I 1864 døde selskapets president Nathaniel Marsh. Han hadde hele tiden motsatt seg spekulative prosjekter - både finansielle og materielle. Cornelius Vanderbilt var et innflytelsesrikt styremedlem som etter Marsh' død fikk friere spillerom. Han hadde ambisjoner om å overta selskapet, og fikk utpekt "sin mann" - Robert Berdell som president. Erie Railway var et solid selskap etter lukrative år under den amerikanske borgerkrigen. Vanderbilt hadde ikke startet sin karriere som jernbanebaron enda, men var kjent som en fryktet og suksessrik Wall Street-spekulant. I 1867 hadde Vanderbilt kontroll over både New York Central Railroad og Hudson River Railroad, og var en av USAs mektigste jernbanebaroner. Han ønsket å befeste sin posisjon i jernbaneindustrien gjennom et fiendtlig oppkjøp av Erie Railway - med hjelp av Daniel Drew. Drew gikk imidlertid bak Vanderbilts rygg og konspirerte sammen med spekulantene Jim Fisk og Jay Gould for å hindre at Vanderbilt fikk kontroll over selskapet. Det som fulgte blir i USA kalt . Drew, Fisk og Gould oversvømte markedet med 50 000 ulovlig utstedte Erie-aksjer, og kursen stupte. En blanding av bestikkelser, korrupte dommere og lokalpolitikere resulterte i stevninger og arrestordrer. Rettssaker fulgte, og Gould, Drew og Fisk måtte flykte fra delstaten New York for å unngå å bli arrestert. Den bisarre kampen endte med at Vanderbilts oppkjøp slo feil, og han tapte store summer i prosessen. Drew var utmanøvrert, og med støtte fra Jim Fisk ble Jay Gould innsatt som Erie Railways president sommeren 1868.