Da broren Lothar I døde i 855 ble hans landfordelt mellom hans sønner, og sønnen Lothar II arvet Lotharingia, men hadde ingen egne arvinger. Ludvig og Karl ble enig om dele hans land mellom seg ved hans død, men da han døde i 869 brøt Karl denne avtalen ved å annektere Lotharingia. Ludvig invaderte landet i 870, og konflikten ble løst ved traktaten i Meerssen ved at Lotharingia ble delt mellom dem; Ludvig fikk Friesland og de større områdene vest for Rhinen. I 865 og 872 delte Ludvig sitt rike mellom sine sønner Karloman, Ludvig den yngre og Karl den tykke. Uenighet mellom sønnene om fordelingen førte til opprører mellom sønnene i årene 861 og 873. Ludvig søkte uten hell å bli keiser etter broren Lothar, og på den tiden han døde forsøkte han igjen for å gå til krig mot broren Karl.