polyglot-tagger/wikipedia-language-snippets-filtered huggingface dataset:
Aastatel 1044–1066 ehitati Połackis Püha Sofia katedraal, märk iseseisvusest ja võimsusest, osa võimuvõitlusest Novgorodi Vabariigi ja Kiievi suurvürstiriigiga, kus ehitati samuti Ida-Rooma Konstantinoopoli Hagia Sophia eeskujul Novgorodi Püha Sofia katedraal ja Kiievi Püha Sofia katedraal.
Vürstid Mihhail Lvovitš Glinski, tema vend Vassili Lvovitš Glinski ja teised šlahta liikmed üleminekust Moskoovia valitseja teenistusse koos oma valitsetavate maavaldustega, mis olid antud nende esivanemate valitsemise alla pärast Moskva suurvürstiriigis toimunud võimuvõitluse kaotust ning Leedu suurvürsti teenistusse asumist.
aasta kevadel tungisid Moskva tsaaririigi väed kolmest suunas Rzeczpospolita, Leedu aladele: sõjatandri keskosas suundus tsaari Aleksei I Mihhailovitši juhtimisel Smolenskile; Novgorodi suunalt tungisid vürst Vassili Šeremetevi juhtimisel väed Neveli, Pihkva, Viciebski ja Połacki suunal ja vürst Aleksei Trubetskoi juhtimisel Brjanski suunalt Roslavli, Mstislau ja Barysaŭ suunal.
Suurvürstiriigi koosseisu olid selle lõpliku lagunemise ajaks jäänud Rostovi-Suzdali vürstiriik, Smolenski, Rjazani, Galiitsia-Volõõnia, Perejaslavli, Tšernigovi, Polotski, Turaŭ-Pinski ja Novgorodi vürstiriik.
Aastatel 1500–1503 toimunud sõjategevuses rüüstas Moskva suurvürsti liitlane Krimmi khaan Mengli I GireiLeedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi lõunaosa, tema pojad võtsid ja põletasid Hmelniki, Kremenetsi, Bresti, Vladimiri, Lutski, Brjaslavli ning viisid sealt palju vange.
sajandi I poolel ühendati Kiievi-Vene riigi lagunemise, slaavi vürstiriikide Kuldhordi vasallriikideks muutmise järel slaavi vürstiriikide killustumise tulemusel, Gediminase poolt Leeduga Valge-Vene: Połacki vürstiriik , Minsk, Pinsk , Brest , Mogiljov, Turov, Vitebsk , Orša, Mozõr ja Ukrainas, Kiiev .
aasta veebruarini ning jagas Valgevene kaheks, Idapoolsed Valgevene alad jäid aga Venemaa keisririigi vägede kontrolli alla ning Ida-Valgevenes, Mogiljovis, asus ka Venemaa keisririigi Kõrgema ülemjuhataja Nikolai II Kõrgema Ülemjuhataja Peastaap.
aasta oktoobris Venemaal Petrogradis toimunud oktoobrirevolutsiooni järel haarasid ida-Valgevenes võimu VSDT P bolševike fraktsioon Aleksandr Mjasnikovi juhtimisel, kes Valgevene piirkonna tulevikku ei kavandanud iseseisvana, vaid kui puhverterritooriumina Venemaa sisepiirkondade ja Petrogradi kaitsel.
juulil 1569 sõlmiti Lublini unioon, millega Poola kuningriik ning Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriik moodustasid personaaluniooni kaudu ühtse riigi, Rzeczpospolita Obojga Narodów, mis eksisteeris föderatiivne riigina aastatel 1569–1795.
Kolmanda Poola jagamise tulemusel likvideeriti viimased Rzeczpospolita jäänused Valgevenes ning moodustati 5 Venemaa keisririigi kubermangu: Mogiljovi, Vitebski kubermang – Valgevene kindralkubermangu ja Minski, Grodno ja Vilno kubermang – Leedu kindralkubermangu koosseisus.
Aastatel 1492–1494 toimunud sõjategevuse lõpetas 1494 sõlmitud "Igavene rahu", mille järgi läks suur osa Verhovski vürstiriikide maid ja Vjazmamaa Moskva suurvürstiriigile, kes tagastas Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigile Ljubutski, Serpeiski, Mosalski, Opakovi ja ütles lahti nõudmistest Smolenskile ja Brjanskile.
Teine suurem vürstiriik, tänapäeva Valgevene aladel Turaŭ-Pinski vürstiriik, mille koosseisu kuulusid maa-alad tänapäeva Valgevenes, Gomelist lõunas ja Brestist ida pool; tänapäeva Ukraina Žõtomõrist ja Rivnest põhja pool lagunes Turaŭ ja Kletski osastisvürstiriikideks.
Valimiskogust võtsid osa peaminister Jüri Uluots, Riigivolikogu esimees Otto Pukk, Riiginõukogu teine abiesimees Alfred Maurer, sõjavägede ülemjuhataja asetäitja ja sõjaminister Johan Holberg ning Riigikohtu esimehe asetäitjana Riigikohtu vanim liige riigikohtunik Mihkel Klaassen.
juulil 1919 jõustunud Eesti vabariigi valitsemise ajutise korra § 9 järgi "Vabariigi seaduslikuks esitajaks on Asutava Kogu esimees; riigiesituse küsimustes on Asutava Kogu esimehel õigus saada vabariigi valitsuselt vastavat informatsioni."
juunil 1940 toimunud juunipöördega võimule tulnud Johannes Varese valitsus ei olnud põhiseaduslik ja ka president Konstantin Päts ei saanud enam vabalt võimu teostada, loetakse riigiõiguslikult presidendi kohusetäitjaks alates sellest kuupäevast viimasena põhiseaduslikus korras peaministri ametit pidanud poliitik Jüri Uluots.
Inimene saab teha valikuid ainult oma eksistentsi piires, st inimene on vaba valima sellel ajal, mis on tema sünni ja surma vahel, ning need valikud on eksistentsi piires lõplikud, neid saab teha ainult üks kord, iga valik on iseseisev valik inimese olemasolu mingis faasis.
Vastavalt arusaamale eksistentsi ainukordsusest ning pinguldatusest sünni ja surma vahele kirjeldavad eksistentsialistid tõelist valikut endaküllasena, mis on ainult inimese enda teha, mis kuulub inimese eksistentsi kindlasse faasi, milles inimene ise otsustab ja vastutab selle valiku eest enda eksistentsi nimel, mida ta on sunnitud looma.
Kui varasemas filosoofias räägiti palju inimese loomusest või tema mõistuslikust olemusest, siis eksistentsialistid vastanduvad sellele arusaamale väites, et inimene on eriline olev, kelle puhul ei eelne tema eksistentsile ehk olemasolule mingit etteantud olemust ega ideed, vaid inimene alles loob selle endale.
Selliseid inimese eksistentsi määravaid komplekse, aga nende hulka kuuluvad ka vabadus, armastus jms, nimetavad eksistentsialistid Martin Heideggeri eeskujul ka eksistentsiaalideks, mida eksistentsialistid, eriti Jean-Paul Sartre on püüdnud fenomenoloogiliselt kirjeldada, st lähtuvalt inimese faktilisest maailmas-olemisest mitte mõnest teaduslikult positiivsest või ratsionalistlikust teooriast.
Inimese käsitlemisel tuleb lähtuda tema täiesti isikupärasest olemisest ehk eksistentsist; inimene seisab pidevalt silmitsi eluliste valikute ning oma olemasolu piiridega ; elu, mida elatakse oma individuaalsust teadvustamata, on võõrandunud ja absurdne; absurdsust on võimalik leevendada ükskõiksust hüljates, luues ennast ja oma ühiskonda ning kaitstes inimesi elu julmuse eest; absoluutselt vaba on inimene, kes võtab endale täieliku vastutuse: julgeb ise valida ja otsustada.
Kuna eksistents ei vasta inimese objektiivsele olemisele, vaid tema isiklikule, subjektiivsele olemasolule ja selle subjektiivsuse kogemise viisile, siis on eksistentsialistide jaoks loomulik elada lähtuvalt subjektiivsusest ning väljendada end subjektiivsust rõhutavatel viisidel, sh kirjanduses, kunstis jne.
20-aastasest PTUI-s töötamise perioodist riiulile jäänud teistest käsikirjadest on mahukamad M. S. Kagani esteetikakontseptsiooni kriitika kantiaanlikelt positsioonidelt (2,7 autoripoognat; autori kommentaar: tollal ei saanud avaldada, nüüd pole seda enam kellelegi vaja); tänaseks on tarbetuks saanud ka marksistliku ateismi kriitika , mille kirjastus omal ajal tagasi andis.
Tallinnas ei olnud tal võimalik oma semiootikahuvile leida rakendust ja nii võttis ta 1970 vastu nooremteaduri koha Haridusministeeriumi Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudis , kus ta kakskümmend aastat kasvatuse uurimist simuleerides või oma huvisid Haridusministeeriumi pealesunnitud teemanimetuste varju peites luges süstemaatiliselt Tartu Ülikooli semiootikapublikatsioone ja süvenes põhjalikult tadžiki-pärsia klassikalise kultuuri problemaatikasse.
Pärast Maasilinna vallutamist sõlmiti Hiiumaal vaherahu taanlaste ja rootslaste vahel, mille põhjal Maasilinn, Pöide kihelkond ja Muhu saar jäid rootslaste otsesele haldamisele, Pajumõisa ametkond loode-Saaremaal aga taanlastele vastutasuks hertsog Magnusele ostetud, kuid rootslaste poolt juba 1563.
Hiiumaal asub 7 looduskaitseala ja 9 maastikukaitseala: Tahkuna looduskaitseala, Pihla-Kaibaldi looduskaitseala, Leigri looduskaitseala, Tihu looduskaitseala, Kõrgessaare looduskaitseala, Paope looduskaitseala, Kõpu looduskaitseala, Kukka maastikukaitseala, Luidja maastikukaitseala, Sepaste maastikukaitseala, Tilga maastikukaitseala, Tareste maastikukaitseala, Sarve maastikukaitseala, Vahtrepa maastikukaitseala ning Käina lahe – Kassari maastikukaitseala.
Saarel asub 17 hoiuala: Hiiu madala hoiuala, Hirmuste hoiuala, Kuri-Hellamaa hoiuala, Kõpu-Vaessoo hoiuala, Kõrgessaare-Mudaste hoiuala, Luhastu hoiuala, Paope loo hoiuala, Pihla-Kurisu hoiuala, Prassi hoiuala, Pühalepa hoiuala, Suureranna hoiuala, Undama soo hoiuala, Vanajõe hoiuala, Vanamõisa lahe hoiuala, Viilupi hoiuala, Vilivalla hoiuala ja Väinamere hoiuala.
1917 – Eestis loendati kokku 37 keskhariduskooli: 6 poeglastegümnaasiumi, 3 reaalkooli, 1 poeglaste eragümnaasium, 4 poeglaste erakeskkooli, 1 progümnaasiumikursusega poeglaste erakool, 10 tütarlastegümnaasiumi, 4 tütarlaste eragümnaasiumi, 1 tütarlaste eraprogümnaasium, 5 gümnaasiumikursusega tütarlaste erakeskkooli ja 2 progümnaasiumikursusega erasegakooli.
Riigid, kus domineerivad araablased, on Maroko, Mauritaania, Alžeeria, Tuneesia, Liibüa, Egiptus, Sudaan, Saudi Araabia, Palestiina Riik , Jordaania, Liibanon, Süüria, Djibouti, Somaalia, Iraak, Kuveit, Jeemen, Katar, Bahrein, Araabia Ühendemiraadid ja Omaan.
Kuna Saksamaa sõjatööstus ei saanud sõja teisel poolel enam reaktiivmootorite ehitamiseks vajalike sulamite kuumakindlust tõstvaid legeerivaid lisandeid, lühenes mootorite tööiga asendusmaterjalide tõttu algselt keskmiselt 100 tunnilt kõigest 25 töötunnini.
Badjarihha - Bafing - Baḩr al-Ghazāl - Bakoye jõgi - Balõgõtšan - Barduelva - Barguzin - Barle'i jõgi - Bârsa - Bārta - Bartang - Basento - Begna jõgi - Belaja - Belaja - Belka jõgi - Bemarivo - Beni jõgi - Benue - Bergi jõgi - Bermejo - Berounka - Bērzaune jõgi - Besòs - Betsiboka - Bhagirathi - Bîc - Bidasoa jõgi - Bija - Bío-Bío - Birvėta - Bisenzio - Bistrița jõgi - Bitjug - Bjorjoljohh - Blusupīte - Bóbr - Bocholter Aa - Bode - Bodrog - Børselva - Bosna jõgi - Bosut - Bradano - Brahmaputra - Brasla jõgi - Breede jõgi - Bregalnica - Bzõb - Buffalo Bayou - Bug - Busento - Bussento - Buzuluk - Bõtantai
Kabuli jõgi - Kafue jõgi - Kagera - Kainachi jõgi - Kalmius - Kama - Kamo jõgi - Kamtšatka jõgi - Kan - Kanab Creek - Kansase jõgi - Kasai jõgi - Kazõr - Katonga - Katun - Kébi jõgi - Kemijoki - Kemi jõgi - Ket - Kirenga - Klondike - Kobra jõgi - Kodori jõgi - Kodõma - Koiva - Kolõma jõgi - Kondoma - Kongeå - Kongo jõgi - Korkodon - Koszarawa jõgi - Kostroma jõgi - Kotorosl - Kotra - Kotšetšum - Kowie jõgi - Kraichbach - Krka - Kuban - Kuisebi jõgi - Kullajõgi - Kulu jõgi - Kuma - Kuma - Kupa - Kura - Kureika - Kwango - Kõzõlsu - Könkämäeno - Kymijoki
Laba - Lachlan - Lafnitzi jõgi - Lagan - Lahn - Laja - Lao jõgi - Lasnaja - Łasosna - Lauga jõgi - Lebiada - Leena - Leie - Leine - Lek - Leki oja - Leoganger Ache - Lesse'i jõgi - Liard - Lielupe - Liffey - Limmat - Limpopo - Lippe - Little Colorado - Llobregati jõgi - Loa - Loire - Loiret - Lonza jõgi - Łoša jõgi - Lozva - Lot - Loudías - Lovat - Lualaba - Luapula jõgi - Ludza - Lukuga - Luleälven - Lužnice - Lõuna-Bug - Lõuna-Platte - Lätäseno - Lütschine - Lysi jõgi
Ob - Odra - Ofanto - Ogre jõgi - Ohio jõgi - Ohře - Ohhoota - Ohta jõgi - Oise - Ojat - Oka - Oka - Okavango - Oker - Oldžo - Olenjoki jõgi - Oljokma - Olti jõgi - Om - Ombrone - Omo - Omolon - Onega jõgi - Onon - Oranje jõgi - Orava jõgi - Orba jõgi - Orco - Oredeži jõgi - Orkla jõgi - Orinoco - Orta jõgi - Ortoire jõgi - Ospo - Osteri jõgi - Otoro jõgi - Otra - Otrøelva - Ottawa jõgi - Oubangui - Oude Rijn - Oude Rijn - Oulu jõgi - Ourthe
Rahad - Răut - Red River - Red River - Rein - Reka - Rena- Reno jõgi - Republican - Reussi jõgi - Rhône - Rideau - Rio Branco jõgi - Rio Grande - Rio Grande - Rio Negro jõgi - Rioni - Rītupe - River Winterborne - Roaring Fork - Roś - Ross - Ruhr - Ruhwa jõgi - Rumbiņa jõgi - Rusizi - Ruvuvu - Ruvyironza - Ryta
Đà jõgi - Dalälven - Daldõkan - Dambjupīte - Dangė - Darling - Daugava - Delaware'i jõgi - Dene - Desna - Detroit - Deûle - Dindari jõgi - Dirty Devili jõgi - Djoma - Dnepr - Dnestr - Dolorese jõgi - Donets - Doonau - Doubs - Douro - Dragor - Drammenselva - Drava - Drina - Drysa jõgi - Dzisna jõgi - Dzitva - Dzvinasa - Dubysa - Dulgalahh - Dvina
Ialomița - Ibar - Iguaçu - Ihosy - IJssel - Ikopa - Ile - Ili - Ilija - Ilim - Ill - Ill - Ilme -Ilmenau - Indigirka - Indre - Indus - Ingoda - Ingul - Inhulets - Inn - Iori - Ipoly - Irkut - Irrawaddy - Irtõš - Isar - Iskăr - Issel - Isset - Išim - Ižma - Ižora
Jakobselva - Jana jõgi - Jangtse - Janj - Jamuna - Japurá - Jasselda - Javari - Jauza - Jelovaja - Jenissei - Jordan - Jug - Jugla jõgi - Jumara jõgi - Jūra - Juribei - Juribei - Juruá - Južna Morava - Jökulsá á Fjöllum
Ganges - Garonne - Gaula - Gdovka - Genil - Gila jõgi - Gilgit - Gižiga jõgi - Glåma - Gorõn - Green River - Guainia jõgi - Guadalquivir - Guadiana - Gudbrandsdalslågen - Gudenå - Gunnisoni jõgi - Guss - Göta jõgi
Halhõn gol - Hallingdalselva - Hamme jõgi - Hani jõgi - Hani jõgi - Hatanga jõgi - Havel - Helmandi jõgi - Hérault - Hồng Hà - Hopjor - Hrazdani jõgi - Hron - Hryŭda - Huang He - Hudson - Hugli - Huma
Politoloog Tõnis Saartsi hinnangul on skandaale, tagasilööke, sisemisi kriise ja negatiivset meediakajastust aidanud üle elada erakonna arvukas lojaalne tuumikvalijaskond, mille olemasolu tuleneb sellest, et Keskerakond esindab Eesti poliitika peamisi sotsiaalseid lõhesid , ning Savisaare karismaatilisest isiksusest ja isiklikust populaarsusest.
aastal antud hinnangu järgi oli Keskerakond kogu oma eksisteerimisaja vältel olnud juhikeskne ja ühtne partei, millega liitunud erinevad rühmad on säilitanud küll oma identiteedi, kuid tsentraliseerivad tendentsid on domineerinud ja erakonna sidusus aja jooksul kasvanud.
Seda tõlgendust kinnitavad Ehini ja Talvingu hinnangul asjaolud, et enamiku Keskerakonnale antud häältest sai EKRE-ga liidu sõlmimise vastu sõna võtnud Yana Toom ja et EKRE valitsusse kaasamise tõttu Keskerakonnast välja astunud Raimond Kaljulaid sai üksikkandidaadina 6,2% häältest.
aastal valitud XIII Riigikogus kuulusid Eesti Keskerakonna 25-liikmelisse fraktsiooni selle esimees Kersti Sarapuu, aseesimehed Valeri Korb ja Erki Savisaar ning liikmed Dmitri Dmitrijev, Enn Eesmaa, Helmut Hallemaa, Jaanus Karilaid, Mihhail Korb, Siret Kotka, Igor Kravtšenko, Heimar Lenk, Oudekki Loone, Aadu Must, Anneli Ott, Eevi Paasmäe, Toomas Paur, Mihhail Stalnuhhin, Märt Sults, Karin Tammemägi, Tiit Terik, Marika Tuus-Laul, Viktor Vassiljev, Vladimir Velman, Toomas Vitsut ja Toomas Väinaste.
septembril toimunud erakorralisel kongressil valiti erakonna juhatuse liikmeteks Jüri Ratas, Jaak Aab, Lauri Laats, Taavi Aas, Vadim Belobrovtsev, Vladimir Svet, Yana Toom, Jaan Toots, Andrei Korobeinik, Marika Tuus-Laul, Jaanus Karilaid, Maria Jufereva-Skuratovski, Andre Hanimägi ja Mihkel Undrest.
Keskerakonna volikogusse kuuluvad erakonna piirkondade esimehed, erakonna piirkonna konverentsil valitud volinikud, üks iga 100 piirkonna liikme kohta, erakonna juhatuse liikmed, need Riigikogu Keskerakonna fraktsiooni liikmed ja Keskerakonna Euroopa Parlamendi saadikud, kes on ka Keskerakonna liikmed ning iga erakonna kogu valitud üks volinik, kui sellesse kogusse kuulub vähemalt 50 erakonna liiget.
aastate lõpust on toetus erakonnale olnud stabiilselt suhteliselt kõrge, kuid valitsuse moodustamises on osaletud suhteliselt harva, sest parempoolsed erakonnad on tavaliselt teatanud, et nad ei taha Savisaarega koostööd teha ja eelistavad koalitsiooni sõlmimisel teisi parteisid.
Erinevalt Nõukogude variandist pole praegusel Valgevene lipul sirpi ja vasarat ega punast tähte ning vertikaalne laid rahvusliku ornamendiga värvid vardapoolses otsas on muudetud vastupidiseks – Valgevene NSV lipul oli ornament valge ja taust punane, kuid praegusel Valgevene lipul on punane ornament valgel taustal.
aastal koos Saalomoni tarkuse raamatu, Jeesus Siiraki tarkuseraamatu, Tobia ja Juuditi raamatuga ning katoliku kirikus Trento kirikukogul 1545–1563 peale eelpoolnimetatute ka esimene ja teine Makkabeide, Baruki, Taanieli, Estri raamat koos viimase lisadega ja Jeremija palvega.
Looduskaitset korraldab Maakasutus-, Turismi- ja Keskkonnaministeeriumile alluv Institut National pour L'Environnement et la Conservation de la Nature (INECN; varasema nimega Institut National pour la Conservation de la Nature ), mis juhib rahvusparke, looduskaitsealasid ja loodusmälestisi ning korraldab bioloogilise mitmekesisuse ja looduskaitse alast uurimistööd.
Rutskoi kutsus ülemnõukogu rõdult miitingulisi üles moodustama salku ja vallutama "veel täna" tormijooksuga linnavalitsust ja Ostankinot; Hasbulatov kutsus üles "vallutama tormijooksuga Kremli usurpaatori ja kurjategija Jeltsiniga" ja vangistama "kogu tema müüdavat klikki maa alla".
Läti, Leedu, Venemaa ja Eesti juhid võtsid vastu ühisavalduse, milles tunnustati vastastikku ka Läti, Leedu, Venemaa ja Eesti riikliku suveräänsust, kutsudes samas kõiki maailma riike otsustavalt hukka mõistma Nõukogude Liidu relvastatud vägivalla akte Balti riikide iseseisvuse ja nende rahumeelse elanikkonna vastu.
Esimesel Nõukogude Liidu Rahvasaadikute Kongressil esitas Gennadi Burbulis Jeltsini kandidatuuri NSV Liidu Ülemnõukogu esimehe kohale alternatiivina Mihhail Gorbatšovile, kuid Jeltsin taandas oma kandidatuuri, viidates parteidistsipliinile.
juunil oli Mihhail Gorbatšovil, Jeltsinil ja Kasahstani presidendil Nursultan Nazarbajevil Novo-Ogarjovos mitteametlik kohtumine, kus lepiti kokku, et pärast liidulepingu sõlmimist vahetatakse välja KGB juht Vladimir Krjutškov, kaitseminister Dmitri Jazov ja peaminister Vladimir Pavlov ning Nazarbajevist saab Nõukogude Liidu peaminister.
aprillil läbi üldrahvalik referendum, mille teemad olid: usaldus Venemaa Föderatsiooni presidendi vastu; presidendi ja valitsuse sotsiaal- ja majanduspoliitika heakskiitmine; ennetähtaegsete presidendivalimiste korraldamine; ennetähtaegsete rahvasaadikute valimiste korraldamine.
juunil 1990 loodi esimese Vene NFSV Rahvasaadikute Kongressi määrusega Konstitutsioonikomisjon, mille esimeheks valiti Vene NFSV Ülemnõukogu esimees Jeltsin ning tema asetäitjaks ülemnõukogu esimehe esimene asetäitja Ruslan Hasbulatov.
Kui praegu anda sellele tõlgendus lähtudes säilinud tundest minu käes, siis ma pean ütlema: seda looma hellitades tundsin ma Muud, Teise tohutut teistsugusust, mis ei jäänud siiski võõraks nagu härja või oina lähedus, vaid lubas mul juurde minna, end puudutada.
Kui ma siis silitasin võimsat, mõnikord hämmastavalt siledat, mõnikord sama hämmastavalt turris lakka ning tundsin oma käe puudutuses elusat elu, siis mulle tundus, et minu nahaga piirneb elulisuse enda element, miski, mis ei olnud mina, üldsegi mitte mina, üldsegi mitte tavapärane mina, vaid tuntavalt Teine, mitte lihtsalt miski teine, vaid tõesti Teine ise.
Igapäevase füüsilise ja hingelise pöördumise puhul kellegi poole on olemuslik toiming see, et esile astub ainult see isiksus ning saab ligiolevaks ning siis ei ole maailm meie jaoks enam ükskõikne punktide mitmekesisus, millest ühele me hetkeks tähelepanu pöörame, vaid lõputu lainete surve kitsale, selgete piirjoontega tugevale tammile.
Tänapäeva inimese ettekujutus, nagu pöördumine oleks sentimentaalne ega vastaks tänapäeva elu iseloomule, on groteskne eksitus, nagu ka väide, just nagu meie elu askeldustes oleks pöördumine teostumatu, on vaid maskeeritud ülestunnistus, et enda algatusvõime on aja palge ees nõrk.
Kolmanda tüübi näideteks on diskussioon, milles inimestest ei nähta isiksusi; vestlus, mille eesmärgiks on edevuse rahuldamine või enesekindluse suurendamine; sõprade vestlus, milles igaüks peab ennast absoluutseks ja legitiimseks ning teisi suhteliseks ja kahtlaseks; armunute kõnelus, milles kumbki naudib oma hinge suurust ja kallihinnalisi elamusi.
Ja siis ilmub dimensioonist, mida ka see võimutäius veel ei rahulda, nõue, et leiaks aset uus, puhtdialoogiline kontroll, kus otsustav amet antakse mitte enam Sina-Minale, vaid tõelisele Minale, mis kas jääb oletatavaks ja sealjuures ometi ülimal määral tuntavaks elavaks ja "teiseks" või kehastub teises isikus.
Monoloogiline iseloom ei ole ei nende põhitingimuste mõistmisel, millest tunnetav mõtlemine alguse saab, ei mõistmise taipamisel, piiramisel ja keskendamisel, ei tema juurutamisel iseseisvasse mõistelisse vormi, ei selle vormi vastuvõtmisel mõistete süsteemi ega lõpuks ka selle väljendamisel ja tõlgitsemisel keeles.
Pigem võib siin leida dialoogilisi elemente: mõtte kujunemise staadiumidel ei pöördu mõtleja oma vastutuses mitte iseenda poole, vaid alussuhte poole, mille palge ees ta oma mõistmise eest vastutust kannab, või korra poole, mille ees ta vastkujunenud mõistekuju eest vastutab.
Jutt ei ole üksnes Sinast, kes on võimeline tajuma ja kaldub ühisele filosofeerimisele, vaid eelkõige vastas seisvast tõesti Teisest, kes mõtleb teisiti ja muud, järelikult mitte stseenist pilvetaguse lossi tornis, vaid kohustavast eluülesandest kindlal maal, kui vastuvaidlematult tajutakse Teise teistsugusust, kuid selle teistsugususega ei võidelda kui enda vastasega, selle struktuur tuuakse sisse iseenda mõtlemisse, sellest mõeldakse ja mõeldes seda öeldakse.
See, et kunst on oma olemuses algselt dialoogiline, et muusika apelleerib alati kuulmisele, mitte muusiku enda kuulmisele, maalikunst vaatamisele, mitte maalikunstniku enda vaatamisele, arhitektuur sellele, kes käib ümber hoone, ja et nad kõik ütlevad nende tajujale midagi, mida saab öeldakse ainult selles keeles , mis on avatud mis tahes mõistmisele, millel pole eelarvamusi.
Kõik see võib lisanduda, nagu ka pöördumisse võib seda täiustades lisanduda, et me kujutame teist endale ette tema erilises olemasolus, haarame teda, nii et temaga ühises olukorras me saame olukorrast teada ka tema poole pealt, ent pööre tagasi ei seisne mitte selles.
Kui me tõsiselt jaatame Mina ja Sina vahelist mõtlemist, siis ei piisa teise mõttesubjekti mõtlemisest, tuleb elada, mõeldes, just mõeldes, teist – mitte väljamõeldud, vaid ihulikult olemasolevat inimest, tema konkreetsust; mitte teist mõtlejat, kellest ei taheta teada mitte midagi peale mõtlemise, vaid isegi juhul kui see teine ongi mõtleja, mõelda teda mitte kui mõtlejat, vaid kui isiksust, kellele kuulub ka mõtlemistegevus.
Ta ei ole lähemal Jumala varjatusele, mis kõrgub Mina ja Sina kohal, ning on kaugemal Jumala pööratusest, mis antakse Sinale, kes annab end Minale, ja Minale, kes annab end Sinale, kaugemal kui see teine, kes palves, teenimises, elus ei välju "palgest palgesse seismisest" ega tunne sõnatut ühtsust, kui just mitte seda, mille avab ihulik surm.
Kuid ka kujunenud mõtte esimesel kontrollil seesmise instantsi poolt, monoloogilisel astmel Platoni mõttes, on peale tavalise ka teine tähtis dialogiseeriv, Platonile hästi teada olev ilmnemiskuju: seal ei tee otsustust mitte empiiriline ise, vaid geenius, vaim, kellele uus mõte ette kantakse, et saada teada, kas ta kiidab selle heaks, kas ta tahab seda oma lõpule viidud mõtlemisse lülitada.
Mõnikord öeldakse mulle, et jutud Minast ja Sinast on pinnapealsed, sügaval nende all ei ole enam sõnu ega vastuseid, seal on ainult algne olemine, millel ei seisa midagi vastas, ja sellepärast tuleb meil sukelduda vaikivasse ühtsusse, ülejäänus aga jätta elavale elule tema suhtelisus, koormamata seda absolutiseeritud Minaga ja absolutiseeritud Sinaga ning nende dialoogiga.
See on just elu ühtsus, mis on kord tõeliselt leitud, mida mitte mingite muutustega ei saa lõhkuda loodu argipäevas ega "jumalikustatud" ülevatel hetkedel; lõhkumatu, möödumatu konkreetsuses viibimise ühtsus, milles me kuuleme sõna ja võime laliseda vastuse.
Inimesele on iseenda iseduse ühtsus eraldamatu ühtsusest üldse, sest see, kes on sukeldunud allapoole hinges toimivat paljust, ei saa seda, et seda paljust enam ei ole, kogeda teisiti kui ühtsust ennast, mis ongi mitmekesisuse puudumine, olemise kahesuse puudumine.
Sissetungid ja sõjad jätkusid ja kulmineerusid Vene-Türgi sõjas 8, kui Montenegro armee, mida juhtis prints Nikola, võitis Venemaa keisririigi liitlasena mitu lahingut: Vucji Do, Fundina, Trijebaći, Krstaći ja Bjelopavlići lahingu.
Riik jaguneb 23 vallaks: Andrijevica vald, Bari vald, Berane vald, Bijelo Polje vald, Budva vald, Cetinje vald, Danilovgradi vald, Gusinje vald, Herceg Novi vald, Kolašini vald, Kotori vald, Mojkovaci vald, Nikšići vald, Petnjica vald, Plavi vald, Pljevlja vald, Plužine vald, Podgorica vald, Rožaje vald, Šavniki vald, Žabljaki vald, Tivati vald, Ulcinji vald.