Noen av de utenomjordiske artene som presenteres i bøkene, kan tolkes som allegoriske jordisk-etniske eller sosioreligiøse grupperinger. Marsboerne hans er menneskene langt overlegne, med unntak av at de er ukjent med fenomenene humor og latter. Både i og møter vi kollektive vesener som kan være metaforer for kommunister. Heinlein har imidlertid oftest skildret sine romvesener på en måte som umuliggjør tolkninger utover at forskjeller nødvendigvis finnes, og det er stupid ikke å være åpen for dem.