Innenfor tibetansk buddhisme regnes som en Buddha for medfølelse og handlekraft. Hun er det kvinnelige aspektet av Avalokitesvara og i noen originalhistorier kommer hun fra hans tårer. Tara er også kjent som en frelserinne, siden den himmelske guddommen hører klagerop fra vesener som opplever elendighet i samsara. Tara-figuren kom opprinnelig fra Hinduismen, hvor hun var en av flere Moder-gudinner sammen med Sarasvati, Lakshmi, Parvati og Shakti. I det 6.århundre, under Pala dynastiet, ble Tara adoptert og tatt inn i det buddhismen som en viktig bodhisattva-figur. Det var kanskje ikke tilfeldig at dette bare var et par århundrer etter at Prajnaparimita Sutra hadde blitt introdusert i det som skulle bli Mahayana-buddhismen i India. Det ser ut til at Tara først opptrer som «Moder av Perfeksjonert Visdom» i buddhismen, og så blir Tara senere regnet som et uttrykk for Medfølelsen av Perfeksjonert Visdom. Men Tara er også kjent som «Alle buddhaers moder», som vanligvis refererer til den opplyste visdommen til buddhaene, så i spørsmål om buddhistiske guddommer er det fornuftig å ikke sette for skarpe grenser mellom hva en goddom dekker, i forhold til en annen guddom.