I 1848 var Olivier i styret for teateret Old Vic, og dro sammen med Leigh på en seks måneders turne i Australia og New Zealand for å skaffe midler for teateret. Olivier spilte hovedrollen i Shakespeares historiske drama og opptrådte også sammen med Leigh i Sheridans og i Thornton Wilders . Turnen var en enestående suksess og selv om Leigh var plaget av søvnløshet og måtte la sin reserveskuespiller erstatte henne i en uke mens hun var syk, klarte hun å leve opp til de krav som var lagt på henne. Olivier roste hennes dyktighet i å «sjarmere pressen». Medlemmer av teaterselskapet minnet senere flere kranglinger mellom paret da Olivier i økende grad ble irritert over de kravene som ble lagt på ham i løpet av denne tiden. Den mest dramatiske krangelen skjedde i Christchurch på New Zealand da Leigh ikke kunne finne skoene sine og nektet å gå på scenen uten disse. Olivier var utmattet og rasende, forbannet henne og slo henne i ansiktet, og Leigh var oppskaket og slo igjen. Til sist gikk hun på scenen i lånte sko, og i løpet av sekunder hadde hun «tørket tårene og smilte bredt på scenen». Ved slutten av turnen var begge utmattet og syke. Olivier fortalte en journalist: «Du vet det neppe, men du snakker til et ektepar bestående av oppreiste lik.» Senere observerte han at han «mistet Vivien» i Australia.