polyglot-tagger/wikipedia-language-snippets-filtered huggingface dataset:
Josephus Flavius : „Kõik tunnistavad üksmeelselt, et esimesed helleni filosoofid, kes mõtisklesid taevastest ja jumalikest asjadest, nagu näiteks Pherekydes Syroselt, Pythagoras ja Thales, olid egiptlaste ja kaldealaste õpilased ega kirjutanud palju, kusjuures neid teoseid peavad hellenid kõige muistsemateks ning usuvad vaevaga, et nad on tõesti nende kirjutatud.
Proklose teatel oli Thalesel palju, sealhulgas kuulsaid geomeetritest järgijaid, nende seas tema õpilane Mamerkos, Hippias Elisest, Pythagoras, Anaxagoras, , Philippos Mendest, Eukleides ja Aristotelese sõber Eudemos, kes kirjutas aritmeetika, astronoomia ja geomeetria ajaloo.
aastal, kui algselt kursusepakettide süsteemilt mindi üle 200-punktilisele bakalaureuseõppe süsteemile, 1995, kui bakalaureusekraadi nõuded alandati riikliku kõrgharidusstandardi tasemele , ja 2001, kui alustati üleminekut uuele, kolmeaastasele bakalaureuseõppele ja esimesed sellised õppekavad said Haridusministeeriumilt koolitusloa.
Aastatel 1993–2003 asus humanitaarinstituut Salme Kultuurikeskuse majas Salme 12, kuid osa õppetööst toimus Eesti Humanitaarinstituudi ja Vanalinna Hariduskolleegiumi ühisprojektina asutatud teatri THEATRUM ruumides Vene 14 ning üksikud õppetöö osad toimusid ka mujal.
Boliivias on mitukümmend vulkaani, millest enamikku loetakse tegevvulkaanideks, sest nad on pursanud holotseenis ehk viimase 10 000 aasta jooksul, ehkki viimase 1000 aasta jooksul on pursanud neist vaid kaks: 5163 m kõrgune Irruputuncu ja 5310 m kõrgune Paruma .
1948 – Eesti NSV Ministrite Nõukogu määras kindlaks kolhoosipere õueaiamaa suuruse ja isiklikus käsutuses olevate loomade arvu piirmäärad (kuni 2 lehma, 2 mullikat, 1 emis põrsastega, 10 lammast, 20 mesipuud ning piiramatul arvul kodulinde ja küülikuid).
Lõuna-Ameerika iseseisvussõdade ajal kandis riik mitmesuguseid nimesid, peamiselt Río de la Plata Ühendprovintsid ja Lõuna-Ameerika Ühendprovintsid (Provincias Unidas en Sudamérica või Provincias Unidas de Sud América), mida kasutati tänapäeva mõistes Argentina ja Uruguay liidu tähistamiseks.
Pärast Hispaania-Prantsuse sõjalaevastiku purustamist Trafalgari lahingus 1805 püüdsid britid 1806 hõivata La Plata lahte, ent kreoolidest, mulattidest ja neegritest moodustatud maakaitsevägi Santiago de Liniersi ja Juan Martín de Pueyrredóni juhtimisel kaitsesid 1807.
Viimasest allavoolu kuni parempoolse lisajõe Aswa suudmeni nimetatakse teda Alberti Niiluseks, edasi vasakpoolse lisajõe Baḩr al-Ghazāli suudmeni Baḩr al-Jabaliks, sellest allavoolu Valgeks Niiluseks ehk Al-Baḩr al-Abyaḑiks ja pärast parempoolse lisajõe Sinine Niiluse suuet Hartumis Niiluseks.
Kõrgpaisude ja veehoidlate rajamine Niilusele on põhjustanud soovimatuid muutusi: viljakas muda settib eeskätt veehoidla põhja, seepärast vajavad põllud väetamist, suurenevad vee sooldumine, aurumine ja kõrbeliiva imendumine, väheneb toitaine- ja hapnikusisaldus.
Läti tähestik põhineb ladina tähestikul ning kasutab lisaks diakriitilisi märke (makron pikkade vokaalide tähistamiseks - ā, ē, ī, ū, vanasti ka ō; haak tähtedel š, č ja ž ning sedii tähtede ģ, ķ, ļ ja ņ, vanasti ka ŗ juures palatalisatsiooni tähistamiseks).
Kogu kristlikus Lääne- ja Kesk-Euroopas, kus elas enamik juute, kehtestati nende jaoks eriseadused; juutidelt võeti maaomandiõigus, nad olid sunnitud elama linnades, kus tegelesid peamiselt käsitöö ja kaubitsemisega, rikkamad liigkasuvõtmisega.
Juutide liitmisel Aleksander Suure poolt hellenistlikku maailma, Aleksandria kogukonna tekke, Vana Testamendi selleaegsete raamatute kreeka keelde tõlkimise ja Aleksandria juudi filosoofiakoolkonnaga algas juba nende otsene osa indoeuroopa rahvaste ja Euroopa tsivilisatsiooni ajaloos.
See tähendab, et "+" seab igale kahele K elemendile x ja y vastavusse ühe kindla K elemendi, mida nimetatakse x ja y summaks ning tähistatakse x+y-ga; samuti seab "·" neile kahele elemendile vastavusse ühe K elemendi, mida nimetatakse x ja y korrutiseks ning tähistatakse x·y-ga .
Sellele on asetatud mänguredel, mis on vihje "Loogilis-filosoofilise traktaadi" eelviimasele aforismile 6.54: "Mu laused on selgitavad seeläbi, et see, kes minust aru saab, mõistab lõpus, et nad on mõttetud, kui ta on läbi nende - nende peale - nende kohale välja roninud. (Ta peab nii-öelda minema viskama redeli, kui ta on sellest üles roninud.) Ta peab ületama need laused, siis näeb ta maailma õigesti."
Russelli esimesed muljed Wittgensteinist olid sellised: "Ilmus tundmatu sakslane kangekaelne ja perversne, kuid arvan, et mitte rumal." "Pärast loengut tuli üks äge sakslane, et minuga vaielda Õigupoolest on temaga rääkimine puhas ajaraiskamine." Ta tegeles Trinity College'is õppides intensiivselt Russelli töödega, eriti raamatuga "Principia Mathematica", püüdes tuletada matemaatika aksioome loogika printsiipidest nagu Fregegi.
aasta lõpuks tundis Wittgenstein, et kõnelused teiste õpetlastega ei ole küllaldaselt sügavad ja ta ei saa Cambridge'is enam tööd jätkata, ning otsustas töötada erakuna Norras koos David Pinsentiga omandatud mägionnis Skjoldenis, kuhu pääses ligi ainult ratsa.
Seal tegeles ta õe Hermine mälestuste järgi "palju lennutehniliste küsimuste ja katsetega. Sel ajal või pisut hiljem haaras teda järsku filosoofia, st järelemõtlemine filosoofiliste probleemide üle nii tugevalt ja nii täiesti vastu tema enda tahet, et ta kannatas raskelt kahekordse ja vasturääkiva sisemise kutsumuse all ning tundis end lõhestatuna."
Esimesel kahel aastal mõtles ta peamiselt Russelli ja Frege tööde üle; juunis 1916 aga tegi Wittgensteini üksus läbi ränga, paljude ohvritega lahingu, pöördusid tema mõtted elu mõtte juurde, mis teda ja tema vendi juba Viinis olid vaevanud.
Aavik tõi kirjakeelde arvukalt laensõnu , murdesõnu ja uudistuletisi, tema kunstlikult loodud uutest tüvisõnadest on eesti keele põhisõnavara hulka jõudnud umbes 30 (näiteks relv, veenduma, embama, evima, laip, mõrv, roim, laup, lünk, meenutama).
Johannes Aavik elas oma vanematekodus Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumi õpilasena aastatel 1898–1902 ja hiljem, aastatel 1919–1926 samas (kuid siis juba Saaremaa Eesti Segagümnaasiumius ja alates 1922. aastast Saaremaa Ühisgümnaasiumis) eesti keele õpetajana töötades.
Maailma viiekümne pikima jõe nimistusse mahuvad sellised USA territooriumil voolavad jõed nagu Mississippi (algab Itsasca järvest Minnesotas ja suubub Mehhiko lahte; pikkus 3779 km), Missouri (algab väikejõgede liitumisega ja suubub Mississippisse; pikkus 3726 km), Ohio-Allegheny (algab Pennsylvania osariigis ja suubub Mississippi jõkke; pikkus 2102 km), Colorado jõgi (algab Grandi maakonnas USA-s ja suubub California lahte; pikkus 2333 km).
Kuna Ameerika Ühendriigid on potentsiaalsetest vaenlastest Vaikse ja Atlandi ookeani abi eraldatud, peetakse ainsaks reaalseks ootamatu rünnaku ohuks Ameerikale on mandritevaheliste või kosmoses paiknevate raketikomplekside rünnakut, mille ärahoidmiseks ja õigeaegseks eelhoiatusprogrammiks on NORAD (Ameerika Ühendriikide ja Kanada Põhja-Ameerika õhukaitsesüsteem), mille keskus asus algul Colorado Springsis ja hiljem 1962.
aasta rahvaloenduse järgi on rahvastikust 72,4% valgenahalised, 12,6% afroameeriklased, 4,8% Aasia päritolu ameeriklased, 0,9% põlisameeriklased , 0,2% Hawaii ja teiste Vaikse ookeani saarte põliselanikud, 6,2% muudest rassidest ja 2,9% kahest või enamast rassist.
USA-s domineerib vanade mägede ja platoode ahelik Apalatšid, mis kulgeb põhja-lõuna suunas piki Põhja-Ameerika mandri idarannikut, ning kõrgete noorte mägede ahelikud Kaljumäestik, Kaskaadid ja Sierra Nevada, mis kulgevad põhja-lõuna suunas mandri lääneosas.
aastal kodus 214,8 miljonit inimest , hispaania keelt 29,7 miljonit, hiina keelt 2,2 miljonit, prantsuse keelt 1,4 miljonit, tagalogi keelt 1,3 miljonit, vietnami keelt 1,1 miljonit ja saksa keelt 1,1 miljonit ameeriklast.
Laissez-faire ehk laissez faire ehk laisser-faire (väljend tuleb prantsuskeelsest ütlusest laissez faire, laissez passer – 'laske teha , laske juhtuda'; itaalia keeles lasciate fare) on oma algses tähenduses füsiokraatidelt pärinev printsiip, mille kohaselt riik peaks hoiduma majandusellu sekkumast.
Tervishoiusüsteemi majandavad Sotsiaalministeerium ja Eesti Haigekassa, mis juhinduvad riigieelarve seaduses ettenähtud kuludest ning tuludest (2022. aasta riigieelarve seadus sätestas Sotsiaalministeeriumi eelarve tuludeks 186,4 miljonit eurot ja kuludeks 6 723,4 miljonit eurot).
aasta rahvaloenduse tulemuste kohaselt töötas 15–64-aastastest elanikest 13,2% põllumajanduses, 27% töötas kaevandustes ja tööstuses, 22,3% tagas elanikkonnale sotsiaalteenuseid , 11% tegeles kaubanduse ja majapidamisteenindusega, 8% töötas ehituses, 7,3% transpordi ja side valdkonnas ning 4,5% töötas riigihalduses ja sotsiaalkindlustuses.
Lagendikke asustavad koopaorav, hüpik, valge- ja halljänes, stepituhkur, nurmkana, põldlõoke, metsasid karu, ilves, nugis, vöötorav, orav, teder, metsis, mink, kolonik, kärp, nirk, mäger, hunt, punarebane, kährik, põder, metskits, metssiga ja laanepüü.
Haruldased Baškortostanis elavad loomaliigid on kaladest sterlet, forell, taimen, harjus ja abakala, lindudest kaur, luik, hallpõsk-pütt, hüüp, tõmmuvaeras ja kassikakk, loomadest lendorav, lagrits, korsak, saarmas, naarits ja tuhkur.
Baškortostani koosseisus on kaheksa vabariikliku tähtsusega oma haldusüksusega linna: pealinn Ufa, Agidel, Kumertau, Neftekamsk, Oktjabrski, Salavat, Sibai ja Sterlitamak ning üks kinnine linn: Mežgorje, ülejäänud kuuluvad rajoonide koosseisu.
sajandi lõpus, jäid Eesti Vabariigis põllumajandustooted üheks põhiliseks ekspordiharuks ning ka nõukogude ajal rahuldas Eesti põllumajandus kohaliku vajaduse ja selle toodangust jätkus ka massiliseks väljaveoks ülejäänud Nõukogude Liitu.
Põllumajandus on majandusharu, mis tegeleb mulla harimise ning toidu, loomasööda ja muude looduslike toodete (toiduainetööstusele, tekstiilitööstusele, naha- ja jalatsitööstusele, farmaatsiatööstusele jt tooraine) tootmisega teatud kultuurtaimede ja koduloomade kasvatamise teel.
Optika, mis uurib valgust, ei piirdu vaid inimesele nähtava valguse uurimisega ja uurib ka infrapunakiirgust ja ultraviolettkiirgust, mis mõlemad käituvad nähtava valgusega sarnaselt (esineb samuti peegeldumine, murdumine, interferents, difraktsioon, dispersioon ja polarisatsioon).
Nii näiteks avaldas varem muuhulgas "Poeemi Stalinist" kirjutanud Juhan Smuul talle populaarsuse toonud reisikirja "Jäine raamat", vestekogu "Muhu monoloogid", näidendi "Polkovniku lesk" jpm teoseid, mille ideoloogiline suunitlus oli juba hoopis teistsugune.
Ärkamisaja alguses koostas Friedrich Reinhold Kreutzwald Eesti rahvuseepose "Kalevipoeg", toetudes sealjuures teiste estofiilide, Õpetatud Eesti Seltsi liikmete (sealhulgas Friedrich Robert Faehlmanni ja Georg Julius von Schultzi) tööle, eesti rahvalauludele ning Garlieb Merkeli ja James Macphersoni proosapoeemidele.
Oma viimases sõnas lausus ta: ".Ei režiimi poolt peetav "nõiajaht" ega selle konkreetne näide – praegune kohtupidamine – ei tekita minus vähimatki austust ega isegi mitte hirmu. Ma saan muide aru, et selletaolised kohtupidamised on mõeldud paljude hirmutamiseks, ja paljud kohkuvadki ära – ja ometi ma arvan, et alanud ideelise vabanemise protsess on pöördumatu!"
"Et nimetatud saabumata jäid, selles on tõenäoliselt määrav olnud orjastatud rahvaste vabaduses tegutsevate kirikute energiline vastuseis, mille eriti mõjuvaks väljenduseks olid kahtlemata õp. Veemi seletused ja ülekuulamine USA Senati uurimiskomisjoni ees."
Nii nagu esimeses voorus, kus kandidaadiks oli seatud Ene Ergma , ei võtnud valimistest osa Keskerakonna ega Rahvaliidu poliitikud, kes olid otsustanud Riigikogus toimuvaid valimisi boikoteerida ning seada oma kandidaat, ametis olev president Arnold Rüütel, üles alles valimiskogus.
Georg Friedrich Händel (Suurbritannia alamana George Frideric Handel. Itaalias ja algselt ka Inglismaal kasutas ta õige häälduse tagamiseks nimekuju Georg Friedrich Hendel; 23. veebruar 1685 Halle – 14. aprill 1759 London) oli saksa helilooja, kes aastast 1712 elas Inglismaal ja võttis 1727.
Kuigi Bacon oli Mary Stuarti leppimatu vaenlane, oli ta finantskaalutlustel vastu William Cecili Prantsusmaa-vastase sõja poliitikale, kuid ta pooldas tihedamaid sidemeid välismaa protestantidega ning teadvustas ohtu, mis Inglismaale lähtus Prantsusmaa ja Šotimaa liidust.
Johannes Paulus I oli esimene uuema aja paavst, kes oma pöördumistes ütles enda kohta "mina", mitte "meie", kuigi traditsioonitruud abilised, keda paavsti tagasihoidlik soojus ja mitteformaalsus pani kohmetuma, kirjutasid tema tegelikud kõned pressiteadete ja L'Osservatore Romano jaoks sageli formaalsemasse stiili ümber.
Ta oli esimene paavst, kes keeldus sedia gestatoria 'st, kuni kardinalide surve veenis teda selle vajalikkuses, sest muidu usklikud ei näeks teda (Vatikani ametiisikud ei öelnud talle, et nad häbenesid tema kohmakat lampjalgset kõnnakut, mis ei olnud nende meelest "kuninglik").
Luciani oli kerge kompromiss: pigem Vatikani II kirikukogu vaimus karjane kui range intellektuaal, väheste autokraatlike pretensioonidega mees, kes sellisena oli mõningatele kardinalidele vastuvõetavam kui Benelli (kes oleks äärepealt saanud riigisekretäriks, kuid määramine jäi ära Johannes Paulus I surma tõttu, ja kellel jäi oktoobrikuu konklaavil paavstiks saamisest puudu käputäis hääli).
Ja Itaalia kardinalidele, kes ei tahtnud hääletada teiste, vaieldavate itaallastest kardinalide poolt, oli Luciani ilma "pagasita" itaallane: tal ei olnud seljataga karjääri kuurias, mis oleks tekitanud talle vaenlasi, ega vaieldavaid ega radikaalseid avaldusi ega jutlusi, vaid tegemist oli lihtsalt karjasega, naeratava leebe mehega.
Mõned entsüklika "Humanæ Vitæ" vastased väljendasid lootust, et võttes arvesse tema arvamusi, mis ta Paulus VI-le oli väljendanud, ning tema sügavutiminevat arutelu kolmanda maailma rahvaarvu kasvu probleemide üle annab uus paavst välja entsüklika, mis "kohandab" entsüklikat "Humanæ Vitæ".
Ühe oma esimese paavstliku aktina kavatses ta ette valmistada entsüklika, mis kinnitaks Vatikani kirikukogu joont (ta nimetas seda erakordselt mastaapseks ajalooliseks ja katoliku kiriku kasvamise seisukohast oluliseks sündmuseks) ja paneks kiriku distsipliini preestrite ja usklike seas maksma.
Lavatagused pinged nende Vatikani ametnike seas, kes olid teadlikud tema kunagises kirjas väljendatud seisukohast raseduse katkestamise küsimuses, muutusid eriti teravaks, kui paavst väljendas pärast kohtumist ÜRO delegatsiooniga teatavat leebust selles küsimuses.
Johannes Paulus I ametissepühitsemise tseremoonial osalesid Argentina president Jorge Rafael Videla, Hispaania kuningas Juan Carlos I, Belglaste kuningas Baudouin I, Monaco vürst Rainier III, Saksamaa FV liidukantsler Helmut Schmidt, Liechtensteini vürst Franz Josef II ja Luksemburgi suurhertsog Jean.
1999 – Otepääl toimus esimest korda murdmaasuusatamise MK-etapp, kus Kristina Šmigun saavutas naiste 10 km klassikasõidus kolmanda koha; meeste 15 km klassikasõidus oli eesti meesuusatajatest edukaim Andrus Veerpalu, kes sai 22.
Tallinna Ülikooli ajaloos on tähtis koht ka Eesti Teaduste Akadeemia ökoloogia instituudil, Eesti Teaduste Akadeemia rahvusvaheliste ja sotsiaaluuringute instituudil, Eesti Kõrgkoolidevahelisel Demouuringute Keskusel, Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseumil, Eesti Akadeemilisel Raamatukogul, Eesti Teaduste Akadeemia ajaloo instituudil, Eesti Humanitaarinstituudil, Audentese ülikooli meediateaduskonnal, Eesti Tuleviku-uuringute Instituudil, Akadeemia Nordil ning Tallinna Pedagoogilisel Seminaril.
Ühinenud Rahvaste Hariduse, Teaduse ja Kultuuri Organisatsioon (ingl United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization, lühend UNESCO) on ÜRO juures töötav organisatsioon, mis on loodud ülemaailmseks koostööks teaduse, hariduse, kultuuri, lõite, keskkonnakaitse ja inimõiguste vallas.
Steinbecki ideoloogilises mõttes mõnevõrra heitliku, ent alati meisterliku loomingu võlu seisneb tema humaanses ja targas lähenemises oma kangelastele, kodanikutunde erksuses, psühholoogilise haarde sügavuses ja võrratus, põhiliselt leebes huumoris, mis tihti teravneb lõikavaks irooniaks.
Tuglas avaldas monograafiaid Juhan Liivist , A. H. Tammsaarest ja Mait Metsanurgast, uurimusi ("Eduard Vilde ja Ernst Peterson", 1909; "Kirjanduslik stiil", 1912; "Ado Grenzsteini lahkumine", 1927; "Eesti Kirjameeste Selts", 1932; "Lühike Eesti kirjanduslugu", 1934) ning kirjanduskriitikat.
Kui Theodora oli 55-aastane, siis peapiiskop Theodor tegi arhimandriitide Ilarioni ja Dorotheose, kloostriülema ja kõikide õdede valikul iguumenjaks Theodora tütre Theopisti, sest kloostriülem oli jõudnud väga kõrgesse ikka ega saanud nägemise nõrgenemise ja kuulmise nüristumise tõttu enam õdesid juhatada.
Öise psalmidelugemise ajal kiitis kloostriülem õdedele Theodora usuvägitegusid ning ütles: "Ma olen kindel, et Jumal arvab ta õigluse pärast neljakümne märtri hulka, kes vabatahtlikult kannatasid külma, ja annab neile ühesuguse autasu. Sest olles maailmas rikkalikult mugavusi nautinud ja kloostris vaeva talunud, ei ole ta kunagi raskustele tähelepanu pööranud, vaid nüüdki kannatab külma käes Jumala-armastuse tõttu."
Kui ta veel rääkis, siis üks nunn, kes oli kloostriülema lihane õde, ütles talle vaikselt: "Emand, sel ööl ma nägin taevast alla tulemas hiilgavat valguskrooni, mille ilu ja sära ma ei suuda väljendada. Ja kui ma imestasin, kelle kroon see võib olla, siis ma kuulsin häält, mis ütles: see on Theodora kroon."
Ning elades viisteist aastat ühes kongis, istudes ühe laua taga, tegeldes ühe tööga, sageli ka kasutades ühtesid kangastelgi, jahvatades ühel veskil, ja üldse veetes teineteisega vaba ja järelevalveta elu, täitsid nad seda käsku nii, et kui juhtus, et kloostriülem hüüdis Theodorat ja see kohe ei kuulnud, ei söandanud Theopisti talle kunagi öelda, isegi mitte emaks hüüdmata: "Theodora, kloostriülem hüüab sind."
Teades, et Theodora pidas eriti kinni kahest käsust, milles on koos kogu Seadus ja Prohvetid , ning teades, et ka looduse seadused panevad vanemaid lapsi armastama, lahutades teise käsu esimesest, sisendas kurat oma tavalist võitlusviisi kasutades Theodorale mõtte suhtuda oma lapsesse erilise hoolitsusega.
Kui õed küsisid, kuidas ta öö veetis, ütles ta: "Uskuge mind, õed! Võtnud kõigutamatu usuga vastu kloostriülema keelu, ei tundnud ma sel ööl ei vihma ega midagi muud kurba, vaid mul oli rõõmus ja lõbus, ja ma oleksin nagu saunas istunud."
William Stanley Jevons esitas majandusülesannet järgmiselt: "Antud on teatud populatsioon teatavate vajadustega ja teatavate tootmisvõimsustega, kes omab teatavaid maid ja muid materjaliallikaid; küsitakse nende töö rakendamise viisi, mis maksimeeriks nende toodangu kasulikkuse."
Tema teine teos "Canti storici albanesi di Serafina Thopia, moglie del principe Nicola Ducagino" (Napoli 1839; "Serafina Thopia, vürst Nikolaus Dukagjini abikaasa albaania ajaloolised laulud") konfiskeeriti Bourboni võimude poolt, sest de Radat kahtlustati osaluses Itaalia Risorgimento põrandaalustes rühmitustes.
Teos avaldati 1843 Napolis uuesti pealkirja "Canti di Serafina Thopia, principessa di Zadrina nel secolo XV" all ja hiljem kolmandas variandis Napolis 1897 pealkirja "Specchio di umano transito, vita di Serafina Thopia, Principessa di Ducagino" ("Inimese mööduvuse peegel, Dukagjini printsessi Serafina Thopia elu") all.
Napolis avaldas ta 1836 ka oma tuntuima albaaniakeelse poeemi "Milosao laulud" itaaliakeelse pealkirja "Poesie albanesi del secolo XV. Canti di Milosao, figlio del despota di Scutari" ("Albaania luule 15. sajandist. Milosao, Shkodëri despoodi poja laulud"; albaania keeles Këngët e Milosaos) all.
Niiluse raskesti läbitavad kärestikud takistasid suhtlemist lõunapoolsete maadega (kärestikest saab küll kergesti jõekaldaid mööda ringi minna, kuid kitsas jõeorus on vähe haritavat maad ja toitu), Araabia kõrbe hõõguvad liivad eraldasid orgu Punasest merest, soine delta raskendas Vahemereni jõudmist.
Kuna Nõukogude Liidus käsitleti etnograafiat ajaloo abiteadusena, asuti Tartu Riiklikus Ülikoolis etnograafiat õpetama algul arheoloogia ning hiljem Nõukogude Liidu ajaloo kateedris peaasjalikult Eesti merekalastuse ja randlaste elu uurija Arved Lutsu juhtimisel.
Eesti etnoloogia vallas uuritakse nii tänapäeva kui ka mineviku argikultuuri, praktikaid, identiteeti, kultuurimuutusi, ajalookogemust elulugudes ja väiksemate kogukondade (näiteks setu, võru, kihnu, aga ka mitmesuguste muude gruppide ja subkultuuride) kultuuripärandit ja igapäevaelu.
Lisaks sellele tähistati lääne teaduskirjanduses terminiga "etnograafia" metodoloogiat, mingi grupi või kultuurinähtuse kirjeldust, mitte iseseisvat teadusdistsipliini ning see tekitanuks segadust kuna Eesti etnoloogia oli nüüd Euroopa etnoloogiale ning kultuuri- ja sotsiaalantropoloogiale orienteeritud.
Louis XIV tagastas paavstile 1688 vallutatud Avignoni ja Venaissini, Aleksander VIII tunnustas omakorda markii Henri Charles de Lavardini Prantsusmaa suursaadikuna ja pühitses kardinaliks piiskop Toussaint de Forbin Jansoni, kes oli 1682 osalenud assambleel, kus võeti vastu gallikaani artiklid.
Teised olulisemad rohevetikate harud on Parasinophycaceae, rohevetikad kitsamas mõttes, Ulvophycaceae ja mändvetikad (viimased on lähimad maismaataimedele ja neid ühendatakse koos maismaataimede ja mõne teise rohevetikate rühmaga harusse Streptophyta).
Akadeemikud Franz Anton von Schiefner ja Ferdinand Johann Wiedemann ning Philipp Karell, Gustav Hirsch, Georg Julius von Schultz ja teised baltisaksa estofiilid ilmutasid tõsist huvi "Kalevipoja" avaldamise vastu, kogusid ettetellimused 100 eksemplarile 500-eksemplarilisest tiraažist, ning 1859.
Selliste tunnuste hulka kuuluvad kindlad algus- ja lõpuvormelid (näiteks "Elas kord.", "Kuskil maal.", "Kui nad surnud ei ole.", "Sõin ja jõin seal minagi, kõhtu ei saanud midagi"), oluliste sündmuste rõhutamine mitmekordse kirjeldamise kaudu , sümboolsete arvude esinemine loo struktuuris või kirjeldustes .
Nii Hispaania regent kui Prantsusmaa kuningas tunnustasid paavsti vahendajana rahusõlmimisel, kui Clemens IX vahendas Hispaania ja Prantsusmaa vahelise Devolutsioonisõja lõpetanud Aacheni rahulepingut, millega Prantsusmaa kindlustas oma positsioone Flandrias.
Ado Grenzstein (pseudonüüm A. Piirikivi; 5. veebruar 1849 Kõksi küla, Tarvastu kihelkond, Viljandimaa, Liivimaa kubermang – 20. aprill 1916 Menton, Lõuna-Prantsusmaa) oli eesti ajakirjanik ja pedagoog, Tõnis Grenzsteini vend.
"Aga antud märgid on need, mida mingid elusolendid omavahel vastastikku annavad, et näidata, nii palju kui nad suudavad, oma hingeliigutusi või mis tahes tajumusi või mõtteid. Ei ole ka muud põhjust märku anda, see on märki anda, kui selleks et väljendada ja teise hinge üle viia seda, mida kannab hinges see, kes märki annab."
Esiteks "pelga ühisuse kaudu mõnes omaduses " , hilisem nimetus "ikoon"); teiseks sellised esitised, "mille suhe oma objektidega seisneb vastavuses tõsiasjale", "indeksid"; kolmandaks sellised esitised, "mille suhe oma objektidega on omistatud tunnus , "sümbolid".
Teiste sõnadega, kui me tõlgendame esitist oma objekti kohta käivana mõne ühise omaduse tõttu, siis see esitis on ikoon ; kui tõlgend tugineb mõnele toorele olemasolufaktile, näiteks põhjuslikule seosele, siis see esitis on indeks ; kui tõlgend tugineb vaadeldud üldisele või kokkuleppelisele seosele esitise ja objekti vahel, siis esitis on sümbol (näiteks prantsuse sõna homme ja inglise sõnal man on ühine osutus).
Teoses "De doctrina Christiana" kirjutab ta: "Märk on ju asi, mis peale mulje, mida ta avaldab meeltele, paneb enda toimel mõttesse tulema millegi muud: nõnda mõtleme jälge nähes, et läks mööda loom, kelle jälg see on; ja suitsu nähes tunneme ära , et all on tuli; ja elusolendi häält kuuldes paneme tähele tema hinge seisundit, ja kui pasun hüüab, siis sõdurid teavad, et tuleb peale tungida või taganeda või teha midagi muud, mida lahing nõuab."
Konverentsil osalesid Legaalsuse Liikumise Organisatsioon , Rahvusrinne , Agraarpartei, Albaania Liit , Talupoegade Partei , "Albaania heroism" ja Prizreni liiga eksiilis ning vaatlejatena Komitee Vaba Albaania Nimel, Kultuuriühing Vatra ja Sõltumatu Rahvusrinne.