Arten er filtereter og svært spesialisert i kosten. Nebbet er kortere og filterflaten mer begrenset sammenlignet med de andre flamingoene. Den eter hovedsakelig kiselalger (Bacillariophyceae). Den vandrer sakte og tilsynelatende formålsløst omkring, og tar ofte pauser. Punaflamingoene opptrer gjerne mer spredt utover innsjøene enn andesflamingoen (). Når arten søker etter mat er det stort sett i sedimenter som er virvlet opp nær overflaten, og bare nebbet føres ned i vannet. Dette har sammenheng med nebbkonstruksjonen og filtermekanismen hos denne arten. Fuglene opptrer spredt utover på grunnene og rusler rolig omkring når dem søker etter næring, og de tar av og til pauser.