Stykket som kalles har to underoppdelinger i amerikansk storfepartering, eller tre hvis bena skjæres bort: short loin er utgangspunktet for T-bone og om benene ikke skjæres bort, eller strip steak (også kalt Kansas City strip) hvis benene er fjernet sirloin er mørbrad, som er mindre mørt enn , men mer smakfullt, kan videre stykkes opp i top sirloin og (inkludert tri-tip), og tenderloin er indrefileten, som er det møreste kjøttet, kan fjernes hel og stykkes videre som filet mignon (pyramiden), tournedos, chateaubriand og biffstykket. Den kan også brukes hel, for eksempel i beef Wellington. Den kan videre også kuttes «bone-in» for å lage deler til og . inneholder magert, moderat mørt og mindre fett (marbling) (marmorering), som krever at det tilføres væske i pannen/gryta eller at kjøttet ikke stekes helt opp til «godt stekt». brukes mest til kverning, unntatt for den lange og flate flank steak (flankestek; slagside) best kjent som ingrediensen i London broil, og «inside skirt steak», som også brukes til fajitas. Flankestek var en gang noe av det rimeligste kjøttet, fordi det er vesentlig tråere enn annet kjøtt. Mange oppskrifter med flankestek anbefaler marinader eller «fuktige» kokemetoder, som brasering, for å forbedre smaken og gjøre tyggemotstanden i kjøttet mindre. Dette har gjort flankestek mer populært, og kombinert med kjøttets naturlige magerhet er nå prisene relativt høyere på slikt kjøtt enn det historisk har vært.