polyglot-tagger/wikipedia-language-snippets-filtered huggingface dataset:
"Sakrament pranja nogu omogućava onome koji ga vrši da ima udjela sa Gospodom Isusom. On također služi za neprestano podsjećanje da je neophodno imati ljubav, svetost, smirenje, praštanje i služenje. Svakoj osobi koja primi krštenje vodom bivaju oprane noge u ime Isusa Krista. Uzajamno pranje nogu se prakticira kad god je to prikladno"
"Sveto pričešće je Sveta tajna koja simbolizuje smrt Isusa Krista. Pomoću nje možemo da okusimo tijelo i krv našeg Gospoda, da steknemo vječni život i da uskrsnemo na Sudnji dan. Pričešćivati se treba što češće. Za ovu ceremoniju koristi se beskvasni kruh i sok od grožđa."
Nakon viševijekovnog uspješnog balansiranja između dviju velesila u svom okruženju - Mletačke republike i Osmanlijskog carstva, opća evropska ofanziva protiv Osmanlija odrazila se i na Dubrovnik, jer su Mlečani iskoristili slabost Osmanlija i uzimanjem trebinjskog kotara potpuno odrezali Dubrovnik od Osmanlijskog carstva i bosanskog zaleđa, i grad doveli u vrlo tešku situaciju.
Razvijene su i tehnike udaljenog očitavanja brzine vjetra uključujući SODAR, Dopplerove lidare i radare, koji mogu mjeriti Dopplerov efekt elektromagnetnog zračenja odbijenog ili raspršenog od lebdećih aerosola ili molekula, te radiometrima i radarima koji se koriste za mjerenje valovitosti površine okeana iz svemira ili aviona.
Okeanska putovanja jedrenjacima trajala su i do nekoliko mjeseci, a među najvećim poteškoćama i opasnostima bila su sporo kretanje ili stajanje zbog nedovoljno jakog vjetra, i opasnost od skretanja s kursa zbog snažnih oluja ili vjetrova u pogrešnom smjeru koji su sprječavali kretanje u željenom smjeru.
Za vrijeme osmanlijske vladavine Bosnom, Prusac je jedno vrijeme bio ponovo kulturni i vjerski centar Bosanskog pašaluka i predpostavlja se da je u Pruscu nastalo bosansko pismo koje je koristilo arapske pismene znakove, ali je fonetski prilagođeno bosanskom govoru i izgovoru, poznato kao arebica ili alhimiado.
godine, iako je za prethodnih 19 mjeseci Milosavljević ostvario odlične rezultate i započeo nekoliko kolosalnih projekata od kojih se izdvajaju Pančevački most na Dunavu, palata Ministarstva saobraćaja a, posebno, drugi kolosijek pruge Beograd-Zagreb od prijestonice do Novske koji je već za njegova mandata priveden kraju.
Povrh toga, širom banovine zabijelilo se oko 160 osnovnih škola i nekoliko drugih prosvjetnih svjetiljki, podignuti su mnogi drugi privredni, upravni, kulturni, zdravstveni i higijenski objekti a na tvrdim i proširenim putevima sagrađene su stotine željeznih, armirano-betonskih i drvenih mostova, propusta, podzida itd.
Iako nije bio neposredni investitor, graditelj ili osnivač, ban Milosavljević je stekao ogromne zasluge i za nastanak banjolučkog Gradskog parka sa spomenikom Petru Kočiću, za dogradnju hotela Bosna, asfaltiranje i osvjetljenje ulica, gradnju Sokolskog doma, Gradske opštine, hotela Palas i, uopšte, za svekoliki polet Banje Luke.
Ban Svetislav Tisa Milosavljević , prvi ban Vrbaske banovine, inače, stariji sin bogatog niškog trgovca Tome Milosavljevića i njegove supruge Vasilije, rođene Popović, kao ponajbolji gimnazijalac planirao je studirati tehniku i postati inženjer, ali ga je očev finansijski slom primorao da se opredijeli za vojni poziv.
Teritorija koja danas sačinjava Tadžikistan je nekada kroz historiju bila dom nekim starim kulturama, uključujući grad Sarazm iz perioda neolita i bronzanog doba, a poslije i dom kraljevstvima kojima su vladali narodi različitih vjera i kultura, uključujući i oksusovu civilizaciju, Andronovsku kulturu, budizam, nestorijanstvo, kršćanstvo, zoroastrizam, manihejstvo i islam.
Najvažnije političke partije u Tadžikistanu su: Narodna demokratska partija Tadžikistana, Tadžikistanska komunistička partija, Tadžikistanska partija islamskog povratka, Demokratska partija Tadžikistana , Socijalistička partija Tadžikistana , Tadžikistanska socijaldemokratska partija, Partija ekonomske reforme Tadžikistana, Tadžikistanska agrarna partija.
U "Beharu" je sa arapskog preveo Hiljadu i jednu noć, a sa turskog Mualim Nadžijev članak Nauka i bogatstvo, Namik Kemalovu pripovijetku Rad i nastojanje, Husein Džahidovu pripovijetku Sila, te dramu Varalica Hamza, koja je turski prijevod i lokalizacija Molièrovog djela Les fourberies de Scapin.
U "Pravdi" je preveo romane: Safija Vesafa Kadrija, Grmuša Reşata Nurija Güntekina , Kad sunce zalazi Ercümenta Ekrema Talua, Zaboravljena ljubav i Saliha Hanuma (prijevod štampan u Sarajevu 1923. i Zagrebu 1953. u izdanjima Islamske dioničke štampe i Seljačke knjige) Halita Ziye Usakligila, te Zaostale bilješke umrle žene Güzide Sabri.
U "Novom beharu" objavljeni su prijevodi romana Bolja na srcu i Handana Halide Edip Adivar i djelimično Güntekinovog S usana na srce, te pripovijetke Na oporavak, Tetka Hava, Trešnje, Jedna nedužna prevara, Babur Šahova Sedžada od Güntekina, Čigra od Talua i Pouzdanje u se Vâlâ Nureddina.
saziva sastanak u Predsjedničkim dvorima uz prisustvo Janka Bobetka, Imre Agotića, Josipa Lucića i Gojka Šuška u kojem iznosi teritorijalnu viziju "Herceg-Bosne" na liniji Novi Travnik-Vitez-Busovača uz rješavanje pitanja Mostara i Gornjeg Vakufa.
Pri povratku sa sastanka Blaž Kraljević je sa osam zamjenika Hrvatskih odbrambenih snaga (Gordan Čuljak, Šahdo Delić, Ivan Granić, Rasim Krasniqi, Osman Maksić, Mario Medić, Vinko Primorac i Marko Stjepanović) upao u unaprijed postavljenu zasjedu Hrvatskog vijeća odbrane.
januara 1993, komandant HVO-a u Gornjem Vakufu, Luka Šekerija, poslao zahtjev sa oznakom Vojna tajna - Strogo povjerljivo pukovniku Tihomiru Blaškiću i Dariju Kordiću za dostavom pošiljke granata koje su bile uskladištene u tvornici municije u Vitezu.
Takva situacija je odgovarala hrvatskoj vlasti u Kiseljaku, jer su razvili sistem kartela održavajući vještački visoke cijene robe na crnom tržistu u Sarajevu, na način da su robu kupovali od Srba i preprodavali je po znatno višim cijenama švercerima u opkoljenom Sarajevu, što je za obične građane grada bilo pogubno.
Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju osudio je 17 HVO i Herceg-Bosanskih zvaničnika, od kojih je šestero osuđeno za učestvovanje u udruženom zločinačkom poduhvatu koji je za cilj imao pripajanje Hrvatskoj ili kontrolu nad dijelovima Bosne i Hercegovine gdje je hrvatski narod činio većinu.
Licinijev poraz je predstavljao poraz paganstva i grčkog govornog područja na Istoku, za razliku od kršćanstva i latinskog govornog područja u Rimu, te je Konstantin predložio da bi novi istočni glavni grad trebao predstavljati integraciju Istoka u Rimsko Carstvo u cjelini, kao središte učenja, prosperiteta i očuvanja kulturne baštine cijelog Istočnog Rimskog Carstva.
Narodno orijentisani pop rock zvuk Bijelog dugmeta, uz ideju jugoslavenstva, prisutan na albumu preko naslovnice "Hej, Sloveni", utjecao je na veliki broj pop rock grupa iz Sarajeva, poput: Merlina, Plavog orkestra, Crvene jabuke, Valentina i Hari Mata Hari, koji su često etiketirani kao Novi partizani.
Pruža novi kognitivistički pristup lingvistici, te stvara nov pristup razmišljanja o ljudskom umu i ljudskom jeziku u filozofiji, što rezultira mnogim važnim debatama sa glavnim akterima analitičke filozofije, primjerice Hilary Putnam, Willard Van Orman Quine, John Searle, Donald Davidson, Saul Kripke, Thomas Nagel, Michael Dummet, Tyler Burge.
Preko kapetana američke vojske Hermana Goldstina, Mauchly i Eckert uspjeli su osigurati novčanu potporu tako da je ENIAC postao službeni projekt pod nazivom W-G70-ORD-4926 s inicijalnim budžetom USD $67,000 , dok je do kraja gradnje bilo utrošeno nešto manje od USD $500,000.
Plemena su: Acuera, Ais, Amacano, Apalachee, Calusa, Caparaz, Chatot, Chilucan, Chine, Fresh Water Indijanci, Guacata, Hitchiti, Icafui, Jeaga, Macapiras, Mikasuki, Mocoço, Ocale, Onatheaqua, Pawokti, Pensacola, Pohoy, Potano, Saturiwa, Seminole, Surruque, Tacatacuru, Tawasa, Tekesta, Timucua, Tocobaga, Yufera, Yui, Yustaga.
Druga mjesta su: gradić Čajetina i sela Sirogojno , Mačkat , Ljubiš , Mokra Gora (turističko selo kroz koje prolazi stara pruga jednog kolosijeka i vlak "Ćira"; rodno mjesto zlatiborskog pjesnika Mihaila Ćupovića), Kremna (rodno mjesto čuvene vidovnjačke obitelji Tarabića, koji su napisali "Kremansko proročanstvo" u 19. vijeku) i dr.
Epizodu s belgijskim brodom na rijeci Kongo prikazao je u "Srcu tame", simboličkoj pripovijesti o učincima kolonijalizma: to je priča o rastakanju bića i putu u ništavilo Kurtza, karizmatskoga kolonijalnoga istraživača, sva ispričana u ozračju malevolentnoga zračenja afričke prašume koju pripovjedač Marlow raspoznaje kao simbol kaosa i entropije u samome srcu bitka, neprijateljskoga ljudskim vrijednostima i bilo kakvoj humano ustrojenoj zajednici.
Po tomu, te po slobodnu miješanju hronologije i pripovjednih razina, a osobito po problematiziranju motiva ponašanja i djelovanja likova, Conrad je, unatoč isticanju moralnih načela odgovornosti i solidarnosti sa zajednicom, radnom i profesionalnom (što je usvojio živeći među poljskim plemstvom te na engleskim brodovima), predstavnik modernizma u književnosti: primjeri su "Srce tame", "Lord Jim", 1900, "Slučaj",1913, "Pobjeda",1915.
Takav je u prvom redu "Nostromo" ,1904, Conradov najbogatiji roman i jedan od najvećih romana engleskoga jezika, u kojem se prate uzbudljive historijske mijene u izmišljenoj južnoameričkoj zemlji Costaguani, temeljenoj na kombinacijama okolnosti u više autentičnih država toga kontinenta i koji se vrti oko srebra i kapitalističko-kolonijalne eksploatacije.
Jetki "Tajni agent", 1907, zbiva se među anarhistima u Londonu i svjedoči o Conradovom skepticizmu spram politički radikalnih ideologija, dok je briljantni roman "Pred zapadnjackim očima", 1911 priča o tragediji studenta Razumova, o izdaji i okajanju, kojega se radnja događa u policijskoj carskoj Rusiji i među političkim emigrantima u Švicarskoj, te koji ne bi bio moguć bez djela Dostojevskoga, pisca koji je Conradu bio ideološki, pa i estetski odbojan, no s kim je nedvojbeno dijelio neke temperamentalne značajke.
Conradova pak sposobnost opisivanja prirodnog okoliša kao i života na brodu bliska je impresionizmu; predočavanje nevolja s olujama i s tišinama bez vjetra najizrazitijaje u dugačkim pripovijestima "Crnac s Narcisa", 1897, "Mladost", 1902, "Tajfun", 1903, "Pojas sjene",1917.
Općina Doboj-Jug nalazi se na ušću rijeke Usore u rijeku Bosnu, a kroz njen teritorij prolaze dvije važne saobraćajnice: magistralni put M17 Bosanski Šamac – Doboj – Zenica – Sarajevo – Mostar i magistralni put M4 Tuzla – Doboj – Teslić – Banja Luka.
Rast broja stanovništva prourokovan je: ubrzan proces urbanizacije i industrijalizacije, povoljan saobraćajno-geografski položaj, povoljni uslovi kupovine zemljišta i gradnje stambenih i privrednih objekata, kao i doseljenici (uglavnom izbjeglice, evidentirano oko 300 lica sa statusom izbjeglice) iz opština Teslić, Bosanski Brod i Doboj.
Autokratski režim Islama Karimova bez obzira na sve terorističke prijetnje kao i druge opasnosti daruje Uzbekistanu stabilnost i mir koji s izuzetkom Kazahstana nema niti jedna druga post-sovjetska država na području Azije ili Kavkaza pošto su sve druge bili zahvaćene ratovima , krvavim revolucijama ili neobičnim režimima .
Budući da Kizilkum, jedna od najprostranijih azijskih pustinja, pokriva znatan dio zapadne teritorije Uzbekistana svi važniji gradovi su smješteni u južnom dijelu zemlje su ugodnijom klimom, a najvažnija, najgušće naseljena regija cijele centralne azije je Ferganska dolina koja je u najvećem dijelu u sastavu Uzbekistanu, ali čiji manji dijelovi su i u sastavu Kirgistana i Tadžikistana.
vijeka, slabljenjem Turaka i jačanjem Perzije, Buhara je bila definitivno poražena, ali ne i anektirana nakon čega počinje živjeti kao "nevažni" centralnoazijski emirat koji je već prije ratnog poraza izgubio na utjecaj pošto su evropske pomorske sile došle morski putem do Kine čime dolazi do prestanka postajanja puta svile s katastrofalnim ekonomskim posljedicama za oba kanata.
Najvažnija poljoprivredna grana Uzbekistana je uzgoj pamuka kojega se danas proizvodi oko 3,5 miliona tona što ovu državu čini drugim najvećim svjetskim proizvođačem pamuka bez obzira na postepeno smanjenje proizvodnje zbog državne politike da se mora postići prehrambena nezavisnost tako da je uzgoj žitarica povećan 60% na štetu pamuka.
Autokratski politički sistem Islama Karimova uspjeva održati politički stabilnost koja je bila dodatno otežana terorističkim prodorima iz Afganistana kao i raspadom susjednog Tadžikistana u žestokom građanskom ratu tako da Uzbekistan postaje centralnoazijsko ostrvo stabilnosti koje je samo povremeno potreseno islamističkim terorističkim napadima .
Trenutno najvažnije industrije u zemlji jesu proizvodnja automobila Daewoo, odnosno General Motors Chevrolet i transportnih aviona Iljušin koji su za razliku od ruskih putničkih aviona veoma traženi na svjetskom tržištu što je dovelo do trzavica između Rusije i Uzbekistana po pitanju podjele dobiti od poslova (središte kompanije Iljušin je u Rusiji, a tvornica u Uzbekstanu) i želje Moskve da svu proizvodnju preseli na svoju državnu teritoriju.
Uzbekistanski izborni sistem koji je redovno izložen zapadnoevropskim i američkim kritikama ne zadovoljava po njihovom mišljenju zapadne demokratske standarde iako je na liniji s ostalim postsovjetskim državama u kojima na izborima uvijek pobjeđuju predsjednik i njegova stranka (Azerbejdžan, Gruzija, Kazahstan, Kirgistan, Tadžikistan, Turkmenistan).
18 okruga (Atlántida, Choluteca, Colón, Comayagua, Copán, Cortés, El Paraíso, Francisco Morazán, Gracias a Dios, Intibucá, Islas de la Bahía, La Paz, Lempira, Ocotepeque, Olancho, Santa Barbara, Valle i Yoro), 1 federalni okrug, 282 općine.
Charles Edouard Jeanneret (La Chaux-de-Fonds, 6. oktobar 1887 – Roquebrune-Cap-Martin, 27. mart 1965), poznat i kao Le Corbusier, bio je francuski arhitekt švicarskog porijekla i zauzima istaknuto mjesto u modernoj umjetnosti kao arhitekt, slikar i pisac koji je presudno uticao na savremenu svjetsku arhitekturu.
U ruskoj emigraciji, osuđenoj na političku paralizu poslije poraza revolucije 1905., došlo je do raznih eklektičkih ideoloških strujanja i bujanja književničke djelatnosti koja je smjerala upotpuniti filozofsku stranu marksizma- zapravo, poznate tekstove Friedricha Engelsa- onda popularnim i trendovskim misaonim pokretima i idejama.
Lenjin je napao ruske empiriokritičare i njihove njemačko-austrijske prethodnike kao protagoniste opskurantizma i ideološke kolaboracioniste s buržoazijom; postavio je princip "partijnosti u filozofiji" (tj., tražio je svjetonazorsku monolitnost i tvrdio da su filozofska propitivanja znak idejno-političke nepouzdanosti i kompromiserstva); podijelio je cijelu zapadnu filozofiju na "materijalizam" i "idealizam"- materijaliste je proglasio društveno naprednima, a idealiste natražnima.
Sam Lenjin nije brinuo za sudbinu svoga filozofskog obračuna: budući da je empiriokriticizam nestao još prije početka Prvog svjetskog rata, Bogdanov napustio politiku, a Lunačarski se vratio u okrilje ortodoksije- za Lenjina je cijela zavrzlama, čim više nije imala političke reperkusije, prestala biti zanimljivom.
Ali, nije time prihvatio nijednu glavnu ideju Herzena, Černjiševskog, Nječajeva, Mihajlovskog ili Bakunjina: domorodna ruska buntovnička tradicija upregnuta je u marksistički svjetonazor u kojem nije bilo idealizacije seljaštva, želje da se sačuva patrijarhalna seoska općina, izvedu društvene promjene preko akata individualnoga terora ili "preskoči" kapitalizam (za koji je sam Lenjin ionako tvrdio da je već uvukao Rusko carstvo u svoj društveno-ekonomski sistem).
Lenjinovu su poziciju, dosta ideološki potkrijepljeno, napadali klasični marksisti i ortodoksi (npr. Roza Luxemburg, koja je bila protiv potencijalne ponovne uspostave poljske nezavisnosti jer je to, po njenom sudu, bio anakronizam što ga je pokopala međunarodna podjela rada- nacionalno je, u toj vizuri, postalo beznačajnim u odnosu na klasno).
Iako su se svi ruski socijaldemokrati slagali u pitanju potrebe saveza s buržoazijom kao saveznika u borbi protiv carističke autokratije, razlika je ležala u nijansama koje su se pokazale presudnima za budućnost- da nije bilo te ključne ideološke razlike, boljševici ne bi imali svjetonazorsku podlogu za komunistički puč u oktobru 1917.
Lenjin je vrlo oštrovidno procijenio i revolucionarni potencijal seljaštva koje je u nerazvijenoj i zaostaloj zemlji poput Rusije kipjelo netrpeljivošću prema vijekovnim izrabljivačima- raznim veleposjednicima i tlačiteljskom aparatu što je ojačan nakon reformi Petra Velikog i Katarine
Dok su u zapadnoj i srednjoj Evropi marksistički ideolozi Evropi seljake često tretirali s prijezirom kao potencijalne podupiratelje onemoćale aristokratije, a gradsku liberalnu buržoaziju kao prirodnoga saveznika, Lenjin je, nakon početnoga kolebanja, postavio tezu o savezu sa seljaštvom i samo privremenoj potpori liberalnih buržoaskih stranaka.
Za razliku od menjševika koji su mislili ozbiljno sarađivati s kadetima , najvažnijom umjerenom buržoaskom strankom, boljševici su se pod Lenjinom usmjerili na saradnju se eserima , nasljednicima narodnjačko-radikalnoga pokreta iz 1870-ih koji je imao snažno uporište među seljaštvom.
Uzmu li se u obzir terorističke metode, nasilje i ostracizam kojima je sovjetska država proganjala rodbinu stvarnih i zamišljenih protivnika režima- činjenica da porodicaj Uljanov nije snosila nikakve posljedice zbog terorističke djelatnosti Aleksandra Uljanova, te da je Lenjin bez ikakvih ograničenja upisao studij prava iste, 1887.
Naseljena mjesta u Sredačkoj Župi su: Pousko, Jablanica, Lokvica, Rečane, Živinjane, Planjane, Nebregošte, Manastirica, Stružje, Donje Ljubinje, Gornje Ljubinje, Sredska, Drajčići, Bogoševce, Mušnikovo, Gornje Selo .
Posljednja pjesma na B strani ovog albuma "Ugasila je plamen" je pomalo zaboravljeno remek djelo teškog progresivnog orguljaškog bluesa sa refrenom izvedenim uz improvizirano jazz pjevanje Davorina Popovića u kojem on oponaša muzički instrument, a tu je i solo gitara Slobodana "Bode" Kovačevića.
Pavla (bez obzira na navod u Djelima apostolskim 27.39-28.11 u kojem se nedvosmisleno kaže kako se brodolom dogodio dok su plovili Adriom i bez obzira što na Malti nikad nisu postojale zmije otrovnice, a na Mljetu su istrebljene dovođenjem mungosa) pripisuju većoj i svjetski poznatijoj Malti.
Kako se vidi sa neobrađenog videa o pogubljenu Sadama dželati su vrijeđali Sadama prije pogubljenja na što je on bio veoma miran i odgovorio citatom iz Kur'ana "Samo je jedan Bog i zove se Allah i Muhamed je njegov poslanik." iako nije uspio da izgovori sve do kraja pošto dželati nisu čekali već su ga pogubili.
Nakon biblijskog potopa, Abraham je bio jedini među pobožnima koji se svečano zakleo da nikada neće napustiti Boga, studirao je u kući Noje i Šema kako bi naučio o "Putevima Božjim", nastavio liniju Visokih Svećenika od Noje i Šema, i dodijelivši službu Leviju i njegovom potomstvu zauvijek.
Abraham ili Avram ili Ibrahim (na jevrejskom, ְַָָ , Avrāhām; na arapskom, , Ibrāhīm; što znači „otac, vođa mnogih“) smatra se patrijarhom ili pročelnikom jevrejske religije, a onda i kršćanstva, i islama, u kojem on igra ulogu značajnog Božijeg proroka.
Mehdi će biti potomak Poslanika Muhammeda. Njegovo ime će biti Muhammed. Ime njegovog oca će biti Abdullah. On će biti vođa muslimana, ojačati islam, i svugdje će ga raširiti. On će se boriti zajedno sa Isaom protiv Dedždžala i zajedno će ga ubiti. Muslimani će se za vrijeme njegovog vremena svukud nastaniti i živjeti u miru i udobnosti.] Isa će se spustiti s neba u Damasku.
Dedždžal (kojeg hrišćani zovu Antihrist, a čije će ime također biti i Mesih, zato što će biti čuven u cijelom svijetu) će biti sin jednog židova iz Horasana i neprijatelj islama. On će imati ogromnu vojsku. On će ubijati muslimane i prouzrokovaće nemire i nerede na Bliskom Istoku. Mehdi će ga poslije borbe u kojoj će se proliti mnogo krvi ubiti. U Abdulvehhebovoj Ša’ranijevoj knjizi Muhtesaru tazkiret-ul kurtubi se navode izvještaji koji kažu da će Dedždžalovo ime biti Ibni Sejjid.] Narod zvani Je’džudž i Me’džudž će uznemiriti sav svijet.
Na primjer, Poslanik ahiri zemana , Muhammed je uzvišeniji od svih drugih Poslanika zato što su njegov ummet i zemlje - kojima je on poslat - veći, i zato što se njegovo znanje i ma’rifet puno više raširili, i zato što je imao stalno i više mu’džiza , i zato što je dobio od Allaha dželle-šanuhu specijalne kimete i ihsane .
Mi iz ovoga razloga moramo naučiti djecu odgovore na slijedeća pitanja. Ko je tvoj Gospodar ? Koja je tvoja vjera ? Kojim ti sljedbenicima pripadaš? Koja je tvoja Sveta knjiga ? Šta ti je kibla? Koji mezheb slijediš u vjerovanju i djelima ? U knjizi Tezkire-i Kurtubi piše da oni koji nisu ehli sunnet neće moći ispravno odgovoriti na ova pitanja.] [Muhammed Kurtubi maliki, autor knjige Tezkire, je preselio na ahiret 671./1272. godine.] Grob onih koji precizno odgovore na pitanja će se proširiti i u njihovom grobu će se otvoriti prozor prema Džennetu.
U islamu Resul (skraćeno od Resulullah, Allahov dželle-šanuhu poslanik ili pejgamber koji je donijeo novi šerijat) znači plemenita i poštovana osoba čija priroda, karakter, znanje, i intelekt, su na višem nivou od svih drugih ljudi njegovog vremena, osoba koja u svom karakteru nema loših osobina i koja nema odvratnih manira.
Kafiri koji podmuklo i lukavo pokušavaju da razore islam kažu da je Muhammed prije nego što je postao Poslanik klao žrtvu idolima, i iznose, kao dokaze, knjige čiji autori nisu sljedbenici ni jednog od četiri mezheba.] Nakon što su informisani o svom nubuvvetu , kao i dok njihovo poslanstvo nije bilo poznato i rašireno, oni nisu imali mana kao što su sljepilo, gluhoća i slićno.
Mora se vjerovati da je svaki Poslanik imao sljedećih sedam atributa: Emanet ; sidk ; teblig (to jest, da je tačno i precizno prenijeo Allahovu dželle-šanuhu poruku); adalet ; ismet ; fetanet ; i emnul-azl (to jeste, da je bio siguran da neće izgubiti svoje poslanstvo).
Prema Eš’ari mezhebu mogućnost ru’jeta znači da je Allah dželle-šanuhu kadar u čovjeku stvoriti drukčije čulo koje Ga može vidjeti na dunjaluku koje je drukčije od onog koje je On stvorio za dunjaluk, koje vidi izbliza, ili licem u lice sa Njim, i koje je drukčije od onog koje vidi zakonima fizike.
Moramo bez ikakve sumnje vjerovati da On sam sve stvara iz nepostojanja, [svaku materiju, ćeliju, život, smrt, svaki događaj, svaku reakciju, svaku snagu i svaku vrstu energije, svaki pokret, zakon, dušu, sve meleke, i sve živo i neživo, iz ničega, i da ih On sve održava] i na ovom i na onom svijetu bez ičega, bez vremena ili sličnosti.
Poslije ova četiri najuzvišenija meleka postoje četiri grupe uzvišenih meleka: Četiri meleka koji se zovu Hamele-i Arš kojih će na Kijametu biti osam; Huzur-i ilahi meleci, koji se zovu Mukarrebin, su meleci koji su u Allahovoj dželle-šanuhu prisutnosti; Kerubijan koji su vođe meleka mučenja ; Ruhanijan koji su meleci milosti .
Hajat , Ilm , Sem , Basar , Kudret , Kelam , Irade i Tekvin [Ovo su Allahovi dželle-šanuhu savršeni sifati. Oni se svi nazivaju kolektivnim imenom sifat-i subtijje ili sifat-i hakikijje ili sifat-i kamile.] U Eš’ari mezhebu atribut tekvin i kudret su jedan te isti atribut.
Prema većini alima, “Pravovjerni koje Allah dželle-šanuhu voli će biti počašćeni da svakog sabaha i akšama vide ru’jetom i mušerrefom Njegov tedžell i džemal . Mu’mini na manjem stepenu će vidjeti Njegovu ljepotu svakog petka , a žene i djeca nekoliko puta godišnje kao što su ovosvijetske proslave .”
U knjizi Šerh-ul-mekasid piše da se on, ako se kaže na grčkom jeziku, zove Indžil, a, ako se kaže na sirijskom jeziku, on se zove Zebur.] [Knjigu Šerh-ul-mekasid je napisao učenjak islama Sa’duddin Teftazani koji je preselio 792/1389. godine na ahiret u gradu Semarkand.]
Na primjer, Allaha dželle-šanuhu možemo zvati alim , ali Ga ne možemo zvati fakih, što također znači alim , pošto nam islam nije odobrio da uptrijebimo riječ fakih za Allaha dželle-šanuhu. Isto tako nije džaiz ni upotrijebiti riječ bog umjesto Allah. Riječ ilah znači idol. Na primjer, kažemo, vo je bog Hindustanaca. Dozvoljeno je reći, “Allah je jedan, osim Njega nema drugog boga”. Riječi kao što su, Dieu , Gott i God se mogu upotrijebiti za idola ali ne za Allaha.]