De stemmeberettigede ble inndelt etter forskjellig skattbar inntekt i tre klasser, som hver fikk likt antall valgmenn. Ordningen favoriserte de med høyest inntekt. I 1908 omfattet den øverste klassen som besto av de med høyest inntekt, bare 4 % av befolkningen. Den klassen som besto av de med lavest inntekt, og som ble tildelt en tredel av valgmennene, representerte 82 % av befolkningen. Valgordningen favoriserte dessuten de landlige valgretsene øst i landet.