Politisk sto SKA først og fremst for en videreføring av kommunistenes politikk fra Stalins tid. De gikk hardt ut mot Khrustsjovs reformer, som ble omtalt som opportunistiske og i strid med marxismen. De forkastet også muligheten for en parlamentarisk strategi for sosialismen, som både Khrustsjov og SKP tok til orde for. Partiet støttet likevel opp om invasjonen i Ungarn i 1956. Fristillingen fra Sovjetunionen gjorde imidlertid partiet i stand til å innta et kritisk blikk på blant annet Moskvaprosessene, og partiet begynte etter hvert å kritisere praktiseringen av dødsstraff og andre brudd på menneskerettighetene i de sosialistiske landene i øst. Dette endret imidlertid ikke på det generelle perspektivet som lå til grunn for partiet: betoningen av imperialismens krigerske karakter og behovet for kompromissløs klassekamp.