Initiativtakerne til Bergensingeniørenes Dameforening var Dagny Eide, Elisabeth Falkenberg, Anna Kahrs, Ebba Sørås og Dagmar Gleditch. Foreningens formål var først og fremst å samle inn penger til et Ingeniørenes Hus i byen, dernest å sørge for at ingeniørenes fruer hadde et godt sosialt nettverk og en aktiv og berikende fritid. Siden starten hadde foreningen eget styre og egne lover. De to første paragrafene har siden starten vært følgende: §1 . §2 På syttitallet holdt Bergfrid Fjose et foredrag om kvinnesak. 46 medlemmer var til stede da nyfeministen Kirsti Thunold orienterte om sin sak. Hekseprosessene kom også på foredragslisten. Paragraf §1 var et stadig tilbakevendende tema. I 1978 foreslo Åsa Warloe å endre paragrafen. Som ny ordlyd ønskes: «''Klubbens formål er å utvikle et godt miljø blant Bergensingeniørenes ektefeller.» På septembermøtet 1979 ble medlemmene inviteret til debatt. Formann i Bergen Kvinnesaksforening, Kari Hop Skiftesvik, var konsultert i sakens anledning, og møteboken forteller om stort engasjement. Temperaturen var så opphetet at man mente saken burde stilles i bero, i alle fall til 50-årsjubileet var over. De hjemmeværende husmødres tid var snart forbi. Men paragraf 1 bestod.