Men Akadiel kommer ham til unnsetning og gir ham en rekke framstidsvisjoner av menneskehetens utvikling de neste tusen årene. Dikteren faller i søvn, men våkner hver gang et nytt århundre har passert. Akadiel gir ham innsyn i menneskehetens framskritt mot stigende humanitet for hvert hundreår som går. Endelig, etter tusen år er all åndelig og fysisk undertrykkelse opphørt, det er blitt fred på jorden, likestilling, (dvs. likeverd mellom mann og kvinne og mellom alle raser), og full seier for kristendommen som her oppfattes som åndslysets og kjærlighetens religion; religionen har likevel ulikt preg avhengig av klimatiske og individuelle forhold rundt omkring på kloden. Til slutt samles hele menneskeheten i en felles lovsang til Gud. Hver er nå blitt sin egen konge og sin egen prest og bærer alter og offerkar i sitt eget indre. Da har Jesus oppstått «aandig» i hvert enkelt menneske.