Etter folkeavstemningen kalte Lukasjenko inn til et nytt parlamentarisk møte for de medlemmene av parlamentet som var lojale mot ham. Tolv varamedlemmer trakk sin signatur fra den anklagende protesten, noe som førte til at kun 40 varamedlemmer fra det gamle parlamentet sto igjen. Disse hadde svært begrensede muligheter til å samles, siden administrasjonen stengte parlamentsbygningen «for oppussning». I en periode anså EU og Europarådet restene av det gamle parlamentet som landets lovlige nasjonalforsamling. Vinteren 1998 stoppet den russiske sentralbanken handelen med den belarusiske rubelen, noe som førte til at den belarusiske valutaen kollapset. Lukasjenko svarte ved å ta kontroll over Belarus’ nasjonalbank, sparke hele lederskapet og legge skylden på Vesten for det som skjedde.