Teksten er en teogoni, det vil si en fortelling om gudenes opprinnelse og verdens skapelse. Selv om ettertiden kjenner de greske gudene og deres fødsel og liv fra den versjonen som har overlevd gjennom Hesiods , fantes det i antikken flere ulike versjoner av gudenes livshistorie. Orfismen hadde sin egen versjon i denne, hvor den ellers ukjente guden Fanes opptrer, og hvor gudene ellers har andre navn, andre egenskaper eller andre relasjoner til hverandre. Det er usikkert om det fantes flere orfiske teogonier, men flere antikke filosofer kommenterte tekster med orfismens verdens- og gudsbilder: Eudemos (ca 300 f.Kr.), Hieronymos (mellom 300 og 200 f.Kr.) og Cicero (ca år 100).