Da kong Christian X i 1920 fremkalte Påskekrisen på grunn av uenighet om det sønderjyske spørsmålet om å avskjedige den radikale Regjeringen Zahle uten om Folketinget, utnevnte kongen med en gang den 29. mars en ny regjering med Otto Liebe som statsminister med et krav om at det så fort som mulig skulle utskrives et folketingsvalg. Liebe og hans ministre tilhørte av politisk oppfattelse høyrefløyen, men de var ikke politikere selv. De fikk dog raskt erkjenne at de nå hadde blitt politikere, og at de hadde havnet i en høyspent, politisk situasjon hvor kreftene de ikke hadde makt over, plutselig truet hele samfunnsordenen med kongemakten i spissen. Det ble snakket om at kongen hadde begått statskupp, og storstreik ble en nærliggende trussel. Kongen ble nervøs, og allerede påskedagen den 4. april avsatte han Liebe og utnevnte i stedet et upolitisk forretningsministerium med overformynder M.P. Friis som statsminister.