Da den 6. juli 1870 spørsmålet om et valg av prins Leopold av Hohenzollern-Sigmaringen til spansk konge kom på tale i den lovgivende forsamling, erklærte Gramont til forsamlingens bifall at den franske keiserlige regjering ikke kunne tåle «at en fremmed makt kunne forrykke Europas likevekt samt sette Frankrikes interesse og ære i fare ved å anbringe en av sine fyrster på Karl Vs trone». At prinsen av Hohenzollern selv trakk seg tilbake, tilfredsstilte ikke Gramont, men han avkrevde den prøyssiske konge en særskilt erklæring vedrørende denne sak, nemlig at prinsens kandidatur ikke ville bli relansert. Da kongen av Preussen nektet dette, fulgte en krigserklæring fra Frankrikes side. Både på fransk og på tysk side seiret de mest steile krefter med sterkest krigsvilje; et viktig element i dette var den såkalte Emsdepesjen.