Flere av de normanniske grenseherre mot Wales (engelsk: Marcher Lords) gikk med på å hjelpe: Richard FitzGilbert de Clare (også kjent under tilnavnet «Strongbow»), Robert FitzStephen, Maurice FitzGerald og Maurice de Prendergast. Diarmait lovet sin datter Aífe i ekteskap til Strongbow og kongedømmet til Leinster ved Diarmaits død. Han lovet Robert og Maurice byen Wexford og to (en del av et grevskap, tilsvarende et herred). I henhold til irsk lov hadde Diarmait ingen rett til å gjøre dette. Etter å ha sikret hjelpen deres, vendte han tilbake til sitt gamle base Uí Ceinnselaig (Hy Kinsella) i 1167 med en ridder, Richard FitzGodebert, og et lite antall soldater. Han gjenopptok jevnt makten som sjef og ventet på ankomsten av sine allierte. Kong Ruaidrí og Tigernán konfronterte ham med en liten styrke, og det var en trefning ved Killistown. Diarmait kjøpte seg fred ved å ga gisler til Ruaidrí og hundre unser gull til Tigernán, og FitzGodebert forlot Irland.