Gullutvinning ved bruk av tvangsarbeid fra urfolk begynte tidlig på Hispaniola. Miguel Díaz og Francisco de Garay oppdaget store gullklumper ved den nedre Haina-elven i 1496. Disse San Cristobal-gruvene ble senere kjent som Minas Viejas-gruvene. Så, i 1499, ble den første store oppdagelsen av gull gjort i cordillera sentral, noe som førte til en gruveboom. I 1501 hadde Columbus' fetter, Giovanni Colombo, oppdaget gull nær Buenaventura. Forekomstene ble senere kjent som Minas Nuevas. To store gruveområder resulterte, ett langs San Cristobal-Buenaventura, og et annet i Cibao innenfor La Vega-Cotuy-Bonao-trekanten, mens Santiago de los Caballeros, Concepción og Bonao ble gruvebyer. Gullrushet 1500–1508 fulgte, og Ovando eksproprierte gullgruvene til Miguel Díaz og Francisco de Garay i 1504, da gropgruver ble kongelige gruver for Ferdinand II av Aragon, som reserverte de beste gruvene for seg selv, selv om det var åpent private prospektører. Kong Ferdinand holdt 967 innfødte i San Cristóbal gruveområde, overvåket av lønnede gruvearbeidere.