Lemkin fikk som student kjennskap til folkemordet på armenerne (begrepet var på den tiden ikke introdusert) og dette var en av de viktigste bakgrunnene for Lemkins arbeid med folkemordsbegrepet. Han mente at verden trengte lover mot slike rase- eller religionsbaserte mord. Da han fikk vite at britiske myndigheter i 1920 slapp fri de tyrkiske gjerningsmennene tok han opp saken med jussprofessoren i Lwow. Professoren fremholdt at statens suverenitet overstyrte hensynet til landets innbyggere: Staten kunne i prinsippet gjøre det de ville med sine egne borgere. Dette var uholdbart for Lemkin som mente at suverniteten ikke burde gi lov til å drepe millioner av uskyldige og han mente stater burde holdes ansvarlige for mishandling av egne borgere.