I 1658 ble fonten bygget inn i en fontelukkelse, men i 1688 måtte den vike plassen for stolerekker og ble flyttet til Urtegårdsgangens sydøstlige hjørne ved Abel Cathrine von der Wischs grav. Her sto den til 1756 da den ble oppmagasineret. I 1853 fikk Nationalmuseet fonten, men i 1921 kom den tilbake til kirken og står nå i korsskjæringen.