Müller knyttet den klassiske metafysikk sammen med Husserls fenomenologi og Heideggers eksistentialisme. Han utviklet derfra en teori om «metahistorie» som en filosofi om historisk frihet. For Müller var den historiske sans distinkt for de forskjellige tidsepoker. Menneskers «transcendentale erfaring» skape ved personlig engasjement gjennom fellesskapets fremganger i arbeidets verden. Politikk, religion, kunst og vitenskap bidrar til dette sammen med de personlige relasjoner mellom folk; og bærer med seg materielle og symbolske elementer til forsøksvise svar og til å nå frem til effektive representasjoner.