Litteraturviteren Uilleam Blacker påpeker at selv om Zabuzjko vanligvis blir framstilt som en feministisk pioner i Ukraina, så er hennes tekster i realiteten ambivalente i forholdet til feministiske idéer. Han identifiserer en spenning hos Zabuzjko mellom ønsket om å finne en distinkt kvinnelig stemme, som kan representere en avskjed med den mannsdominerte ukrainske litterære tradisjonen, og på den andre siden, hennes respekt for de nasjonale tradisjonene og ønske om å bevare dem. Zabuzjko løser ikke dette dilemmaet, men det er nettopp denne spenninga som gjør hennes tekster så særegne. Hun uttrykker på en egen måte den postkolonialistiske kvinnens traumatiske, komplekse erfaring med kropp, sex og kjønn.