Kongresspartiet ønska for eksempel å beholde monarkiet, mens massene på gata krevde republikk. (En av grunnene til at G.P. Koirala gikk mot kravet om ei grunnlovsgivende forsamling, var at han var redd for at velgerne ville stemme for republikk.) Disse to partiene gikk også med på kongens krav om å beholde Nepal som en hinduisk stat, UML i første omgang mer forbeholdent, men få år etterpå støtta begge partier den ganske kongevennlige og hinduvennlige grunnlova av 1990 fullt ut.