Flere av skuespillene til William Shakespeare benyttet masker. Komedien , oppført i 1598, hadde karnevalsmasker i venetiansk stil i stykkets maskeball og hvor de romantiske forviklingene ble forfulgt med forvirring. Hele stykket kan karakteriseres som måter vi maskerer vår identitet og skjuler våre sanne følelser. , første gang framført i 1595, forteller de romantikken i de dualistiske rikene til mennesker og alver. En figur får hodet forvandlet til et eselhode ved magi og krysser mellom de to verdene. Masker benyttes som en teatralsk forbindelse mellom ulike tilstander av eksistens.