhtye toimi myös taustabändinä useille suomalaisille huippuartisteille, kuten Tapani Kansa, Irwin Goodman, Lea Laven, Paula Koivuniemi, Katri Helena, Berit, Jukka Kuoppamäki, Eini, Meiju Suvas, Reijo Taipale, Matti Esko ym.
Sieltä joki jatkui nykyisen Rue de Moulin-des-Présin kohdalla Glacièren alueelle, joka oli yksi niistä harvoista kohdista, joissa joen vesi yleensä talvisin jäätyi, sekä edelleen Rue Croulebarbea ja Rue Bergier-du-Metsiä pitkin, joista jälkimmäiselle avautuu Gobeliinien tehtaan pihanpuoleinen ulkosivu.
Joki kanavoitiin ja peitettiin vähitellen, sillä yhä yleisemmin valitettiin niistä esteettisistä ja hajuhaitoista, joita aiheuttivat siihen lasketut viemärivedet sekä sen varrella toimineiden teurastamojen, sairaaloiden, parkitsijoiden, nahkurien ja värjäämöiden jätevedet.
1100-luvulla Bièvre virtasi Église Saint-Médardin ohi ja jatkoi kulkuaan Faubourg Saint-Marcelin ja Sainte-Genevièven luostarin maiden halki, kiemurteli sitten suolla nykyisen Rue Poliveaun ja Rue Buffonin välillä ja laski lopulta Seineen nykyisen Pont d'Austerlitzin paikkeilla.
Jotta Versailles'n palatsin puiston moniin suihkulähteisiin saataisiin vettä, insinöörit pumppasivat siihen vettä Seinestä Marlyn koneen avulla ja johtivat sinne Bucin akveduktia pitkin vettä kahdesta Saclayn alueella sijainneesta purosta, jotka aikaisemmin laskivat Biêvreen.
kuten mesopotamialaista alkuperää olevat sylinterinmuotoiset sinettileimasimet, lineaari-B-kirjoitusta sisältävät savitaulut sekä haudasta löydetty norsunluinen pyksis eli jalokivirasia; Tanagran mykeneläisaikaiset hautalöydöt, kuten minolaisesta kulttuurista vaikutteita saaneet larnaksit eli hautauurnat, samoin 1200-luvulta eaa.
Theban lisäksi löydöksiä on muun muassa Eutresiin esihistoriallisesta asutuksesta, Auliista, Larymnasta, Orkhomenoksesta, Thespiain Polyandrionista, Ptoion-vuoren Apollonin pyhäköstä ja oraakkelipaikalta sekä mykeneläisiltä hautausmailta Tanagrasta ja Mykalissoksesta nykyisestä Ritsónasta.
Vuonna 1860 ennen alueliitosta Pariisin asukastiheys oli noin 36 400 henkeä neliökilometrillä, mutta kymmenen vuotta aikaisemmin se oli hallien läheisyydessä ollut melkein 100 000 henkeä neliökilometriä kohti, ja asumisolot olivat varsin epäterveelliset.
Vaikka Napoleon III ei aina osannutkaan ennakoida ratkaisua uudistustöiden vuoksi asuntonsa menettäneiden perheiden ongelmiin heidän joutuessaan muuttamaan kaupungin laitaosiin, hän kuitenkin pani alulle Pariisin 86 ensimmäisen sosiaalisen asuntotalon rakentamisen Cité Rochechouartiin vuonna 1851.
Kun Boulevard Haussmann ja Rue La Fayetten suora osuus, jotka vain osittain ehdittiin rakentaa ennen vuotta 1870, lopulta valmistuivat, ne muodostivat suoremmat kulkuväylät kaupungin laitaosista Chaussée d'Antinin ja Faubourg Montmartren kaupunginosiin.
Napoleon III suunnitteli sellaiseksi Rue des Écolesin, joka rakennettiinkin hänen suunnitelmiensa mukaisesti, mutta Haussmannin omasta ehdotuksesta rakennettiin Boulevard Saint-Germain, joka kummassakin päässään johtaa Seinen rannalle ja joka täydensi joen pohjoispuolen suuret bulevardit täydeksi kehäksi.
1600-luvulla Pariisin ympärille rakennettiin kuninkaiden määräyksestä useita puurivien reunustamia suoria teitä, joista useimmat alun perin sijaitsivat selvästi kaupungin ulkopuolella, mutta jotka kaupungin laajetessa ovat jääneet sen sisään puistokaduiksi.
Hausmannin kaupunkiuudistus oli Pariisissa vuosina 1852–1870 Napoleon III:n määräyksestä prefekti Georges Eugène Haussmannin johdolla suoritettu kaupungin laajakantoinen modernisointihanke, joka lyhyessä ajassa muutti perusteellisesti Pariisin kaupunkikuvan.
Gaseran laitteita voidaan käyttää myös muun muassa kasvihuonekaasujen ja päästöjen mittaamiseen, sähkömuuntajien diagnostiikkaan, työturvallisuuteen, räjähteiden paljastamiseen ja rajavartioinnissa esimerkiksi huumetorjuntaan ja ihmissalakuljetusten havaitsemiseen.
Ala-Saksin Hildesheimissa lakimiehen perheeseen syntynyt Zeidler opiskeli vuodesta 1851 lähtien Göttingenin yliopistossa matematiikkaa Württembergin kuningas Kaarle I:n venäläissukuisen puolison suuriruhtinatar Olga Nikolajevna Romanovan myöntämän stipendin turvin.
Hän pelasi alkukauden seuran A-nuorissa ja puki kolmeen SM-liigaotteluun, kunnes helmikuussa 2017 Sport lainasi Laakson toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Hermekseen paikkaamaan Juraj Hollýn loukkaantumista ja Mikael Edelmannin pelikieltoa.
Séveracin nelikätinen Le Soldat de plomb, Histoire vraie en 3 récits pour piano à 4 mains edeltää Debussyn lapsi- ja satuaiheisia teoksia, ja impressionismin vaikutusta on kuultavissa erityisesti teoksissa Baigneuses au soleil ja Les naïades et le faune indiscret , joita pidetään yhtä korkeatasoisina pianoteoksina kuin Ravelin Jeux d’eaux ja Debussyn L’isle joyeuse .
Déodat de Séverac (20. heinäkuuta 1872 Saint-Félix-Lauragais – 24. maaliskuuta 1921 Céret) oli ranskalainen säveltäjä, jota omana aikanaan arvostettiin Claude Debussyn ja Maurice Ravelin veroiseksi, mutta joka on sittemmin jäänyt näiden aikalaistensa varjoon.
Helmikuussa 2018 Tampa Bay Lightning kauppasi hänet, hyökkääjä Vladislav Namestnikovin, puolustaja Libor Hájekin sekä kesän 2018 ensimmäisen ja kesän 2019 toisen kierroksen varausvuoron New York Rangersiin vaihdossa puolustaja Ryan McDonaghiin ja hyökkääjä J. T. Milleriin.
Vuonna 1930 Keski- ja Pohjois-Euroopasta kutsuttiin neljätoista toimittajaa kahden kuukauden kiertomatkalle Yhdysvaltoihin, heidän joukossaan Suomesta Urho Toivola , Ruotsista Sven Backlund , Virosta Georg Meri ja Itävallasta Felix Salten .
Hän toteaa, että hänen matkansa aikana pörssiromahduksen ja työttömyyden vaikutukset eivät vielä näkyneet kaduilla mutta ne ovat sittemmin saaneet ”mittasuhteet, jotka pakottavat kysymään, voiko Amerikkakaan enää kotvaan päästä takaisin siihen hyvään aikaan, josta se viime vuosikymmenen kuluessa ylpeili”.
Ennen oman toimiston perustamista hän työskenteli vuosina 1963 ja 1964 Alvar Aallon toimistossa Helsingissä, vuosina 1965–1968 Arkkitehtitoimisto Seppo Valjuksessa Oulussa, sekä vuosina 1969–1972 Kouvolassa osakkaana arkkitehtitoimistoissa Kari Karjalainen ja Olavi Noronen sekä Arkkitehtisuunnittelu Lahti & Karjalainen & Noronen.
Walter Thompsonista tuli liikevaihdoltaan Yhdysvaltojen suurin mainostoimisto vuonna 1922, ja osoitettuaan pätevyytensä suunnitella mainontaa myös uusiin medioihin, 1930-luvulla radioon ja 1950-luvulta alkaen televisioon, se säilytti ykkös asemansa viisi vuosikymmentä vuoteen 1972 asti.
Altaan pohjoispäässä on pyöreä leventymä, josta erkanevat eri suuntiin Bassin de la Villette, yli 100 kilometrin pituinen Canal de l’Ourcq, joka tuo sinne Ourcq-joen vettä, sekä noin 6647 metrin pituinen Canal Saint-Denis, joka yhtyy Seineen Saint-Denis'ssä.
Niistä pariisilaisista, jotka käyttivät Bassin de la Villetten vettä, suurempi osa välttyi tartunnolta kuin Javelin ja Samaritainen pumppulaitoksissa Seinestä saatua vettä käyttävistä, sillä jokeen laskettiin myös Pariisin jätevedet, myös Hôtel-Dieustä tulleet, missä oli lukuisia sairastuneita.
Lausunnossaan Porin Suojeluskunnan esikunta luonnehti Hällströmiä salaperäiseksi ja kuljeksivaa elämää viettäneeksi henkilöksi, joka oli epäluotettavan miehen maineessa, vaikka hän oli ennen sotaa ollut Porissa erittäin pidetty musiikkielämän hahmo.
Tataarisyntyisen turkkilaishistorioitsijan Akdes Nimet Kuratin tutkimuksen mukaan turkkilaisten joukossa oli yhteensä noin 15 000 miestä, joihin lukeutui 3 000 janitsaaria sekä 2 500–3 000 kaleeriorjaa, joiden joukossa oli muun muassa moskovalainen Semjon Maltsev, joka kirjoitti sotaretkestä sittemmin kuvauksen.
Sekä ruhtinaskunnan ajan että myöhemmän tsaarin valtakunnan itäiset raja-alueet olivat hajanaisesti asuttua aromaastoa, jonka vuoksi eri kaanikuntien tataarien oli helppo tehdä ryöstö- ja sotaretkiä sen alueelle sotien sytyttyä tai jos veroja ei ollut maksettu.
Vaikka monia hänen elämästään ja elintavoistaan säilyneistä kuvauksista voidaan pitää sekä varhaisten orientalistien että aikalaiskronikoijien luovan mielikuvituksen värittäminä ylilyönteinä, niin ulkopoliittisissa asioissa Selim oli joka tapauksessa vaisu ja innoton hallitsija erityisesti maineikkaisiin edeltäjiinsä verrattuna.
Vaikka Venäjän Kazanin valloittamiseen olikin suhtauduttu Istanbulissa lähinnä olankohautuksella, niin Astrahanin valtaaminen, liittolaissuhteiden solmiminen naapurikansojen kanssa ja uuden linnakkeen rakentaminen lähialueelle olivat jo selviä osoituksia Venäjän etenemisesta osmanien etupiirialueelle.
Noina aikoina hänen oma onnensa oli kuitenkin kääntymässä, ja vaikka osmanien sotaretki ei juuri horjuttanut hänen asemaansa Kaukasiassa saati muualla, Iivanan hallinnon loppuaikaa leimasivat useat sotilaalliset, hallinnolliset sekä henkilökohtaiset vastoinkäymiset ja tappiot, joista hän syytti vainoamaansa pajariluokkaa.
Devlet kuitenkin pyrki hyötymään Osmanien valtakunnan Venäjälle muodostamasta uhasta ja esitti Moskovan diplomaateille tiukkoja vaatimuksia, joiden mukaan Venäjän oli lähdettävä Kazanista ja Astrahanista sekä maksettava myönnytyksiä sotaisuuksien välttämiseksi.
Turkkilaisten ja venäläisten välillä toimi ajoittain suorakin neuvotteluyhteys, koska Moskovasta lähetettiin tarpeen vaatiessa diplomaatteja Istanbuliin, mutta osmanijohto puolestaan käytti perinteisesti pohjoisissa asioissa välittäjinään Krimin kaanikunnan johtajia ja diplomaatteja.
Osassa 1800-luvun kuvauksiin nojaavista historiankirjoituksista löytyy virheellinen väite, jonka mukaan kanavaa olisi ehditty rakentaa jopa kolmannes eli yli 20 kilometriä, mutta todellisuudessa kaivaminen osoittautui mahdottomaksi hyvin nopeasti, eikä sitä yritetty itsepäisesti jatkaa vaan joukot viipyivät Perelovokan alueella vain noin kahden viikon verran.
Voidakseen siirtyä operaation toiseen vaiheeseen eli etenemiseen Astrahaniin ja sen linnoituksen valtaamiseen Kasim pašša päätti lähettää raskaan kaluston ja kaikki laivat takaisin Azoviin ja marssia kaakkoon kohti Astrahanin linnoitusta vain kevyesti aseistautuneina ja varustautuneina.
Toinen virheellinen mutta suhteellisen yleinen tieto on joissakin venäläisissä ja myös vanhemmissa englanninkielisissä kuvauksissa, historiankirjoissa ja oppikirjoissa esiintyvä väite, että prinssi Serebrjanyi-Obolenskin johtama venäläisvaruskunta olisi lähtenyt linnakkeestaan, hyökännyt kanavankaivutyömaata vastaan ja ajanut sekä pioneerit että heitä suojelleet janitsaarit pakoon arolle.
Vuonna 1550 osmanien sulttaani Suleiman Suuri lähetti Volgan nogaiden kaani Ismail Beylle kirjeen, jossa hän arvosteli Iivana Julmaa omavaltaisuudesta alueilla, jotka turkkilaisten tulkintojen mukaan kuuluivat heidän etupiireihinsä sekä epäkunnioittavasta käytöksestä muslimeja vastaan.
Vaikka ensimmäiset ajatukset sodasta olivat heränneet jo 1550-luvun puolella ja ensimmäisiä teoreettisia suunnitelmia oli haudottu jo 1563, tilaisuutta jouduttiin silti odottamaan maltillisesti, sillä vasta vuonna 1568 solmittu kahdeksanvuotinen aseleposopimus vapautti heidän joukkonsa käytettäväksi muualla.
Hän ei kuitenkaan ottanut käskyä vastaan iloiten, vaikka kaani oli johtanut omaa sotaansa Venäjää vastaan jo pidempään, yhteisen sotaretken tavoitteet sopivat osittain hänen omiin tavoitteisiinsa ja hän oli pyrkinyt saamaan Suleiman Suurta tukemaan hänen sodassaan.
Devlet Giray oli luonteeltaan sotaisa ja vallanhimoinen hallitsija, mutta samalla hän oli myös haastavana aikana elänyt neuvokas poliitikko ja taitava sotilasjohtaja, joka pyrki pitämään kaanikuntansa niin itsenäisenä kuin se Osmanien valtakunnan vasallina oli mahdollista sekä torjumaan tataarien merkittävintä uhkaa, kasvavaa Venäjää.
Edeltäjiensä lailla hän jatkoi Krimin kaanikunnan perinteisen vihollisen Venäjän vastustamista ja solmi tämänvastaisen liittolaissopimuksen Jagellonien dynastian kanssa 1552 ja aloitti Moskovaan suuntautuneen sotaretken, joka päättyi tappiollisesti Tulassa ja Šivoronjoella käydyissä taisteluissa.
WPP:n Young & Rubicam Brands -yksikköön kuuluvat Y&R-mainostoimistojen lisäksi muun muassa Wunderman-suoramarkkinointi­toimistoketju , Burson-Marsteller-viestintätoimistoketju , yritysidentiteettiin erikoistunut Landor Associates sekä terveydenhuoltoalan markkinointiviestintään erikoistunut Sudler & Hennessey.
1930-luvulta alkaen Apollo-teatterista radioitiin paikallisesti ja valtakunnallisesti monia musiikkiohjelmia, jotka toivat ensi kertaa kaikkien Yhdysvalloissa asuvien tietoisuuteen sellaisia artisteja kuin Lionel Hampton, Billie Holiday, Ella Fitzgerald ja vielä 1970-luvullakin muun muassa Luther Vandross, Gladys Knight, Donna Summer ja Michael Jackson.
Suomen eri satamissa olleita Venäjän valtiolle kuuluneita aluksia löytyi runsaasti: 70 höyrylaivaa, 90 moottorivenettä, 15 torpedovenettä, yksi miinalaiva sekä lukuisa joukko apualuksia, proomuja, purjeveneitä, soutuveneitä ja nostureita.
Eremitaasin johtaja, professori Mihail Piotrovski kirjoittaa vuoden 2005 Mannerheim-näyttelyyn liittyvän luettelon esipuheessa: "Venäjällä on totuttu ajattelemaan, että monet Mannerheimin hienovaraisista ja omintakaisista poliittisista päätöksistä johtuivat hänen halustaan olla vahingoittamatta kaupunkia, jossa hän vietti nuoruutensa - -."
Yhdistys on perustettu vuonna 1968 ja sen jäseneksi voivat liittyä kaikki Jyväskylän yliopiston Informaatioteknologian tiedekunnassa kauppatieteiden maisterin tai kandidaatin tutkintoa suorittavat opiskelijat sekä filosofian maisterin tutkintoa pääaineenaan kognitiotiede, turvallisuus ja strateginen analyysi tai kyberturvallisuus suorittavat opiskelijat.
Se ilmoittaa tavoitteikseen tehdä Suomea tunnetuksi muissa jäsenmaissa eurooppalaisena kulttuurimaana, tuoda Suomeen tietoa kehityksestä muissa Euroopan maissa sekä edistää ja tukea eurooppalaista kulttuuriyhteistyötä tieteen, taiteen, kasvatuksen, koulutuksen ja tulevaisuudentutkimuksen aloilla.
Säätiön ensimmäisiä suomalaisia jäseniä olivat kauppaneuvos Martti Auriala, vuorineuvos Göran Ehrnrooth, ministeri Eljas Erkko, vuorineuvos Heikki H. Herlin, professori Magnus Malmberg, vuorineuvos R. Erik Serlachius ja kauppaneuvos Hugo Timonen.
Teos henkii tyypillisiä 1800-luvun suurvalta-brittiläisiä mielikuvia, joissa pyritään osoittamaan Euroopan ulkopuoliset kansat barbaarisiksi ja joissa eurooppalaiset kansat pelastivat sivilisaation tuholta lyömällä ulkopuoliset suurissa ja ratkaisevissa taisteluissa.
Sen perinteisiä tutkimusteemoja ovat muun muassa talouskasvu, talouden rakennemuutos, köyhyyden vähentäminen, väestön kasvuun liittyvät kysymykset, epätasaarvokysymykset, maaseudun kehitysongelmat, globaali ympäristökriisi sekä kansantalouksien velkaongelmat.
Standardisoinnin organisoituminen alkoi Prosessiteollisuuden Standardisoimiskerhosta, joka perustettiin v.1963, jonka toimintaa perustettiin jatkamaan 21.5.1973 Prosessiteollisuuden Standardoimiskeskus, sittemmin PSK Standardisointiyhdistys ry, josta myös voidaan käyttää nimeä PSK Standardisointi.
Kun Suomessa jo pitemmän aikaa jatkunut jääkärivärväys paljastui venäläisille viranomaisille ja nämä käsittivät jutun laajuuden talvella 1915–1916, Suomen santarmihallituksen päällikkö Aleksandr Jeremin pyysi tammikuussa 1916 jutun tutkinnan keskittämistä yksiin käsiin.
Useiden suomalaisten kalterijääkärien muistelmissa kuulusteluja Špalernajan tutkintavankilassa johtanut Maškevitš esitettiin pelottavana ja joskus lähes paholaismaisena hahmona, mutta hänen taitavuutensa jääkärisalaliiton selvittämisessä ja pätevyytensä laintuntijana on myöhemmin saanut suomalaisilta myös tunnustusta.
Kirjailija Aleksandr Solženitsynin mukaan Maškevitš olisi pakotettu eroamaan pian helmikuun vallankumouksen jälkeen samalla kun useita muitakin Beilisin oikeudenkäyntiin liittyneitä juutalaisvastaisina pidettyjä korkeita virkamiehiä syrjäytettiin ja vangittiin.
Vuorimiehenkatu 4 / Muukalaiskatu 3: ”silitysrautatalo” terävine kadunkulmineen, valmistunut nelikerroksisena 1888, alkuperäinen arkkitehti Selim A. Lindqvist, korotettu 7-kerroksiseksi 1936 Max Frelanderin suunnitelman pohjalta, jolloin myös pyöristetty kulma syntyi erkkerien tilalle.
Konsertteja on järjestetty Lapland Hotel Riekonlinnassa, Kaunispään Huipulla, Ravintola Petronellassa, Saariselän tunturikappelissa, Ivalon yläasteella, Hotelli Kultahipussa, Saamelaiskulttuurikeskus Sajoksessa ja Saariselän rinnekeskuksessa.
Osa suomalaisesta rauhanliikkeestä ei tukenut Tapanaisen päätöstä, mutta Suomen Antimilitaristisen liiton johtohahmo Aarne Selinheimo ryhtyi toimimaan aktiivisesti hänen vapauttamisensa puolesta, vaikkei Tapanainen ollutkaan liiton jäsen ja oli jopa arvostellut sen laittomuuksiin yllyttävää linjaa.
Kulttuuri-ilmasto Saksassa 1920- ja 1930-luvuilla oli hyvin kansallismielinen, ja kansainvälisesti suuntautunut, ranskalaisvaikutteita omaksunut Karg-Elert saikin suurempaa suosiota kotimaansa ulkopuolella, erityisesti Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Sigfrid Karg-Elert (vuoteen 1902 Siegfried Theodor Karg, 21. marraskuuta 1877 Oberndorf am Neckar – 9. huhtikuuta 1933 Leipzig) oli saksalainen pianisti ja urkuri sekä myöhäisromanttisen tyylin säveltäjä, joka tunnetaan parhaiten teoksistaan uruille ja taideharmonille .
Uudempia, vahvasti ympäröiviin tiloihin liittyviä teoksia ovat Vantaalla Matti Nurmisen Merkitty ja Merkitty portti Tikkurilan lukion rakennuksiin liittyvinä, Jukka Mäen Myyrmäen Kilterin koulun seinässä oleva reliefi Pyramidien arvoitus , sekä Jaakko Niemelän Down Town - läpinäkyvä kaupunki Korsossa.
Vuonna 2007 PTHK:lla oli 16 alueellista toimipaikkaa seuraavilla paikkakunnilla: Joensuu, Jyväskylä, Kajaani, Kouvola, Kuopio, Kuusamo, Mikkeli, Oulu, Raahe, Savonlinna, Vaasa, Vantaa, Varkaus, Tampere, Turku ja Ylivieska.
Vuosina 1930–1935 Mod opiskeli Petroskoissa toimineessa Karjalan puoluekoulussa salanimellä ”Juki” sekä kahteen eri otteeseen Moskovan kansainvälisessä Lenin-koulussa, jossa hänen kurssitovereinaan olivat muun muassa Ville Pessi, Martti Malmberg ja Aimo Aaltonen.
Seuraava viivytys tuli, kun Saksan viranomaiset eivät halunneet päästää vaarallisena pidettyä vallankumouksellista matkustamaan maan halki itään, mutta lopulta Gestapo suostui antamaan Modille matkustusluvan junamatkalle Saksan ja Puolan kautta Neuvostoliittoon.
Jo vuosia ennen varsinaisten roolipelien syntyä Barker ja hänen ystävänsä pelasivat Tékumeliin sijoittuvia sotapelejä: ”me keksimme hahmoja, veistimme puisia pienoispaitsaita, teimme rakennusten pienoismalleja, piirsimme karttoja ja kuvia ja yleisesti ottaen pidimme hauskaa”.
Maaliskuussa 1951 Barkerilta julkaistiin pulp-lehti Startling Storiesissa lukijakirje, jossa hän vastusti toisen lukijan rasistisia väitteitä ja esitti, ettei ihmisroduilla ole synnynnäisiä eroja vaan vähemmistöjen kohtaamat vaikeudet johtuvat syrjinnästä.
Käsikirjoittaja Steve Tesichin omiin muistoihin väljästi perustuvassa tarinassa työväenluokan perheissä Pennsylvanian terästeollisuusalueella 1950-luvulla varttuneet kolme poikaa ja tyttö nimeltä Georgia pohtivat tulevaisuuttaan vuonna 1961, erkanevat omille teilleen ja tapaavat taas 1960-luvun lopun poliittisesti myrskyisinä aikoina.
Yhteisymmärryksen sijaan tietokiteet tähtäävät jaetun ymmärryksen tuottamiseen, jolloin kaikki olennaiset näkökulmat ja faktat on esitetty sellaisella tarkkuudella, että kaikki osallistujat voivat nähdä, mistä asioista ollaan samaa mieltä, mistä erimieltä, ja miksi.
Kokoelma- ja konservointikeskukseen sijoitetaan aikaisemmin väliaikaisissa varastoissa eri puolilla eteläistä Suomea säilytetyt Kansallismuseon kokoelmiin kuuluvat esineet ja osa Museoviraston täydestä Orimattilan keskusvaraston kokoelmista, kuten yleisetnografiset eli Euroopan ulkopuoliset kokoelmat ja tulevaisuudessa kaikkien kokoelmien uushankinnat.