Forsvarerne argumentere med at tiltalen var basert på lover med tilbakevirkende kraft (). Domstolen avviste denne innvendingen, og viste blant annet til Haag-konvensjonens paragraf 46 om landkrig, og la til grunn at forbud mot målrettet drap på ikke-stridende og mord generelt ikke var ny lov. Forsvarer Rudolf Aschenauer argumenterte med at Sovjetunionen ikke hadde signert Genève-konvensjonen, og drev partisankrig i strid med konvensjonen. Aschenauer fremholdt at saken burde føres i henhold til tysk lov fordi det var tyske tjenestemenn, eller helst etter sovjetisk lov fordi det dreide seg om handlinger på sovjetisk territorium.