Krasińskis følgende verk (1836) var også et utpreget idédrama. Grekeres kamp mot romere i senantikk tid gir en refleks av polakkers og russeres konfliktstilling i samtiden. Andre diktverk av Krasiński er helt tilegnet Polens ulykker, den stadige inspirasjonskilde til alt hans forfatterskap. Det filosofiske diktet (1843) oppebæres av tanken på Polens messiasrolle i verdenshistorien, patriotiske motiver blander seg her med erotiske. Dypt etisk og intellektuelt alvor taler ut av Krasińskis store lyriske meditasjoner (1845) og (1848), likesom fra hans siste diktbok (1851).